type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
7.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 14. december 2015 — Président de l’Autorité de la concurrence mod Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord og Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
 (Sag C-671/15)
 (2016/C 090/10)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Président de l’Autorité de la concurrence
 Sagsøgt: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Association Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Société Fraileg, Société Prim’Santerre, Union des endiviers, Société Soleil du Nord, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), Société France endives, Société Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP'Endives), Société Marché de Phalempin, Société Primacoop, Société Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Société Valois-Fruits, Société Groupe Perle du Nord og Ministre de l’économie, de l’industrie et du numérique
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan aftaler, vedtagelser eller former for praksis inden for producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer og faglige organisationer, som ville kunne kvalificeres som konkurrencebegrænsende i forhold til artikel 101 TEUF, falde uden for det i denne artikel fastsatte forbud på grund af det forhold alene, at de kan henføres til de opgaver, der inden for rammerne af den fælles markedsordning er overdraget til disse organisationer, og det på trods af, at de ikke henhører under nogen af de generelle undtagelser, der blev fastsat først i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 26 af 4. april 1962 (1), siden i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 (2) og endelig i artikel 176 i forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 (3)?
 2)
 I bekræftende fald, skal artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2200/96 (4), artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1182/2007 (5) og artikel 122, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 — som blandt de målsætninger, der er tillagt producentorganisationerne og deres sammenslutninger, fastsætter målsætningen om at regulere produktionspriserne og målsætningen om at tilpasse produktionen efter efterspørgslen, navnlig hvad angår mængde — da fortolkes således, at de former for praksis, der vedrører kollektiv fastsættelse af en minimumspris, samordning af de mængder, der bringes i omsætning på markedet, eller udveksling af strategiske oplysninger, og som gennemføres af disse organisationer eller deres sammenslutninger, falder uden for forbuddet mod konkurrencebegrænsende karteller, for så vidt som de tilsigter at opfylde disse målsætninger?
 (1) Forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landburgsvarer
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24.7.2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (EUT L 214, s. 7).
 (3) Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22.10.2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (EUT L 299, s. 1).
 (4) Rådets Forordning (EF) nr. 2200/96 af 28.10.1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (EFT L 297, s. 1).
 (5) Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007 af 26.9.2007 om særlige regler for frugt og grøntsager og om ændring af direktiv 2001/112/EF og 2001/113/EF og forordning (EØF) nr. 827/68, (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2826/2000, (EF) nr. 1782/2003 og (EF) nr. 318/2006 og ophævelse af forordning (EØF) nr. 2202/96 (EUT L 273, s. 1).


text:
 7.12.2015
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 406/26
 Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 28.9.2015 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) yhdistetyissä asioissa T-389/10 ja T-419/10, 15.7.2015 antamasta tuomiosta
 (Asia C-522/15 P)
 (2015/C 406/26)
 Oikeudenkäyntikieli: italia
 Asianosaiset
 Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Rossi ja V. Bottka)
 Muut osapuolet: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) ja Ori Martin SA.
 Vaatimukset
 Komissio vaatii unionin tuomioistuinta
 i)
 kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä pienennetään SLM:lle määrätyn sakon perusmäärää ja todetaan, että riidanalaisessa päätöksessä ei ollut otettu huomioon rikkomuksen tietyn osan osalta sitä, että SLM ei ollut osallistunut Club Italian ulkoiseen osa-alueeseen
 ii)
 kumoamaan valituksenalaisen tuomion siltä osin kuin siinä pienennetään SLM:lle määrätyn sakon määrää 1,956 miljoonaan euroon ja peruutetaan SLM:lle yhdessä Ori Martinin kanssa yhteisvastuullisesti määrätty sakko
 iii)
 ratkaisemaan asian ja laskemaan uudelleen määrättävän sakon määrän komission vaatimusten mukaisesti
 iv)
 velvoittamaan ensimmäisen oikeusasteen kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 i)
 Unionin yleinen tuomioistuin on vääristänyt tosiseikkoja katsoessaan virheellisesti, että riidanalaisessa päätöksessä SLM:lle määrätyn sakon perusmäärä on 19,8 miljoonaa euroa eikä 15,965 miljoonaa euroa niin kuin toisessa oikaisupäätöksessä todetaan, joista 14 miljoonasta eurosta se on yhteisvastuussa Ori Martinin kanssa.
 ii)
 Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan yhteisvastuuta sakosta koskevia sääntöjä ja laskiessaan 10 prosentin enimmäismäärää, siltä osin kuin se on vahvistanut sakon lopulliseksi määräksi, josta SLM on vastuussa, 1,956 miljoonaa euroa soveltaen asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua laillista 10 prosentin enimmäismäärää SLM:n kokonaisliikevaihdosta viitevuonna. Nyt esillä olevaan asiaan liittyvässä tilanteessa ratkaisussa olisi pitänyt todeta, että SLM ei ollut vastuussa ainoastaan 1,956 miljoonan euron maksamisesta henkilökohtaisesti vaan myös 13,3 miljoonan euron määrästä yhteisvastuussa Ori Martinin kanssa. Enimmäismäärät olisi näet pitänyt laskea erikseen SLM:lle yksin ajanjaksolta, jona se osallistui rikkomiseen, kun se ei ollut Ori Martinin määräysvallassa (SLM:n maailmanlaajuista liikevaihtoa koskeva enimmäismäärä) ja SLM:lle yhteisvastuussa Ori Martinin kanssa ajanjaksolta, jona tytäryhtiö oli emoyhtiön määräysvallassa (Ori Martinin maailmanlaajuista liikevaihtoa koskeva enimmäismäärä, jota ei ole saavutettu esillä olevassa asiassa).
 (1) Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL L 1, s. 1).


type: wikipedia

text:
Ο Ρόαλντ Ένγκελμπρεγκτ Γκράβνινγκ Άμουνδσεν (Roald Engelbregt Gravning Amundsen, 16 Ιουλίου 1872 – 18 Ιουνίου 1928) ήταν Νορβηγός εξερευνητής των πολικών περιοχών. Ηγήθηκε της Ανταρκτικής αποστολής του 1910-1912, η οποία ήταν η πρώτη που έφθασε στον Νότιο Πόλο.
 Ο Άμουνδσεν γεννήθηκε σε οικογένεια Νορβηγών πλοιοκτητών και καπετάνιων στο Μπόργκε κοντά στο Σάρπσμποργκ. Ο πατέρας του ήταν ο Γενς Άμουνδσεν. Εμπνευσμένος από το εγχείρημα του Φρίντγιοφ Νάνσεν να διασχίσει τη Γροιλανδία το 1888, αποφάσισε να αφιερώσει τη ζωή του στις εξερευνήσεις.
 Πρώτες αποστολές
 Ο Άμουνδσεν έλαβε μέρος στην Βελγική Ανταρκτική Αποστολή (1897-1899). Το πλοίο της αποστολής Μπελγκίκα υπό την ηγεσία του Αντριάν ντε Ζερλάς, έγινε το πρώτο πλοίο που διαχείμασε στην Ανταρκτική. Στο πλήρωμα υπήρχε και ένας Αμερικανός γιατρός, ο Φρέντερικ Κουκ, ο οποίος πιθανότατα έσωσε το πλήρωμα από σκορβούτο, γεγονός που αποτέλεσε σημαντικό μάθημα για τις μελλοντικές αποστολές του Άμουνδσεν.
 Βορειοδυτικό Πέρασμα
 Το 1903 ο Άμουνδσεν ηγήθηκε της πρώτης αποστολής που διέσχισε το Βορειοδυτικό Πέρασμα μεταξύ του Ατλαντικού και του Ειρηνικού Ωκεανού, μαζί με άλλους έξι στο πλοίο Gjøa.
 Κατά τη διάρκεια του ταξιδιού αυτού ο Άμουνδσεν μελέτησε τον τοπικό πληθυσμό των Νετσίλικ για να μάθει αρκτικές ικανότητες επιβίωσης και σύντομα υιοθέτησε την ενδυμασία τους. Από αυτούς έμαθε και να χρησιμοποιεί σκυλιά έλξης ελκήθρων.
 Νότιος Πόλος
 Μετά το Βορειοδυτικό Πέρασμα ο Άμουνδσεν έκανε σχέδια για να πάει στον Βόρειο Πόλο. Όταν όμως πληροφορήθηκε το 1909 πως αρχικά ο Φρέντερικ Κουκ και έπειτα ο Ρόμπερτ Πίρι είχαν ήδη επιτύχει το εγχείρημα αυτό άλλαξε τα σχέδιά του. Χρησιμοποιώντας το πλοίο του Φρίντγιοφ Νάνσεν Fram ('Εμπρός') άλλαξε την πλεύση του προς την Ανταρκτική το 1910.
 Ο Άμουνδσεν δεν είπε σε κανέναν για την αλλαγή των σχεδίων του πέρα από τον αδερφό του Λέον και τον Θόρβαλντ Νίλσεν, πλοίαρχο του Fram. Φοβόταν πως αν ο Νάνσεν μάθαινε για την αλλαγή θα ανακαλούσε τη χρήση του Fram, ενώ πιθανώς δεν ήθελε να ξυπνήσει τις διαθέσεις του Ρόμπερτ Φάλκον Σκοτ, ώστε να μην έχει ανταγωνιστή στο εγχείρημά του. Το νέο μαθεύτηκε δημοσίως μόλις στις 2 Οκτωβρίου.
 Στις 14 Ιανουαρίου 1911 έφθασαν στην ανατολική άκρη του Ρος Άις Σελφ στην τοποθεσία που είναι γνωστή ως Κόλπος των Φαλαινών. Ο Άμουνδσεν έθεσε εκεί τη βάση του και την ονόμασε Φράμχεϊμ, δηλαδή 'Σπίτι του Φραμ'. Η βάση ήταν 96 χλμ. εγγύτερα του Πόλου από ότι η τοποθεσία όπου διέμενε η αντίπαλη βρετανική αποστολή του Σκοτ. Ο Σκοτ θα ακολουθούσε την διαδρομή που είχε ανακαλύψει ο Έρνεστ Σάκλετον, από τον Παγετώνα του Μπέρντμορ προς το Ανταρκτικό Οροπέδιο. Ο Άμουνδσεν έπρεπε να βρει ένα δικό του καινούριο μονοπάτι, ώστε ακολουθώντας το να ανέβει τα Υπερ-Ανταρκτικά Όρη για να φτάσει στο Πολικό Οροπέδιο.
 Κατά τον Φεβρουάριο, Μάρτιο και αρχές Απριλίου ο Άμουνδσεν και οι άντρες του έστησαν αποθήκες προμηθειών στις 80°, 81° και 82° Ν, κατά μήκος μιας γραμμής που οδηγούσε στον Πόλο. Αυτό του έδωσε εμπειρία των συνθηκών στο Ρος Άις Σελφ και παρείχε σημαντικές δοκιμές για τον εξοπλισμό τους. Κατά τη διάρκεια του χειμώνα στο Φράμχεϊμ ασχολήθηκαν με την βελτίωση του εξοπλισμού τους, ιδιαιτέρως των ελκήθρων. Τα έλκηθρα αυτά, του ιδίου είδους και κατασκευαστή με αυτά που χρησιμοποιούσε ο Σκοτ, ζύγιζαν 165 λίβρες. Κατά τον χειμώνα, ο Όλαφ Μπγιάαλαντ κατάφερε να μειώσει το βάρος τους στις 48 λίβρες. Στις 4 Φεβρουαρίου 1911, μέλη της ομάδας του Σκοτ στην Νέα Γη επισκέφτηκαν φιλικά τη βάση του Άμουνδσεν στο Φράμχεϊμ.
 Ο Άμουνδσεν έκανε ένα εσφαλμένο ξεκίνημα για τον Πόλο στις 8 Σεπτεμβρίου 1911. Οι θερμοκρασίες είχαν αυξηθεί, δίνοντας την εντύπωση βελτίωσης των καιρικών συνθηκών. Η Πολική ομάδα αποτελείτο από οκτώ άτομα, τους Όλαφ Μγιάαλαντ, Χέλμερ Χάνσσεν, Σβέρρε Χάσσελ, Όσκαρ Βίστινγκ, Γιόργκεν Στούμπερουντ, Χγιάλμαρ Γιόχανσεν, Κρίστιαν Πρέστρουντ και τον Άμουνδσεν. Λίγο μετά την αναχώρησή τους η θερμοκρασία έπεσε κάτω από τους -50 °C. Στις 12 Σεπτεμβρίου αποφάσισαν να φτάσουν στην αποθήκη των 80°, να εναποθέσουν τις προμήθειές τους και να γυρίσουν πίσω στο Φράμχεϊμ περιμένοντας θερμότερες συνθήκες. Έφτασαν στην αποθήκη στις 15 Σεπτεμβρίου, από όπου έφυγαν βιαστικά προς το Φράμχεϊμ. Οι Πρέστρουντ και Χάνσσεν υπέστησαν κρυοπαγήματα στις φτέρνες τους κατά τη διάρκεια της επιστροφής. Μετά την επιστροφή ο Γιόχανσεν έθεσε ανοιχτά ζήτημα μη καλής λήψης αποφάσεων από τον Άμουνδσεν. Ο Άμουνδσεν έπειτα από όλα αυτά επανοργάνωσε την Πολική ομάδα. Οι Πρέστρουντ, Στούμπερουντ και Γιόχανσεν ανέλαβαν την αποστολή εξερεύνησης της Γης του Εδουάρδου Ζ'. Έτσι ο Γιόχανσεν χωρίστηκε από την Πολική ομάδα.
 Η νέα Πολική ομάδα, με τους Μπγιάαλαντ, Χάνσσεν, Βίστινγκ, Χάσσελ και Άμουνδσεν αναχώρησε στις 19 Οκτωβρίου 1911. Πήραν μαζί τους τέσσερα έλκηθρα και 52 σκυλιά. Στις 23 Οκτωβρίου έφτασαν στην αποθήκη στις 80°Ν και στις 3 Νοεμβρίου στην Αποθήκη των 82°Ν. Στις 15 Νοεμβρίου έφτασαν στο γεωγραφικό πλάτος των 85°Ν και έφτασαν στην βάση των Υπερ-Ανταρκτικών Ορέων. Η αναρρίχηση κατά μήκος του Παγετώνα Άξελ Χέιμπεργκ ήταν ευκολότερη από ότι περίμεναν. Έφτασαν στην άκρη του Πολικού Οροπεδίου στις 21 Νοεμβρίου. Εκεί κατασκήνωσαν στην τοποθεσία που ονόμασαν "Χασάπικο", όπου σκότωσαν 24 από τα εναπομείναντα σκυλιά. Μερικά από τα πτώματα ταΐστηκαν στα υπόλοιπα σκυλιά. Οι μεγάλες χιονοπτώσεις και ο άσχημος καιρός βαθμιαία αυξάνονταν καθώς διέσχιζαν την 'Αίθουσα χορού του διαβόλου', μια περιοχή με τεράστια ρωγμή. Διέσχισαν τις 87°Ν στις 4 Δεκεμβρίου και στις 7 Δεκεμβρίου έφτασαν στο γεωγραφικό πλάτος του απώτερου νότου του Σάκλετον, στις 88°23'Ν, 180 χλμ. από το Νότιο Πόλο.
 Στις 14 Δεκεμβρίου 1911 η ομάδα των πέντε, με 16 σκυλιά έφτασε στον Πόλο. Έφτασαν 35 μέρες πριν από την ομάδα του Σκοτ. Ο Άμουνδσεν ονόμασε τη βάση του στο Νότιο Πόλο Πόλχεϊμ, 'Σπίτι του Πόλου'. Επίσης μετονόμασε το Ανταρκτικό Οροπέδιο σε Οροπέδιο του Βασιλιά Χάακον Ζ'. Άφησαν μια μικρή σκηνή και γράμμα που δήλωνε το κατόρθωμά τους για την περίπτωση που δεν επέστρεφαν ασφαλείς στο Φράμχεϊμ.
 Η μεγάλη εμπειρία του Άμουνδσεν, η προσεκτική προετοιμασία και η χρήση των καλύτερων σκύλων έλξης ελκήθρου που ήταν διαθέσιμοι (Γροιλανδικά χάσκυ) απέδωσαν. Επέστρεψαν στο Φράμχεϊμ στις 25 Ιανουαρίου 1912 με ένδεκα σκύλους. Το ταξίδι είχε διαρκέσει 99 ημέρες, η απόσταση που διανύθηκε ήταν περίπου 1.860 μίλια.
 Η επιτυχία του Άμουνδσεν δεν κοινοποιήθηκε δημοσίως μέχρι τις 7 Μαρτίου 1912, όταν κατέφτασε στο Χόμπαρτ της Αυστραλίας. Ο Άμουνδσεν αφηγήθηκε το ταξίδι του στο βιβλίο Ο Νότιος Πόλος: Μια Αφήγηση της Νορβηγικής Ανταρκτικής Αποστολής στο 'Fram', 1910-1912.
 Μεταγενέστερη ζωή
 Μετά από διάφορες άλλες αποστολές, συμπεριλαμβανομένης της διάσχισης του Αρκτικού με το αερόπλοιο Νόργκε, ο Άμουνδσεν εξαφανίστηκε στις 18 Ιουνίου 1928, ενώ πετούσε σε μια αποστολή διάσωσης με τον διάσημο Νορβηγό πιλότο Λέιφ Ντίτριχσον, τον Γάλλο πιλότο Ρενέ Ζιλμπώ (René Guilbaud) και τρεις άλλους Γάλλους, προς αναζήτηση των χαμένων μελών του πληρώματος του Ιταλού Ουμπέρτο Νόμπιλε, του οποίου το νέο αερόπλοιο Ιτάλια είχε συντριβεί, ενώ επέστρεφε από τον Βόρειο Πόλο. Έπειτα βρέθηκε κοντά στην ακτή του Τρόμσο μια βάρκα από το Γαλλικό υδροπλάνο Latham 47 στο οποίο επέβαινε, η οποία είχε πρόχειρα φτιαχτεί ως ναυαγοσωστική σχεδία. Πιστεύεται πως το αεροπλάνο συνετρίβη σε ομίχλη στη Θάλασσα Μπάρεντς και πως ο Άμουνδσεν σκοτώθηκε στην συντριβή ή πέθανε λίγο μετά. Το σώμα του δεν βρέθηκε ποτέ. Η έρευνα για τον Άμουνδσεν σταμάτησε από την νορβηγική κυβέρνηση τον Σεπτέμβριο. Μια πρόσφατη ανακάλυψη (2003) προτείνει πως το αεροπλάνο κατέπεσε βορειοδυτικά του Νησιού Μπέαρ.
 Ονομάσθηκαν προς τιμή του
 Ο Σταθμός Νότιου Πόλου Άμουνδσεν-Σκοτ έχει ονομαστεί απο κοινού προς τιμή αυτού και του αντιπάλου του.
 Η Θάλασσα Άμουνδσεν, πέρα από την ακτή της Ανταρκτικής
 Ο Παγετώνας Άμουνδσεν στην Ανταρκτική
 Ο αστεροειδής 1065 Αμουνδσενία, που ανακαλύφθηκε το 1926.
 Ο Κρατήρας Άμουνδσεν, που καλύπτει τον νότιο πόλο της Σελήνης.
 Το Νορβηγικό ναυτικό κατασκευάζει μια τάξη φρεγατών, μια εκ των οποίων, η «HNoMS Ρόαλντ Άμουνδσεν», θα πάρει το όνομά του.
 Μεταξύ των υψηλών πλοίων το γερμανικό μπρίκι «Ρόαλντ Άμουνδσεν»
 Παραπομπές
 Βιβλιογραφία
 Roald Amundsen's Belgica Diary. The first Scientific Expedition to the Antarctic by Hugo Decleir Bluntisham Books, Erskine Press.
 Roland Huntford: The Last Place on Earth: Scott and Amundsen's Race to the South Pole, Modern Library (7 Σεπτεμβρίου 1999)
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 70Νότια - πληροφορίες για τον Ρόαλντ Άμουνδσεν (Ανακτήθηκε 8 Μαΐου 2011)
 Σύντομη βιογραφία από το Νορβηγικό Υπουργείο Εξωτερικών (Ανακτήθηκε 8 Μαΐου 2011)
 Θαλασσοπόροι εξερευνητές
 Νορβηγοί εξερευνητές
 Εξερευνητές των πολικών περιοχών
 Εξερευνητές της Ανταρκτικής


text:
{|
 {{Infobox ship image
 | Ship image=SS_Cape_Island_MSC.jpg
 | Ship caption=, Cape Intrepids sister ship, sailing into harbor
 }}
 |}SS Cape Intrepid was originally laid down in 1975 as SS Arizona a Type C7 ship intended for both commercial or military use. The ship was launched in 1975 and turned over to the Maritime Administration for commercial use and acquired by the Lykes Brothers and named the SS Lipscomb Lykes. On June 8th 1976 she was removed from commercial duty and reacquired by the United States Navy and renamed USNS Jupiter''' to serve alongside . On 8 June 1976 she was transferred to Military Sealift Command, and renamed the SS Cape Intrepid''. Since then the ship has been active in transport roles including a long term attachment to the 833rd transport regiment. She is currently in reserve status and can be activated if called upon in 5 days as part of the ready reserve fleet. The ship is currently moored in Tacoma, Washington.
 References
 (http://www.msc.navy.mil/inventory/ships.asp?ship=39 Ship's official page on Military Sealift Command)
 (http://www.navsource.org/archives/09/54/540011.htm Ship photo index) NavSource Online: Service Ship Photo Archive
 (http://wikimapia.org/8006188/SS-Cape-Island-AKR-10-SS-Cape-Intrepid-AKR-11 Wikimapia site)
 (http://www.msc.navy.mil/sealift/2003/february/loadwashington.htm Article about assignment the ship was given)
 http://www.komonews.com/news/local/US-military-ship-under-tow-after-losing-power-near-Clallam-Bay-299452961.html
 Ships built in Bath, Maine
 1976 ships


text:
 4.5.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 146/50
 Acțiune introdusă la 20 februarie 2015 – ZZ/SEAE
 (Cauza F-30/15)
 (2015/C 146/70)
 Limba de procedură: franceza
 Părțile
 Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)
 Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)
 Obiectul și descrierea litigiului
 Anularea deciziei de punere în aplicare a Hotărârii de anulare pronunțate de Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene la 26 februarie 2014 în cauza F-53/13, Diamantopoulos/SEAE de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD12 în cadrul exercițiului de promovare 2012, și cerere de despăgubiri pentru prejudiciul moral și material pretins suferit.
 Concluziile reclamantului
 —
 Declararea ca nelegală a deciziei din 29 aprilie 2014 de a nu îl promova pe reclamant la gradul AD 12 în cadrul exercițiului de promovare 2012;
 —
 obligarea pârâtului la plata către reclamant a unei despăgubiri de 25 000 euro;
 —
 obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


type: other

text:
Σπουδαστές ΙΕΚ, ΚΕΚ και Ιδιότητα Ανέργου | Εφημερίδα Σύρου logotypos.gr
 Το ΙΝΕ ΓΣΕΕ ενημερώνει για Θέματα Απασχόλησης:
 Τις προϋποθέσεις διατήρησης της ιδιότητας του ανέργου και της λήψης του επιδόματος τακτικής και μακροχρόνιας ανεργίας από τους ανέργους που συμμετέχουν σε προγράμματα εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισης (ΙΕΚ, ΚΕΚ) προβλέπει, μεταξύ άλλων, η διευκρινιστική εγκύκλιος του ΟΑΕΔ με Αρ. Πρωτ. 16435/02.03.2017 για το Ν. 4430/2016. Σύμφωνα με το άρθρο 56 του Ν. 4430/2016 «Βελτίωση των μεθόδων ένταξης των ανέργων στην αγορά εργασίας», το άρθρο 30 του Ν. 4144/2013 (Ά 88) αντικαθιστάται ως εξής:
 1. Κάτοχοι άδειας ασκήσεως επαγγέλματος, ασφαλισμένοι ή μη σε οικεία ασφαλιστικά ταμεία, που δεν ασκούν ελευθέριο ή άλλο επάγγελμα, μπορούν να εγγράφονται ως άνεργοι στο μητρώο του ΟΑΕΔ
 2. Άνεργοι εγγεγραμμένοι στα μητρώα του ΟΑΕΔ, που προτίθενται να συμμετάσχουν σε πρόγραμμα εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισης, παραμένουν εγγεγραμμένοι στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ και ο χρόνος εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισής τους μετράται ως χρόνος ανεργίας εφόσον: α) είναι εγγεγραμμένοι στα μητρώα ανέργων τουλάχιστον για διάστημα ενός τετραμήνου πριν την υπαγωγή τους στο ως άνω πρόγραμμα, β) δηλώσουν τα στοιχεία του προγράμματος αυτού στον ΟΑΕΔ πριν από την έναρξή του και γ) έχουν παρέλθει τουλάχιστον δύο (2) ημερολογιακά έτη από το πέρας τυχόν προηγούμενης συμμετοχής τους σε πρόγραμμα εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισης. Κατά τη διάρκεια της εκπαίδευσης ή της επαγγελματικής κατάρτισής τους, έχουν τα ίδια δικαιώματα και υποχρεώσεις με τους λοιπούς εγγεγραμμένους στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ
 3. Οι εγγεγραμμένοι στα μητρώα του ΟΑΕΔ επιδοτούμενοι άνεργοι, που συμμετέχουν σε επιδοτούμενα προγράμματα εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισης, για το χρονικό διάστημα κατά το οποίο συντρέχουν οι προϋποθέσεις λήψης και των δύο επιδοτήσεων δικαιούνται να λαμβάνουν και το επίδομα ανεργίας, εφόσον τηρούν και πληρούν τις προϋποθέσεις α’, β’ & γ’ της προηγούμενης παραγράφου
 4. Η περίπτωση γ’ της παρ. 2 του άρθρου 3 του Ν. 1545/1985 (Α ’91) καταργείται
 · Προϋποθέσεις συμμετοχής σε προγράμματα εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισης των εγγεγραμμένων στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ
 · Προϋποθέσεις λήψης επιδομάτων ανεργίας των εγγεγραμμένων ανέργων στα μητρώα του ΟΑΕΔ που συμμετέχουν σε προγράμματα (επιδοτούμενα ή μη) εκπαίδευσης ή επαγγελματικής κατάρτισης
 · Μεταβατική περίοδος
 Αρθογράφος: alvertis Τρί, 18/07/2017 - 15:19.


text:
N o (110) Tässä numerossa - PDF
 N o (110) Tässä numerossa
 Download "N o 1 2004 (110) Tässä numerossa"
 1 N o (110) Tässä numerossa Pääkirjoitus s.2 Hyvinvointiseminaarin toinen kierros, Sielunhoidon keskustelusarja s.3 Fysikaalinen hoito, etuuksien yhteiskäyttö, vuoden vaihteen muutoksia s.4-5 Kysy virka- ja työsuhtesta, aamuhartaudet s.6 Tietokone. Oletko käynyt Lyhdyssä? s.7 Vuoden 2003 uutisnenä s.8 Kaimoja Namibiassa s.9-10 Kolmas ämmä tiedotukseen, KVL:N kulma, Kirkonpalvelijoiden vuosikokous s.11 Puhelimen mini-info s. 12 Uudet palkkataulukot 2004, Retki Virttaalle s Aplodi s. 17 Uusi haaste ympäristödiplomista s.18-19
 2 Miksi en aterioi henkilökunnan ruokalassa Niin miksi? Ruoka on mielestäni hyvää ja sitä on riittävästi. Hinnan ja laadun suhde on asiakkaalle edullinen. Palvelussa ei ole moittimista. Lopetin lounastamisen henkilökunnan ruokalassa, koska en saanut ruokarauhaa. Joka kerta kun aloin nauttia lounastani, aina joku tuli puhumaan työasioista. En ole ainoa tiedotustoimiston työntekijöistä, joka kärsii samasta ongelmasta. Toimitalossa työskentelevistä ja täällä käyvistä monet ovat uskossa, että henkilökunnan ruokalassa olemme heitä varten tulleita vastaus-, keskustelu- ja valitusten vastaanottoautomaatteja. Vuosien varrella olen oppinut tuntemaan Turun verotoimiston henkilökuntaa. Tunteminen tarkoittaa, että tavatessamme tervehdimme. Mutta eivät he tunge kesken lounaan syömisen kanssani samaan pöytään alkaakseen työstä puhumisen. Jouko Hallia
 3 Hyvinvointiseminaarissa alkaa toinen kierros Vuodesta 1992 alkaen on seurakuntayhtymä kustantanut joka syksy 18 työntekijän joukon Hyvinvointiseminaariin Vuontispirtille, tunturi-lapin maisemiin, lepäämään, virkistymään ja saamaan uusia voimia ja ideoita. Viikon painopisteitä ovat olleet liikunta, vaeltaminen, yhteinen pohdinta työn ja elämän kysymyksistä sekä yhteinen hiljentyminen ja Jumalan luomistekojen ihmettely. Seminaarit ovat olleet hyvin suosittuja ja tähän mennessä niille on osallistunut noin kaksisataa työntekijää. Koska Vuontispirtillä käymättömien luku on harventunut ja osa heistä ei Lappiin haluakaan, on koulutustyöryhmä 3.2. päät- tänyt, että mahdollisuus hyvinvointiseminaariin avataan uudestaan myös kerran siellä jo käyneille. Tämän vuoden Hyvinvointiseminaari järjestetään Seminaariin pyrkivistä ovat etusijalla vähintään 8 vuotta yhtymän palveluksessa olleet. Ellei osanottajamäärä näin täyty, on toisena valintaperusteena se, että edellisestä Hyvinvointiseminaarista on vähintään kuusi vuotta. Osanottajille ei makseta seminaariajalta päivärahoja eikä ylityökorvauksia. Myöskään koulutusmatkan alle jääviä vapaapäiviä ei voi siirtää myöhemmin pidettäviksi. Matkat, majoituksen ja Vuontispirtiltä tehtävät retket maksaa työnantaja. Matka on tehty tähän asti junalla ja linja-autolla (lähtö Turusta perjantai-iltana ja paluu Turkuun sunnuntai-aamuna 3.10.) Selvityksen alla on vaihtoehto lentää Turusta Kittilään. Tämä asia päätetään myöhemmin. Vetäjinä toimivat työnohjaaja Heikki Palmu ja isännöitsijä Leo Saarinen. Ilmoittautumiset Auli Hynönen-Rinteelle sähköpostilla: tai muuten kirjallisessa muodossa maaliskuun loppuun mennessä. Sielunhoidon opinto- ja keskustelusarja keväällä 2004 Tilaisuudet ovat Tuomiokirkkoseurakunnan kokoussalissa Eerikinkatu kolmessa kello Ne on tarkoitettu kulloisestakin aiheesta kiinnostuneille Turun ja Kaarinan seurakuntien ja yhtymän työntekijöille. Alustuksia seuraa kahvi ja sen jälkeen on aikaa kysymyksille ja keskustelulle. Tervetuloa! Ke (huom! muuttunut aika) TERVE, HYVÄÄ TEKEVÄ SEKSUAALISUUS Perheneuvoja, seksuaaliterapeutti Riitta Palomäki Jyväskylästä. Ke Perheväkivalta ja seksuaalinen hyväksikäyttö - onko auttaminen myös meidän asiamme? PAHAN KANSSA KASVOKKAIN Koulutussihteeri, psykoterapeutti Annikki Kaikkonen kirkon perheasiain keskuksesta. Torstai 6.5. (huom! aika) Jos Jeesus ei nauranut, on uskomme turha HUUMORIN JA KRISTINUSKON SUHTEESTA Kirjailija, pastori Jaakko Heinimäki Tiedustelut: työnohjaaja Heikki Palmu (26)17 202
 4 Fysikaalinen hoito Työympäristötoimikunta on :n 82 kohdalla esittänyt, että kirkkoneuvosto tekisi päätöksen fysikaalisen hoidon oikeudesta henkilökunnalle seuraavin ehdoin: Hoitoon olisi oikeutettu vakinainen ja määräaikainen sijainen, kun sijaisuus on tarkoitettu kestämään vähintään kuusi kuukautta. Tämän johdosta totean, että jo vuonna 1982 otettiin työterveyspalvelun ohjelmaan fysikaalinen hoito eräin ehdoin. Ehdot johtuvat pääosin kahdesta seikasta. Normaalisti fysikaalinen hoito ei kuulu yleislääkäritasoiseen terveydenhoitoon ja toiseksi fysikaalinen hoito on erittäin kallista. Tällä hetkellä voimassa olevan säännöstön mukaan fysikaalista hoitoa annetaan seuraavin ehdoin: 1. Hoitoon ovat oikeutetut päätoimiset vakinaiset henkilöt ja määräaikaiset (myös sijaiset) henkilöt, joiden työaika on yh- denjaksoisesti jatkunut neljä kuukautta tai se on tarkoitettu jatkumaan yli neljä kuukautta (tässä on sama määritelmä, joka oikeuttaa myös muuhun työterveyspalveluun). 2. Hoito kohdistuu työtä haittaavien vammojen hoitamiseen. 3. Hoito annetaan vain oman työterveyslääkärin hoitomääräyksen perusteella. 4. Hoito on sellaista, että se oikeuttaa Kansaneläkelaitoksen maksamaan palautukseen. 5. Työnantaja korvaa yhden hoitosarjan vuodessa siten, että kolme ensimmäistä hoitokäyntiä potilas kustantaa itse ja loput seitsemän käyntiä maksaa työnantaja. Kolmesta ensimmäisestä hoitokerrasta potilas voi hakea Kelan korvausta. Pekka Soini Koulutustyöryhmän ja työympäristötoimikunnan myöntämien etuuksien yhteiskäyttö Työympäristötoimikunta myöntää henkilöstöetuuksia mm. Vuontispirtti-rahaa, urheilulippuja, avustusta polkupyöräkypärään jne. Koulutustyöryhmä nimensä mukaisesti myöntää omaehtoiseen koulutukseen tukea mm. kielikurssien maksuun ja kielikirjoihin. Myös retriittiavustus kulkee koulutustyöryhmän kautta. Eräissä tapauksissa on käytän- nössä se mahdollisuus, että samaan toimintaan voitaisiin nimikkeensä mukaan myöntää avustuksia eri lähteistä. Koulutusmenojen avustuskäytännössä on aikaisemmin jo otettu käyttöön periaate, että samaan tilaisuuteen ei useammasta lähteestä voida käyttää avustuksia. Tämä käytäntö on vahvistettu uudelleen koulutustyöryhmän kokouksessa Perusteena tälle on se, että avustukset ovat osa korvausta ja tukea työntekijöidemme harrastuksille. Niitä myönnettäessä on ollut ajatus, että se on kokonaiskorvaus, jonka tästä harrastusmuodosta voi saada. Työnantajan kannalta on tärkeämpää, että avustus myönnetään kahteen tai kolmeen kohteeseen, kuin että kaksi tai kolme avustusta myönnettäisiin yhteen kohteeseen. Lisäksi eräissä yhteyksissä saattaa myös enna-
 5 konpidätystä koskevat säännökset tulla esteeksi avustuksen moninkertaisen maksun yhteydessä. Tästä yleisperiaatteesta on koulutustyöryhmän kokouksessa tehty käytännön tulkinta, että samalla kertaa ei Vuontispirtti-rahaa ja retriittiavustusta voi maksaa yhdestä ja samasta tilanteesta, jossa Vuontispirtillä pidetään retriitti. Koulutustuki - retriittimaksuun saa tukea enintään 120 euroa/vuosi - kieliopintoihin enintään 120 euroa/vuosi - atk-opintoihin enintään 120 euroa/vuosi - Hyvinvointiseminaari Vuontispirtillä Työympäristötoimikunnan myöntämät etuudet - kuntoiluun 70 euroa/vuosi - polkupyöräkypärään 20 euroa - ns. Vuontispirttiraha 95 euroa/ joka vuosi Pekka Soini Vuoden vaihteessa voimaan tulleita muutoksia: Verohallitus on vahvistanut päätöksellään verovapaat matkakustannusten korvausmäärät. Vuoden 2004 alusta kotimaan kokopäiväraha on 29 euroa ja osapäiväraha 13 euroa. Kilometrikorvaus oman auton käytöstä on 5000 ensimmäiseltä kilometriltä 38 senttiä ja sitä seuraavilta kilometreiltä 35 senttiä. Työntekijän eläkemaksu on 4,6 % ja työttömyysvakuutusmaksu nousi 0,25 %:iin. Luontoisetujen verotusarvot lukien on niin ikään vahvistettu. Työpaikkaruokailun ravintoedun arvo on 4,70 euroa. Jotta työpaikkaruokailusta työnantajalle maksettavan aterian hinta ei muodostuisi luontoiseduksi, on työntekijän maksettava ateriasta vähintään 4,70 euroa. Leiripäivärahamääräyksissä noudatettava laitosruokailulle vahvistettu ravintoedun rahaarvo on 3,53 euroa. Laki velan vanhentumisesta Uusi laki velan vanhenemisesta tuli voimaan Velan yleinen vanhentumisaika lyheni kymmenestä vuodesta kolmeen vuoteen. Uuden lain mukaan velka vanhentuu, jollei velkoja kolmen vuoden kuluessa ryhdy perimään velkaa eikä muutoinkaan muistuta velallista tämän velasta. Vanhentumisaika alkaa kulua, kun velka sopimuksen mukaan erääntyy tai kun velkojalla on muutoin mahdollisuudet vaatia kauppahinnan tai muun velan maksua. Vanhentumisaika voidaan katkaista vapaamuotoisesti velkojan muistutuksella tai velallisen tunnustamisella taikka esittämällä vaatimus viranomaismenettelyn yhteydessä. Velkoja voi siis halutessaan estää velan lakkaamisen vanhenemisen perusteella. Katkaisusta alkaa kulua uusi samanpituinen vanhenemisaika. Maksutuomion hankkimisen jälkeen vanhentuminen tulee katkaista viiden vuoden välein. Muualla lainsäädännössä, esimerkiksi työsopimuslaissa, työaika- ja vuosilomalaissa, on erityisiä vanhenemissäännöksiä. Osittainen hoitovapaa Työntekijöiden ja viranhaltijoiden (jatkossa työntekijä) oikeus osittaiseen hoitovapaaseen laajeni alkaen siten, että työntekijä, joka on ollut saman työnantajan työssä yhteensä vähintään kuusi kuukautta viimeksi kuluneen 12 kuukauden aikana, voi saada osittaista hoitovapaata lapsen toisen lukuvuoden päättymiseen saakka. Aiemmin osittaista hoitovapaata saattoi saada sen kalenterivuoden loppuun saakka, jona lapsi aloitti peruskoulun. Lapsen molemmat vanhemmat tai huoltajat voivat olla osittaisella hoitovapaalla saman kalenterijakson aikana, mutta eivät yhtäaikaisesti. Siten on mahdollista järjestely, että toinen vanhemmista hoitaa lasta aamupäivisin ja toinen iltapäivisin tai molemmat vuoropäivin. Esitys osittaisesta hoitovapaasta on tehtävä viimeistään kaksi kuukautta ennen vapaan alkamista. Mia Fager
 6 KYSY VIRKA- JA TYÖSUHTEESTA Tällä palstalla käsitellään virka- ja työsuhteeseen liittyviä kysymyksiä. Vastaajina toimivat seurakuntayhtymän lakimies Mia Fager ja SVTL:n pääluottamusmies Arno Heinonen. Kysymykset voi lähettää suoraan Kirkon Naakan toimituskunnalle tai postitse, osoite on takasivulla). Kysyä voi myös nimettömänä. Tarvitsenko sivutoimiluvan, kun toimin työnohjaajana yhtymän ulkopuolella? Jos sivutoimen harjoittaminen tapahtuu virka-aikana tai jollei päätoimisella viranhaltijalla ole kiinteää työaikaa, sivutoimen harjoittamiseen on aina saatava lupa. Tuomiokapituli myöntää sivutoimiluvan papin-, lehtorin- ja kanttorinviran haltijalle ja muille viranhaltijoille sen myöntää viran täyttävä seurakunnan viranomainen. Sivutoimen hoitamiselle voidaan lupaa annettaessa asettaa ehtoja. Viranhaltija ei saa sivutoimen vuoksi tulla esteelliseksi virassa eikä sivutoimi saa vaarantaa luottamusta viranhoidon tasapuolisuuteen eikä muutoin- kaan haitata viran hoitamista. Satunnaista tehtävää ei pidetä sivutoimena. Sivutoimi, jonka harjoittaminen tapahtuu virka-ajan ulkopuolella, edellyttää ilmoituksen tekemistä ao. viranomaiselle. Tämä voi kieltää sivutoimen vastaanottamisen, mikäli sivutoimi haittaa viran asianmukaista hoitamista. Työsuhteisella työntekijällä on, ellei muuta ole sovittu, lähtökohtaisesti oikeus tehdä vapaa-aikanaan toista työtä, jollei se kilpaile varsinaisen työn kanssa. Työnantaja voi kuitenkin kieltää sivutoimen, jos sen hoitaminen aiheuttaa haittaa päätyösuhteen mukaisten tehtävien tekemiselle. (mf) Miksi leirillä vain yksi vetäjistä saa johtajalisää, vaikka molemmat johtavat tasaveroisina leiriä? Johtajalisän maksaminen perustuu virka- ja työehtosopimuksen 61 :n määräyksiin, jossa sanotaan, että johtajalisää voi saada samalta leiriltä vain yksi viranhaltija/työntekijä. Keskinäisessä työnjaossa on luonnollisesti hyvä sopia, onko joitakin sellaisia tehtäviä, mitkä kuuluvat selkeästi ohjelma- ja turvallisuusvastuussa olevalle leirin johtajalle. (ah) Onko asunnon ja virkapaikan välinen matka joissakin tapauksissa kilometrikorvauksiin oikeuttava matka? Ei ole. Asunnon ja virkapaikan välinen suora matka on aina työmatka, jonka kustannukset viranhaltija/työntekijä maksaa itse. Näitä kustannuksia voi kuitenkin vähentää verotuksessa. (ah) Toimitalon aamuhartaudet vuonna Paattisten seurakunta Yhteinen lähetystyö Perheasiain neuvottelukeskus Yhteiskunnallinen työ Sairaalapapit Martinseurakunta Oppilaitostyö Maarian seurakunta Kaikki päivät ovat kuun viimeisiä perjantaita, paitsi joulukuinen on torstai ja aaton aatto. Totuttuun tapaan on paikkana Tuomiokirkkoseurakunnan juhlasali ja alkamisaikana klo 8. Kahvia pullan kera saadaan vanhan kirkollisen perinteen mukaisesti. Toimeksi saaneena: Jouko Räty
 7 Tietokone Ranskankielen opettaja selvitti oppilailleen, että ranskankielessä sanat ovat joko maskuliineja eli miespuolisia tai feminiinejä eli naispuolisia. Esimerkiksi talo on feminiini eli la maison ja lyijykynä on maskuliini eli le crayon. Eräs opiskelijoista kysyi, kumpi tietokone on. Sen sijaan että opettaja olisi suoraan kertonut vastauksen, hän jakoi luokan kahtia, miehiin ja naisiin, ja antoi tehtäväksi selvittää pitääkö tietokoneen olla maskuliini eli miespuolinen vaiko feminiini eli naispuolinen. Kummankin ryhmän oli perusteltava kantansa neljällä eri kohdalla. Miesten ryhmän mielestä tietokoneen on pakko olla naispuolinen eli la computer koska 1. kukaan muu kuin koneen tekijä ei voi ymmärtää sen sisäistä logiikkaa 2. tietokoneiden keskenään käyttämä kieli on täysin käsittämätöntä ulkopuolisille 3. jopa kaikkein pienimmät virheet talletetaan pitkäkestoiseen muistiin siltä varalta, että niitä joskus tarvittaisiin uudelleen 4. heti kun ostat tietokoneen, huomaat tuhlaavasi puolet palkastasi sen lisävarusteisiin Naisten ryhmän mielestä tietokoneen on pakko olla miespuolinen eli le computer, koska 1. jotta sen kanssa voisi ylipää- tään tehdä jotakin, se pitää käynnistää 2. niissä on suunnattomat määrät tietoa, mutta siitä huolimatta ne eivät kykene ajattelemaan itsenäisesti 3. niiden pitäisi auttaa ongelmien ratkaisemisessa, mutta sen sijaan ne ovat ITSE ongelmia puolet ajasta 4. heti kun ostat tietokoneen, huomaat, että jos olisit odottanut hetken aikaa, olisit saanut paremman mallin. Naisten ryhmä voitti, joten tietokone on miespuolinen (le computer). Esa Kukkasniemi Sävelradiossa kertoi tällaisen tarinan. Oletko käynyt LYHDYSSÄ? Kahviossa ma-pe klo saatavana kahvia/teetä, pullaa ja sämpylää edulliseen hintaan. Emännät ovat vapaaehtoisia, jotka kouluttavat kahvion tuotolla kahta kummityttöä, Rashaa Ramallahissa ja Shantia Nepalissa. Loppu tuotosta tuloutetaan Yhteisvastuukeräykselle. Kirppari Narikassa ma-to klo voi tehdä löytöjäkin. Narikkaa hoitavat vapaaehtoiset. Tuotto menee vaatevarastolle ja sillä ostetaan tuotteita, joita ei tule lahjoituksina riittävästi. Tulehan käymään! Paikka on Diakoniakeskuksessa, Puutarhakatu 22 (Koulukadun ja Puutarhakadun kulma). Kerro kummilapsestasi! Jos Sinulla tai ryhmälläsi on kummilapsi kehitysmaassa., voit lähettää hänestä juttuja sähköpostilla tai kirjeitse. Myöhemmin voidaan tehdä juttu Naakkaan.
 8 Kirkkomuusikko osaa tiedottaa Kanttori Marko Hakanpää on käsittänyt musiikkitiedotuksen oikein. Luterilaista kirkkoa on kautta historiansa pidetty sanan kirkkona, mutta ei aina muisteta, että uskonpuhdistaja Martin Luther toi myös musiikin kirkkoon: Musiikki on Jumalan kaunis, ihana lahja. Kun Mikaelinkirkkoa korjattiin 1980-luvun puolivälin jälkeen, asiasta kerrottiin uutisvälineille määräajoin. Kun Mikaelinkirkko oli 15 vuotta myöhemmin saamassa uudet urut, Marko Hakanpää piti huolta, että nämä Suomen parhaat romanttisen tyylisuunnan urut saivat ja yhä saavat arvoisensa huomion. Tiedotustoimisto palveli asian julkistamiseksi käyttämällä omaa infrastruktuuriaan, mutta varsinaisen työn teki Marko. Kun joku toimittaja jostakin päin Suomea soitti tiedotustoimistoon ja kysyi Mikaelinkirkon uruista, annoimme hänelle Markon nettiosoitteen ja pyysimme perehtymään sen avulla itse asiaan. Sitten hän jo perusasiat hallitsevana saattoi hakeutua Markon kanssa keskusteluun. Marko oivalsi nettiviestinnän edut nimenomaan musiikkitiedotuksessa. Hänen sivustonsa laskuri alkoi raksuttaa , ja siitä lähtien sivuilla on käynyt tiedonnälkäistä. Vuoden uutisnenä 2003 luovutettiin Marko Hakanpäälle Marko päivittää sivustonsa säännöllisesti. Tänä aamun tarkistuksen mukaan viimeinen päivitys on tehty Erityinen kirkkomusiikin informaatioidea on Häämusiikkisivu. Maan musiikillinen huippu, kuten Sibelius-Akatemian ja maan konservatorioiden opettajat, opiskelijat ja hallintovirkamiehet urkurikollegojen ohella ovat Markon sivuilla säännöllisiä kävijöitä. Kun joku jostakin päin Suomea soittaa minulle ja kysyy jotakin joistakin Turun uruista, ihmettelen ääneen, miten soittaja on tietämätön Marko Hakanpään kotisivuista. Kaikista näistä ansioista tiedotustoimiston työntekijät ja Kirkon Naakan toimituskunta ovat halunneet antaa palkinnon Marko Hakanpäälle, nimeltään Vuoden 2003 uutisnenä. Kunnianimi on lajissaan toinen. Ensimmäisen sai vuosi sitten Turun tuomiokirkon ylivahtimestari Teuvo Rantala. Jotta kunniamaininnasta jäisi käteen jotakin konkreettista, ojensimme Markolle, mitäpä muuta kuin musiikkia! Jouko Hallia
 9 Suomalaisilla on paljon kaimoja Namibiassa Kun tutkija Minna Saarelma - Maunumaa vieraili Namibiassa ensimmäisen kerran vuonna 1995, hän tapasi heti maahan saavuttuaan useita namibialaisia, joilla oli suomalainen nimi. Kirkon vierastalon vahti mestarina toimi Eino ja emäntänä oli Suoma. Maan pohjoisosaan Ambomaalle matkustettaessa autonkuljettajana oli Heikki. Suomalaisnimet näkyvät Ambomaalla. Kuva Ondanqwasta / Minna Saarelma- Maunumaa. Suomalaiset nimet juontuvat namibialaisesta nimenantojärjestelmästä, jossa keskeistä on kaimasuhde. Joka viidennellä ambolla, eli joka kymmenennellä namibialaisella, on suomalainen nimi. Namibiassa on ollut suomalaisia lähetystyöntekijöitä vuodesta 1870 lähtien. Kun namibialaiset alkoivat kääntyä kristinuskoon ja heitä ruvettiin. kastamaan, kastenimeksi otettiin - kaimakäytännön mukaan - jonkun läheiseksi tai esikuvalliseksi koetun kristityn nimi. Namibiassa nimi annetaan sen mukaan, kehen se viittaa. Uskotaan, että nimen myötä lapsi saa samat ominaisuudet kuin kaimalla on. Nimi luo identiteetin, ihminen on yhtä kuin nimensä, Minna Saarelma Maunumaa sanoo. Hän on tehnyt väitöskirjan Namibian ambojen nimijärjestelmästä. Kaimasuhde on ambokulttuurissa hyvin tärkeä. Kaima huolehtii, pikkukaimastaan monin tavoin, antaa esim. kouluvaatteet, ja lapsi voi asua hänen luonaan pitkiäkin aikoja. Häissä kaima on kunniavieras. Kaima on tärkeämpi kuin kummi. Namibiassa yleisiä naisten nimiä ovat mm. Toini, Aini, Taimi, Maria, Martta, Hilma, Ester, Johanna, Anna, Emilia. Kaikkein yleisin on Selma, lähetystyöntekijä Selma Rainion mukaan, joka perusti Ambomaan ensimmäisen sairaalan. Miesten nimiä ovat mm. Martti - legendaarisen lähetyssaarnaajapioneeri Martti Rautasen mukaan - Armas, Arvo, Eero, Lauri, Matti, Oiva. Nimiä on myös otettu suoraan Raamatusta: Petrus, Andreas, Paulus, Mateus, David. Suomalaiset nimet istuvat hyvin ambo kieleen, toisin kuin esim. saksalaisten lähetystyöntekijöiden mukaan annetut nimet kuten Friedrich tai Adelheid, tutkija sanoo. Hän huomauttaa, että enää nimiä ei anneta suomalaisten kaimojen vaan namibialaisten kristittyjen kaimojen mukaan. Väestöstä 95 prosenttia on kristittyjä, joista luterilaisia noin 80 prosenttia. Monta nimeä, monta roolia Vaikka Namibiassa on matrilineaarinen kulttuuri ja lapsi kuuluu äidin sukuun, nimen antaa isä. Nimen antamalla isä tunnustaa samalla isyytensä. Isä antaa muitakin nimiä kuin kastenimen. Namibialainen nimijärjestelmä on monikerroksinen ja useat erityyppiset nimet merkitsevät erilaisia rooleja, jotka aktivoituvat mikä milloinkin. Vastasyntynyt saa synnytyksessä avustaneilta naisilta syntymänimen. Se kuvastaa syntymän hetkeä: vuorokaudenaikaa, säätä tai lapsen ulkonäköä. Isä sitten hyväksyy tai ei hyväksy tätä nimeä. Usein syntymänimi säilyy kotinimenä, tutkija kertoo. Toisena nimenä on kastenimi, joita on yksi tai useampia jon-
 10 kun isälle läheisen ihmisen tai Raamatun esikuvan mukaan. Ensimmäinen kastenimi on yleensä eurooppalainen tai raamatullinen, mutta jälkimmäisenä kastenimenä on afrikkalainen nimi, joka kuvastaa isän tuntoja syntymän aikoihin. Se voi merkitä onnea ja kiitollisuutta, mutta myös huolia, kulloistakin tilannetta. Nimenä voi olla Minä epäilen, On ikävä, Kotipaikan muutos, Riita, Taistelu. Nimenä voi olla myös jonkin eläimen nimi tai se voi olla lyhyt elämänohje: Pelkää lakia, Vaikene tms. Joskus nimi on kuin salakirjoitus, jonka merkityksen tietää vain nimenantaja. Saarelma- Maunumaa antaa esimerkin: Ihmiset tai Ensin. Kolmantena nimenä on sukunimi. Aikaisemmin se oli aina isän nimi, 1960-luvulta lähtien on otettu käyttöön jonkun esi-isän nimi, joka sitten periytyy vanhemmilta lapsille. Neljäntenä nimenä ovat lempinimet, joita annetaan sattumusten, ulkonäön yms. mukaan pitkin elämäntaivalta. Viidenneksi ihmisellä voi olla myös ylistysnimi. Miehet ovat perinteisesti antaneet itselleen tai pojilleen uljaita nimiä, jotka vahvistavat heidän itsetuntoaan. Namibia-tietoa Suomesta Suurimman osan väitöskirjaaineistostaan Minna Saarelma - Maunumaa on saanut Suomen Lähetysseuran arkistoista Helsingistä. Jonkin verran aineistoa on myös Saksasta, Reinin lähetysseurasta. Lisäksi hän on tehnyt Namibiassa haastatteluja nimenantoseremonioista ja muista nimenantoon liittyvistä asioista. Suurin osa Namibian historiaan liittyvistä dokumenteista on Suomessa. Niitä on myös mikrofilmattu ja siirretty Namibian uuteen kansallisarkistoon Windhoekiin, hän kertoo. Tutkijan oma kiinnostus Afrikkaa kohtaan juontuu jo lapsuudesta. Vanhemmat olivat lähetystyöntekijöinä Tansaniassa - Minna Saarelma syntyi siellä - ja isä toimi myöhemmin myös Lontoossa afrikkalaisten opiskelijoiden pappina. Tytärkin päätyi Lähetysseuraan, ensin toimittajaksi ja tiedottajaksi, ja tämän vuoden alusta lähtien kustannusjohtajaksi. Nimiä amerikkalaisista TV-sarjoista Eniten suomalaisnimiä annettiin Namibiassa ja luvuilla luvulta lähtien, voimistuneen kansallistunteen myötä, afrikkalaisten nimien käyttö päänimenä on yleistynyt. Namibian itsenäistyttyä vuonna 1990 viralliseksi kieleksi tuli englanti. Samalla alkoivat maailmalla olleet pakolaiset palata ja eri heimojen väliset tiukat asuinrajat sekoittua. Kaikki tämä näkyy myös nimissä, samoin aidsin leviäminen ja amerikkalaisten saippuasarjojen katsominen. Englantilaisten, amerikkalaisten ja televisiosta tuttujen nimien käyttö on yleistynyt. Myös vanhoja raamatullisia nimiä on alettu muokata: Johannekset ovat nykyään Johneja ja Petrukset Petereitä. Naiset ovat alkaneet käyttää kaksiosaisia sukunimiä ja moderneissa perheissä pariskunta yhdessä antaa lapselle nimet, Minna Saarelma - Maunumaa kertoo. Kuitenkin perinteinen kaimakäytäntö on muuttuneissakin olosuhteissa pitänyt hyvin pintansa eikä kukaan voisi ajatellakaan nimensä vaihtamista, kuten lännessä. Nimi on Afrikassa edelleen yhtä ihmisen identiteetin kanssa, ei pelkkä tyhjä, vaihdettavissa oleva etiketti. Minna Saarelma - Maunumaan keväällä 2003 tarkastettu väitöskirja on juuri ilmestynyt SKS:n, Suomen Kirjallisuuden Seuran, kustantamana kirjana, jonka nimi on Edhina Ekogidho - Names as Links: The Encounter between African and European Anthroponymic Systems among the Ambo people in Namibia): Katri Simonen Kehitysuutiset 2003 Ei mielipiteen muutos ole häilyvyyttä, jos se perustuu tietoon. Marcus Tullius Cicero ( ekr.)
 11 Kolmas ämmä tiedotukseen Olen Mirja Huotari. Aloitin työnteon tiedotustoimistossa jo ennen viime kesää. Harjoitteluni päättyi ja oppisopimus alkoi marraskuun alussa. Opiskelen Turun ammatti-instituutissa sivun valmistusta, käytännös- sä siis lehden ja verkkojulkaisun tekemistä. Olen aiemmin opiskellut Turun ammatillisessa aikuiskoulutuskeskuksessa (AKK) media-alaa sekä Turun yliopistossa englannin ja ruotsin kääntämistä ynnä paljon muuta. Olen myös auskultoinut opettajaksi. Verkkoviestintä on päätyösarkani. Olen tutustunut jo moniin seurakuntayhtymämme työntekijöihin. Jatkossa autan ja koulutan mielelläni teitä eri seurakuntien ja työalojen osaajia uudistuvan nettisivustomme päivittämisessä ja päivittelyssä Siispä kuulemisiin ja tapaamisiin Mirja PS. Tiedotuspäällikkö Jouko Hallian, Naakan toimitussihteeri toimistonhoitaja Pirjo Seppälän ja tiedottaja Kyllikki Krapinojan lisäksi tiedotustoimistossa työskentelee nyt kolme naisihmistä, joiden nimet alkavat M-kirjaimella. Mervi Syrjänen ja Kyllikki Krapinoja tekevät Kirkko ja me lehden vuorokuukausina. Minna Vesanto tekee radio- ja tv-ohjelmia. Hänet valittiin verkkoviestinnän vastaavaksi toimittajaksi ja minä Mirja olen mukana nettiasioissa ja vähän muussakin. puh. (26) fax (26) :NKULMA Kirkonpalvelijoien vuosikokous Vuosi on vaihtunut ja henkilöt hallituksessa. Uusi puheenjohtaja on Eija Valenius ja sihteeri Anita Koskelin. Kuntoilurahaa on tänäkin vuonna jaossa. Käytä hyväksesi 60 euroa/vuosi ja ja lähde liikkumaan. Lähetä kuitti rahastonhoitajalle. Osallistu Naisten kuntovitoselle, yksin tai porukassa. Maksa osallistumisesi ja ilmoittaudu myös p Anita Koskelin. Maksettu kuitti rahastonhoitajalle. Yhdistys tarjoaa Sinulle niskaja hartiahieronnan 5 kertaa, hyvitys kuittia vastaa 5 euroa /kerta. Käy omalla hierojalla tai Turun Hierojakoulussa, Maariankatu 2. KVL:n Varsinais-Suomen seurakuntahenkilöstö ry tiistaina 9.3. klo Sinisessä Tuvassa, Uudenmaankatu 45 Mukana floristi Sari Salo Iltapala! Ilmoittaudu Annikille puh tai Ainolle p Tervetuloa! Kirkonpalvelijat ry Turun alaosasto
 12 MINI-INFO: * 23 * Syy * paluuaika # 0 ULKONA hhmm 5 PALAVERI hhmm 1 MATKA kkpv 6 KOULUTUS hhmm 2 LOMA kkpv 7 KURSSI kkpv 3 POISSA kkpv 8 VAPAA hhmm 4 ASIAKAS hhmm 9 LOUNAS hhmm poisto # 23 # Jos olet: poissa työpaikalta ja palaat klo 13.00, näpyttele puhelimeen koodi Ulkona: * 23 * 0 * 1300# Vastaavasti: Matka: 23 *1*1215# Loma: * 23 * 2 *0801# Poissa: * 23 * 3 *0408# Asiakas: * 23 * 4 * 1200# Palaveri: * 23 *5 *1400# Koulutus: * 23 * 6 *1600# Kurssi: * 23 * 7 *0315# Vapaa: * 23 * 8 *1107# Lounas: * 23 * 9 *1230# (matkoilla ja palaat 15. joulukuuta) (lomalla ja palaat 1. elokuuta) (poissa ja palaat 8. huhtikuuta) (asiakas/asiakaskäynnillä klo saakka) (kokouksessa klo saakka) (koulutuksessa klo saakka) (kursseilla ja palaat 15. maaliskuuta) (vapaalla ja palaat 7. marraskuuta) (lounaalla klo saakka) Tiedote purkautuu automaattisesti, kun kello ylittää paluuajan. Päivämäärätiedote poistuu paluupäivän aamulla klo 8.00 Siis, palaverin alkaessa, nosta luuri ja näpyttele puhelimeesi: Tähti * Numerot 2 ja 3 Tähti* Palaverin tunnusnumero 5 Tähti* Palaverin päättymisaika neljällä numerolla siis esim ja Risuaita #
 13 R-PALKKATAULUKKO R-palkkataulukon palkkaluokkien alkupalkat sekä kokemuslisien mukaiset palkat euroina kuukaudessa. II KALLEUSLUOKKA Kokemuslisien lukumäärä
 14 H-PALKKATAULUKKO H-palkkataulukon palkkaluokkien alkupalkat sekä kokemuslisien mukaiset palkat euroina kuukaudessa II KALLEUSLUOKKA Kokemuslisien määrä Palkka- Alku- 4 vuotta 6 vuotta 8 vuotta 10 vuotta 13 vuotta luokka palkka H H H H H H H25 a H H H H28 a H H H H H H H H H H H H H H H H E-PALKKATAULUKKO E -palkkataulukon palkkaluokkien alkupalkat euroina kuukaudessa Alku- palkka Palkkaluokka Alku- palkka Palkkaluokka Alku- palkka Palkkaluokka E E E E E E E E E E E E E E
 15 LASTENOHJAAJIEN PALKAT Lastenohjaajien palkkaryhmien mukaiset alkupalkat, takuupalkat ja enimmäispalkat euroina kuukaudessa. Palkkaryhmät L3a - L3d Maksupalkka Palkka- enimmäispalkka/ ryhmä alkuplk 4 vuotta 6 vuotta 8 vuotta 11 vuotta 15 vuotta L3a L3b L3c L3d Palkkaryhmät L5a - L5d Maksupalkka Palkka- alkuplk 4 vuotta 6 vuotta 8 vuotta 11 vuotta enimmäispalkka/ ryhmä 15 vuotta L5a L5b L5c L5d Viranhaltijoita ja työntekijöitä koskeva ryhmähenkivakuutus alkaen Edunjättäjän ikä Edunjättäjä kuollut Edunjättäjä kuollut kuolinhetkellä vuonna 2003 vuonna tai vähemmän Lapsikorotus Tapaturmakorotus 50 % perussumman ja lapsikorotusten yhteismäärästä.
 16 Kirkon yleisen virka- ja työehtosopimuksen lisät VES/Kk-palkkaisten lisät Kirkkoherran lisät Määrävuosilisä ,52 Yksipappisuuslisä ,47 Virastonhoitolisä 68 81,52 Puheenjohtajalisä: , , , ,66 Väliaikaisen viranhaltijan lisä 35 89,50 Saamenkielentaitolisä 52 60,86 Viittomakielentaitolisä 53 31,33 A-ryhmän siirtolisä 54 +1,9% Kesätyöajan poisto-lisä 55 15,24 Leirin johtajalisä 61 15,29 Kokouspalkkiot 64 26,85 Sihteerin palkkio 65 17,91 Ulkomaanmatkojen erilliskorvaus ,91 52,50 Iltatyökorvaus 200 1,20 Yötyökorvaus 200 2,38 2. Tuntipalkkaisten erinäiset lisät, Liite 8 Henkilökohtainen lisä 5 enint. 0,80 Työolosuhdelisä 6 enint. 2,50 3. Allekirjoituspöytäkirja Ruokaraha 13 20,40 Pääluottamusmiehelle maksettava korvaus 14 38,00
 17 Konsultti- ja Ohjelmapalvelut Erja Hautala (ent. kuurojen diakonissa) on perustanut uuden yrityksen ja tarjoaa nyt meille palvelujaan: TYÖHENKILÖSTÖN HYVINVOINTIA: VIRKISTYSKOKOUKSET Yrityksen arvokkain pääoma ovat hyvät ja työssään viihtyvät työntekijät joihin kannattaa satsata! Aplodikokous antaa uutta työvirettä Kokous voidaan tuoda yritykseen, antamaan taukohetken työnteon lomassa, tai toteuttaa muualla 1. Aurinkoista aamua kirkasvalokokous: virkistävä kokoushetki energisine tarjoiluineen (kirkasvalolamput). 2. Kiehtovat tuoksut-kokous: piristävä, mausteinen ja värikäs aromituoksu-kokous (UMG Aromatica-tuoksut). 3. Hedelmäkokous: keveä, energinen ja terveellinen kokous vitamiinirikkaine tarjoiluineen. 4. Hellitä hetkeksi -kokous: rentoutushetki ja keveä tarjoilu. 5. Pannukakkukokous: Monen tilanteen kokous Keväinen brunssi: väriä, energiaa ja kevyttä syötävää. 7. Syksyinen yrttikokous: yrttien voimaa tarinoiden kera. 8. Pikkujoulukokous: perinteitä vaaliva vanhanajan jouluhetki historiallisine kuvauksineen. 9. Joulukorttikokous: jouluinen kahvipöytä ja historiikkia joulukorteista. Tuotteita voidaan muokata toivomustenne mukaan. TYÖHENKILÖSTÖN HYVINVOINTIA: TYKY-TAPAHTUMA * tyytyväisyyttä ja uutta työvireyttä virkistystapahtumista * eri toteutusmahdollisuuksia parin tunnin kestosta kokonaisen päivän ohjelmapakettiin * ohjelmapalvelu ja kahvi-/ruokavaihtoehdot Tuotteet voimassa 2004 APLODI-RETKET AJETAAN RUSKON KYLÄRAITILLA Ei hullumpaa väkeä leppoisaa ja kotoista sisältää: * kierrosajelun, papusoppaa ja pannukakkua tai kahvihetken * mahdollisuus kävelyretkeen RUISSALO PIKNIK Puistojen helmi sisältää: * kierrosajelun, piknikruokailun ja promenaadin Erja Hautala Paakkistentie RUSKO puh
 18 Ei päätös asialle vaan uusi haaste Arkkipiispa Jukka Paarma luovutti Kirkon ympäristödiplomin Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymälle 22. tammikuuta. Saimme Kirkon ympäristödiplomin ensimmäisenä arkkihiippakunnan seurakunnista, vieläpä tähänastisilla huippupisteillä. Seurakuntayhtymän ansioiksi on laskettu muun muassa henkilökunnalle laadittu Ekoaapinen. Luovutuspuheessaan arkkipiispa kiitteli myös seurakuntayhtymän viestintää - lehteä ja nettiä - hyvästä ympäristökasvatuksesta. Arkkipiispa kysyi puheessaan koko kirkolta, toimiiko se kuten puhuu. - Miten ovat omat pihamme ja takapihamme hoidetut? On myönnettävä, että kirkon piiristä löytyy monia esimerkkejä kehittymättömästä ympäristövastuusta. Liian paljon on vielä välinpitämättömyyttä ja ymmärtämättömyyttä. Jo lain noudattaminen vaatii nykyaikana aktiivisuutta. - Luojan taloudenhoitajan tehtävä ei ole helppo vaan vaatii paitsi järkevää harkintaa, eri vaihtoehtojen seurausten tuntemista ja siten asiantuntemusta ja lisäksi aimo annosta nöyryyttä. Ympäristönäkökulmasta suhtautumistapa Viime vuonna hyväksytyllä ympäristöohjelmalla seurakuntayhtymä on sitoutunut siihen, että tulevissa päätöksissä ja toiminnan suunnittelussa ympäris- Kirkon ympäristödiplomin ottivat vastaan ympäristödiplomitoimikunnan pj. Leena Winter ja tuomiorovasti Rauno Heikola. tönäkökulma pysyy esillä. Toiminnan ja päätöksenteon periaatteita suuntaa jo seurakuntayhtymän yhteisen kirkkoneuvoston hyväksymä ympäristöpolitiikka. - Tämä on ollut innostava ja rohkaiseva prosessi. Ei vain siivoamista vaan pitkän tähtäimen toimintaa, luonnehti luovutusjuhlassa yhteisen kirkkoneuvoston puheenjohtaja Rauno Heikola. - Tämä juhla ei ole päätös asialle, vaan uusi haaste, muistutti ympäristödiplomitoimikunnan puheenjohtaja Leena Winter. - Diplomin edellytykset on pidettävä voimassa, keskeneräiset asiat ja puutteet pitää korjata. Työ jatkuu. Ympäristöasioiden hoidon jatkuvaa parantamista korosti myös Marja-Liisa Leinonen kirkon ympäristödiplomin seurantaryhmästä. Leinonen muistutti, että ratkaisevinta ympäristödiplomin uusimisessa on hyväksytyn ympäristöohjelman toteuttaminen. Paarman puhe sekä seurakuntayhtymän ympäristöohjelma ja ympäristöpolitiikka ovat internet-osoitteessa ymparisto.html (MV)
 19 Ympäristödiplomitoimikunta perustettiin jälleen Kirkon ympäristödiplomi saatiin mutta työ jatkuu. Jotta diplomi voidaan neljän vuoden kuluttua uusia, yhteinen kirkkoneuvosto perusti helmikuussa uuden ympäristödiplomitoimikunnan kehittämään yhtymän ympäristöasioita edelleen. Uuteen toimikuntaan kuuluvat puheenjohtajana kirkkoneuvoston jäsen Leena Winter (puh , sihteerinä seurakuntayhtymän ympäristövastaava Markku Mannerkorpi (puh , kirkkovaltuuston jäsen Ann-Sofi Hurme, isännöitsijä Raimo Läntinen, seurakuntapastori Lasse Mustonen, erityisammattimies Hannu Repo sekä tiedottaja Minna Vesanto (puh , Ympäristödiplomitoimikunta muun muassa seuraa vuonna 2003 valmistuneen ympäristöohjelman toteuttamista ja huolehtii ympäristövastaaville ja koko henkilökunnalle annettavasta ympäristökoulutuksesta. Toimikunnan kontolle annettiin myös huolehtia siitä että ympäristödiplomi saadaan uudistettua vuonna Mistä aiheesta tahtoisit koulutusta? Mistä ympäristöasiasta sinä ja työtoverisi toivoisitte lisätietoa ja koulutusta? Seurakuntayhtymässä on tänä vuonna varattu soveliaasti määrärahaa henkilökunnalle järjestettävää ympäristökysymyksiä koskevaa koulutusta varten. Ympäristödiplomitoimikunta ei halunnut suunnitella koulutuskokonaisuutta kysymättä ensin koko henkilökunnalta, minkälaiset ympäristöystävällisyyteen liittyvät asiat kaipaavat tiedon lisävaloa. Koulutusten aiheita kaavaillaan myös yksiköiden ympäristövastaavien kanssa. Lopullisesti koulutuksesta päättää koulutustyöryhmä. Leikkaa siis tämä sivun alaosa irti ja lähetä sisäisenä postina Markku Mannerkorvelle. Voit myös vastata sähköpostitse (viestin otsikoksi Ympäristökoulutus) tai kotiverkossa. Vastaathan mennessä. HALUAISIN YMPÄRISTÖKOULUTUSTA (ympyröi numero) 1. kierrätyksestä ja lajittelusta 2. energiansäästöstä 3. vedensäästöstä 4. Reilun kaupan tuotteista ja lähiruuasta 5. ongelmajätteiden tunnistamisesta ja sijoittamisesta 6. hankinnoista ja ympäristömerkinnöistä 7. ympäristökasvatuksesta lapsille 8. ympäristökasvatuksesta aikuisille 9. jostain muusta, mistä? VASTAAJAN TYÖALA: VASTAAJAN YHTEYSTIEDOT (Ei ilmoittautuminen. Ei pakko täyttää. Tietoa kysytään koulutustarpeiden tarkentamiseksi.):
 20 Toimituskunta Salla Ahlstrand, Erja Perälä, Hannu Raitis, Teuvo Rantala, Pekka Soini, Henry Toivonen Toimitus Jouko Hallia (vastaava), Kyllikki Krapinoja, Mervi Syrjänen, Minna Vesanto, Pirjo Seppälä Toimituksen osoite Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän tiedotustoimisto Eerikinkatu 3 A Postiosoite: PL 922, TURKU Puhelin (vaihde) Telefax Painotyö Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän monistamo Sinikka Huotari, Jari Holttinen, Margit Salonen


type: contracts

text:
 Ważna informacja prawna
 |
 22000D0622(01)
 Dziennik Urzędowy L 148 , 22/06/2000 P. 0040 - 0041
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 16/1999z dnia 26 lutego 1999 r.zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zmienione Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dalej zwane Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:załącznik II do Porozumienia został zmieniony decyzją nr 70/98 Wspólnego Komitetu EOG z dnia 31 lipca 1998 r. [1];dyrektywa Komisji 98/12/WE z dnia 27 stycznia 1998 r. dostosowująca do postępu technicznego dyrektywę Rady 71/320/EWG w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkowskich odnoszących się do układów hamulcowych określonych kategorii pojazdów silnikowych i ich przyczep [2] zostaje włączona do Porozumienia;dyrektywa Komisji 98/14/WE z dnia 6 lutego 1998 r. dostosowująca do postępu technicznego dyrektywę Rady 70/156/EWG w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkowskich odnoszących się do homologacji typu pojazdów silnikowych i ich przyczep [3] zostaje włączona do Porozumienia,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1"— 398 L 0014: dyrektywa Komisji 98/14/WE z dnia 6 lutego 1998 r. (Dz.U. L 91 z 25.3.1998, str. 1)."Artykuł 2"— 398 L 0012: dyrektywa Komisji 98/12/WE z dnia 27 stycznia 1998 r. (Dz.U. L 81 z 18.3.1998, str. 1)."Artykuł 3Teksty dyrektyw 98/12/WE i 98/14/WE w językach islandzkim i norweskim, które są załączone do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 4Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 27 lutego 1999 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 5Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 26 lutego 1999 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGF. BarbasoPrzewodniczący[1] Dz.U. L 172 z 8.7.1999, str. 49.[2] Dz.U. L 81 z 18.3.1998, str. 1.[3] Dz.U. L 91 z 25.3.1998, str. 1.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 5.7.2017
 COM(2017) 369 final
 2017/0153(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS,
 ar ko pilnvaro Austriju un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 •Priekšlikuma pamatojums un mērķi
 1980. gada 25. oktobra Hāgas konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada konvencija”), kuru līdz šim ir ratificējušas 97 valstis, tostarp visas ES dalībvalstis, mērķis ir atjaunot iepriekšējo stāvokli, nodrošinot nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanos, kas panākams, izmantojot sistēmu sadarbībai starp centrālajām iestādēm, kuras norīko konvencijas dalībvalstis.
 Tā kā bērnu nolaupīšanas novēršana ir būtiska ES bērnu tiesību veicināšanas politikas sastāvdaļa, Eiropas Savienība aktīvi darbojas starptautiskā līmenī, lai uzlabotu 1980. gada konvencijas piemērošanu, un aicina trešās valstis tai pievienoties.
 Panama savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1994. gada 2. februārī. Konvencija Panamā stājās spēkā 1994. gada 1. maijā.
 1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Panamu un 26 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija un Rumānija vēl nav akceptējušas Panamas pievienošanos konvencijai.
 Urugvaja savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1999. gada 18. novembrī. Konvencija Urugvajā stājās spēkā 2000. gada 1. februārī.
 1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Urugvaju un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Urugvajas pievienošanos konvencijai.
 Kolumbija savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1995. gada 13. decembrī. Konvencija Kolumbijā stājās spēkā 1996. gada 1. martā.
 1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Kolumbiju un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Kolumbijas pievienošanos konvencijai.
 Salvadora savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 2001. gada 5. februārī. Konvencija Salvadorā stājās spēkā 2001. gada 1. maijā.
 1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Salvadoru un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Salvadoras pievienošanos konvencijai.
 1980. gada konvencijas 38. panta ceturtajā daļā ir noteikts, ka konvencija ir piemērojama attiecībām starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras būs deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.
 Pēc Komisijas ierosmes notika apspriešanās ar Eiropas Savienības Tiesu, kas apstiprināja, ka akcepts par kādas trešās valsts pievienošanos 1980. gada konvencijai ietilpst ES ekskluzīvajā kompetencē.
 Eiropas Savienības Tiesa savā 2014. gada 14. oktobra atzinumā 1/13 norāda, ka akcepts par kādas trešās valsts pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā kompetencē.
 Tiesa uzstāja uz nepieciešamību šajā jomā nodrošināt vienotu ES mēroga pieeju, tādējādi izvairoties no pieeju dažādības (géométrie variable) dalībvalstu vidū.
 Tā kā starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājums ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē, lēmums par to, vai akceptējama Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanās, ir jāpieņem ES mērogā Padomes lēmuma veidā. Tādēļ Austrijai un Rumānijai būtu jādeklarē, ka tās Eiropas Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos.
 Līdz ar Austrijas un Rumānijas akceptu 1980. gada konvencija kļūtu piemērojama Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras attiecībās ar visām ES dalībvalstīm, izņemot Dāniju. Panamas gadījumā 1980. gada konvencija kļūs piemērojama attiecībās ar visām ES dalībvalstīm.
 •Saskanība ar šajā politikas jomā spēkā esošajiem noteikumiem
 Attiecībā uz vecāku veiktu bērnu nolaupīšanu 1980. gada Hāgas konvencija ir starptautiskais ekvivalents Padomes Regulai Nr. 2201/2003
 1
 (pazīstama kā “Briseles IIa regula”), kas ir ES tiesu iestāžu sadarbības stūrakmens laulības lietās un lietās par vecāku atbildību.
 Viens no galvenajiem regulas mērķiem ir bērnu nolaupīšanas novēršana dalībvalstīs, ieviešot procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt bērna nekavējošu atpakaļatdošanu uz dalībvalsti, kurā atrodas viņa/viņas parastā dzīvesvieta. Šajā nolūkā Briseles IIa regulas 11. pants ietver 1980. gada konvencijā izklāstīto procedūru un to papildina, precizējot dažus tās aspektus, it īpaši bērnu uzklausīšanu, termiņus lēmuma pieņemšanai pēc atpakaļatdošanas pieteikuma iesniegšanas un bērna atpakaļneatdošanas pamatojumu. Tajā ir ietverti arī noteikumi, kas reglamentē situācijas, kad dažādās dalībvalstīs izdoti atšķirīgi rīkojumi – par atpakaļatdošanu un neatdošanu atpakaļ.
 Starptautiskā mērogā Eiropas Savienība atbalsta trešo valstu pievienošanos 1980. gada konvencijai, lai ES dalībvalstis, risinot starptautiskas bērnu nolaupīšanas lietas, varētu paļauties uz kopīgu tiesisko regulējumu.
 Laikā no 2015. gada jūnija līdz 2016. gada decembrim jau tika pieņemti desmit Padomes lēmumi, ar kuriem akceptēta 10 trešo valstu (Marokas, Singapūras, Krievijas Federācijas, Albānijas, Andoras, Seišelu Salu, Armēnijas, Korejas Republikas, Kazahstānas un Peru) pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai par starptautisko bērnu nolaupīšanu
 2
 .
 •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām
 Šis priekšlikums acīmredzami ir saistīts ar vispārīgo mērķi, kas nostiprināts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā, proti, bērnu tiesību aizsardzību. 1980. gada Hāgas konvencijas sistēmas nolūks ir aizsargāt bērnus no vecāku veiktas bērnu nolaupīšanas nelabvēlīgās ietekmes un nodrošināt, ka bērns var uzturēt sakarus ar abiem vecākiem, piemēram, nodrošinot saskarsmes tiesību iedarbīgu īstenošanu.
 Jāmin arī tas, ka pastāv saikne ar mediācijas izmantojuma veicināšanu pārrobežu ģimenes strīdu izšķiršanā. Kopējās Eiropas tieslietu telpas ietvaros Direktīva par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās
 3
 attiecas arī uz ģimenes tiesībām. Arī 1980. gada Hāgas konvencijā ir pausts iedrošinājums ģimenes strīdus risināt ar izlīguma palīdzību. Viena no rokasgrāmatām par labu praksi 1980. gada Hāgas konvencijas kontekstā, ko publicējusi Hāgas Starptautisko privāttiesību konference, ir veltīta mediācijas izmantošanai konvencijas darbības jomā ietilpstošu starptautisko ģimenes strīdu izšķiršanā attiecībā uz bērniem. Lai atbalstītu dialogu ar valstīm, kuras konvenciju vēl nav ratificējušas, un lai palīdzētu rast konkrētus veidus, kā risināt problēmas, ko rada starptautiskā bērnu nolaupīšana valstīs, kas nav ratificējušas konvenciju, pēc Eiropas Komisijas ierosmes šī rokasgrāmata ir pārtulkota visās ES valodās (papildus angļu un franču valodai), kā arī arābu valodā.
 4
 2.TIESISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
 •Tiesiskais pamats
 Ņemot vērā, ka lēmums attiecas uz starptautisku nolīgumu, piemērojamais tiesiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pants kopsakarā ar tā 81. panta 3. punktu. Padome pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu pieņem vienprātīgu lēmumu.
 Apvienotajai Karalistei un Īrijai Regula (EK) Nr. 2201/2003 ir saistoša, un tāpēc tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.
 Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
 •Proporcionalitāte
 Šis priekšlikums ir izstrādāts, balstoties uz jau pieņemtajiem Padomes lēmumiem par šo pašu jautājumu, un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai panāktu saskaņotu ES rīcību starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājumā, nodrošinot, ka Austrija un Rumānija noteiktā termiņā akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai.
 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANAS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
 •Apspriešana ar ieinteresētajām personām
 Austrija un Rumānija pēc tam, kad Komisija ar tām apspriedās par to gatavību akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada konvencijai, sniedza labvēlīgu atzinumu.
 Apspriešana, kas notika ekspertu tikšanās ietvaros 2017. gada 24. aprīlī, liecināja, ka pašlaik dalībvalstīm nav iebildumu pret to, ka Austrija un Rumānija akceptētu Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada konvencijai.
 •Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana
 Tā kā konvencija jau ir spēkā attiecībās ar 26 dalībvalstīm Panamas gadījumā un 25 dalībvalstīm Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras gadījumā, Komisija un dalībvalstu eksperti uzskatīja, ka šādā gadījumā nav nepieciešams konkrēts novērtējums par stāvokli attiecīgajā trešā valstī.
 Dalībvalstu eksperti nenorādīja, ka saistībā ar 1980. gada konvencijas piemērošanu attiecībā uz Panamu, Urugvaju, Kolumbiju un Salvadoru būtu konstatētas kādas problēmas.
 •Ietekmes novērtējums
 Attiecībā uz jau 2015. un 2016. gadā pieņemtajiem desmit Padomes lēmumiem, ar kuriem akceptēta vairāku trešo valstu pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai, nekāds konkrēts ietekmes novērtējums nav veikts, ņemot vērā šā tiesību akta būtību. Katrā ziņā konkrēts novērtējums par stāvokli Panamā, Urugvajā, Kolumbijā un Salvadorā šķita lieks, ņemot vērā gan to, ka konvencija jau ir spēkā attiecībās ar 26 vai 25 ES dalībvalstīm, gan to, ka Austrija un Rumānija ir gatavas akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos.
 4.IETEKME UZ BUDŽETU
 Ierosinātais lēmums neietekmē ES budžetu.
 5.CITI ELEMENTI
 •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība
 Tā kā priekšlikums attiecas tikai uz Austrijas un Rumānijas pilnvarošanu akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada konvencijai, tā īstenošanas uzraudzība paredz tikai pārbaudīt, ka Austrija un Rumānija ievēro deklarācijas formulējumu, paredzētajā termiņā deponē deklarāciju un informē Komisiju par deklarācijas deponēšanu, kā noteikts Padomes lēmumā.
 2017/0153 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS,
 ar ko pilnvaro Austriju un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. pantu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
 5
 ,
 tā kā:
 (1)Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.
 (2)Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (turpmāk “Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un ieviest procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt viņu nekavējošu atpakaļatdošanu uz dalībvalsti, kurā atrodas viņa/viņas parastā dzīvesvieta, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.
 (3)Briseles IIa regula papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā mērogā izveido saistību un sadarbības sistēmu attiecībās starp konvencijas dalībvalstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.
 (4)Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.
 (5)Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm citstarp piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.
 (6)Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, varētu uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.
 (7)1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.
 (8)1980. gada Hāgas konvencija liedz tādām reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām kā Savienība kļūt par tās dalībnieci. Tāpēc Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko tā akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.
 (9)Kā norādīts Eiropas Savienības Tiesas atzinumā 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētā pievienošanās akcepta deklarācija ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.
 (10)Panama savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1994. gada 2. februārī. Konvencija Panamā stājās spēkā 1994. gada 1. maijā.
 (11)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Panamas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Panama ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Maltas un Slovēnijas pievienošanos. Pēc Panamas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Panamas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.
 (12)Urugvaja savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1999. gada 18. novembrī. Konvencija Urugvajā stājās spēkā 2000. gada 1. februārī.
 (13)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Urugvajas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Urugvaja ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Lietuvas pievienošanos. Pēc Urugvajas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrijas un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Urugvajas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.
 (14)Kolumbija savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1995. gada 13. decembrī. Konvencija Kolumbijā stājās spēkā 1996. gada 1. martā.
 (15)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Kolumbijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Kolumbija ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Maltas pievienošanos. Pēc Kolumbijas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Kolumbijas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.
 (16)Salvadora savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 2001. gada 5. februārī. Konvencija Salvadorā stājās spēkā 2001. gada 1. maijā.
 (17)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Salvadora ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Lietuvas pievienošanos. Pēc Salvadoras situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Salvadoras pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.
 (18)Tādēļ Austrija un Rumānija būtu jāpilnvaro saskaņā ar šajā lēmumā ietvertajiem noteikumiem deponēt savu deklarāciju, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos. Pārējām Savienības dalībvalstīm, kas jau akceptējušas Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nav jādeponē jauna pievienošanās akcepta deklarācija, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām līdzšinējās deklarācijas paliek spēkā.
 (19)Apvienotajai Karalistei un Īrijai Briseles IIa regula ir saistoša, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.
 (20)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 1.
 Austrija un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”).
 2.
 Austrija un Rumānija ne vēlāk kā ... [divpadsmit mēneši no šā lēmuma pieņemšanas dienas] deponē deklarāciju, ar ko Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kas formulēta šādi:
 “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/...* akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”
 63.
 Austrija un Rumānija divu mēnešu laikā no dienas, kad deponēta attiecīgā deklarācija, ar ko akceptēta Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanās, informē Padomi un Komisiju par šādu deponēšanu un dara zināmu Komisijai deklarācijas tekstu.
 2. pants
 Ikviena dalībvalsts, kas savu deklarāciju, ar ko tā akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, ir deponējusi pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, jaunu deklarāciju nedeponē.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 4. pants
 Šis lēmums ir adresēts Austrijai un Rumānijai.
 Briselē,
 Padomes vārdā –
 priekšsēdētājs
 (1)
 OV L 338, 23.12.2003., 31. lpp.
 (2)
 Jau ir pieņemti desmit Padomes lēmumi, ar kuriem dalībvalstis pilnvarotas akceptēt to, ka 1980. gada konvencijai pievienojas Andora (Padomes Lēmums 2015/1023, pieņemts 2015. gada 15. jūnijā); Seišelu Salas (Padomes Lēmums 2015/2354, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Krievija (Padomes Lēmums 2015/2355, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Albānija (Padomes Lēmums 2015/2356, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Singapūra (Padomes Lēmums 2015/1024, pieņemts 2015. gada 15. jūnijā); Maroka(Padomes Lēmums 2015/2357, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Armēnija (Padomes Lēmums 2015/2358, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Korejas Republika (Padomes Lēmums 2016/2313, pieņemts 2016. gada 8. decembrī), Kazahstāna (Padomes Lēmums 2016/2311, pieņemts 8.12.2016.) un Peru (Padomes Lēmums 2016/2312, pieņemts 8.12.2016.).
 (3)
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīva 2008/52/EK par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās (OV L 136, 24.5.2008., 3. lpp.).
 (4)
 https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3
 (5)
 OV C [...], [...], [...]. lpp.
 (6)
 OV: ierakstīt šā lēmuma numuru.


text:
 14.2.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 73/11
 Breithiúnas na Cúirte Ginearálta an 8 Nollaig 2021 – Talleres de Escoriaza v EUIPO – Salto Systems (KAAS KEYS AS A SERVICE)
 (Cás T-294/20)
 (2022/C 73/43)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Níl san Iris Oifigiúil seo ach na fógraí maidir le cásanna ar cuireadh clabhsúr leo roimh an 1 Eanáir 2022 agus mar sin níl leagan Gaeilge ar fáil.


text:
 20.4.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 104/10
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2016/604
 z dnia 6 kwietnia 2016 r.
 rejestrujące w rejestrze chronionych nazw pochodzenia i chronionych oznaczeń geograficznych nazwę [Rosée des Pyrénées Catalanes (ChOG)]
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1151/2012 z dnia 21 listopada 2012 r. w sprawie systemów jakości produktów rolnych i środków spożywczych (1), w szczególności jego art. 52 ust. 2,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Zgodnie z art. 50 ust. 2 lit. a) rozporządzenia (UE) nr 1151/2012 wniosek Hiszpanii i Francji o rejestrację nazwy „Rosée des Pyrénées Catalanes” został opublikowany w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej
 (2).
 (2)
 Ponieważ do Komisji nie wpłynęło żadne oświadczenie o sprzeciwie zgodnie z art. 51 rozporządzenia (UE) nr 1151/2012, nazwa „Rosée des Pyrénées Catalanes” powinna zostać zarejestrowana,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Nazwa „Rosée des Pyrénées Catalanes” (ChOG) zostaje zarejestrowana.
 Nazwa, o której mowa w akapicie pierwszym, określa produkt należący do klasy 1.1. Mięso świeże (i podroby), wymienionej w załączniku XI do rozporządzenia wykonawczego Komisji (UE) nr 668/2014 (3).
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 6 kwietnia 2016 r.
 W imieniu Komisji,
 za Przewodniczącego,
 Phil HOGAN
 Członek Komisji
 (1) Dz.U. L 343 z 14.12.2012, s. 1.
 (2) Dz.U. C 347 z 20.10.2015, s. 19.
 (3) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 668/2014 z dnia 13 czerwca 2014 r. ustanawiające zasady stosowania rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1151/2012 w sprawie systemów jakości produktów rolnych i środków spożywczych (Dz.U. L 179 z 19.6.2014, s. 36).


text:
Våbenhus betegner et lille forhus, hvorfra adgangen til kirken finder sted. Oftest er våbenhuset placeret i tilknytning til en kirkeskibs dør, men kan også være bygget sammen med kirkens tårn.
 Mange danske middelalderkirker fik tilføjet våbenhuse i sengotisk tid, dvs. 1400- og 1500-tallet. Deres funktion har primært været at yde ly for personer, der af forskellige årsager ikke havde ret til at betræde selve kirken. Således vides det, at fru Ingeborg Skeel til Voergaard lod bygge våbenhuse til et par kirker, da hun syntes, det var synd for barselskvinder, at de måtte stå i det fri på kirkegården og vente, indtil præsten ved kirkedøren havde "renset" dem, så de atter kunne komme til gudstjeneste. At man udelukkende har opført dem til opbevaring af mændenes våben under gudstjensten er ikke sandsynligt, da der i mange tilfælde blev opført våbenhuse vendt mod nord, altså ved den oprindelige kvindedør. Mange har endvidere anset det for sandsynligt, at man allerede inden opførelsen af våbenhusene i senmiddelalderen havde tilmuret den ene adgangsdør, således at begge køn anvendte samme dør.
 Våbenhuse blev også brugt til bystævner.
 I fredstid, hvor øvrigheden (konge, adel og præstevæsen) frygtede for bondeoprør, blev våbenhusene anvendt til opbevaring af bøndernes våben. Kirken var det centrale samlingssted og i tilfælde af krig kunne man hurtigt bevæbne det lokale forsvar om nødvendigt.
 Eksterne henvisninger
 Kirkearkitektur