type: other

text:
Convenția cu privire la drepturile copilului din 20.11.1989 *) - Lege5.ro
 Convenția cu privire la drepturile copilului din 20.11.1989 *)
 Modificări (1), Referințe (5), Reviste (10), Doctrine (2), Jurisprudență, Practică judiciară
 În vigoare de la 28 septembrie 1990
 Formă aplicabilă de la 13 iunie 2001
 PREAMBUL Jurisprudență (1)
 Statele părți la prezenta convenție,
 având în vedere că, în conformitate cu principiile proclamate de Carta Națiunilor Unite, recunoașterea demnității și a drepturilor egale și inalienabile ale tuturor membrilor familiei umane constituie fundamentul libertății, dreptății și păcii în lume,
 având în vedere că în Cartă popoarele Națiunilor Unite au proclamat din nou încrederea lor în drepturile fundamentale ale omului, în demnitatea și valoarea persoanei umane și au hotărât să promoveze progresul social și condiții mai bune de trai în contextul unei libertăți sporite,
 recunoscând faptul că Națiunile Unite, în Declarația Universală a Drepturilor Omului și în pactele internaționale privind drepturile omului, au proclamat și au convenit că fiecare poate să se prevaleze de drepturile și de libertățile enunțate de acestea, fără nici o deosebire de rasă, culoare, sex, limbă, religie, opinie politică sau orice altă opinie, naționalitate și origine socială, situație materială, statut la naștere sau alt statut,
 amintind faptul că în Declarația Universală a Drepturilor Omului Națiunile Unite au proclamat dreptul copiilor la îngrijire și asistență speciale,
 având convingerea că familia, ca unitate de bază a societății și ca mediu natural destinat creșterii și bunăstării tuturor membrilor săi și, în special, a copiilor, trebuie să beneficieze de protecția și de asistența de care are nevoie pentru a-și putea asuma pe deplin responsabilitățile în cadrul societății,
 recunoscând că pentru dezvoltarea plenară și armonioasă a personalității sale copilul trebuie să crească într-un mediu familial, într-o atmosferă de fericire, dragoste și înțelegere,
 ținând seama de faptul că un copil trebuie să fie pe deplin pregătit să trăiască independent în societate și să fie educat în spiritul idealurilor proclamate în Carta Națiunilor Unite și, în special, în spiritul păcii, demnității, libertății, toleranței, egalității și solidarității,
 având în vedere că necesitatea de a extinde protecția specială acordată copilului a fost enunțată în Declarația de la Geneva din 1924 privind drepturile copilului și în Declarația drepturilor copilului, adoptată de Adunarea Generală la 20 noiembrie 1959, și a fost recunoscută în Declarația Universală a Drepturilor Omului, în Pactul internațional privind drepturile civile și politice (în special art. 23 și 24), în Pactul internațional privind drepturile economice, sociale și culturale (în special art. 10) și în statutele și instrumentele aplicabile ale instituțiilor specializate și ale organizațiilor internaționale preocupate de bunăstarea copilului,
 având în vedere că, așa cum s-a arătat în Declarația drepturilor copilului, "dată fiind lipsa sa de maturitate fizică și intelectuală, copilul are nevoie de protecție și îngrijire speciale, inclusiv de o protecție juridică adecvată, atât înainte cât și după nașterea sa",
 reamintind dispozițiile Declarației cu privire la principiile sociale și juridice aplicabile protecției și bunăstării copiilor, cu referire specială la practicile în materie de plasament familial și de adopție pe plan național și internațional, precum și Regulile minimale standard ale Națiunilor Unite privind administrarea justiției în cazul minorilor (Regulile de la Beijing), Declarația privind protecția femeilor și copiilor în caz de stare de urgență și de conflict armat,
 recunoscând că în toate țările lumii există copii care trăiesc în condiții extrem de dificile și care au nevoie de o atenție deosebită,
 ținând seama de importanța tradițiilor și a valorilor culturale ale fiecărui popor în protejarea și dezvoltarea armonioasă a copilului,
 recunoscând importanța cooperării internaționale destinate îmbunătățirii condițiilor de trai ale copiilor din toate țările și, în special, din țările în curs de dezvoltare,
 ARTICOLUL 1 Reviste (1), Doctrină (1)
 În sensul prezentei convenții, prin copil se înțelege orice ființă umană sub vârsta de 18 ani, exceptând cazurile în care legea aplicabilă copilului stabilește limita majoratului sub această vârstă.
 ARTICOLUL 2 Reviste (1), Doctrină (1)
 1. Statele părți se angajează să respecte și să garanteze drepturile stabilite în prezenta convenție tuturor copiilor din jurisdicția lor, indiferent de rasă, culoare, sex, limbă, religie, opinie politică sau altă opinie, de naționalitate, apartenența etnică sau originea socială, de situația materială, incapacitatea fizică, de statutul la naștere sau de statutul dobândit al copilului ori al părinților sau al reprezentanților legali ai acestuia. Reviste (1), Doctrină (1)
 2. Statele părți vor lua toate măsurile de protejare a copilului împotriva oricărei forme de discriminare sau de sancționare pe considerente ținând de situația juridică, activitățile, opiniile declarate sau convingerile părinților, ale reprezentanților săi legali sau ale membrilor familiei sale. Reviste (1)
 ARTICOLUL 3 Practică judiciară (3), Reviste (1)
 1. În toate acțiunile care privesc copiii, întreprinse de instituțiile de asistență socială publice sau private, de instanțele judecătorești, autoritățile administrative sau de organele legislative, interesele copilului vor prevala. Jurisprudență (1), Practică judiciară (1), Doctrină (1)
 2. Statele părți se obligă să asigure copilului protecția și îngrijirea necesare în vederea asigurării bunăstării sale, ținând seama de drepturile și obligațiile părinților săi, ale reprezentanților săi legali sau ale altor persoane cărora acesta le-a fost încredințat în mod legal, și în acest scop vor lua toate măsurile legislative și administrative corespunzătoare.
 3. Statele părți vor veghea ca instituțiile, serviciile și așezămintele care răspund de protecția și îngrijirea copiilor să respecte standardele stabilite de autoritățile competente, în special cele referitoare la securitate și sănătate, la numărul și calificarea personalului din aceste instituții, precum și la asigurarea unei supravegheri competente.
 Statele părți se angajează să ia toate măsurile legislative, administrative și de orice altă natură necesare în vederea punerii în aplicare a drepturilor recunoscute în prezenta convenție. În cazul drepturilor economice, sociale și culturale statele părți se obligă să adopte aceste măsuri, fără a precupeți resursele de care dispun și, dacă este cazul, în cadrul cooperării internaționale.
 Statele părți vor respecta responsabilitățile, drepturile și îndatoririle ce revin părinților naturali ai copilului sau, după caz și conform tradiției locale, membrilor familiei lărgite sau comunității, tutorilor sau altor persoane care au, prin lege, copii în îngrijire, de a asigura, de o manieră corespunzătoare capacităților în continuă dezvoltare ale copilului, îndrumarea și orientarea necesare în exercitarea de către copil a drepturilor recunoscute în prezenta convenție. Practică judiciară (1)
 1. Statele părți recunosc dreptul la viață al fiecărui copil.
 2. Statele părți vor face tot ce le stă în putință pentru a asigura supraviețuirea și dezvoltarea copilului.
 ARTICOLUL 7 Jurisprudență (1), Reviste (1)
 1. Copilul se înregistrează imediat după nașterea sa și are, prin naștere, dreptul la un nume, dreptul de a dobândi o cetățenie și, în măsura posibiliului, dreptul de a-și cunoaște părinții și de a fi îngrijit de aceștia. Doctrină (1)
 2. Statele părți vor veghea ca aplicarea acestor drepturi să respecte legislația lor națională și obligațiile pe care acestea și le-au asumat în temeiul instrumentelor internaționale aplicabile în materie, în special în cazul în care nerespectarea acestora ar avea ca efect declararea copilului ca apatrid.
 ARTICOLUL 8 Reviste (1)
 1. Statele părți se obligă să respecte dreptul copilului de a-și păstra identitatea, inclusiv cetățenia, numele și relațiile familiale, astfel cum sunt recunoscute de lege, fără nici o imixtiune ilegală.
 2. În cazul în care un copil este lipsit în mod ilegal de toate sau de o parte din elementele constitutive ale identității sale, statele părți vor asigura asistența și protecția corespunzătoare pentru ca identitatea acestuia să fie restabilită cât mai repede posibil.
 ARTICOLUL 9 Practică judiciară (1), Reviste (1)
 1. Statele părți vor veghea ca nici un copil să nu fie separat de părinții săi împotriva voinței acestora, excepând situația în care autoritățile competente decid, sub rezerva revizuirii judiciare și cu respectarea legilor și a procedurilor aplicabile, că această separare este în interesul suprem al copilului. O astfel de decizie poate deveni necesară în cazuri particulare cum ar fi, de exemplu, în cazul copiilor maltratați sau neglijați de părinți sau în cazul în care părinții trăiesc separat și se impune luarea unei hotărâri cu privire la locul de reședință a copilului.
 2. În toate cazurile prevăzute la paragraful 1 din prezentul articol toate părțile interesate trebuie să aibă posibilitatea de a participa la dezbateri și de a-și face cunoscute punctele de vedere.
 3. Statele părți vor respecta dreptul copilului care a fost separat de ambii părinți sau de unul dintre ei de a întreține relații personale și contacte directe cu cei doi părinți ai săi, în mod regulat, exceptând cazul în care acest lucru contravine interesului suprem al copilului. Jurisprudență (1), Practică judiciară (1)
 4. Când separarea rezultă din măsuri luate de către un stat parte, precum detenția, închisoarea, exilul, expulzarea sau moartea (inclusiv moartea, indiferent de cauză, survenită în timpul detenției) ambilor părinți sau a unuia dintre ei ori a copilului, statul parte va furniza, la cerere, părinților, copilului sau, după caz, unui alt membru al familiei informațiile esențiale despre locul unde se găsesc membrul sau membrii familiei, exceptând cazul în care divulgarea acestor informații ar aduce prejudicii bunăstării copilului. Statele părți vor veghea, de asemenea, ca prezentarea unei astfel de cereri să nu antreneze prin ea însăși consecințe dăunătoare pentru persoana sau persoanele interesate.
 1. În conformitate cu obligația ce revine statelor părți potrivit art. 9 paragraful 1, orice cerere depusă de un copil sau de părinții acestuia, în vederea intrării într-un stat parte sau a părăsirii acestuia în scopul reîntregirii familiei, va fi examinată de statele părți cu bunăvoință, umanism și cu operativitate. Statele părți vor veghea, de asemenea, ca depunerea unei astfel de cereri să nu antreneze consecințe nefaste asupra solicitanților și membrilor familiei acestora.
 2. Copilul ai cărui părinți își au reședința în state diferite va avea dreptul de a întreține, în afara unor situații excepționale, relații personale și contacte directe, în mod regulat, cu ambii săi părinți. În acest scop și în conformitate cu obligația care revine statelor părți în temeiul art. 9 paragraful 1, statele părți vor respecta dreptul copilului și al părinților săi de a părăsi orice țară, inclusiv propria lor țară, și de a reveni în propria lor țară. Dreptul de a părăsi orice țară nu poate fi îngrădit decât de restricțiile prevăzute în mod expres de lege și care sunt necesare pentru protejarea siguranței naționale, a ordinii publice, a sănătății publice sau a bunelor moravuri ori a drepturilor și libertăților altora și care sunt compatibile cu celelalte drepturi recunoscute în prezenta convenție. Jurisprudență (1), Practică judiciară (2)
 ARTICOLUL 11 Jurisprudență (1)
 1. Statele părți vor lua măsuri pentru a combate acțiunile ilegale de transferare și de împiedicare a reîntoarcerii copiilor în, respectiv din, străinătate.
 2. În acest scop statele părți vor promova încheierea de acorduri bilaterale și multilaterale sau aderarea la acordurile existente.
 ARTICOLUL 12 Practică judiciară (1)
 1. Statele părți vor garanta copilului capabil de discernământ dreptul de a-și exprima liber opinia asupra oricărei probleme care îl privește, opiniile copilului urmând să fie luate în considerare ținându-se seama de vârsta sa și de gradul său de maturitate.
 2. În acest scop copilului i se va da, în special, posibilitatea de a fi ascultat în orice procedură judiciară sau administrativă care îl privește, fie direct, fie printr-un reprezentant sau un organism competent, în conformitate cu regulile de procedură din legislația națională.
 ARTICOLUL 13 Practică judiciară (1), Reviste (1)
 1. Copilul are dreptul la libertatea de exprimare; acest drept cuprinde libertatea de a căuta, de a primi și de a difuza informații și idei de orice natură, indiferent de frontiere, sub formă orală, scrisă, tipărită sau artistică ori prin orice alte mijloace, la alegerea copilului.
 2. Exercitarea acestui drept poate face subiectul restricțiilor, dar numai al acelor restricții expres prevăzute de lege și absolut necesare pentru:
 a) respectarea drepturilor sau a reputației altora; sau
 b) protejarea securității naționale, a ordinii publice, a sănătății publice și a bunelor moravuri.
 ARTICOLUL 14 Reviste (2)
 1. Statele părți vor respecta dreptul copilului la libertatea de gândire, de conștiință și religie.
 2. Statele părți vor respecta drepturile și obligațiile părinților sau, după caz, ale reprezentanților legali ai copilului de a-l îndruma în exercitarea dreptului sus-menționat, de o manieră care să corespundă capacităților în formare ale acestuia.
 3. Libertatea de a-și manifesta propriile convingeri religioase sau alte convingeri nu poate fi îngrădită decât de restricțiile prevăzute în mod expres de lege și care sunt necesare pentru protecția securității publice, a ordinii publice, a sănătății publice și a bunelor moravuri sau a libertăților și drepturilor fundamentale ale altora.
 1. Statele părți recunosc drepturile copilului la libertatea de asociere și la libertatea de întrunire pașnică.
 2. Exercitarea acestor drepturi nu poate fi îngrădită decât de restricțiile prevăzute în mod expres de lege și care sunt necesare într-o societate democratică, în interesul securității naționale, al siguranței sau ordinii publice ori pentru a proteja sănătatea publică sau bunele moravuri ori pentru a proteja drepturile și libertățile altora.
 ARTICOLUL 16 Practică judiciară (1)
 1. Nici un copil nu va fi supus unei imixtiuni arbitrare sau ilegale în viața sa privată, în familia sa, în domiciliul său ori în corespondența sa, precum și nici unui fel de atac ilegal la onoarea și reputația sa.
 2. Copilul are dreptul la protecția garantată de lege împotriva unor astfel de imixtiuni sau atacuri.
 ARTICOLUL 17 Reviste (1)
 Statele părți vor recunoaște importanța funcției îndeplinite de mijloacele de informare în masă și vor asigura accesul copilului la informație și materiale provenind din surse naționale și internaționale, în special cele care urmăresc promovarea bunăstării sale sociale, spirituale și morale și a sănătății sale fizice și morale. În acest scop statele părți:
 a) vor încuraja difuzarea, prin mijloacele de informare în masă, de informații și materiale de interes social și educativ pentru copil și care sunt în conformitate cu art. 29;
 b) vor încuraja cooperarea internațională în producerea, schimbul și difuzarea de astfel de informații și materiale provenind din surse culturale, naționale și internaționale;
 c) vor încuraja producerea și difuzarea de cărți pentru copii;
 d) vor încuraja mijloacele de informare în masă să țină seama, în mod deosebit, de nevoile lingvistice ale copiilor autohtoni sau ale celor care aparțin unui grup minoritar;
 e) vor favoriza elaborarea unor principii călăuzitoare adecvate, destinate protejării copilului împotriva informațiilor și materialelor care dăunează bunăstării sale, având în vedere prevederile art. 13 și 18.
 ARTICOLUL 18 Practică judiciară (2)
 1. Statele părți vor depune eforturi pentru asigurarea recunoașterii principiului potrivit căruia ambii părinți au responsabilități comune pentru creșterea și dezvoltarea copilului. Părinții sau, după caz, reprezentanții săi legali sunt principalii responsabili de creșterea și dezvoltarea copilului. Aceștia trebuie să acționeze, în primul rând, în interesul suprem al copilului. Practică judiciară (1), Reviste (1), Doctrină (1)
 2. Pentru garantarea și promovarea drepturilor enunțate în prezenta convenție statele părți vor acorda ajutor corespunzător părinților și reprezentanților legali ai copilului în exercitarea responsabilității care le revine în legătură cu creșterea copilului și vor asigura crearea instituțiilor, așezămintelor și serviciilor de îngrijire a copiilor.
 3. Statele părți vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a asigura copiilor ai căror părinți muncesc dreptul de a beneficia de serviciile și așezămintele de îngrijire a copiilor, pentru care ei îndeplinesc condițiile cerute.
 1. Statele părți vor lua toate măsurile legislative, administrative, sociale și educative corespunzătoare, în vederea protejării copilului împotriva oricăror forme de violență, vătămare sau abuz, fizic sau mental, de abandon sau neglijență, de rele tratamente sau de exploatare, inclusiv abuz sexual, în timpul cât se află în îngrijirea părinților sau a unuia dintre ei, a reprezentantului ori reprezentanților legali sau a oricărei persoane căreia i-a fost încredințat. Jurisprudență (1)
 2. Aceste măsuri de protecție vor cuprinde, după caz, proceduri eficiente pentru stabilirea de programe sociale care să asigure sprijinul necesar copilului și celor cărora le-a fost încredințat, precum și pentru instituirea altor forme de prevenire și pentru identificarea, denunțarea, acționarea în instanță, anchetarea, tratarea și urmărirea cazurilor de rele tratamente aplicate copilului, descrise mai sus, și, dacă este necesar, a procedurilor de implicare judiciară.
 1. Copilul care este, temporar ori permanent, lipsit de mediul său familial sau care, pentru protejarea intereselor sale, nu poate fi lăsat în acest mediu are dreptul la protecție și asistență speciale din partea statului.
 2. Statele părți, în conformitate cu legislația lor națională, vor asigura protecție alternativă pentru un astfel de copil.
 3. Această protecție poate include, mai ales, plasamentul familial, "kafalah" din dreptul islamic, adopția sau, în caz de necesitate, plasarea în instituții corespunzătoare de îngrijire a copiilor. În alegerea uneia dintre aceste soluții este necesar să se țină seama în mod corespunzător de necesitatea unei anumite continuități în educarea copilului, precum și de originea sa etnică, religioasă, culturală și lingvistică.
 Statele părți care recunosc și/sau autorizează adopția vor veghea ca interesele supreme ale copilului să primeze și:
 a) vor veghea ca adopția unui copil să fie autorizată numai de autoritățile competente care verifică, în conformitate cu legea și cu procedurile aplicabile, precum și pe baza tuturor informațiilor pertinente și credibile, că adopția se poate realiza luând în considerare statutul copilului în raport cu părinții, cu rudele și cu reprezentanții săi legali și, dacă este cazul, că persoanele interesate și-au dat consimțământul cu privire la adopție în cunoștință de cauză în urma unei consilieri corespunzătoare;
 b) recunosc că adopția în străinătate poate fi considerată ca un mijloc alternativ de asigurare a îngrijirii necesare copilului, dacă acesta, în țara de origine, nu poate fi încredințat spre plasament familial sau spre adopție ori nu poate fi îngrijit în mod corespunzător;
 c) vor asigura că, în cazul adopției în străinătate, copilul beneficiază de garanțiile și standardele echivalente celor existente în cazul adopției naționale;
 d) vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că, în cazul adopției în străinătate, plasamentul copilului nu conduce la obținerea de câștiguri materiale necuvenite pentru persoanele implicate;
 e) promovează obiectivele prezentului articol, încheind aranjamente sau acorduri bilaterale ori multilaterale, după caz, și se străduiesc, în acest cadru, să asigure ca plasarea copiilor în străinătate să fie efectuată de autoritățile sau organele competente.
 1. Statele părți vor lua măsurile necesare pentru ca un copil care caută să obțină statutul de refugiat sau care este considerat refugiat în conformitate cu reglementările și procedurile internaționale și naționale aplicabile, fie că este singur sau însoțit de mamă ori de tată sau de orice altă persoană, să beneficieze de protecția și asistența umanitară corespunzătoare, pentru a se putea bucura de drepturile recunoscute de prezenta convenție și de celelalte instrumente internaționale privind drepturile omului sau ajutorul umanitar la care respectivele state sunt părți.
 2. În acest scop statele părți vor contribui, după cum consideră necesar, la toate eforturile întreprinse de O.N.U. și de alte organizații guvernamentale sau neguvernamentale competente cooperând cu O.N.U., pentru a proteja și ajuta copiii care se găsesc într-o astfel de situație și pentru a găsi părinții sau alți membri ai familiei oricărui copil refugiat, în vederea obținerii informațiilor necesare pentru reîntregirea familiei sale. În cazul în care părinții sau alți membri ai familiei nu pot fi găsiți, copilului i se va acorda aceeași protecție ca oricărui alt copil care este temporar sau total lipsit de mediul său familial, indiferent de motiv, în conformitate cu principiile enunțate în prezenta convenție.
 1. Statele părți recunosc că pentru copiii handicapați fizic și mental trebuie să se asigure o viață împlinită și decentă, în condiții care să le garanteze demnitatea, să le favorizeze autonomia și să le faciliteze participarea activă la viața comunității.
 2. Statele părți recunosc dreptul copiilor handicapați de a beneficia de îngrijiri speciale și încurajează și asigură, în măsura resurselor disponibile, la cerere, copiilor handicapați care îndeplinesc condițiile prevăzute și celor care îi au în îngrijire, un ajutor adaptat situației copilului și situației părinților sau a celor cărora le este încredințat.
 3. Recunoscând nevoile speciale ale copiilor handicapați, ajutorul acordat conform paragrafului 2 al prezentului articol va fi gratuit ori de câte ori acest lucru este posibil, ținând seama de resursele financiare ale părinților sau ale celor care îi au în îngrijire, și va fi destinat asigurării accesului efectiv al copiilor handicapați la educație, formare profesională, servicii medicale, recuperare, pregătire în vederea ocupării unui loc de muncă, activități recreative, de o manieră care să asigure deplina integrare socială și dezvoltare individuală a copiilor, inclusiv dezvoltarea lor culturală și spirituală.
 4. În spiritul cooperării internaționale, statele părți vor favoriza schimbul de informații relevante în domeniul medicinei preventive și al tratamentului medical, psihologic și funcțional al copiilor handicapați, inclusiv prin difuzarea și accesul la informații referitoare la metodele de recuperare, educare și formare profesională, în scopul de a permite statelor părți să își perfecționeze capacitățile și competențele și să își extindă experiența în aceste domenii. În această privință se va ține seama, în mod deosebit, de nevoile țărilor în curs de dezvoltare.
 1. Statele părți recunosc dreptul copilului de a se bucura de cea mai bună stare de sănătate posibilă și de a beneficia de serviciile medicale și de recuperare. Ele vor depune eforturi pentru a garanta că nici un copil nu este lipsit de dreptul de a avea acces la aceste servicii.
 2. Statele părți vor depune eforturi pentru a asigura aplicarea efectivă a acestui drept și, în mod deosebit, vor lua măsurile corespunzătoare pentru:
 a) reducerea mortalității infantile și a celei în rândul copiilor;
 b) asigurarea asistenței medicale și a măsurilor de ocrotire a sănătății pentru toți copiii, cu accent pe dezvoltarea măsurilor primare de ocrotire a sănătății;
 c) combaterea maladiilor și a malnutriției, inclusiv în cadrul măsurilor primare de ocrotire a sănătății, recurgând, printre altele, la tehnologii accesibile și la aprovizionarea cu alimente nutritive și cu apă potabilă, luând în considerare pericolele și riscurile de poluare a mediului natural;
 d) asigurarea ocrotirii sănătății mamelor în perioada pre- și postnatală;
 e) asigurarea că toate segmentele societății, în mod deosebit părinții și copiii, sunt informate, au acces la educație și sunt sprijinite în folosirea cunoștințelor de bază despre sănătatea și alimentația copilului, despre avantajele alăptării, ale igienei și salubrității mediului înconjurător și ale prevenirii accidentelor;
 f) crearea serviciilor de medicină preventivă, de îndrumare a părinților și de planificare familială, și asigurarea educației în aceste domenii.
 3. Statele părți vor lua toate măsurile eficiente corespunzătoare, în vederea abolirii practicilor tradiționale dăunătoare sănătății copiilor.
 4. Statele părți se angajează să favorizeze și să încurajeze cooperarea internațională în vederea asigurării, în mod progresiv, a deplinei înfăptuiri a dreptului recunoscut în prezentul articol. În această privință se va ține seama, în mod deosebit, de nevoile țărilor în curs de dezvoltare.
 Statele părți recunosc dreptul copilului care a fost plasat de către autoritatea competentă pentru a primi îngrijiri, la protejarea sau tratarea afecțiunilor sale fizice ori mentale, dreptul la verificarea periodică a tratamentului respectiv și a oricăror alte aspecte legate de plasarea sa.
 1. Statele părți recunosc dreptul oricărui copil de a beneficia de asistență socială, inclusiv de asigurări sociale, și vor lua măsuri pentru asigurarea exercitării depline a acestui drept în conformitate cu legislația lor națională.
 2. La acordarea indemnizațiilor prevăzute de lege se va ține seama, când este cazul, de resursele și situația copilului și ale persoanelor responsabile de întreținerea sa, precum și de orice alte împrejurări care au legătură cu cererea de acordare a indemnizațiilor, înaintată de copil sau în numele său.
 1. Statele părți recunosc dreptul oricărui copil de a beneficia de un nivel de trai care să permită dezvoltarea sa fizică, mentală, spirituală, morală și socială.
 2. Părinților și oricărei alte persoane care au în grijă un copil le revine în primul rând responsabilitatea de a asigura, în limita posibilităților și a mijloacelor lor financiare, condițiile de viață necesare în vederea dezvoltării copilului.
 3. Statele părți vor adopta măsurile corespunzătoare, ținând seama de condițiile naționale și în limita mijloacelor lor, pentru a ajuta părinții și alte persoane care au în grijă un copil să valorifice acest drept și vor oferi în caz de nevoie asistență materială și programe de sprijin destinate, în principal, satisfacerii nevoilor de hrană, îmbrăcăminte și locuință.
 4. Statele părți vor lua toate măsurile adecvate pentru recuperarea pensiei alimentare pentru copil de la părinții săi sau de la alte persoane care răspund din punct de vedere financiar pentru acesta, atât pe teritoriul statului parte, cât și în străinătate. Astfel, în situația în care persoana care răspunde din punct de vedere financiar pentru copil nu locuiește în statul în care locuiește copilul, statele părți vor încuraja aderarea la acorduri internaționale sau încheierea de asemenea acorduri, precum și adoptarea oricăror alte înțelegeri corespunzătoare.
 ARTICOLUL 28 Reviste (1)
 1. Statele părți recunosc dreptul copilului la educație și, în vederea asigurării exercitării acestui drept în mod progresiv și pe baza egalității de șanse, în special, statele membre vor avea obligația:
 a) de a asigura învățământul primar obligatoriu și gratuit pentru toți;
 b) de a încuraja crearea diferitelor forme de învățământ secundar, atât general, cât și profesional și de a le pune la dispoziția tuturor copiilor și de a permite accesul tuturor copiilor la acestea, de a lua măsuri corespunzătoare, cum ar fi instituirea gratuității învățământului și acordarea unui ajutor financiar în caz de nevoie;
 c) de a asigura tuturor accesul la învățământul superior, în funcție de capacitatea fiecăruia, prin toate mijloacele adecvate;
 d) de a pune la dispoziție copiilor și de a permite accesul acestora la informarea și orientarea școlară și profesională;
 e) de a lua măsuri pentru încurajarea frecventării cu regularitate a școlii și pentru reducerea ratei abandonului școlar.
 2. Statele părți vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a asigura aplicarea măsurilor de disciplină școlară într-un mod compatibil cu demnitatea copilului ca ființă umană și în conformitate cu prezenta convenție.
 3. Statele părți vor promova și vor încuraja cooperarea internațională în domeniul educației, mai ales în scopul de a contribui la eliminarea ignoranței și a analfabetismului în lume și de a facilita accesul la cunoștințe științifice și tehnice și la metode de învățământ moderne. În această privință se va ține seama, în special, de nevoile țărilor în curs de dezvoltare.
 ARTICOLUL 29 Reviste (1)
 1. Statele părți sunt de acord că educația copilului trebuie să urmărească: Practică judiciară (1)
 a) dezvoltarea plenară a personalității, a vocațiilor și a aptitudinilor mentale și fizice ale copilului;
 b) cultivarea respectului pentru drepturile omului și libertățile fundamentale, precum și pentru principiile consacrate în Carta Națiunilor Unite;
 c) educarea copilului în spiritul respectului față de părinții săi, față de limba sa, de identitatea și valorile sale culturale, față de valorile naționale ale țării în care acesta locuiește, ale țării de origine, precum și față de civilizații diferite de a sa;
 d) pregătirea copilului să își asume responsabilitățile vieții într-o societate liberă, într-un spirit de înțelegere, de pace, de toleranță, de egalitate între sexe și prietenie între toate popoarele și grupurile etnice, naționale și religioase și cu persoanele de origine autohtonă;
 e) educarea copilului în spiritul respectului față de mediul natural.
 2. Nici o dispoziție din prezentul articol sau din art. 28 nu va fi interpretată de o manieră care să aducă atingere libertății persoanelor fizice sau juridice de a crea și conduce instituții de învățământ, cu condiția ca principiile enunțate în paragraful 1 al prezentului articol să fie respectate și ca educația dată în aceste instituții să respecte normele minimale prescrise de stat.
 În statele în care există minorități etnice, religioase sau lingvistice ori persoane de origine autohtonă copilul aparținând unei astfel de minorități sau având origine autohtonă nu va fi privat de dreptul la viață culturală proprie, de dreptul de a-și declara apartenența religioasă și de a-și practica propria religie, precum și dreptul de a folosi limba proprie în comun cu alți membri ai grupului său.
 1. Statele părți recunosc copilului dreptul la odihnă și la vacanță, dreptul de a practica activități recreative proprii vârstei sale, de a participa liber la viața culturală și artistică.
 2. Statele părți respectă și promovează dreptul copilului de a participa pe deplin la viața culturală și artistică și încurajează punerea la dispoziție acestuia a mijloacelor adecvate de petrecere a timpului liber și de desfășurare a activităților recreative, artistice și culturale, în condiții de egalitate.
 ARTICOLUL 32 Reviste (1)
 1. Statele părți recunosc dreptul copilului de a fi protejat împotriva exploatării economice și de a nu fi constrâns la vreo muncă ce comportă vreun risc potențial sau care este susceptibilă să îi compromită educația ori să îi dăuneze sănătății sau dezvoltării sale fizice, mentale, spirituale, morale ori sociale.
 2. Statele părți vor lua măsuri legislative, administrative, sociale și educative pentru a asigura aplicarea prezentului articol. În acest scop și ținând seama de dispozițiile aplicabile ale celorlalte instrumente internaționale, statele părți se obligă, în special:
 a) să fixeze o vârstă minimă sau vârste minime de angajare;
 b) să adopte o reglementare cu privire la orele și la condițiile de muncă;
 c) să prevadă pedepse sau alte sancțiuni corespunzătoare, pentru a asigura aplicarea întocmai a prezentului articol.
 Statele părți vor lua măsuri corespunzătoare, inclusiv măsuri legislative, administrative, sociale și educaționale, pentru a proteja copiii contra folosirii ilicite de stupefiante și substanțe psihotrope, așa cum sunt acestea definite de convențiile internaționale în materie și pentru a preveni folosirea copiilor în scopul producerii și al traficului ilicit de astfel de substanțe.
 Statele părți se angajează să protejeze copilul contra oricărei forme de exploatare sexuală și de violență sexuală. În acest scop statele vor lua, în special, toate măsurile corespunzătoare pe plan național, bilateral și multilateral, pentru a împiedica:
 a) incitarea sau constrângerea copiilor să se dedea la activități sexuale ilegale;
 b) exploatarea copiilor în scopul prostituției sau al altor practici sexuale ilegale;
 c) exploatarea copiilor în scopul producției de spectacole sau de materiale cu caracter pornografic.
 ARTICOLUL 35 Reviste (1)
 Statele părți vor lua toate măsurile necesare, pe plan național, bilateral și multilateral, pentru a preveni răpirea, vânzarea și traficul de copii în orice scop și sub orice formă.
 Statele părți vor proteja copilul contra oricărei forme de exploatare dăunătoare oricărui aspect al bunăstării sale.
 Statele părți vor veghea ca:
 a) nici un copil să nu fie supus la tortură, la pedepse sau la tratamente crude, inumane sau degradante. Pedeapsa capitală sau închisoarea pe viață fără posibilitatea de a fi eliberat nu va fi pronunțată pentru infracțiunile comise de persoane sub vârsta de 18 ani;
 b) nici un copil să nu fie privat de libertate în mod ilegal sau arbitrar. Arestarea, deținerea sau întemnițarea unui copil trebuie să fie conformă cu legea și nu va fi decât o măsură extremă și cât mai scurtă posibil;
 c) orice copil privat de libertate să fie tratat cu omenie și cu respectul cuvenit demnității umane și de o manieră care să țină seama de nevoile persoanelor de vârsta sa. Astfel, orice copil privat de libertate va fi separat de adulți, cu excepția cazurilor în care se apreciază ca fiind în interesul major al copilului să nu se procedeze astfel, și va avea dreptul de a menține contactul cu familia sa prin corespondență și vizite, în afara unor cazuri excepționale;
 d) copiii privați de libertate să aibă dreptul de a avea acces rapid la asistență juridică sau la orice altă asistență corespunzătoare, precum și dreptul de a contesta legalitatea privării lor de libertate, în fața unui tribunal sau a unei alte autorități competente, independente și imparțiale, și dreptul la judecarea în procedură de urgență a cazului respectiv.
 1. Statele părți se angajează să respecte și să asigure respectarea regulilor dreptului umanitar internațional aplicabile în caz de conflict armat și menite să garanteze protecția copilului.
 2. Statele părți vor lua toate măsurile posibile pentru a garanta ca persoanele care nu au împlinit vârsta de 15 ani să nu participe direct la ostilități.
 3. Statele părți se vor abține de a înrola în forțele lor armate persoane care nu au împlinit vârsta de 15 ani. Atunci când încorporează persoane mai mari de 15 ani, dar mai mici de 18 ani, statele părți se vor strădui să înroleze, cu prioritate, pe cei mai în vârstă.
 4. Conform obligației care le revine în virtutea dreptului umanitar internațional de a proteja populația civilă în caz de conflict armat, statele părți vor lua toate măsurile fezabile, astfel încât copiii afectați de conflictul armat să beneficieze de protecție și de îngrijire.
 ARTICOLUL 39 Reviste (1)
 Statele părți vor lua toate măsurile corespunzătoare pentru a facilita recuperarea fizică și psihologică și reintegrarea socială a copiilor, victime ale unei forme de neglijență, exploatare sau abuz, de tortură sau pedeapsă ori tratamente crude, inumane sau degradante ori victime ale unui conflict armat. Această readaptare și această reintegrare se vor desfășura în condiții care favorizează sănătatea, respectul de sine și demnitatea copilului.
 ARTICOLUL 40 Practică judiciară (1)
 1. Statele părți recunosc oricărui copil bănuit, acuzat sau cu privire la care s-a dovedit că a comis o încălcare a legii penale dreptul la un tratament conform cu simțul demnității și al valorii personale, care să întărească respectul său pentru drepturile omului și libertățile fundamentale ale altora și care să țină seama de vârsta sa, precum și de necesitatea de a facilita reintegrarea sa în societate și asumarea de către acesta a unui rol constructiv în societate.
 2. În acest scop și ținând seama de dispozițiile în materie ale instrumentelor internaționale, statele părți vor veghea, în special:
 a) ca nici un copil să nu fie bănuit, acuzat sau declarat vinovat de o încălcare a legii penale datorită unor acțiuni sau omisiuni care nu erau interzise de dreptul național sau internațional în momentul comiterii lor;
 b) ca orice copil bănuit sau acuzat de o încălcare a legii penale să aibă garantate cel puțin următoarele drepturi:
 (i) de a fi prezumat nevinovat până la stabilirea vinovăției sale conform legii;
 (ii) de a fi informat în cel mai scurt termen și direct despre acuzațiile care i se aduc sau, dacă este cazul, prin intermediul părinților săi sau al reprezentanților legali și de a beneficia de asistență juridică sau de orice alt fel de asistență corespunzătoare, în vederea formulării și susținerii apărărilor sale;
 (iii) dreptul la examinarea, fără întârziere, a cauzei sale de către o autoritate sau o instanță judiciară competentă, independentă și imparțială, printr-o procedură de audiere echitabilă și conformă cu prevederile legii, în prezența celor care îi asigură asistență juridică sau de altă natură, iar dacă acest lucru nu este considerat contrar interesului major al copilului, ținând seama mai ales de vârsta ori de situația acestuia, în prezența părinților săi sau a reprezentanților săi legali;
 (iv) de a nu fi constrâns să depună mărturie sau să mărturisească că este vinovat; dreptul de a interoga sau de a cere interogarea martorilor acuzării, de a obține aducerea și interogarea martorilor apărării, în condiții de egalitate;
 (v) dacă se dovedește că a încălcat legea penală, dreptul de a recurge la o cale de atac cu privire la decizie și la orice măsură luată în consecință, în fața unei autorități sau a unei instanțe judiciare superioare competente, independente și imparțiale, conform legii;
 (vi) dreptul de a fi asistat gratuit de un interpret, dacă nu înțelege sau nu vorbește limba utilizată;
 (vii) dreptul la respectarea deplină a vieții sale private, în toate fazele procedurii.
 3. Statele părți se vor strădui să promoveze adoptarea de legi și proceduri, înființarea de autorități și instituții, special concepute pentru copiii bănuiți, acuzați sau găsiți vinovați de încălcarea legii penale și, în special:
 a) să stabilească o vârstă minimă sub care copiii să fie prezumați ca neavând capacitatea de a încălca legea penală;
 b) să ia, ori de câte ori este posibil și recomandabil, măsuri de soluționare a cazurilor acestor copii, fără a recurge la procedura judiciară, cu condiția ca drepturile și garanțiile legale să fie respectate pe deplin.
 4. Va fi prevăzută o întreagă gamă de dispoziții, precum cele referitoare la îngrijire, orientare și supraveghere, la îndrumare, la perioadele de probă, la plasamentul familial, la programe de educație generală și profesională și la soluții alternative celor privind îngrijirea într-un cadru instituțional, pentru a asigura copiilor un tratament în interesul bunăstării lor și proporțional cu situația lor și cu infracțiunea săvârșită.
 Nici o dispoziție din prezenta convenție nu aduce atingere prevederilor mai favorabile pentru realizarea acestor drepturi ale copilului care pot figura:
 a) în legislația unui stat parte; sau
 b) în dreptul internațional în vigoare pentru statul respectiv.
 Statele părți se angajează să facă larg cunoscute atât adulților, cât și copiilor principiile și dispozițiile prezentei convenții, prin mijloace active și adecvate.
 1. În vederea examinării progreselor înregistrate de statele părți în executarea obligațiilor pe care și le-au asumat în virtutea prezentei convenții, se instituie un comitet al drepturilor copilului, ale cărui atribuții sunt descrise mai jos.
 2. Comitetul se compune din 10 experți de o înaltă ținută morală și care posedă o competență recunoscută în domeniul reglementat de prezenta convenție. Membrii Comitetului sunt aleși de statele părți din rândul cetățenilor lor și acționează în nume propriu, ținându-se seama de necesitatea asigurării unei repartiții geografice echitabile și a reprezentării principalelor sisteme juridice. Modificări (1)
 3. Membrii Comitetului sunt aleși prin vot secret de pe o listă de persoane desemnate de statele părți. Fiecare stat parte poate desemna un candidat dintre cetățenii săi.
 4. Primele alegeri vor avea loc în termen de 6 luni de la data intrării în vigoare a prezentei convenții, iar ulterior, la fiecare 2 ani. Cu minimum 4 luni înaintea datei fiecărei alegeri secretarul general al Organizației Națiunilor Unite va invita în scris statele părți să propună candidații lor într-un termen de două luni. Secretarul general va întocmi apoi o listă alfabetică a candidaților astfel desemnați, indicând statele părți care i-au desemnat, și o va comunica statelor părți la convenție.
 5. Alegerile vor avea loc la reuniunile statelor părți, convocate de secretarul general, la sediul Organizației Națiunilor Unite. La aceste reuniuni, la care cvorumul se întrunește cu două treimi din numărul statelor părți, candidații aleși în Comitet sunt cei care obțin cel mai mare număr de voturi și majoritatea absolută a voturilor reprezentanților statelor părți prezente și votante.
 6. Membrii Comitetului se aleg pentru un mandat de 4 ani. Ei pot fi realeși la o nouă prezentare a candidaturii lor. Mandatul a 5 membri desemnați la primele alegeri va înceta după 2 ani. Numele celor 5 membri vor fi trase la sorți de către președintele reuniunii, imediat după prima alegere.
 7. În caz de deces sau de demisie a unui membru al Comitetului sau dacă, pentru orice alt motiv, un membru declară că nu își mai poate exercita funcțiile sale în cadrul Comitetului, statul parte care a prezentat candidatura membrului respectiv numește un alt expert dintre cetățenii săi pentru a ocupa postul vacant până la expirarea mandatului respectiv, sub rezerva aprobării de către Comitet.
 8. Comitetul aprobă regulamentul său de ordine interioară.
 9. Comitetul alege biroul său pentru o perioadă de 2 ani.
 10. Adunările Comitetului se țin, în mod normal, la sediul Organizației Națiunilor Unite sau în orice alt loc corespunzător stabilit de Comitet. Comitetul se reunește, de regulă, în fiecare an. Durata sesiunilor sale se stabilește și, dacă este cazul, se modifică de către reuniunea statelor părți la prezenta convenție, sub rezerva aprobării de către adunarea generală.
 11. Secretarul general al Organizației Națiunilor Unite pune la dispoziție Comitetului personalul și dotările necesare acestuia pentru a-și îndeplini eficient funcțiile încredințate conform prezentei convenții.
 12. Membrii Comitetului creat în virtutea prezentei convenții primesc, cu aprobarea adunării generale, indemnizații din resursele Organizației Națiunilor Unite, în condițiile și modalitățile fixate de adunarea generală.
 ARTICOLUL 44 Reviste (1)
 1. Statele părți se angajează să supună Comitetului, prin intermediul secretarului general al Organizației Națiunilor Unite, rapoarte privitoare la măsurile pe care le adoptă pentru punerea în vigoare a drepturilor recunoscute în prezenta convenție și la progresele realizate în exercitarea acestor drepturi:
 a) în termen de 2 ani începând de la data intrării în vigoare a prezentei convenții pentru statele părți interesate;
 b) în continuare, la fiecare 5 ani.
 2. Rapoartele întocmite conform prezentului articol trebuie, dacă este cazul, să arate cauzele sau dificultățile care împiedică statele părți să se achite pe deplin de obligațiile prevăzute în prezenta convenție. Ele trebuie, de asemenea, să cuprindă informații suficiente pentru a da Comitetului o idee exactă asupra aplicării convenției în țara respectivă.
 3. Statele părți care au prezentat Comitetului un raport inițial nu vor repeta în rapoartele pe care le prezintă ulterior conform prezentului articol, paragraful 1 alin. (b), informațiile de bază pe care le-au comunicat anterior.
 4. Comitetul poate cere statelor părți toate informațiile complementare referitoare la aplicarea convenției.
 5. Comitetul înaintează la fiecare 2 ani adunării generale, prin intermediul Consiliului Economic și Social, un raport de activitate.
 6. Statele părți asigură difuzarea pe scară largă a propriilor rapoarte pe teritoriul lor.
 Pentru a promova aplicarea efectivă a convenției și a încuraja cooperarea internațională în domeniul vizat de convenție:
 a) Instituțiile specializate, Fondul Națiunilor Unite pentru Copii și alte organe ale Națiunilor Unite au dreptul de a fi reprezentate la analizarea modului de aplicare a acelor dispoziții din prezenta convenție, care țin de mandatul lor. Comitetul poate invita instituțiile specializate, Fondul Națiunilor Unite pentru Copii și orice alte organisme competente pe care le va considera corespunzătoare să dea avize specializate asupra aplicării convenției în domeniile care țin de mandatele lor respective. Comitetul poate invita instituțiile specializate, Fondul Națiunilor Unite pentru Copii și alte organe ale Națiunilor Unite să îi prezinte rapoarte asupra aplicării convenției în sectoarele care țin de domeniul lor de activitate.
 b) Comitetul transmite, dacă consideră necesar, instituțiilor specializate, Fondului Națiunilor Unite pentru Copii și altor organisme competente orice raport al statelor părți, care conține o cerere sau care specifică necesitatea asigurării de consultanță ori asistență tehnică, însoțit, dacă este cazul, de observațiile și sugestiile Comitetului referitoare la cererea sau specificația respectivă.
 c) Comitetul poate recomanda adunării generale să ceară secretarului general să dispună efectuarea, în numele Comitetului, a unor studii asupra problemelor specifice care afectează drepturile copilului.
 d) Comitetul poate face sugestii și recomandări de ordin general, pe baza informațiilor primite în conformitate cu art. 44 și 45. Aceste sugestii și recomandări de ordin general se vor transmite tuturor statelor părți interesate și se vor supune atenției adunării generale, însoțite, dacă este cazul, de observațiile statelor părți.
 Prezenta convenție este deschisă spre semnare tuturor statelor.
 Prezenta convenție face subiectul ratificării. Instrumentele de ratificare vor fi înaintate secretarului general al Organizației Națiunilor Unite.
 Prezenta convenție va rămâne deschisă aderării oricărui stat. Instrumentele de aderare vor fi înaintate secretarului general al Organizației Națiunilor Unite.
 1. Prezenta convenție va intra în vigoare în a treizecea zi de la depunerea la secretarul general al Organizației Națiunilor Unite a celui de-al douăzecilea instrument de ratificare sau de aderare.
 2. Pentru fiecare stat care va ratifica prezenta convenție sau care va adera la aceasta după depunerea celui de-al douăzecilea instrument de ratificare sau de aderare convenția va intra în vigoare în a treizecea zi de la depunerea de către statul respectiv a intrumentului său de ratificare sau de aderare.
 1. Orice stat parte poate să propună un amendament și să depună textul acestuia la secretarul general al Organizației Națiunilor Unite. Secretarul general va comunica propunerea de amendament statelor părți, cerându-le să îi facă cunoscut dacă sunt în favoarea convocării unei conferințe a statelor părți, în vederea examinării propunerii și a supunerii ei la vot. Dacă în termen de 4 luni de la această comunicare cel puțin o treime din numărul statelor părți se pronunță în favoarea convocării unei asemenea conferințe, secretarul general convoacă conferința sub auspiciile Organizației Națiunilor Unite. Orice amendament adoptat de majoritatea statelor părți prezente și votante la conferință este supus spre aprobare adunării generale.
 2. Orice amendament adoptat conform dispozițiilor paragrafului 1 al prezentului articol va intra în vigoare după aprobarea sa de către Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite și după acceptarea sa cu o majoritate de două treimi din numărul statelor părți.
 3. La intrarea sa în vigoare amendamentul are forță obligatorie pentru statele părți care l-au acceptat, celelalte state rămânând legate de dispozițiile din prezenta convenție și de toate amendamentele anterioare acceptate de ele.
 1. Secretarul general al Organizației Națiunilor Unite va primi și va comunica tuturor statelor textul rezervelor formulate de state la data ratificării sau aderării.
 2. Rezervele incompatibile cu obiectul și scopul prezentei convenții nu sunt admise.
 3. Rezervele pot fi retrase în orice moment printr-o notificare în acest sens adresată secretarului general al Organizației Națiunilor Unite, care va informa, în consecință, toate statele părți la convenție. Notificarea va produce efecte de la data la care este primită de secretarul general.
 Orice stat poate denunța prezenta convenție printr-o notificare scrisă adresată secretarului general al Organizației Națiunilor Unite. Denunțarea produce efecte la un an de la data la care notificarea a fost primită de secretarul general.
 Secretarul general al Organizației Națiunilor Unite este desemnat ca depozitar al prezentei convenții.
 Originalul prezentei convenții, ale cărei texte în limbile arabă, chineză, engleză, franceză, rusă și spaniolă sunt autentice în egală măsură, va fi depus la secretarul general al Organizației Națiunilor Unite.
 Drept care plenipotențiarii subsemnați, împuterniciți în mod corespunzător de guvernele lor respective, au semnat prezenta convenție.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 08 12
 COM(2016) 503 final
 2016/0246(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Europos Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 2014 m. gegužės 21 d. įsigaliojo 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 515/2014, kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonė ir panaikinamas Sprendimas Nr. 574/2007/EB
 1
 ; jis pradėtas taikyti 2014 m. sausio 1 d.
 2014 m. gegužės 21 d. taip pat įsigaliojo 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 514/2014, kuriuo nustatomos Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo ir policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonės bendrosios nuostatos
 2
 ; jis taip pat pradėtas taikyti 2014 m. sausio 1 d. Pagal Reglamento (ES) Nr. 515/2014 19 straipsnį išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonei kaip Vidaus saugumo fondo daliai (toliau – VSF sienų ir vizų priemonė) taikomos Reglamento (ES) Nr. 514/2014 nuostatos.
 VSF sienų ir vizų priemonės tikslas – nustatyti solidarumo mechanizmą, kuris dalyvaujančias šalis, atsižvelgiant į tarpusavio interesus ir viena kitos vardu, įpareigotų laikytis tokių pačių Europos išorės sienų kontrolės taisyklių. VSF sienų ir vizų priemonė padės įgyvendinti pagrindinį Šengeno acquis tikslą – dalytis atsakomybe, kad būtų užtikrinta „veiksminga, aukšto lygio ir vienoda kontrolė prie išorės sienų“, kaip išdėstyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 15 straipsnyje. Tad šia priemone plėtojamas Šengeno acquis.
 Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 7 dalyje numatyta, kad su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu susijusios valstybės dalyvauja priemonėje pagal jos nuostatas ir kad turi būti sudaromi jų finansinių įnašų susitarimai bei nustatomos tokiam dalyvavimui būtinos papildomos taisyklės, įskaitant nuostatas, kuriomis užtikrinama Sąjungos finansinių interesų apsauga ir Audito Rūmų audito įgaliojimai, nes atitinkamuose asociacijos susitarimuose tokios taisyklės nenumatytos.
 Susitarimo su Lichtenšteinu projekto tikslas – sudaryti Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 7 dalyje nurodytus susitarimus ir leisti Komisijai prisiimti galutinę atsakomybę už priemonės biudžeto įgyvendinimą šioje asocijuotojoje šalyje ir nustatyti jos su šia priemone susijusį įnašą į Sąjungos biudžetą.
 Dėl biudžeto ir finansų kontrolės valstybėms narėms galioja horizontaliosios prievolės (pvz., Audito Rūmų ir Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) kompetencija), kurios išplaukia tiesiogiai iš Sutarties arba iš antrinės Sąjungos teisės. Šios prievolės valstybėms narėms galioja tiesiogiai, todėl Reglamente (ES) Nr. 515/2014 jos neišdėstytos. Tačiau pagal Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 7 dalį jų galiojimas susitarimo projektu turi būti išplėstas ir asocijuotajai šaliai.
 Tam, kad Sąjungos finansiniai interesai būtų apsaugoti nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų, Reglamente (ES) Nr. 514/2014 numatyta, kad Komisijos, Audito Rūmų ir OLAF darbuotojams turi būti suteikiamos tinkamos galimybės kontrolei vykdyti. Reglamento (ES) Nr. 514/2014 5 straipsnio 9 dalyje taip pat nurodyta, kad bendradarbiavimo susitarimais su trečiosiomis šalimis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF bus aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą, patikrą vietoje ir tyrimus. Todėl tai numatyta šiame susitarimo projekte.
 2.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
 •Teisinis pagrindas
 Siekiant sudaryti Sąjungos ir Lichtenšteino susitarimus dėl šios šalies įnašo į išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonę 2014–2020 m. laikotarpiu ir dėl tokiam dalyvavimui būtinų papildomų taisyklių, šis pasiūlymas dėl susitarimo pasirašymo grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 77 straipsnio 2 dalimi ir 218 straipsnio 5 dalimi.
 •Siūlomo sprendimo būtinumas
 Remiantis Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 7 dalimi, būtina sudaryti susitarimą su Lichtenšteinu, kad būtų galima sudaryti susitarimus dėl šios šalies įnašo į išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonę 2014–2020 m. laikotarpiu ir dėl būtinų papildomų taisyklių.
 Pagal susitarimo 19 straipsnio 4 dalį susitarimą (išskyrus jo 5 straipsnį) būtina taikyti laikinai nuo kitos dienos po jo pasirašymo.
 •Proporcingumo principas
 Netaikoma
 •Priemonės pasirinkimas
 Netaikoma
 3.KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 •Derybų rezultatai
 2014 m. gegužės 28 d. Komisija pateikė rekomendaciją Tarybai įgalioti Komisiją pradėti derybas su Norvegija, Islandija, Šveicarija ir Lichtenšteinu dėl tarptautinio susitarimo, kuriuo būtų nustatytos tokios papildomos taisyklės.
 2014 m. liepos 14 d. Komisija gavo Tarybos įgaliojimą pradėti derybas su Norvegija, Islandija, Šveicarija ir Lichtenšteinu dėl susitarimo dėl šių šalių dalyvavimo Vidaus saugumo fondo sienų ir vizų priemonėje tvarkos.
 Derybos vykdytos bendrai su visomis asocijuotosiomis šalimis. Įvyko du derybų etapai. Galutinis susitarimo su Lichtenšteinu projekto tekstas parafuotas 2016 m. kovo 30 d.
 Komisija mano, kad Tarybos derybiniuose nurodymuose išdėstyti tikslai buvo pasiekti ir susitarimo projektas Sąjungai priimtinas.
 Valstybės narės buvo informuojamos ir su jomis buvo konsultuojamasi atitinkamose Tarybos darbo grupėse.
 Jo galutinį turinį galima apibendrinti taip, kaip išdėstyta toliau.
 Susitarimo projekte numatyto metinio Lichtenšteino finansinio įnašo į Vidaus saugumo fondo sienų ir vizų priemonės biudžetą metinė suma apskaičiuota pagal jo BVP, kaip visų fondo veikloje dalyvaujančių šalių BVP procentinė dalis [10 straipsnis ir I priedas]. Metiniai mokėjimai išdėstyti 11 straipsnyje.
 Be to, susitarimo projekte taip pat numatyta atsakingos institucijos skyrimo tvarka ir metinių ataskaitų teikimo sistema.
 Į susitarimą taip pat įtrauktos nuostatos dėl Sąjungos finansinių interesų apsaugos nuo sukčiavimo ir priemonės, skirtos atitikčiai su nuostatomis, susijusiomis su finansų valdymu ir kontrole, užtikrinti, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ir SESV grindžiamuose ES teisės aktuose.
 Galiojančių teisės aktų ex-post vertinimas ir tinkamumo patikros
 Netaikoma
 •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
 Netaikoma
 •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas
 Netaikoma
 •Poveikio vertinimas
 Netaikoma, kadangi pasiūlymas susijęs su programos valdymu ir juo siekiama pasirašyti tarptautinį susitarimą, dėl kurio buvo deramasi remiantis Tarybos patvirtintais derybiniais nurodymais.
 •Reglamentavimo tinkamumas ir supaprastinimas
 Netaikoma
 •Pagrindinės teisės
 Netaikoma
 4.POVEIKIS BIUDŽETUI
 Susitarimo projekto 10 straipsnyje ir I priede pateikiamos nuostatos, susijusios su asocijuotosios šalies metiniais finansiniais įnašais į Vidaus saugumo fondo sienų ir vizų priemonę ir galimą jų priderinimą prie I priede aprašytos padėties.
 5.KITI ELEMENTAI
 •Teritorinis taikymas
 Reglamentu (ES) Nr. 515/2014 plėtojamas Šengeno acquis. Dėl to šis susitarimas su Lichtenšteinu taip pat grindžiamas Šengeno acquis.
 Pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nebus jai privalomas ar taikomas. Pagal pirmiau nurodyto protokolo 4 straipsnį per šešis mėnesius po to, kai Taryba priims šį pasiūlymą, Danija nuspręs, ar ji siūlomą sprendimą įtrauks į savo nacionalinę teisę.
 Kadangi pasiūlymu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė ir Airija nedalyvauja, atitinkamai pagal Tarybos sprendimus 2000/365/EB
 3
 ir 2002/192/EB
 4
 jis nebus joms privalomas ar taikomas.
 •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka
 Susitarimo 17 straipsnyje nustatoma taikytina ataskaitų teikimo ir stebėsenos tvarka. Iki 2022 m. (imtinai) iki kiekvienų metų vasario 15 d. Lichtenšteinas turi pateikti Komisijai metinę įgyvendinimo ataskaitą už ankstesnius finansinius metus.
 •Aiškinamieji dokumentai (direktyvoms)
 Netaikoma
 •Išsamus konkrečių pasiūlymo nuostatų paaiškinimas
 Nereikalinga
 Atsižvelgdama į tai, kas nurodyta pirmiau, Komisija siūlo Tarybai priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti Sąjungos vardu.
 Komisija pateikė atskirą pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo dėl pridedamo Europos Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, sudarymo.
 5
 . Taryba šį sprendimą priims gavusi Europos Parlamento pritarimą.
 2016/0246 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Europos Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalį ir 218 straipsnio 5 dalį,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 515/2014
 6
 5 straipsnio 7 dalyje numatyta, kad su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu susijusios valstybės turėtų dalyvauti priemonėje pagal jos nuostatas ir kad turėtų būti sudaromi jų finansinių įnašų susitarimai bei nustatomos tokiam dalyvavimui būtinos papildomos taisyklės, įskaitant nuostatas, kuriomis užtikrinama Sąjungos finansinių interesų apsauga ir Audito Rūmų audito įgaliojimai;
 (2)2014 m. liepos 14 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su Norvegijos Karalyste, Islandijos Respublika, Šveicarijos Konfederacija ir Lichtenšteino Kunigaikštyste dėl susitarimo dėl jų dalyvavimo Vidaus saugumo fondo sienų ir vizų priemonėje 2014–2020 m. laikotarpiu tvarkos. Derybos su Lichtenšteino Kunigaikštyste buvo sėkmingai baigtos 2016 m. kovo 30 d. parafavus susitarimo su Lichtenšteino Kunigaikštyste tekstą;
 (3)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. Kadangi šis sprendimas grindžiamas Šengeno acquis, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šio sprendimo, Danija turi nuspręsti, ar jį įtrauks į savo nacionalinę teisę;
 (4)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas nedalyvauja. Todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas
 7
 ;
 (5)šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas
 8
 nedalyvauja. Todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
 (6)susitarimas Sąjungos vardu turėtų būti pasirašytas su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau;
 (7)pagal susitarimo 19 straipsnio 4 dalį susitarimas (išskyrus susitarimo 5 straipsnį) turėtų būti taikomas laikinai nuo kitos dienos po jo pasirašymo,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Leidžiama Sąjungos vardu pasirašyti Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimą dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, su sąlyga, kad tas susitarimas bus sudarytas.
 Pasirašytino susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
 2 straipsnis
 Tarybos generalinis sekretoriatas parengia įgaliojamąjį raštą, kuriuo susitarimo derybininko nurodytam (-iems) asmeniui (-ims) suteikiami įgaliojimai pasirašyti susitarimą su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
 3 straipsnis
 Pagal susitarimo 19 straipsnio 4 dalį susitarimas (išskyrus jo 5 straipsnį) taikomas laikinai nuo kitos dienos po jo pasirašymo iki tol, kol jis įsigalios.
 4 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 OL L 150, 2014 5 20, p. 143.
 (2)
 OL L 150, 2014 5 20, p. 112.
 (3)
 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 131, 2000 6 1, p. 43.
 (4)
 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 64, 2002 3 7, p. 20.
 (5)
 Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl Europos Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, sudarymo Europos Sąjungos vardu, COM(2016) 504 final.
 (6)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 515/2014, kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonė ir panaikinamas Sprendimas Nr. 574/2007/EB (OL L 150, 2014 5 20, p. 143).
 (7)
 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 131, 2000 6 1, p. 43.
 (8)
 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas, OL L 64, 2002 3 7, p. 20.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 08 12
 COM(2016) 503 final
 PRIEDAS
 prie Pasiūlymo dėl
 Tarybos sprendimo
 dėl Europos Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 PRIEDAS
 prie Pasiūlymo dėl
 Tarybos sprendimo
 dėl Europos Sąjungos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės susitarimo dėl papildomų taisyklių, susijusių su išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemone kaip Vidaus saugumo fondo dalimi 2014–2020 m. laikotarpiu, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 EUROPOS SĄJUNGA, toliau – Sąjunga
 ir
 LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ, toliau – Lichtenšteinas,
 toliau – Šalys,
 ATSIŽVELGDAMOS į Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolą dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis
 1
 (toliau – Lichtenšteino asociacijos protokolas),
 KADANGI:
 1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 515/2014
 2
 Sąjunga kaip Vidaus saugumo fondo dalį nustatė išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonę;
 2)Reglamentu (ES) Nr. 515/2014 plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Lichtenšteino asociacijos protokole;
 3)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 514/2014
 3
 daro tiesioginį poveikį Reglamento (ES) Nr. 515/2014 nuostatų taikymui ir todėl turi įtakos jo teisinei sistemai, be to, priimant Reglamentą (ES) Nr. 514/2014 taikytos Lichtenšteino asociacijos protokole išdėstytos procedūros (apie tai Lichtenšteinui pranešta), todėl Šalys pripažįsta, kad Reglamentu (ES) Nr. 514/2014 plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Lichtenšteino asociacijos protokole, tiek, kiek tai būtina Reglamento (ES) Nr. 515/2014 įgyvendinimui;
 4)Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 7 dalyje numatyta, kad su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu susijusios valstybės (tarp jų – Lichtenšteinas) dalyvauja priemonėje pagal jos nuostatas ir kad turėtų būti sudaromi susitarimai, kuriais apibrėžiamas šių šalių finansinių įnašų dydis bei nustatomos tokiam dalyvavimui būtinos papildomos taisyklės, įskaitant nuostatas, kuriomis užtikrinami Sąjungos finansinių interesų apsauga ir Audito Rūmų audito įgaliojimai;
 5)Išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonė kaip Vidaus saugumo fondo dalis (toliau – VSF sienų ir vizų priemonė) yra speciali Šengeno acquis priemonė, kurios paskirtis – užtikrinti, kad būtų dalijamasi našta įgyvendinant valstybėse narėse ir asocijuotosiose valstybėse Šengeno acquis išorės sienų bei vizų politikos srityje, ir ją finansiškai remti;
 6)Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012
 4
 60 straipsnyje numatytos netiesioginio valdymo taisyklės, taikomos tada, kai trečiosioms šalims (įskaitant asocijuotąsias šalis) pavestos biudžeto vykdymo užduotys;
 7)
 Reglamento (ES) Nr. 514/2014 17 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad išlaidos, kurias oficialiai dar nepaskirta atsakinga institucija apmokėjo 2014 m., yra tinkamos finansuoti; taip užtikrinamas sklandus perėjimas nuo Išorės sienų fondo prie Vidaus saugumo fondo. Taip pat svarbu užtikrinti, kad toks pats rūpestis dėl sklandaus perėjimo atsispindėtų šiame susitarime. Kadangi šis susitarimas neįsigaliojo iki 2014 m. pabaigos, labai svarbu, kad būtų užtikrintas anksčiau ir prieš oficialiai paskiriant atsakingą instituciją apmokėtų išlaidų tinkamumas finansuoti, su sąlyga, kad anksčiau taikytos valdymo ir kontrolės sistemos iš principo yra tokios pačios kaip tos, kurios įsigalios oficialiai paskyrus atsakingą instituciją;
 8)tam, kad būtų lengviau apskaičiuoti ir panaudoti metinius Lichtenšteino įnašus į VSF sienų ir vizų priemonę, šios šalies 2014–2020 m. laikotarpio įnašas nuo 2016 m. iki 2020 m. bus mokamas penkiomis metinėmis dalimis. Už 2016–2018 m. mokėtini fiksuotos sumos metiniai įnašai, o už 2019 m. ir 2020 m. mokėtinos sumos bus nustatytos 2019 m. pagal visų VSF sienų ir vizų priemonėje dalyvaujančių valstybių bendrąjį vidaus produktą, atsižvelgiant į faktinius mokėjimus,
 SUSITARĖ:
 1 straipsnis
 Taikymo sritis
 Šiuo susitarimu nustatomos Lichtenšteinui dalyvauti VSF sienų ir vizų priemonėje būtinos papildomos taisyklės pagal Reglamentą (ES) Nr. 515/2014.
 2 straipsnis
 Finansų valdymas ir kontrolė
 1.Lichtenšteinas imasi būtinų priemonių, skirtų atitikčiai su nuostatomis, susijusiomis su finansų valdymu ir kontrole, užtikrinti, kaip nustatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ir SESV grindžiamuose ES teisės aktuose.
 Pirmoje šios dalies pastraipoje nurodytos SESV ir antrinės teisės nuostatos yra šios:
 (a)SESV 287 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys;
 (b)Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 30, 32 ir 57 straipsniai, 58 straipsnio 1 dalies c punkto i papunktis, 79 straipsnio 2 dalis ir 108 straipsnio 2 dalis;
 (c)Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012
 5
 32, 38, 42, 84, 88, 142 ir 144 straipsniai;
 (d)Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96
 6
 ;
 (e)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013
 7
 .
 Abipusiu sutarimu Šalys gali nuspręsti iš dalies keisti šį sąrašą.
 2.Pagal šį susitarimą 1 dalyje nurodytas nuostatas Lichtenšteinas taiko savo teritorijoje.
 3 straipsnis
 Patikimo finansų valdymo principo laikymasis
 Lichtenšteinui pagal VSF sienų ir vizų priemonę skirtos lėšos naudojamos vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu.
 4 straipsnis
 Su interesų konfliktu susijusio principo laikymasis
 Visiems finansų pareigūnams ir kitiems su biudžeto vykdymu ir valdymu, įskaitant parengiamuosius veiksmus, taip pat auditu arba kontrole susijusiems asmenims, veikiantiems Lichtenšteino teritorijoje, draudžiama imtis veiksmų, dėl kurių gali kilti jų ir Sąjungos interesų konfliktas.
 5 straipsnis
 Vykdymo užtikrinimas
 Komisijos priimti sprendimai, kuriais nustatomos piniginės prievolės kitiems nei valstybės asmenims, vykdomi Lichtenšteino teritorijoje.
 Vykdymo užtikrinimas reglamentuojamas Lichtenšteine galiojančiomis civilinio proceso taisyklėmis. Nacionalinė institucija, kurią šiam tikslui paskiria Lichtenšteino vyriausybė ir apie kurią ji praneša Komisijai, prie sprendimo prideda vykdomąjį raštą, neatlikdama jokių formalumų, tik patikrinusi sprendimo autentiškumą.
 Kai baigiami šie Komisijos prašymu atliekami formalumai, Komisija gali pradėti sprendimo vykdymo užtikrinimo procedūrą pagal nacionalinę teisę, tiesiogiai kreipdamasi į kompetentingą instituciją.
 Vykdymo užtikrinimą galima sustabdyti tik Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu. Tačiau Lichtenšteino teismų jurisdikcijai priklauso išnagrinėti skundus dėl vykdymo užtikrinimo pažeidimų.
 6 straipsnis
 Sąjungos finansinių interesų apsauga nuo sukčiavimo
 1.Lichtenšteinas
 (a)Sąjungos finansiniams interesams kenkiančiam sukčiavimui ir kitoms neteisėtoms veikoms priešinasi taikydamas priemones, kurių paskirtis yra atgrasinti ir Lichtenšteine užtikrinti veiksmingą apsaugą;
 (b)prieš Sąjungos finansiniams interesams kenkiantį sukčiavimą imasi tų pačių priemonių, kurių jis imasi prieš savo paties finansiniams interesams kenkiantį sukčiavimą ir
 (c)derina savo veiksmus, skirtus Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti nuo sukčiavimo, su valstybėmis narėmis bei Komisija.
 2.Lichtenšteinas imasi priemonių, lygiaverčių pagal SESV 325 straipsnio 4 dalį Sąjungos priimtoms ir šio susitarimo pasirašymo momentu galiojančioms priemonėms.
 Abipusiu sutarimu Šalys gali nuspręsti imtis priemonių, lygiaverčių vėliau pagal šį straipsnį Sąjungos priimtoms priemonėms.
 7 straipsnis
 Komisijos (OLAF) atliekami patikrinimai ir inspektavimai vietoje
 Nedarydama poveikio savo teisėms pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 5 straipsnio 8 dalį, Komisija (Europos kovos su sukčiavimu tarnyba, OLAF) įgaliojama, laikantis Reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 nustatytų sąlygų ir reikalavimų, Lichtenšteino teritorijoje atlikti patikrinimus ir inspektavimus vietoje, susijusius su VSF sienų ir vizų priemone.
 Lichtenšteino valdžios institucijos padeda atlikti patikrinimus ir inspektavimus vietoje, kurie valdžios institucijų pageidavimu gali būti atliekami kartu su jomis.
 8 straipsnis
 Audito Rūmai
 Kaip nustatyta SESV 287 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 pirmos dalies X antraštinės dalies 1 skyriuje, Audito Rūmai turi galimybę atlikti auditą vietoje bet kurios įstaigos, Lichtenšteino teritorijoje Sąjungos vardu tvarkančios su VSF sienų ir vizų priemone susijusias pajamas arba išlaidas, patalpose, taip pat bet kurio išmokas iš biudžeto gavusio fizinio arba juridinio asmens patalpose.
 Audito Rūmai atlieka auditą Lichtenšteine kartu su nacionalinėmis audito įstaigomis arba, jei šios įstaigos neturi reikiamų įgaliojimų, su kompetentingomis nacionalinėmis tarnybomis. Audito Rūmai ir Lichtenšteino nacionalinės audito įstaigos bendradarbiauja pasitikėjimo dvasia, kartu likdami nepriklausomi. Šios įstaigos arba tarnybos Audito Rūmus informuoja, ar ketina dalyvauti atliekant auditą.
 Kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 5 straipsnio 7 dalyje ir šio susitarimo 7 straipsnyje, Audito Rūmai turi bent tokias pat teises kaip Komisija.
 9 straipsnis
 Viešieji pirkimai
 Lichtenšteinas savo viešųjų pirkimų teisės nuostatas taiko remdamasis Europos ekonominės erdvės susitarimo XVI priedu
 8
 .
 10 straipsnis
 Finansiniai įnašai
 1.Lichtenšteinas metinius mokėjimus į VSF sienų ir vizų priemonės biudžetą už 2016–2018 m. atlieka pagal toliau pateikiamą lentelę:
 (visa suma EUR)
 2016
 2017
 2018
 Lichtenšteinas
 218 815
 218 815
 218 815
 2.Lichtenšteino įnašai už 2019 ir 2020 m. apskaičiuojami pagal jo bendrą vidaus produktą (BVP), kaip visų VSF sienų ir vizų priemonėje dalyvaujančių šalių BVP procentinė dalis, pagal priede pateiktą formulę.
 3.
 Šiame straipsnyje nurodytus finansinius įnašus Lichtenšteinas moka nepriklausomai nuo Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nurodytos nacionalinės programos priėmimo datos.
 11 straipsnis
 Finansinės paramos naudojimas
 1.Bendra 2016 m. ir 2017 m. mokėjimų suma paskirstoma taip:
 a)
 75 proc. Reglamento (ES) Nr. 515/2014 8 straipsnyje nurodytai laikotarpio vidurio peržiūrai;
 b)
 15 proc. Reglamento (ES) Nr. 515/2014 15 straipsnyje nurodytų IT sistemų kūrimui, su sąlyga, kad iki 2017 m. birželio 30 d. bus priimti atitinkami Sąjungos teisėkūros procedūra priimami teisės aktai;
 c)
 10 proc. Reglamento (ES) Nr. 515/2014 13 straipsnyje nurodytiems Sąjungos veiksmams ir Reglamento (ES) Nr. 515/2014 14 straipsnyje nurodytai paramai ekstremaliosios situacijos atveju.
 Jei b punkte nurodyta suma nėra skirta ar išleista, Komisija, taikydama Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 5 dalies b punkto antroje pastraipoje nustatytą procedūrą, perskirs ją Reglamento (ES) Nr. 515/2014 7 straipsnyje nurodytiems konkretiems veiksmams.
 Jei šis susitarimas neįsigalios ar nebus laikinai taikomas iki 2017 m. birželio 1 d., visas Lichtenšteino įnašas bus naudojamas pagal šio straipsnio 2 dalį.
 2.Bendra 2018 m., 2019 m. ir 2020 m. metinių mokėjimų suma paskirstoma taip:
 a)
 40 proc. Reglamento (ES) Nr. 515/2014 7 straipsnyje nurodytiems konkretiems veiksmams;
 b)
 50 proc. Reglamento (ES) Nr. 515/2014 15 straipsnyje nurodytų IT sistemų kūrimui, su sąlyga, kad iki 2018 m. gruodžio 31 d. bus priimti atitinkami Sąjungos teisėkūros procedūra priimami teisės aktai;
 c)
 10 proc. Reglamento (ES) Nr. 515/2014 13 straipsnyje nurodytiems Sąjungos veiksmams ir Reglamento (ES) Nr. 515/2014 14 straipsnyje nurodytai paramai ekstremaliosios situacijos atveju.
 Jei b punkte nurodyta suma nėra skirta ar išleista, Komisija, taikydama Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 5 dalies b punkto antroje pastraipoje nustatytą procedūrą, perskirs ją Reglamento (ES) Nr. 515/2014 7 straipsnyje nurodytiems konkretiems veiksmams.
 3.Laikotarpio vidurio peržiūrai, Sąjungos veiksmams, konkretiems veiksmams ar IT sistemų kūrimo programai skirta papildoma suma naudojama taikant atitinkamą procedūrą, kuri nustatyta vienoje iš toliau nurodytų nuostatų:
 (a)Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 straipsnio 2 dalyje;
 (b)Reglamento (ES) Nr. 515/2014 8 straipsnio 7 dalyje;
 (c)Reglamento (ES) Nr. 515/2014 7 straipsnio 3 dalyje;
 (d) Reglamento (EB) Nr. 515/2014 15 straipsnio antroje pastraipoje.
 4.Kasmet Komisija gali panaudoti iki 1 581 EUR Lichtenšteino atliktų mokėjimų administracinėms išlaidoms, susijusioms su darbuotojais arba išorės darbuotojais, reikalingais padėti Lichtenšteinui įgyvendinti Reglamentą (ES) Nr. 515/2014 ir šį susitarimą, finansuoti.
 12 straipsnis
 Konfidencialumas
 Pagal šį susitarimą bet kokia forma perduota arba gauta informacija laikoma profesine paslaptimi ir apsaugoma taip pat, kaip analogiška informacija apsaugoma Sąjungos institucijoms taikomomis nuostatomis ir Lichtenšteino įstatymais. Tokia informacija teikiama tik tiems asmenims, kuriems ją reikia žinoti vykdant pareigas Sąjungos institucijose, valstybėse narėse ar Lichtenšteine ir gali būti panaudota tik veiksmingos Šalių finansinių interesų apsaugos tikslais.
 13 straipsnis
 Atsakingos institucijos paskyrimas
 1.
 Lichtenšteinas praneša Komisijai apie oficialų atsakingos institucijos, atsakingos už su VSF sienų ir vizų priemone susijusių išlaidų valdymą ir kontrolę, paskyrimą ministerijų lygiu kuo greičiau po to, kai patvirtinama nacionalinė programa.
 2.
 Institucija paskiriama, kaip nurodyta 1 dalyje, jeigu ji atitinka Reglamente (ES) Nr. 514/2014 arba juo remiantis nustatytus paskyrimo kriterijus, susijusius su vidaus aplinka, kontrole, informavimu bei komunikacija ir stebėsena.
 3.
 Atsakingos institucijos paskyrimas grindžiamas audito įstaigos, kuri gali būti audito institucija ir kuri įvertina, ar atsakinga institucija atitinka paskyrimo kriterijus, nuomone. Ta įstaiga gali būti savarankiška valstybės institucija, atsakinga už administravimo stebėseną, vertinimą ir auditą. Audito įstaiga veikia nepriklausomai nuo atsakingos institucijos ir vykdo savo darbą pagal tarptautiniu mastu pripažintus audito standartus. Lichtenšteinas savo sprendimą dėl paskyrimo gali pagrįsti tuo, kad valdymo ir kontrolės sistemos yra iš esmės tos pačios, kurios egzistavo ankstesniu laikotarpiu, ir funkcionavo veiksmingai. Jei esami audito ir kontrolės rezultatai rodo, kad paskirtoji įstaiga nebeatitinka paskyrimo kriterijų, Lichtenšteinas imasi būtinų priemonių siekdamas užtikrinti, kad tos įstaigos užduočių vykdymo trūkumai būtų pašalinti, įskaitant paskyrimo panaikinimą.
 14 straipsnis
 Finansinių metų apibrėžtis
 Šio susitarimo tikslais finansiniai metai, nurodyti Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 5 dalyje, apima apmokėtas išlaidas ir gautas pajamas, įrašytas į atsakingos institucijos sąskaitas laikotarpiu, kuris prasideda N-1 metų spalio 16 d. ir baigiasi N metų spalio 15 d.
 15 straipsnis
 Išlaidų tinkamumas
 Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 514/2014 17 straipsnio 3 dalies b punkto ir 4 dalies, išlaidos, kurias atsakinga institucija apmokėjo iki ją oficialiai paskiriant pagal šio susitarimo 13 straipsnį, yra tinkamos finansuoti su sąlyga, kad anksčiau taikytos valdymo ir kontrolės sistemos yra iš esmės yra tokios pačios, kaip ir sistemos, galiojančios po oficialaus atsakingos institucijos paskyrimo.
 16 straipsnis
 Metinio likučio mokėjimo prašymas
 1.
 Lichtenšteinas iki kitų metų, einančių po finansinių metų, vasario 15 d. pateikia Komisijai dokumentus ir informaciją, kurių reikalaujama pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos b ir c punktus.
 Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 514/2014 44 straipsnio 1 dalies ir pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą Lichtenšteinas iki kitų metų, einančių po finansinių metų, kovo 15 d. pateikia Komisijai nuomonę, nurodytą Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 5 dalies antroje pastraipoje.
 Šioje dalyje nurodyti pateikti dokumentai laikomi pateiktu metinio likučio mokėjimo prašymu.
 2.
 1 dalyje nurodyti dokumentai rengiami pagal Komisijos patvirtintus pavyzdžius, grindžiamus Reglamento (ES) Nr. 514/2014 44 straipsnio 3 dalimi.
 17 straipsnis
 Įgyvendinimo ataskaita
 Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 514/2014 54 straipsnio 1 dalies ir pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą Lichtenšteinas kasmet (iki 2022 m. imtinai) iki vasario 15 d. pateikia Komisijai metinę nacionalinės programos įgyvendinimo ankstesniais finansiniais metais ataskaitą ir gali atitinkamu lygiu paskelbti šią informaciją.
 Pirmoji metinė nacionalinės programos įgyvendinimo ataskaita pateikiama vasario 15 d. po šio susitarimo įsigaliojimo arba jo laikino taikymo pradžios.
 Pirmoji ataskaita apims visus finansinius metus nuo 2014 m. iki finansinių metų, einančių prieš pirmąją metinę ataskaitą, kurią reikėjo pateikti pagal antrą pastraipą. Lichtenšteinas galutinę nacionalinės programos įgyvendinimo ataskaitą pateikia iki 2023 m. gruodžio 31 d.
 18 straipsnis
 Elektroninio keitimosi duomenimis sistema
 Pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 24 straipsnio 5 dalį visa oficialia informacija Lichtenšteinas ir Komisija keičiasi naudodamiesi Komisijos šiam tikslui pateikta elektroninio keitimosi duomenimis sistema.
 19 straipsnis
 Įsigaliojimas
 1.Šio susitarimo depozitaras yra Sąjungos Tarybos generalinis sekretorius.
 2.Šį susitarimą Šalys patvirtina savo nustatyta tvarka. Jos viena kitai praneša apie tų procedūrų užbaigimą.
 3.Šis susitarimas įsigalioja pirmą dieną mėnesio, einančio po to, kai pateikiamas paskutinis pranešimas, nurodytas 2 dalyje.
 4.Nedarant poveikio konstituciniams reikalavimams, Šalys laikinai pradeda taikyti šį susitarimą, išskyrus jo 5 straipsnį, kitą dieną po jo pasirašymo.
 20 straipsnis
 Galiojimas ir nutraukimas
 1.Sąjunga arba Lichtenšteinas gali nutraukti šį susitarimą, apie savo sprendimą pranešę kitai Šaliai. Susitarimas nustoja galioti praėjus trims mėnesiams po tokio pranešimo. Nutraukimo metu vykdyti projektai ir veikla tęsiami laikantis šiame susitarime nustatytų sąlygų. Abipusiu sutarimu Šalys sprendžia kitų susitarimo nutraukimo pasekmių klausimą.
 2.
 Šis susitarimas nutraukiamas, kai nutraukiamas Lichtenšteino asociacijos protokolas pagal Lichtenšteino asociacijos protokolo 5 straipsnio 4 dalį, 11 straipsnio 1 dalį arba 11 straipsnio 3 dalį.
 21 straipsnis
 Kalbos
 Šis susitarimas sudaromas vienu originaliu egzemplioriumi anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, kroatų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis. Visi tekstai yra autentiški.
 PRIEDAS
 Formulė, skirta 2019 m. ir 2020 m. finansiniams įnašams apskaičiuoti, ir mokėjimo duomenys
 Reglamento (ES) Nr. 515/2014 5 straipsnio 7 dalies antroje ir trečioje pastraipoje nurodyti Lichtenšteino finansiniai įnašai už 2019 m. ir 2020 m. į VSF sienų ir vizų priemonę apskaičiuojami taip:
 galutiniai Lichtenšteino bendrojo vidaus produkto (BVP) duomenys už kiekvienus metus nuo 2013 m. iki 2017 m., turimi 2019 m. kovo 31 d., padalijami iš visų šalių, dalyvaujančių VSF sienų ir vizų priemonės veikloje, BVP sumos atitinkamais metais. Vidurkis, gautas iš penkių procentinių dalių už 2013–2017 m., pritaikomas 2014–2019 m. VSF sienų ir vizų priemonės faktinių metinių asignavimų ir 2020 m. VSF sienų ir vizų priemonės metinių įsipareigojimų asignavimų, įtrauktų į Komisijos priimtą 2020 m. finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžeto projektą, sumai ir taip gaunama visa Lichtenšteino per visą VSF sienų ir vizų priemonės įgyvendinimo laikotarpį mokėtina suma. Iš šios sumos atimami faktiškai pagal šio susitarimo 10 straipsnio 1 dalį Lichtenšteino atlikti metiniai mokėjimai ir taip gaunama visa jo įnašų už 2019 m. ir 2020 m. suma. Pusė šios sumos mokama 2019 m., likusi pusė – 2020 m.
 Finansinis įnašas mokamas eurais.
 Lichtenšteinas savo finansinį įnašą sumoka ne vėliau kaip per 45 dienas nuo debetinio dokumento gavimo. Pavėlavęs sumokėti įmoką Lichtenšteinas nuo įmokos mokėjimo dienos turės mokėti palūkanas nuo nesumokėtos sumos. Delspinigiai apskaičiuojami pagal Europos Centrinio Banko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms taikomą normą, kuri skelbiama Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje ir kuri galiojo mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, pirmą kalendorinę dieną, padidinus ją 3,5 procentinio punkto.
 (1)
 OL L 160, 2011 6 18, p. 21.
 (2)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 515/2014, kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonė ir panaikinamas Sprendimas Nr. 574/2007/EB (OL L 150, 2014 5 20, p. 143).
 (3)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 514/2014, kuriuo nustatomos Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo ir policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonės bendrosios nuostatos (OL L 150, 2014 5 20, p. 112).
 (4)
 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2014 m. gegužės 15 d. Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 547/2014 (OL L 163, 2014 5 29, p. 18).
 (5)
 Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, 2012 12 31, p. 1).
 (6)
 Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (OL L 292, 1996 11 15, p. 2).
 (7)
 2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999 (OL L 248, 2013 9 18, p. 1).
 (8)
 OL L 1, 1994 1 3, p. 461.


type: contracts

text:
 16.11.2017
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 300/25
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 81/2016
 (2016. gada 29. aprīlis),
 ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija) [2017/2031]
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 EEZ līgumā jāiekļauj Komisijas 2015. gada 17. novembra Īstenošanas regula (ES) 2015/2062, ar ko attiecībā uz vielu “sisapronils” groza Regulu (ES) Nr. 37/2010 (1).
 (2)
 Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma II pielikums,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 EEZ līguma II pielikuma XIII nodaļas 13. punktam (Komisijas Regula (ES) Nr. 37/2010) pievieno šādu ievilkumu:
 “—
 32015 R 2062: Komisijas 2015. gada 17. novembra Īstenošanas regulu (ES) 2015/2062 (OV L 301, 18.11.2015., 7. lpp.).”
 2. pants
 Īstenošanas regulas (ES) 2015/2062 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2016. gada 30. aprīlī, ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (*1).
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2016. gada 29. aprīlī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Claude MAERTEN
 (1) OV L 301, 18.11.2015., 7. lpp.
 (*1) Konstitucionālās prasības nav norādītas.