text:
 3.3.2017
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 56/131
 A BIZOTTSÁG (EU) 2017/367 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2017. március 1.)
 a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (2) bekezdésére és 11. cikke (3) bekezdésére,
 mivel:
 1. ELJÁRÁS
 1.1. Hatályban levő intézkedések
 (1)
 Dömpingellenes vizsgálatot követően (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) a Tanács az 1238/2013/EU végrehajtási rendelettel (2) (a továbbiakban: eredeti rendelet) 2013 decemberében végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó vagy ott feladott, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára (a továbbiakban: eredeti intézkedések). Az intézkedések 27,3 % és 64,9 % közötti mértékű értékvám formáját öltötték.
 (2)
 Az eredeti vizsgálat során a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: CCCME) az exportáló gyártók egy csoportja nevében árra vonatkozó kötelezettségvállalást nyújtott be a Bizottságnak. A Bizottság a 2013/423/EU határozattal (3) elfogadta ezt az árra vonatkozó kötelezettségvállalást az ideiglenes dömpingellenes vám tekintetében. Az exportáló gyártók egy csoportja és a CCCME által az árra vonatkozóan felajánlott kötelezettségvállalás módosított változatával kapcsolatos értesítést követően a Bizottság a 2013/707/EU végrehajtási határozattal (4) megerősítette az árra vonatkozó módosított kötelezettségvállalás (a továbbiakban: kötelezettségvállalás) elfogadását a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében. Azóta a Bizottság elfogadta a 2014/657/EU végrehajtási határozatot (5) a kötelezettségvállalás végrehajtásának pontosításáról. Ezenkívül öt rendeletet is elfogadott, amelyekkel több exportáló gyártó tekintetében visszavonta a kötelezettségvállalás elfogadását (6).
 (3)
 2015. május 5-én a Bizottság értesítést tett közzé a felülvizsgálat tárgyát képező termék behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (7). A felülvizsgálat hatálya a fenti kötelezettségvállalásban az ár kiigazítási mechanizmusához alkalmazott referenciaértékre korlátozódott. A felülvizsgálatot az (EU) 2016/12 bizottsági végrehajtási rendelet (8) 2016 januárjában megszüntette.
 (4)
 2015. május 28-án a Bizottság kijátszásellenes vizsgálatokat indított a felülvizsgálat tárgyát képező termék behozatalára vonatkozó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedéseknek a Malajziában és Tajvanon feladott – akár Malajziából, akár Tajvanról származóként, akár nem ilyenként bejelentett –, a felülvizsgálat tárgyát képező termék behozatala által megvalósuló esetleges kijátszására vonatkozóan (9)
 (10). Ennek eredményeként az intézkedéseket kiterjesztették a Malajziában és Tajvanon feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára, egyes olyan valódi gyártók kivételével, amelyekről bebizonyosodott, hogy nem játszották ki az intézkedéseket (11).
 1.2. Hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelem
 (5)
 Az eredeti intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés (12) közzétételét követően a Bizottsághoz 2015. szeptember 4-én kérelem érkezett az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítása iránt. A kérelmet a kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) teljes uniós termelésének több mint 25 %-át képviselő uniós gyártók nevében az EU ProSun nyújtotta be, és azt azok az uniós gyártók támogatták, amelyek együttes termelése az uniós gazdasági ágazatnak a kérelmet támogató vagy azt ellenző részében a hasonló termék teljes uniós termelésének 50 %-át meghaladja.
 1.3. Hatályvesztési felülvizsgálat és időközi felülvizsgálat megindítása
 (6)
 A Bizottság 2015. december 5-én megindította a Kínából (a továbbiakban: érintett ország) származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) Unióba irányuló behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztési felülvizsgálatát, és az eljárás megindításáról értesítést (13) (a továbbiakban: a hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
 (7)
 Ugyanezen a napon a Bizottság – az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján – hivatalból részleges időközi felülvizsgálatot indított, mely annak vizsgálatára korlátozódott, hogy érdekében áll-e az Uniónak a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemekre jelenleg hatályban lévő intézkedések fenntartása (a továbbiakban: az időközi felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) (14).
 1.4. Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
 (8)
 A dömping folytatódására vagy megismétlődésére vonatkozó vizsgálat a 2014. október 1-jétől2015. szeptember 30-ig tartó időszakra (a továbbiakban: a felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségére vonatkozó értékelés szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2012. január 1-jétől a felülvizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki. A részleges időközi felülvizsgálat során ugyanezeket az időszakokat vették figyelembe.
 1.5. Érdekelt felek
 (9)
 A Bizottság az eljárások megindításáról szóló értesítésekben felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatokban való részvétel érdekében vegyék fel vele a kapcsolatot. A vizsgálatok megindításáról a Bizottság emellett tájékoztatta a kérelmezőket, más ismert uniós gyártókat, az ismert kínai exportáló gyártókat és a kínai hatóságokat, az ismert importőröket, az érintettként ismert beszállítókat, felhasználókat, kereskedőket, valamint szervezeteket, és felkérte őket a részvételre.
 (10)
 Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt a vizsgálatok megindításával kapcsolatos észrevételeik megtételére, valamint a Bizottsággal és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel tartandó meghallgatás kérelmezésére.
 (11)
 A Bizottság a hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy az Amerikai Egyesült Államokat (a továbbiakban: USA) és Indiát, valamint Japánt, Malajziát, Dél-Koreát és Tajvant tervezi az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja értelmében vett, piacgazdasággal rendelkező harmadik országokként figyelembe venni. A Bizottság tájékoztatta az említett országok ismert gyártóit a vizsgálatok megindításáról, és felkérte őket, hogy vegyenek részt az eljárásokban.
 1.6. Mintavétel
 (12)
 Az eljárások megindításáról szóló értesítésekben a Bizottság közölte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételt alkalmazhat (a hatályvesztési felülvizsgálat vonatkozásában) a kínai exportáló gyártók, (a hatályvesztési felülvizsgálat és az időközi felülvizsgálat tekintetében) az uniós gyártók és az uniós független importőrök körében.
 1.6.1. Mintavétel az uniós gyártók körében
 (13)
 Az eljárások megindításáról szóló értesítésekben a Bizottság rögzítette, hogy ideiglenesen meghatározott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság a mintát a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható legnagyobb reprezentatív uniós értékesítési mennyiség alapján és a termelési volumen, illetve a földrajzi elhelyezkedés figyelembevételével választotta ki. A minta a modulok tekintetében hat, az elemek esetében pedig három uniós gyártóból állt. Az ideiglenes mintába vertikálisan integrált és nem integrált gyártókat egyaránt felvettek. A Bizottság az összes érdekelt felet felkérte észrevételeik megtételére. Az ideiglenes jelleggel kiválasztott vállalatok mindegyike beleegyezett abba, hogy szerepeljen az ideiglenes mintában.
 (14)
 A javasolt mintával összefüggésben számos érdekelt fél nyújtott be észrevételt. A felek kifogásolták, hogy a Bizottság több uniós gyártó nevét, illetve elhelyezkedését bizalmas információként kezelte és ezzel megakadályozta, hogy a felek észrevételt tegyenek a kiválasztott gyártóknak az uniós gazdasági ágazat teljes termelési és értékesítési volumenén belüli részesedése kapcsán.
 (15)
 A Bizottság emlékeztetett arra, hogy a SolarWorld, WARIS Srl (a továbbiakban: Waris) és a Sillia VL (a továbbiakban: Sillia) kivételével a mintában szereplő összes uniós gyártó nevének bizalmas kezelését kérte az eljárás megindításakor. A Bizottság e kéréseket tiszteletben tartotta, ugyanakkor felkérte a gyártókat, hogy erősítsék meg és megfelelő indoklással támasszák alá azon kérésüket, miszerint a felülvizsgálatok során mindvégig névtelenek kívánnak maradni. Az érintett vállalatok – egy kivételével – mind megerősítették, illetve ellátták indoklással eredeti kérelmüket. A vállalatok mindenekelőtt arra hivatkoztak, hogy attól tartanak, kínai üzleti tevékenységeik beszűkülnek és/vagy elesnek a kínai beszerzési forrásokból származó alapanyagoktól és alkatrészektől. Ezen indokokat jogosnak találták. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy elfogadja az anonimitás iránti kérelmüket és elutasítja az érdekelt felek arra irányuló kérelmeit, hogy legyen nyilvános a mintában szereplő uniós gyártók kiléte és elhelyezkedése. Az anonimitást kért vállalatok közül csak a Jabil Assembly Poland sp. zoo. (a továbbiakban: Jabil) egyezett bele abba, hogy nevének megjelölésével szerepeljen a végső mintában.
 (16)
 Az egyik exportáló gyártó szerint a Bizottság elmulasztotta meghatározni az uniós gazdasági ágazatot a vonatkozó ideiglenes minta kiválasztása előtt, és így nem állt módjában észrevételt tenni ez utóbbi reprezentativitása kapcsán. Emellett egyes kiválasztott uniós gyártók – például a SolarWorld – vertikálisan integráltak, mivel olyan elemeket állítanak elő, amelyeket elsősorban saját modulgyártásukhoz használnak fel. Következésképpen fennáll a veszélye annak, hogy ugyanazon végtermék – a modulok – gyártását kétszer vették számításba.
 (17)
 Az eljárások megindításáról szóló értesítések alapján az „uniós gazdasági ágazat” a modulok és alapvető részeik (azaz elemek) valamennyi uniós gyártóját magában foglalja. Az uniós gazdasági ágazatot ezenkívül az eredeti vizsgálat alkalmával már egyértelműen meghatározták. Végezetül: a belső felhasználásra irányuló elemgyártás az uniós gazdasági ágazat legitimációjának és reprezentativitásának vizsgálata során levonásra került. Ezt az állítást ezért elutasították.
 (18)
 Számos további érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottságnak nem kellett volna a Warist és a Silliát felvennie a mintába, mivel azok kis méretű uniós modulgyártóknak minősülnek, és mint ilyenek, igen sajátos üzleti modellt alkalmaznak, amely nem reprezentatív. A Bizottságnak ehelyett a Jabilhoz hasonló, nagy- és középvállalatokat kellett volna kiválasztania a mintába.
 (19)
 A Bizottság elutasította ezt az érvelést, mivel a mintába számos nagy és közepes méretű modulgyártót felvett. A Waris és a Sillia mintában történő szerepeltetését a nagyobb földrajzi reprezentativitás biztosítása indokolta.
 (20)
 Az eljárás megindítását követően a Bizottságnak az együttműködés hiánya miatt ki kellett zárnia a Sillia vállalatot a mintából. A mintában szereplő többi uniós gyártó így a modulok teljes uniós értékesítésének 38,8 %-át, teljes uniós termelésének pedig 55 %-át adta, míg az elemek esetében a teljes uniós értékesítési volumen 76,6 %-át, a teljes uniós termelésnek pedig 77 %-át képviselte. Ennek alapján a módosított minta az uniós gazdasági ágazatra nézve továbbra is reprezentatívnak minősült.
 1.6.2. Mintavétel az importőrök körében
 (21)
 A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárások megindításáról szóló értesítésekben meghatározott információkat.
 (22)
 Két független importőr nyújtotta be a kért információkat, és egyezett bele abba, hogy szerepeljen a mintában. Az importőrök kis számára való tekintettel a Bizottság úgy határozott, hogy nincs szükség mintavételre.
 1.6.3. Mintavétel az exportáló gyártók körében
 (23)
 Az exportáló gyártók nyilvánvalóan nagy számára tekintettel a Bizottság a dömping meghatározásához az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételt helyezett kilátásba a hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben. A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a Kínában működő összes ismert exportáló gyártót, hogy nyújtsa be a hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. A Bizottság az érintett ország hatóságaival is konzultált.
 (24)
 Nyolcvanegy, az érintett országban működő exportáló gyártó (gyakran több vállalatból álló csoportok) adta meg a kért információkat, és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban, a Bizottság három csoportból álló mintát választott ki az Unióba irányuló export azon legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelően meg lehetett vizsgálni. Modulokat mindhárom, elemeket csak az egyik csoport exportált az EU-ba. Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság a minta kiválasztásáról egyeztetett valamennyi érintett ismert exportáló gyártóval és az érintett ország hatóságaival. Észrevétel nem érkezett.
 (25)
 A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy az exportáló gyártók mintája nem megfelelő, mivel a mintában szereplő vállalatok termelése és termelési kapacitása tekintetében jelentősen eltér az uniós gyártók mintájától.
 (26)
 A (24) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Bizottság az Unióba irányuló export azon legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján választotta ki a mintát, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelően meg lehetett vizsgálni. Az alaprendelet 17. cikke szerint a használt mintának a kiválasztás időpontjában rendelkezésre álló információk alapján statisztikailag érvényesnek kell lennie, vagy arra a legnagyobb reprezentatív termelési, értékesítési vagy exportmennyiségre kell korlátozódnia, amely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható. Ezért az exportáló gyártók mintájának az exportáló gyártókra és nem uniós partnereikre nézve kell reprezentatívnak lennie. Amint azt a Bíróság ítélkezési gyakorlata is megerősíti, az exportáló gyártók mintájának nem kell tükröznie az uniós gyártók mintáját (15). Ezt az állítást ezért elutasították.
 1.7. Kérdőívre adott válaszok és ellenőrző látogatások
 (27)
 A Bizottság kérdőíveket küldött a mintában szereplő három kínai exportáló gyártónak, kilenc uniós gyártónak és több mint 100 további érdekelt félnek, például a független importőröknek, upstream és downstream vállalatoknak, amelyek az eljárások megindításáról szóló értesítésekben meghatározott határidőn belül jelentkeztek.
 (28)
 A Bizottság beszerezte és ellenőrizte mindazon információkat, melyeket a dömping, az abból eredő kár és az uniós érdek meghatározása szempontjából szükségesnek tartott. A következő érdekelt felek telephelyein került sor az alaprendelet 16. cikke szerinti ellenőrző látogatásokra:
 Uniós gyártók
 —
 SolarWorld Group, Bonn, Németország;
 —
 Jabil, Kwidzyn, Lengyelország;
 —
 WARIS S.r.l., Borgo Chiese, Olaszország.
 —
 2 anonim modulgyártó és 2 anonim elemgyártó.
 Importőrök
 —
 IBC Solar AG, Németország
 —
 BayWa r.e. Solar Energy Systems GmbH, Németország
 Upstream gazdasági szereplők
 —
 Wacker Chemie AG, Németország
 Kínában működő exportáló gyártók
 —
 Chint Solar, Hangzhou
 —
 Jinko Solar, Sanghaj és Shangrao
 —
 Trina Solar, Changzhou
 Az analóg országban működő gyártók
 —
 Sunengine Corporation, Hukou, Tajvan
 1.8. Nyilvánosságra hozatal
 (29)
 A Bizottság 2016. december 20-án valamennyi érdekelt fél számára nyilvánosságra hozta azokat a lényeges tényeket és szempontokat, amelyek alapján fenn kívánja tartani a hatályban lévő dömpingellenes intézkedéseket, és felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket. A Bizottság megvizsgálta az érdekelt felek észrevételeit, és adott esetben figyelembe vette azokat. A nyilvánosságra hozatalt követően a Kínai Kereskedelmi Kamara, a Wacker, a Solar Power Europe (a továbbiakban: SPE) és a Solar Alliance for Europe (a továbbiakban: SAFE) kért és kapott meghallgatást a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel.
 (30)
 Miután a (379) preambulumbekezdésben említett bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság nyilvánosságra hozta azon szándékát, hogy 24 hónapról 18 hónapra csökkenti az intézkedések alkalmazásának időszakát. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be ezzel kapcsolatos észrevételeiket.
 2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
 2.1. Az érintett termék
 (31)
 Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott – kivéve a GATT V. cikkének értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülő –, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek (a továbbiakban: a felülvizsgálat tárgyát képező termék vagy az érintett termék).
 (32)
 A következő terméktípusok nem tartoznak a felülvizsgálat tárgyát képező termék fogalmába:
 —
 olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik;
 —
 fotovillamos vékonyréteg termékek;
 —
 olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják;
 —
 legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
 (33)
 A fotovillamos modulok és elemek a napfényt villamos energiává alakítják. Az átalakítást olyan elemek működtetik, amelyek elnyelik a fényt, és azt kristályos szilícium segítségével villamos energiává alakítják.
 2.2. A hasonló termék
 (34)
 A vizsgálat rámutatott arra, hogy a következő termékek ugyanazokkal az alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, továbbá az alapvető felhasználási területeik is megegyeznek:
 —
 az érintett termék;
 —
 a Kínában gyártott és az Unióban értékesített termék;
 —
 a Kínában gyártott és más piacokon értékesített termék;
 —
 az analóg országként figyelembe vett Tajvanon gyártott és a tajvani belföldi piacon értékesített termék; valamint
 —
 az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített termék.
 (35)
 A Bizottság döntése értelmében ezért az említett termékek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében vett hasonló termékeknek minősülnek.
 3. DÖMPING
 3.1. Előzetes megjegyzések
 (36)
 Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy jelenleg fennáll-e dömping, illetve hogy a Kínából érkező behozatalra vonatkozó, hatályban levő intézkedések esetleges hatályvesztése után valószínűsíthető-e a dömping folytatódása vagy megismétlődése.
 3.2. Dömping a felülvizsgálati időszak alatt
 3.2.1. Analóg ország
 (37)
 mivel Kína nem piacgazdasággal rendelkező országnak minősül, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontjával összhangban egy piacgazdasággal rendelkező harmadik ország ára alapján állapították meg. E célból ki kellett választani az analóg országot.
 (38)
 Az eredeti vizsgálatban India volt az analóg ország. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket arról, hogy az USA-t és Indiát (a kérelmező kérésének megfelelően), valamint Japánt, Malajziát, Dél-Koreát és Tajvant tervezi lehetséges analóg országokként figyelembe venni.
 (39)
 A Bizottság hat érdekelt féltől kapott észrevételeket az analóg ország kiválasztásával kapcsolatban. Mindegyikük támogatta Tajvan kiválasztását. Az egyikük, alternatív megoldásként Dél-Koreát támogatta. Ugyanakkor a meglévő piacvédelmi intézkedések és a belföldi támogatások okozta torzulások miatt mindegyikük ellenezte az USA-t. Három fél Indiát is ellenezte a nem hatékony belföldi felhasználás miatt.
 (40)
 Miután valamennyi lehetséges analóg országban felvette a kapcsolatot a hasonló termék összes ismert gyártójával, a Bizottság együttműködést alakított ki egy tajvani és egy USA-beli gyártóval. A tajvani együttműködő gyártó főként elemeket gyártott, de modulokat és elemeket is értékesített. Az e gyártó által értékesített modulok többségét harmadik felek gyártották bérmunkaszerződés keretében, amelynek értelmében a harmadik fél elemeket és bérmunkadíjat kap, és leszállítja a modulokat. Egyes modulokat egyszerűen olyan harmadik felektől szerezték be, amelyek számára az együttműködő gyártó elemeket értékesít. Mindezen modulokat aztán az együttműködő gyártó márkaneve alatt értékesítették. Az USA-beli együttműködő gyártó kapcsolatban áll a legnagyobb uniós gyártóval – SolarWorld –, és mind elemeket, mind modulokat gyártott, de belföldön csak modulokat értékesített.
 (41)
 Úgy tűnik, hogy mind a tajvani, mind az USA-beli piac versenyképes, számos belföldi gyártóval és jelentős külföldről érkező behozatallal. A szolárpanelek USA-beli piacát azonban a Kínából érkező behozatalra kivetett dömpingellenes és kiegyenlítő vámok, valamint a Tajvanról érkező behozatalra kivetett dömpingellenes vámok védik. Tajvan nem alkalmaz ilyen intézkedéseket.
 (42)
 mivel az USA-beli együttműködő gyártó a felülvizsgálati időszakban nem értékesített elemeket a belföldi piacon, és az USA-val ellentétben a tajvani piacot nem védik piacvédelmi intézkedések, a Bizottság Tajvant megfelelőbb, piacgazdasággal rendelkező harmadik országnak ítélte.
 (43)
 A nyilvánosságra hozatalt követően két érdekelt fél azzal érvelt, hogy a Bizottság nem megfelelő analóg országbeli gyártót választott, mivel kisebb mennyiségű elemet állít elő, mint az exportáló gyártók, és moduljaikat bérmunkaszerződés keretében harmadik felekkel állíttatja elő.
 (44)
 Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdése értelmében a Bizottság nem választ ki analóg országbeli gyártókat. Piacgazdasággal rendelkező harmadik országokat választ. Annak ellenére, hogy a Bizottság jelentős erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy valamennyi lehetséges analóg országban széles körű együttműködést alakítson ki, mindössze egyetlen tajvani gyártó működött együtt. Emellett ugyancsak ez a gyártó volt az egyetlen együttműködő gyártó az egész vizsgálatban, amely modulokat és elemeket egyaránt értékesített. Végezetül a tajvani együttműködő gyártó egy olyan piacgazdasággal rendelkező harmadik országban működik, amelynek analóg országként történő kiválasztását az ügyben a kérdés kapcsán észrevételt tevő összes fél – többek között a két fél közül az állítást előterjesztő fél is – támogatott. Ezt az állítást ezért elutasították, mivel nem volt alternatíva, és a választás – az ügy körülményeire tekintettel – megfelelő volt.
 3.2.2. Rendes érték
 (45)
 Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja alapján a rendes érték meghatározása az analóg országban működő együttműködő gyártótól származó információk alapján történt.
 (46)
 Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság először megvizsgálta, hogy az analóg országban működő gyártó esetében a belföldi értékesítés teljes volumene reprezentatív volt-e. E rendelkezés értelmében a belföldi értékesítés akkor reprezentatív, ha az adott gyártó és a hasonló termék független vevők részére belföldi piacon történő belföldi értékesítésének teljes volumene minden egyes exportáló gyártó esetében eléri az érintett termék Unióba irányuló exportértékesítési összvolumenének legalább 5 %-át a felülvizsgálati időszak alatt. A hasonló termék reprezentatív belföldi értékesítése esetén a nyereséges belföldi árakat használták rendes értékként. Ha a hasonló termék belföldi értékesítése nem volt reprezentatív, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdésével összhangban képezték. Ha a hasonló terméket nem értékesítették reprezentatív mennyiségben, a Bizottság továbbá úgy döntött, hogy nem alkalmazza a 2. cikk (2) bekezdésének utolsó mondatát, mivel az egy vállalatra eső reprezentatív értékesítés 1 % alatt volt, ami túl kevés ahhoz, hogy e rendelkezés értelmében reprezentatívnak lehessen tekinteni.
 (47)
 A rendes érték képzésekor az együttműködő analóg országbeli gyártó hasonló termékének a felülvizsgálati időszak alatti átlagos előállítási költségéhez hozzáadták az alábbiakat:
 —
 a hasonló termék szokásos kereskedelmi forgalom keretében bonyolított belföldi értékesítése során a felülvizsgálati időszak alatt az együttműködő analóg országbeli gyártónál felmerült értékesítési, általános és igazgatási költségek (a továbbiakban: SGA-költségek) súlyozott átlaga; valamint
 —
 a hasonló termék szokásos kereskedelmi forgalom keretében bonyolított belföldi értékesítése során a felülvizsgálati időszak alatt az együttműködő analóg országbeli gyártó által elért nyereség súlyozott átlaga.
 (48)
 A belföldi piacon értékesített terméktípusok esetében az átlagos SGA-költségeket és az e típusok szokásos kereskedelmi forgalom keretében belföldi piacon bonyolított ügyleteiből származó nyereséget adták hozzá. A belföldi piacon egyáltalán nem értékesített terméktípusok esetében az SGA-költségek súlyozott átlagát (2 % és 5 % között) és a szokásos kereskedelmi forgalom keretében belföldi piacon bonyolított összes ügyletből származó nyereséget (1,5 % és 6 % között) adták hozzá.
 (49)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a Bizottság a rendes érték képzésekor nem vette figyelembe a kínai úgynevezett „1. kategóriájú vállalatok” strukturális költségelőnyeit (16). E fél szerint ezen az alapon az előállítási költség 22 %-át le kellett volna vonni. Ugyanez a fél azt is kifogásolta, hogy a Bizottság a rendes értéket úgy képezte, hogy az előállítási költséghez hozzáadta az SGA-költségeket és a nyereséget. E fél szerint ez kétszeres számbavétel, mivel minden bérmunkadíj már eleve magában foglalna valamennyi SGA-költséget és nyereséget.
 (50)
 Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság elmulasztotta megadni a volumen és a reprezentativitás bontását az analóg országbeli gyártó által gyártott elemek és a bérmunkaszerződés keretében gyártott modulok termelését és értékesítését illetően. Az érdekelt fél szerint a Bizottság nem fejtette ki, hogy miként számították ki a bérmunkaszerződés keretében gyártott modulok előállítási költségét. Ugyanez a vállalat azt kérte, hogy a Bizottság szolgáljon további részletekkel az elemek és a modulok számtanilag képzett rendes értékének kiszámításával kapcsolatban. A Bizottságnak továbbá részletesen ismertetnie kellene a bérgyártásban részt vevő partner költségszerkezetét és méretét annak meghatározása érdekében, hogy képes-e kellő mértékben kihasználni a méretgazdaságosságot, és hogy a bérgyártónak fizetett bérmunkadíj reprezentatív volt-e. A Bizottságnak az analóg országbeli gyártó által fizetett bérmunkadíj reprezentativitását is meg kellene vizsgálnia úgy, hogy azt összeveti a Jabil által az Unióban ugyanazért a szolgáltatásért kapott bérmunkadíjjal.
 (51)
 A fent említetteknek megfelelően, amikor a rendes érték képzésére volt szükség, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján képezték (azaz a származási országon belüli előállítási költségekhez hozzáadták az SGA-költségeket és a nyereséget). A kínai 1. kategóriájú vállalatok állítólagos költségelőnyeit nem kell figyelembe venni ebben a vizsgálatban, mivel arra az alaprendelet nem biztosít alapot. Ezenkívül a vonatkozó beadványban nem tették egyértelművé, hogy az érdekelt fél miként határozta meg a 22 %-os mértéket. A Bizottság nem értett egyet azzal sem, hogy az SGA-költségek és a nyereség hozzáadása kétszeres számbavételt jelentene. Bármely piacgazdasági alapon értékesített alapanyag vagy nyújtott szolgáltatás ára magában foglalja a beszállító SGA-költségeinek és nyereségének egy részét. Ezért ez az állítás ellentétes azzal, ahogyan a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban képezni kell.
 (52)
 A fent említetteknek megfelelően a Bizottság értékelte az analóg országbeli gyártó belföldi értékesítésének reprezentativitását. A vizsgálat részletes eredménye, valamint a termelési és értékesítési volumen azonban nem hozható nyilvánosságra, mivel ezek a szóban forgó gyártó bizalmas üzleti információi. A bérmunkaszerződés keretében gyártott modulok előállítási költségei a modulokban használt elemek előállítási költségéből és a bérmunkadíjból álltak. Az elemek és a modulok számtanilag képzett rendes értékének kiszámításával kapcsolatos további részletek tekintetében a Bizottság megjegyezte, hogy az bizalmas üzleti információ. Továbbá ezen információk egy része, például a bérgyártók költségszerkezete nem csupán bizalmas, hanem a Bizottság és az analóg országbeli gyártó számára is elérhetetlen. E kérelmet illetően nem lehet kellően hangsúlyozni, hogy az érdekelt fél nem azt vonja kétségbe, hogy Tajvan megfelelő, piacgazdasággal rendelkező harmadik ország lenne. Ugyanis az érdekelt fél az előző beadványában egyértelműen támogatta ezt a választást, és nem megfelelő analóg országként elutasította az USA-t és Indiát. Semmi nem utal arra, továbbá az érdekelt felek egyike sem hozott fel érvet azt illetően, hogy valamely megfelelő, piacgazdasággal rendelkező harmadik országban működő analóg országbeli gyártónak szolgáltatást nyújtó beszállítók ne a piaci erőknek megfelelően viselkednének.
 (53)
 Ezért ezeket az állításokat elutasították.
 3.2.3. Exportár
 (54)
 A Bizottság az exportárat először az uniós független vevők által ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján, vagy az érintett terméknek az Unióban működő, kapcsolatban álló importőrökön keresztül történő értékesítésekor felszámított viszonteladói árak alapján határozta meg.
 (55)
 Annak megvizsgálása érdekében, hogy az Unióba irányuló export árai megbízhatók-e, illetve a kötelezettségvállalások meglétére tekintettel az Unióba irányuló export árait a kötelezettségvállalás szerinti minimális importárhoz viszonyítva elemezték. Valójában arról kellett megbizonyosodni, hogy az Unióba irányuló export árát elsősorban a kötelezettségvállalásban rögzített minimális importár miatt határozták-e meg egy bizonyos szinten, illetve hogy ebből kifolyólag az exportár megbízható volt-e vagy sem. Ennek megállapításához a Bizottság azt mérlegelte, hogy a mintában szereplő egyes exportáló gyártók szintjén a súlyozott átlagot alapul véve az Unióba irányuló export ára jelentősen meghaladta-e a minimális importárat vagy sem. A Bizottság azt is számításba vette, hogy ez az ár miként viszonyult a harmadik országokba irányuló export áraihoz.
 (56)
 A mintában szereplő minden exportáló gyártó esetében az Unióba irányuló export ára átlagosan a minimális importár szintjén volt. Ezenfelül az Unióba irányuló export esetében általuk alkalmazott ár jelentősen meghaladta a harmadik országokkal szemben felszámított exportárakat. Következésképpen az Unióba irányuló export árát jelentős mértékben befolyásolta a kötelezettségvállalás, és ezért az exportár nem megbízható.
 (57)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy ez a ténymegállapítás megerősíti, hogy a minimális importár általános referenciaárként szolgál az uniós piac számára, és így meghatározza az Unióban értékesített valamennyi modul árszintjét, függetlenül attól, hogy a modulokat hol gyártották.
 (58)
 A Bizottság nem állapított meg ilyen összefüggést. Az a tény, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók, mivel a kötelezettségvállalás feltételeinek hatálya alá tartoztak, nem tudtak a minimális importár alatt értékesíteni, nem zárja ki azt, hogy más kínai vagy egyéb harmadik országbeli exportáló gyártók – annak gazdasági életképessége esetén – ne így tettek volna. Továbbá a minimális importár azért sem szolgálhat referenciaértékként, mivel üzleti titokról van szó. Ezt az állítást ezért elutasították.
 (59)
 A szóban forgó kínai exportáló gyártókra vonatkozó megbízható exportár hiányában a Bizottság – a jelen ügyben létező kötelezettségvállalás miatt – az exportár megállapításának egy másik módszertanát is fontolóra vette. Mivel a mintában szereplő exportáló gyártók a világpiacon értékesítettek szolárpaneleket, a Bizottság a mintában szereplő exportáló gyártók által a legnagyobb nem uniós exportpiacokon (az exportáló gyártótól függően Chilében, Indiában, Japánban és Szingapúrban) exportra értékesített szolárpanelek egységárait használta fel, amennyiben ezek az értékesítési árak nem tartalmaztak piacvédelmi vámokat. Úgy tűnt, hogy India piacvédelmi intézkedéseket alkalmaz, de a Bizottságnak a (60) preambulumbekezdésben meghatározott okok miatt sikerült az ilyen vámokat nem fizető exportáló gyártóktól származó adatokat felhasználnia. A nyilvánosságra hozatalt követően kiderült, hogy e vámok a felülvizsgálati időszak alatt már nem voltak hatályban (lásd a (86) preambulumbekezdést).
 (60)
 Ha az exportáló gyártók az érintett terméket közvetlenül harmadik országbeli független vevőknek exportálják, az egységnyi exportár az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban a vonatkozó harmadik ország piacára irányuló kivitel keretében értékesített érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár volt.
 (61)
 Ha az exportáló gyártók az érintett terméket importőrként eljáró, velük kapcsolatban álló vállalatokon keresztül exportálták a harmadik országba, az egységnyi exportár megállapítása az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az importált terméknek a vonatkozó harmadik ország piacán független vevők részére történő első viszonteladásakor alkalmazott ár alapján történt. Ebben az esetben a mintában szereplő exportáló gyártók által szolgáltatott és az Európai Bizottság által ellenőrzött adatok alapján az árat kiigazították a behozatal és a viszonteladás között felmerült valamennyi költség tekintetében – beleértve az SGA-költségeket is (0,05 % és 9 % között, az adott vállalat által szolgáltatott és rá vonatkoztatva ellenőrzött adatoktól függően), valamint a felhalmozódó nyereség tekintetében (1 % és 3 % között, az adott vállalat által szolgáltatott és rá vonatkoztatva ellenőrzött adatoktól függően). Ebben az esetben a dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámokat tartalmazó értékesítési ügyleteket figyelmen kívül hagyták, mivel azok nem tekinthetők megbízható összehasonlítási alapnak az intézkedések hiányában érvényesülő ár szempontjából. Ezért az Amerikai Egyesült Államokba irányuló, vámfizetés mellett teljesített ügyleteket kizárták, mivel ezen ügyletek döntő többsége kapcsolatban álló importőrökön keresztül valósult meg.
 (62)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az exportárnak a 2. cikk (9) bekezdése alapján történő képzésekor a Bizottság tévesen végzett kiigazítást a Kínában és Hongkongban működő, kapcsolatban álló kereskedők SGA-költségei és nyeresége tekintetében.
 (63)
 Ugyanez az érdekelt fél rámutatott arra, hogy a kiigazítások egy részét lehet, hogy kétszer vették számításba a közvetlen értékesítési költségek hozzáadásakor (mivel azok már szerepeltek az SGA-költségekben). Az érdekelt fél arra is rámutatott, hogy dömpingjének az alákínálás szintjéhez viszonyított mértéke bizonyos számítási hibákra utalhat.
 (64)
 A Bizottság elfogadta ezeket az állításokat. A Kínában és Hongkongban működő kereskedők kapcsán tett kiigazításokra az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése helyett a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja alapján került sor. A Bizottság az egyes kiigazítások kétszeres számbavételének elkerülése érdekében emellett módosította számításait is. Ezenkívül a dömpingre és az alákínálásra vonatkozó észrevétel nyomán a Bizottság elírást állapított meg a számításaiban, amelyet kijavított. A számításokban bekövetkezett változások nem befolyásolják a következtetést és a javaslatot. Mindazonáltal a felet tájékoztatták a végső nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételeit követően tett változtatásokról, és lehetőséget kapott arra, hogy – szükség esetén – ismét észrevételeket tegyen.
 (65)
 Az exportár meghatározása érdekében a fent leírtak szerint megállapított egységnyi exportárat felszorozták a felülvizsgálati időszak alatt az Unió számára értékesített mennyiségekkel.
 (66)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél megkérdőjelezte a harmadik országok tekintetében alkalmazott exportárak használatát. E fél szerint Chile és Szingapúr korlátozottan rendelkeznek napenergiát hasznosító létesítményekkel, és Kína teljes elem- és modulexportjának csak kis részét teszik ki. Ugyanez a fél azt kérte a Bizottságtól, hogy adja meg az egyes országokba irányuló exportértékesítés bontását a számított exportárban, valamint a négy figyelembe vett kiviteli célországban, nevezetesen Chilében, Indiában, Japánban és Szingapúrban alkalmazott exportárak országonkénti súlyozott átlagát.
 (67)
 Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a számítási módszertan megváltoztatása és harmadik országokkal szemben alkalmazott árak használata az exportár kiszámításakor ellentmond az alaprendelet 11. cikke (9) bekezdése Törvényszék általi értelmezésének (17).
 (68)
 A fent kifejtettek szerint a Bizottság minden egyes, mintában szereplő exportáló gyártó esetében annak legnagyobb exportpiacait vette figyelembe. Chile és Szingapúr nem kis részesedést jelent a mintában szereplő, szóban forgó exportáló gyártók(k) esetében. Az egyes országokba irányuló exportértékesítés számított exportáron belüli bontására, valamint a négy figyelembe vett kiviteli célországban alkalmazott exportárak országonkénti súlyozott átlagára vonatkozó kérést illetően a Bizottság megjegyzi, hogy ezek az adatok bizalmas üzleti információkat tartalmaznak. Ezenkívül az információk a mintában szereplő exportáló gyártóktól származnak, és azokat a különleges nyilvánosságra hozatal keretében visszaküldték a gyártóknak, hogy ellenőrizni tudják az információk felhasználásának helyességét a vonatkozó számításokban. A mintában szereplő exportáló gyártóktól e kérdéssel kapcsolatban nem érkezett észrevétel. E kérdés szemléltetésére a következő tartományokat lehet megadni: Chilébe az érintett exportáló gyártó(k) kivitelének 12–18 %-a; Indiába az érintett exportáló gyártó(k) kivitelének 9–15 %-a; Japánba az exportáló gyártó(k) kivitelének 12–22 %-a; továbbá Szingapúrba az exportáló gyártó(k) kivitelének 40–60 %-a irányul.
 (69)
 A módszertani változás tekintetében valóban igaz, hogy – amint az alaprendelet 11. cikkének (9) bekezdéséből kitűnik – általános szabályként a dömpingkülönbözet kiszámításához a felülvizsgálat során alkalmazott módszertannak meg kell egyeznie a dömpingellenes intézkedések bevezetéséhez vezető eredeti vizsgálatban alkalmazott módszerrel. A rendelkezés azonban tartalmaz egy kivételt, amely a körülmények megváltozása esetén lehetővé teszi eltérő módszertan alkalmazását. A fent kifejtettek szerint megvizsgálták a kötelezettségvállalásnak az Unióba irányuló export áraira gyakorolt hatását, és megállapították, hogy a minimális importár létezése megbízhatatlanná tette ezeket az árakat. A megváltozott körülményekre tekintettel, a 11. cikk (9) bekezdésével összhangban a Bizottságnak jogában állt az eredeti vizsgálatban alkalmazott módszertantól eltérő módszertant alkalmazni. Az érdekelt fél által hivatkozott ítéletben kifejezetten szerepel ez a lehetőség, a Tanács azonban úgy döntött, hogy nem él vele. Végezetül a Bizottság megközelítését a Bíróság is megerősítette (18).
 (70)
 Ezért ezeket az állításokat elutasították.
 3.2.4. Összehasonlítás
 (71)
 A Bizottság összehasonlította a rendes értéket a mintában szereplő exportáló gyártók legnagyobb nem uniós exportpiacain (a mintában szereplő exportáló gyártótól függően Chilében, Indiában, Japánban és Szingapúrban) a szolárpanelekért felszámított exportárakkal.
 (72)
 Amennyiben a tisztességes összehasonlítás érdekében szükséges volt, a Bizottság a rendes értéket és/vagy az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban kiigazította az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek tekintetében. Kiigazításokra került sor a fuvarozási és biztosítási költségek (0,02 % és 7 % között, az adott vállalat által szolgáltatott és rá vonatkoztatva ellenőrzött adatoktól függően) az anyagmozgatási, rakodási és mellékköltségek (0 % és 1 % között, az adott vállalat által szolgáltatott és rá vonatkoztatva ellenőrzött adatoktól függően), a hitelköltségek (0,05 % és 0,5 % között, az adott vállalat által szolgáltatott és rá vonatkoztatva ellenőrzött adatoktól függően) és a bankköltségek tekintetében (0 % és 0,03 % között, az adott vállalat által szolgáltatott és rá vonatkoztatva ellenőrzött adatoktól függően).
 3.2.5. Dömpingkülönbözet
 (73)
 A Bizottság az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésével összhangban a mintában szereplő exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó, analóg országbeli rendes érték súlyozott átlagát összehasonlította az érintett termék megfelelő típusára vonatkozó exportár súlyozott átlagával.
 (74)
 Az így megállapított dömpingkülönbözetek 23,5 % és 31,5 % között vannak.
 (75)
 Miként az a (48) preambulumbekezdésben szerepel, az Unióba irányuló export árát jelentős mértékben befolyásolta a kötelezettségvállalás, és ezért az exportár nem megbízható. A teljesség érdekében azonban a Bizottság a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó, analóg országbeli rendes érték súlyozott átlagát összehasonlította az érintett termék megfelelő típusára vonatkozó, Unióval szemben alkalmazott exportár súlyozott átlagával. Ez alapján a vámfizetés nélkül, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetek a felülvizsgálati időszakban 8,9 % és 14,8 % között voltak.
 (76)
 Ez a számítás olyan exportáló gyártók esetében tárt fel dömpinget a felülvizsgálati időszak során, amelyek kötelezettségvállalások hatálya alá tartoztak. Emlékeztetni kell arra, hogy a kötelezettségvállalások szerinti minimális importár nem dömpingkülönbözeten alapult. Így a kötelezettségvállalások nem szüntették meg teljes mértékben az eredeti vizsgálat során megállapított dömpinget.
 (77)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél, amely nem volt mintában szereplő exportáló gyártó, kifogásolta, hogy nem kapta meg a dömpingkülönbözetek kiszámításának részleteit.
 (78)
 A Bizottság megjegyezte, hogy a részletes számításokat az adatokat szolgáltató, mintában szereplő exportáló gyártóknak adták át, és azokat e gyártók ellenőrizték. Az általános tájékoztatóban és az e rendeletben nyújtott érdemi összefoglalón túli, harmadik felek részére történő nyilvánosságra hozatal sértené az üzleti titoktartás és az eljárási jogok közötti egyensúly biztosítására vonatkozóan alkalmazandó rendelkezéseket.
 3.3. A dömping folytatódásának valószínűsége
 (79)
 Amint az az (55)–(59) preambulumbekezdésben kifejtésre került, a mintában szereplő összes exportáló gyártó esetében az Unióba irányuló export ára átlagosan a minimális importár szintjén volt. Ezenfelül az Unióba irányuló export esetében általuk alkalmazott ár jelentősen meghaladta a harmadik országokkal szemben felszámított exportárakat. Következésképp nagyon valószínű, hogy kötelezettségvállalás hiányában az Unióba irányuló export ára a harmadik országokba irányuló export árainak szintjére csökkenne. Ezért intézkedések hiányában a valószínűsíthető dömpingkülönbözet a (74) preambulumbekezdésben meghatározott 23,5 % és 31,5 % közötti tartományban lenne. Ezek a dömpingkülönbözetek lényegesen magasabbak azoknál, amelyeket a felülvizsgálati időszak alatt az Unióba irányuló export ára alapján állapítottak meg (amelyek a modulok esetében a 400 EUR/kW és 700 EUR/kW, az elemek esetében pedig a 100 EUR/kW és 400 EUR/kW közötti tartományban mozogtak). A (75) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően ezek a dömpingkülönbözetek 8,9 % és 14,8 % közötti tartományban vannak.
 (80)
 Annak vizsgálatakor, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén fennáll-e a dömping folytatódásának valószínűsége, a Bizottság a következő tényezőket is elemezte: az uniós piac vonzereje, valamint az érintett ország termelési kapacitása és felhasználása.
 3.3.1. Az uniós piac vonzereje
 (81)
 2012-ben az uniós piac a globális éves új beépített kapacitás legfeljebb 60 %-át adta. Miként az a (197) preambulumbekezdésben szerepel, jelentősége azóta csökkent, 2015-ben 14 %-ra. Részesedése a jövőben várhatóan lényeges marad. Ugyanakkor a globális éves új beépített kapacitás uniós piacának növekedésére vonatkozó előrejelzések szerények a világ többi részéhez képest.
 (82)
 Mindazonáltal az Unió továbbra is fontos piacot jelent, ahol az éves új beépített kapacitás nagyjából 7,2 GW volt a felülvizsgálati időszakban, és három tagállama (Franciaország, Németország és az Egyesült Királyság) a napelemmodulok tíz legfontosabb piaca között szerepelt 2015-ben (19). Ezen túlmenően a Kínából érkező behozatallal szemben Kanada, India és az USA által bevezetett és érvényesített piacvédelmi intézkedések miatt csökkent e piacok vonzereje a kínai exportáló gyártók számára, és így az intézkedések hatályvesztése esetén nőni fog az uniós piacé.
 (83)
 A kínai gyártók továbbra is nagy érdeklődést mutatnak az uniós piac iránt. A dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések 2013-as bevezetése ellenére erős pozíciót tartottak fenn az uniós piacon. Részesedésük a modulok piacán a 2012. évi 66 %-ról a felülvizsgálati időszakban 41 %-ra csökkent, miközben részesedésük az elemek piacán a 2012. évi 7 %-ról a felülvizsgálati időszakban 16 %-ra nőtt. Ez azt a tendenciát tükrözi, hogy egyre több uniós gyártó korlátozza tevékenységét a modulgyártás szegmensére, és szerez be elemeket harmadik országokban. Ezek alkotják az uniós modulgyártást. Emellett arra a tendenciára is utal, hogy azok az exportáló gyártók, amelyek Kínán kívül más harmadik országokban is rendelkeznek termelőüzemmel, visszavonják kötelezettségvállalásukat, és e harmadik országokból értékesítenek az Unióba.
 (84)
 Továbbá, amint az intézkedések kijátszására irányuló 2015-ös vizsgálat kimutatta, a kínai gyártók némelyike megpróbálta Tajvanon és Malajzián – az Unióba irányuló behozatal szempontjából a legnagyobb harmadik országokon – keresztül kijátszani az intézkedéseket. Az intézkedések bevezetése óta több kötelezettségvállalást is visszavontak. A visszavonás vagy önkéntes alapon történt, vagy a feltételek megsértése, vagy a kötelezettségvállalás kivitelezhetetlensége miatt (a részletes hivatkozásokat lásd a 6. lábjegyzetben).
 (85)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a Kínából érkező behozatallal szembeni piacvédelmi intézkedések ellenére az USA az ösztönzők és a nagyon magas természetes napsugárzási szintnek köszönhetően vonzó piacnak számít. Továbbá ugyanezen fél szerint a fenti tényekkel ellentétben India nem alkalmaz piacvédelmi intézkedéseket a Kínából érkező behozatallal szemben. Ezenkívül India jelentős mértékben növelni kívánja beépített kapacitását.
 (86)
 Az USA tekintetében a Bizottság megjegyezte, hogy a fél nem bizonyította, hogy az ösztönzők teljes mértékben ellensúlyozzák a kínai gyártókra vonatkozó vámokból eredő hátrányokat. A Bizottság ugyanis nem azt állította, hogy az USA piaca nem vonzó, hanem azt, hogy a vámok megléte csökkenti annak vonzerejét. India esetében megjegyzendő, hogy a javasolt vámot nem érvényesítették, és az 2014 júniusában hatályát vesztette. Mindazonáltal, még akkor is, ha India esetében nem kell vámokkal számolni, a Kanadában és az USA-ban alkalmazandó vámok az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén növelni fogják az uniós piac vonzerejét. Ettől még az uniós piac nem veszíti el vonzerejét, mivel a fent leírt egyéb megfontolások továbbra is fennállnak.
 3.3.2. Termelési kapacitás és felhasználás az érintett országban
 (87)
 A jelenlegi vizsgálat során együttműködő összes kínai exportáló gyártó szabad kapacitása – a mintavétel során adott válaszaik szerint – mintegy 33 %-ot tesz ki. Mindezek a vállalatok egymagukban akkora szabad kapacitással (mintegy 10 GW) rendelkeztek a felülvizsgálati időszakban, amely képes a teljes uniós piacot kielégíteni. Meg kell jegyezni, hogy a volumen szempontjából legnagyobb együttműködő gyártók szabad kapacitása sokkal alacsonyabb, ezek kapacitáskihasználása 86 %-tól 97,8 %-ig terjed.
 (88)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél megkérdőjelezte ezt az adatot, azzal érvelve, hogy a négy legnagyobb kínai gyártó (Trina, JA Solar, Jinko és Canadian Solar) teljes kapacitással működött. Az érdekelt fél szerint ez a négy gyártó teszi ki több mint 40 %-át a teljes kínai exportnak (mintegy 11,2 GW). Következésképpen a Bizottság által 2016-ra előre jelzett 43 %-os szabad kapacitás elérése érdekében valamennyi kisebb gyártónak mindössze 20 %-os kapacitáskihasználással kellene működnie. Az érdekelt fél felkérte a Bizottságot, hogy ismertesse a 43 %-os átlag kiszámításának részleteit.
 (89)
 A Bizottság először is megjegyezte, hogy az e vizsgálatban együttműködő összes kínai exportáló gyártó szabad kapacitása a becslések szerint körülbelül 33 %, nem pedig 43 %. Továbbá a fél fent vázolt számításai azon a feltételezésen alapulnak, hogy a JA Solar és a Canadian Solar együttműködik a vizsgálatban. E két gyártó nem működött együtt a vizsgálatban. Így kapacitásuk és kapacitáskihasználásuk ismeretlen a Bizottság előtt, és azokat a fenti számítások során nem vették figyelembe.
 (90)
 Az állítást ezért elutasították.
 (91)
 A modulokra vonatkozó teljes kínai termelési kapacitás a becslések szerint 2015-ben 96,3 GW/év volt, és 2016-ban várhatóan eléri a 108 GW/évet (20). Ugyanakkor az aggregált kereslet a becslések szerint 50,6 GW volt 2015-ben, 2016-ban pedig várhatóan 61,7 GW-ra nő (21). Ezért a kínai gyártók teljes szabad kapacitása nagymértékben meghaladta az aggregált keresletet, méghozzá 47,5 %-kal 2015-ben, míg 2016-ban 42,9 %-kal lesz annál magasabb.
 (92)
 Több fél azzal érvelt, hogy a kínai belső kereslet az elmúlt néhány évben növekedett, és 2016 első negyedévére elérte a kínai napelemmodul-gyártás 50 %-át. 2020-ig Kína állítólag évente mintegy 20 GW éves új kapacitást építene be. A fent kifejtettek és a (186)–(195) preambulumbekezdésben tovább részletezettek szerint azonban a kínai exportáló gyártók kapacitásfeleslege a jövőben képes lenne a teljes aggregált kereslet kielégítésére, beleértve az összes olyan gyorsan növekvő piacot is, mint például maga Kína, India, Japán és Dél-Amerika együttvéve.
 (93)
 Két érdekelt fél megkérdőjelezte a Bizottság által a kínai kapacitásra és a globális felhasználásra vonatkozóan figyelembe vett adatokat. Az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a közeljövőben további kapacitásra lesz szükség a napenergiát hasznosító létesítmények iránt Kínában és másutt jelentkező, egyre növekvő kereslet fedezéséhez. A fél szerint a Bizottság nem szolgáltatott alapos érveket azzal kapcsolatban, hogy az állítólagos kínai kapacitásfelesleget az uniós piacra szánnák.
 (94)
 Ezekkel az állításokkal a (190)–(191) preambulumbekezdés foglalkozik.
 3.3.3. A dömping folytatódásának valószínűségére vonatkozó következtetés
 (95)
 A becslések szerint rendelkezésre álló jelentős kínai szabad kapacitás fényében, továbbá figyelembe véve az uniós piacnak a méretéből, valamint az értékesítési áraiból adódó – és különösen a harmadik országokba irányuló kínai kivitel árszínvonala tekintetében mutatkozó – vonzerejét, valamint a korábbiakban tapasztalt, az intézkedések kijátszására irányuló gyakorlatokat, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nagy valószínűség szerint a dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése a napelemek és napelemmodulok Kínából Unióba irányuló dömpingelt behozatalának jelentős növekedését vonná maga után.
 4. KÁR
 4.1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós termelés meghatározása
 (96)
 A felülvizsgálati időszak alatt több mint 100 gyártó gyártotta a hasonló terméket az Unióban. Ezek a vállalatok alkotják az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „uniós gazdasági ágazatot”.
 (97)
 A felülvizsgálati időszak alatti teljes uniós termelés meghatározásához az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan rendelkezésre álló minden információt felhasználtak, mivel a termelést illetően nem állt rendelkezésre teljes körű nyilvános információ. Ezek az információk a következőket tartalmazták: a kérelmező által rendelkezésre bocsátott, de a nevében az Europressedienst, egy független tanácsadó cég által gyűjtött makrogazdasági adatok; az érdekelt felektől az eljárás megindítása előtti szakaszban kapott legitimációs válaszok, valamint a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (98)
 Ezek alapján a felülvizsgálati időszak alatti teljes uniós termelés a becslések szerint a modulok esetében körülbelül 3 409 MW, az elemek esetében pedig 1 270 MW volt.
 4.2. Az érintett uniós piac meghatározása
 (99)
 Az uniós gazdasági ágazat egy része vertikálisan integrált, és az elemgyártás esetében az uniós gazdasági ágazat termelésének lényeges részét belső felhasználásra szánták (96 %). Így az elemek szabadpiaca nagyon marginális volt. A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél vitatta ez utóbbi állítást, azzal érvelve, hogy a szabadpiac az elemek teljes piacának nagy részét tette ki (a becslések szerint 3 409 MW, lásd az 1b. táblázatot). A Bizottság elfogadta ezt a korrekciót, mivel az uniós kötött piac a teljes elemfelhasználásnak ténylegesen mindössze 31,8 %-át adta. Ennek ellenére mindez nem változtat azon a ténymegállapításon, hogy az uniós gazdasági ágazat elemgyártásának lényeges részét belső felhasználásra szánták, és nem befolyásolja a kárra és az uniós érdekre vonatkozóan végzett elemzést. Az elemek szabadpiacát ugyanis főként a behozatal és nem az uniós elemgyártók értékesítése szolgálta ki, hiszen az elemgyártók többsége kilépett a piacról az elmúlt pár év során.
 (100)
 Annak megállapítsa céljából, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is érte-e kár, illetve hogy meghatározza a felhasználást és az uniós gazdasági ágazat helyzetével összefüggő különböző gazdasági mutatókat, a Bizottság megvizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazat által termelt hasonló termék későbbi felhasználását (belső felhasználás) az elemzés során figyelembe kell-e venni, és ha igen, akkor milyen mértékben.
 (101)
 A Bizottság a következő gazdasági mutatókat elemezte a teljes tevékenységre vonatkoztatva (beleértve az ágazat belső felhasználását is): felhasználás, értékesítési volumen, termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, növekedés, beruházások, készletek, foglalkoztatás, termelékenység, pénzforgalom, a beruházások megtérülése, tőkebevonási képesség és a dömpingkülönbözet nagysága. E mutatókat illetően a Bizottság az eredeti vizsgálattal összhangban megállapította, hogy a belső felhasználásra szánt termelésre egyaránt hatással volt az érintett országból érkező behozatal által jelentett verseny. A kötött piacra szánt elemeket a modulok gyártásának fő összetevőjeként használták fel. Ezért az uniós modulgyártók számára az érintett országból érkező modulbehozatal által jelentett közvetlen verseny emellett közvetett nyomást is gyakorolt az e modulokban használt elemek belső felhasználás során alkalmazott árára és/vagy előállítási költségeire. Ezenkívül a Kínából érkező elembehozatal növelte a belső felhasználásra gyártott elemeket felhasználó modulgyártókra nehezedő nyomást. Nemcsak a harmadik országokban kínai elemekből összeszerelt modulokkal kellett versenyezniük, hanem az ezekből a behozott kínai elemekből az Unióban összeszerelt modulokkal is.
 (102)
 Következésképpen más olyan ügyekkel (22) ellentétben, amikor a kötött és szabadpiac közötti különbségtétel jelentőséggel bírt a kárelemzés szempontjából, mivel úgy találták, hogy a belső felhasználásra szánt termékek nem voltak kitéve a behozatal általi közvetlen versenynek, a Bizottság a szóban forgó ügyben megállapította, hogy a legtöbb gazdasági mutató esetében nem indokolt különbséget tenni a kötött és a szabadpiac között.
 (103)
 A jövedelmezőséget illetően azonban a Bizottság csak a szabadpiacon történt értékesítéseket vizsgálta. A kötött piaci árakat különböző árképzési politikák alapján határozták meg (virtuális piaci áron történő transzferárazás, átruházás a tényleges költségek alapján stb.). Így azok nem mindig tükrözték a szokásos piaci árakat, és azokat nem lehetett a mutató értékelésekor figyelembe venni.
 (104)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy az uniós elemipar helyzetét külön kellett volna értékelni a kötött piac és a szabadpiac tekintetében. Egyfelől azt állították, hogy a Bizottság nem indokolta meg megfelelőn azt, hogy a kötött piacra miként volt egyaránt hatással a Kínából érkező behozatal által jelentett verseny. Másfelől az egyik fél azt állította, hogy mivel a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a kötött piacon alkalmazott árak nem megbízhatóak a jövedelmezőség értékeléséhez, hasonlóan pontatlan lenne azt a következtetést levonni, hogy a modulok behozatala nyomást gyakorolt rájuk. Harmadrészt a két piac közös elemzése ellentmond annak a ténynek, hogy az elemfelhasználás kisebb mértékben csökkent a modulfelhasználásnál a figyelembe vett időszak alatt. Ez kétségtelenül azt jelenti, hogy nincs közvetlen kapcsolat a modulok behozatala és az elemek behozatala között, valamint az elemek behozatalában bekövetkezett csökkenés és a szabadpiacnak kitett elemek árai között.
 (105)
 Először is szemben a felek állításaival a Bizottság a (101)–(102) preambulumbekezdésben részletesen megindokolta, hogy az elemek kötött piacára miként volt egyaránt hatással a Kínából érkező behozatal által jelentett verseny. Mivel az elem a modulgyártáshoz használt fő összetevő, a modulok Kínából érkező behozatala közvetett nyomást gyakorol az elemek kötött értékesítéskor alkalmazott árára, amennyiben a transzferár virtuális piaci áron alapul. Ezzel szemben, ha az átruházás tényleges költségen alapul, a behozott elemek arra irányuló nyomást gyakorolnak a vállalatokra, hogy gyártási folyamatukat hatékonyabbá tegyék. Másfelől, annak ellenére, hogy a kötött piacon alkalmazott árak nem jelentenek megbízható alapot a jövedelmezőség értékeléséhez, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy ezen árak alakulása fontos tényezőnek számít annak értékelésekor, hogy a kötött piac számára versenyt jelentett-e a Kínából érkező behozatal. Harmadrészt a Bizottság nem állította, hogy közvetlen kapcsolat állna fenn a modulok behozatala és az elemek behozatala között. Sokkal inkább azt állapította meg, hogy az elemek belső felhasználása ki van téve az elemek behozatala által jelentett közvetlen versenynek és a modulok behozatala által jelentett közvetett versenynek is, mivel a belső felhasználású elemeket modulok gyártására használják. Végezetül az érdekelt fél nem bizonyította, hogy nincs kapcsolat az elemek szabadpiaci árai és az elemek behozatalának visszaesése között. Ugyanis, amint az a 8b. táblázatból kitűnik, az uniós elemipar értékesítési árai emelkedtek, míg a Kínából érkező elembehozatal mind a volument, mind a piaci részesedést tekintve egyaránt csökkent 2014 – az intézkedések teljes hatásának kezdete – és a felülvizsgálati időszak között. Következésképpen ezeket az érveket elutasították.
 (106)
 A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy az elemek kötött és szabadpiacának közös elemzése valójában kizárja a szabadpiac elemzését, mivel az a teljes uniós elemgyártás mindössze 4 %-át teszi ki. A Bizottság tehát elmulasztotta megvizsgálni a belföldi iparág egészének helyzetét, és így nem tesz eleget a dömpingellenes megállapodás 3. cikkének 1. pontjában szereplő „objektivitás” követelményeinek.
 (107)
 A Bizottság nem érti, hogy az elemek kötött és szabadpiacának közös elemzése miként zárná ki a szabadpiac elemzését. A Bizottság sok kármutatót – például a jövedelmezőséget, az értékesítési árakat és a beruházások megtérülését – csak a szabadpiacra vonatkozóan elemzett. Emellett számos mutató elemzése összesítve történik, még azokban az esetekben is, amikor külön elemzés készül a kötött és nem kötött piacról (23). Az alábbi mutatókról van szó: termelés, kapacitás, kapacitáskihasználás, beruházások, a beruházások megtérülése, foglalkoztatás, termelékenység, készletek és munkaerőköltségek. Végül, de nem utolsósorban, a kizárólag a szabadpiacon értékesítést végző uniós elemgyártók kármutatói ugyanazokat a tendenciákat követték, és ennek eredményeként a teljes uniós elemiparra vonatkozóan levont következtetések rájuk is vonatkoznak. A kínai kormány ragaszkodott ahhoz, hogy a WTO ítélkezési gyakorlatának megfelelően a vizsgált termék egy részére vonatkozó kötött piac megléte esetén összehasonlító elemzést kell végezni. A Bizottság úgy vélte, hogy e követelmény, amennyiben a jelenlegi, nagyon sajátos ügyben alkalmazandó volt, mindenképpen teljesült. Az uniós elemgyártás kötött piacon értékesített része tekintetében a kárt közvetett árnyomás alapján határozták meg azon modulok szintjén, amelyekbe az említett elemeket beépítik. Az uniós elemgyártás szabadpiacon értékesített része tekintetében a kármutatókat külön-külön is értékelték, és a kármutatók ugyanazokat a tendenciákat mutatják, mint a kötött piac esetében (és e tendenciák, mivel a kötött piac az uniós termelés 96 %-át teszi ki, gyakorlatilag megegyeznek az összesített értékeléskor azonosítottakkal). Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.
 (108)
 A kínai kormány azzal is érvelt, hogy az az állítás, amely szerint az uniós modulgyártók kínai elemekből harmadik országokban összeszerelt modulokkal versenyeznek, jogtalanul kiterjeszti a vizsgálat hatályát. Ezek a modulok azonban már kezdettől fogva a vizsgálat hatálya alá tartoztak, mivel az elemek származó helyzetet szereznek a moduloknak (24). Ezt az állítást ezért elutasították.
 (109)
 A nyilvánosságra hozatalt követően egy másik fél azt állította, hogy a jövedelmezőségnek az uniós elemgyártás 4 %-án alapuló elemzése nem reprezentatív a vámok fenntartásának szükségességére vonatkozó pontos értékeléshez. A Bizottság megjegyezte, hogy csak a jövedelmezőséget értékelték – a (103) preambulumbekezdésben ismertetett okokból – kizárólag az elemek független vevők részére történő értékesítése alapján. Az uniós gazdasági ágazat helyzetének értékelése céljából azonban minden más mutatót az elemek kötött és szabadpiacának figyelembevételével elemeztek. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.
 (110)
 A Jabil szerződéses gyártóként más vállalatok nevében modulokat szerelt össze a felülvizsgálati időszakban. Ezért az összeszerelési szolgáltatásért a többi vállalat díjat fizetett. Emellett teljes szerződéses felelősséget vállaltak a Jabil által összeszerelt modulok értékesítéséért. Következésképpen a Jabil által bejelentett bevétel nem a modulok értékesítéséből, hanem a szolgáltatási díjakból származik. A Bizottság ezért úgy döntött, hogy szétválasztja a Jabil és az uniós modulipar fennmaradó része által termelt nyereséggel kapcsolatos számadatokat (lásd a (160) és (161) preambulumbekezdést). A többi kármutató esetében nem lehetett ellenőrizni a Jabil által a nem együttműködő modulgyártók részére nyújtott összeszerelési tevékenységeket, ezért azokat nem vették figyelembe.
 (111)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél további pontosítást kért arra vonatkozóan, hogy a Jabil mely adatait vették figyelembe, mely adatait nem vették figyelembe és miért. A Bizottság – a jövedelmezőség kivételével – az összes kármutató esetében figyelembe vette a Jabil által szolgáltatott, az együttműködő uniós modulgyártókra vonatkozó összes adatot. Csak ezeket az adatokat vették figyelembe, mivel azok ellenőrizhetők, míg a többit figyelmen kívül hagyták, tekintettel a Jabil sajátos üzleti modelljére és arra a tényre, hogy a végső értékesítési árakat nem lehetett ellenőrizni.
 4.3. Uniós felhasználás
 (112)
 A Bizottság az uniós felhasználást az érintett termék behozatalának teljes volumene és a hasonló termék Unión belüli teljes értékesítésének volumene alapján határozta meg, beleértve a belső felhasználásra szánt termékeket is. Az uniós gazdasági ágazat teljes értékesítése az Europressedienst által szolgáltatott információkon alapult, kiigazítva adott esetben az érdekelt felektől az eljárás megindítása előtti szakaszban kapott legitimációs válaszok, valamint a mintában szereplő vállalatok által a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok adataival. A (116) preambulumbekezdésben jelzettek szerint a behozatali adatok a Comexten és az alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdésével összhangban a tagállamok által a Bizottságnak jelentett adatokon (a továbbiakban: a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis) alapulnak. A felhasználásra vonatkozó adatokat más források egybevetésével ellenőrizték (25).
 (113)
 Az uniós felhasználás a következőképpen alakult:
 1a. táblázat
 Modulok uniós felhasználása (MW-ban)
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Teljes piac
 16 324
 10 580
 7 292
 7 191
 Index (2012 = 100)
 100
 65
 45
 44
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok, Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 1b. táblázat
 Elemek uniós felhasználása (MW-ban)
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Teljes piac
 4 604
 4 449
 3 262
 3 409
 Index (2012 = 100)
 100
 97
 71
 74
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok, Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 (114)
 Összességében véve az uniós felhasználás jelentősen csökkent 2012 és a felülvizsgálati időszak között. A modulok uniós felhasználása 56 %-kal csökkent. Azonban a 2012 és 2013 közötti, 35 %-os drámai visszaesést követően a felhasználás 2014-ben és a felülvizsgálati időszakban meglehetősen stabil maradt.
 (115)
 Az elemek felhasználása valamelyest kisebb mértékben, azaz 26 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. A felhasználás visszaesése főként 2013 és 2014 között következett be, amikor is 26 %-kal zuhant. Ugyanakkor a felülvizsgálati időszak során némi fellendülés, és 2014-hez képest 4,5 %-os növekedés volt tapasztalható.
 4.4. Az érintett országból érkező behozatal
 (116)
 A behozatali volumenek és értékek különböző forrásokon alapultak. 2012-re és 2013 egy részére vonatkozóan ezek az információk a kérelmező által rendelkezésre bocsátott, de a nevében az Europressedienst által gyűjtött adatokon alapultak, mivel akkoriban a modulokat és elemeket a jelenlegi vizsgálat által nem érintett más termékeket is magában foglaló vámtarifaszámok alatt importálták az Unióba, és így nem lehetett az Eurostat adatait használni. A modulok és elemek behozatalának 2013. március 6-án bevezetett nyilvántartásbavételi kötelezettségét (26) követő időszak tekintetében az Eurostat adatait lehetett használni. Következésképpen a Bizottság 2013 fennmaradó része, 2014 és a felülvizsgálati időszak tekintetében a Comext-adatbázisra (27) és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázisra alapozta ténymegállapításait.
 4.4.1. Az érintett országból érkező behozatal volumene és piaci részesedése
 (117)
 Az érintett országból az Unióba irányuló behozatal a következőképpen alakult:
 2a. táblázat
 Modulok Kínából érkező behozatala (MW-ban) és piaci részesedés
 (28)
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 A Kínából érkező behozatal volumene
 10 786
 5 198
 2 845
 2 917
 Index
 100
 48
 26
 27
 Piaci részesedés (%)
 66
 49
 39
 41
 Index (2012 = 100)
 100
 74
 59
 61
 Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 2b. táblázat
 Elemek Kínából érkező behozatala (MW-ban) és piaci részesedés
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 A Kínából érkező behozatal volumene
 333
 386
 613
 548
 Index
 100
 116
 184
 165
 Piaci részesedés (%)
 7
 9
 19
 16
 Index (2012 = 100)
 100
 120
 260
 223
 Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 (118)
 A figyelembe vett időszak alatt a Kínából érkező modulbehozatal volumene 73 %-kal csökkent, ennek megfelelően a piaci részesedés 39 %-kal, azaz a 2012. évi 66 %-ról a felülvizsgálati időszak alatt 41 %-ra csökkent. A meglévő intézkedések 2013-as bevezetését követően azonban a modulok behozatali volumene 2013 és 2014 között 45 %-kal csökkent, miközben a felhasználás 31 %-kal visszaesett.
 (119)
 Az elemek behozatali volumene 65 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, ami a piaci részesedés sokkal nagyobb, azaz 123 %-os növekedését eredményezte (a 2012. évi 7 %-ról 16 %-ra a felülvizsgálati időszakban) zsugorodó piac mellett. Ugyanakkor a 2013 és 2014 közötti időszakban az elemek behozatala 59 %-kal nőtt, ami a piaci részesedés 10 százalékpontos emelkedésével járt. Annak ellenére, hogy a növekedés nem folytatódott a felülvizsgálati időszakban, a behozatal szintje sokkal magasabb maradt a felülvizsgálati időszakban, mint 2012-ben és 2013-ban.
 4.4.2. Az érintett országból érkező behozatal árai
 (120)
 A Bizottság a behozatali árakat a Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis alapján határozta meg.
 (121)
 Az érintett országból az Unióba irányuló behozatal átlagára a következőképpen alakult:
 3a. táblázat
 Modulok importárai (EUR/kW)
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Kínai importárak
 700
 520
 553
 544
 Index (2012 = 100)
 100
 74
 79
 78
 Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 3b. táblázat
 Elemek importárai (EUR/kW)
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Kínai importárak
 500
 350
 282
 286
 Index (2012 = 100)
 100
 70
 56
 57
 Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 (122)
 A Kínából érkező behozatal átlagára a modulok esetében 22 %-kal, az elemek esetében pedig 43 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. A modulok esetében az importár 2012-ben és 2013-ban csökkent, majd az intézkedések hatálybalépésekor 6,3 %-kal emelkedett 2013 és 2014 között. 2014 és a felülvizsgálati időszak között kismértékben (1,6 %-kal) újra csökkent. Az elemek esetében az importár 43 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. 2012 és 2013 között 30 %-kal csökkent, és csökkenő pályán maradt 2013 és 2014 között is, amikor is további 19,4 %-kal visszazuhant. 2014 és a felülvizsgálati időszak között azonban kismértékben, 1,4 %-kal nőtt.
 (123)
 Amint az a 3.2.3. szakaszban is szerepel, szinte minden olyan exportáló gyártó, amely a felülvizsgálati időszak alatt modulokat és elemeket exportált Kínából az Unióba, árra vonatkozó kötelezettségvállalásokat tett, és exportáraikat az EU felé ezek az árra vonatkozó kötelezettségvállalások határozták meg, amelyek minimális importárat állapítottak meg. A modulok behozatali volumenének mindössze 1,6 %-a, az elemek behozatali volumenének pedig 0,6 %-a valósult meg a minimális importártól eltérő áron (29). Következésképpen az ilyen exportárak nem tekinthetők lényeges mutatónak annak megállapítása szempontjából, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén milyen árazási magatartással kell számolni az exportáló gyártók részéről.
 (124)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azzal érvelt, hogy az EU-ba irányuló export árait kell felhasználni az alákínálás megállapításához, és számításaik szerint ennek alapján nem lehet alákínálásról beszélni. Igaz, hogy az EU-ba irányuló export árai alapján a modulok esetében nincs alákínálás, és hogy az elemek esetében az alákínálás nagyon csekély mértékű. A Bizottság azonban úgy vélte, hogy az alákínálásnak a minimális importár betartásából eredő hiánya nem döntő mutató az uniós gazdasági ágazat jelenlegi helyzetének elemzésében. A (170) preambulumbekezdésben jelzettek szerint a Bizottság megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat továbbra is kárt szenvedett a korábbi, az előző vizsgálat során feltárt dömping, valamint a (4) preambulumbekezdésben említettek szerint feltárt, az intézkedések kijátszására irányuló gyakorlat miatt, és nem volt elegendő ideje ebből felépülnie.
 4.4.3. Más országokból érkező behozatal árai
 (125)
 A harmadik országokból az Unióba irányuló behozatal átlagára szintén a Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis adatain alapult, és a következőképpen alakult:
 4a. táblázat
 Modulok – harmadik országokból érkező behozatal
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Volumen (MW)
 1 395
 1 382
 2 049
 1 808
 Index (2012 = 100)
 100
 99
 147
 130
 Piaci részesedés (%)
 9
 13
 28
 25
 Index (2012 = 100)
 100
 153
 329
 290
 Átlagár (EUR/kW)
 700
 520
 547
 550
 Index (2012 = 100)
 100
 74
 78
 79
 Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 4b. táblázat
 Elemek – harmadik országokból érkező behozatal
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Volumen (MW)
 3 227
 3 334
 1 580
 1 725
 Index (2012 = 100)
 100
 103
 49
 53
 Piaci részesedés (%)
 70
 75
 48
 51
 Index (2012 = 100)
 100
 107
 69
 72
 Átlagár (EUR/kW)
 500
 350
 289
 275
 Index (2012 = 100)
 100
 70
 58
 55
 Forrás: Comext és a 14. cikk (6) bekezdése szerinti adatbázis.
 (126)
 A figyelembe vett időszak alatt a harmadik országokból az Unióba irányuló behozatal 30 %-kal nőtt a modulok esetében. A legnagyobb növekedés 2013 és 2014 között volt tapasztalható, amikor a volumen 48 %-kal nőtt. Piaci részesedésük jelentősen, a 2012. évi 9 %-ról a felülvizsgálati időszakban 25 %-ra emelkedett. A legnagyobb változás ebben az esetben is 2013 és 2014 között következett be, amikor a piaci részesedés 13 %-ról 28 %-ra ugrott. Kína után Tajvan, Malajzia és Szingapúr volt a legnagyobb exportőr. Meg kell jegyezni, hogy a Tajvanról és Malajziából érkező behozatal mögött lehetséges, hogy kijátszási gyakorlatok álltak (lásd a (4) preambulumbekezdést).
 (127)
 Az elemek esetében a más országokból érkező behozatal 47 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt. A legnagyobb, azaz 52 %-os visszaesésre 2013 és 2014 között került sor, míg 2014 és a felülvizsgálati időszak között 9 %-os kismértékű növekedés volt tapasztalható. Ennek eredményeképpen a piaci részesedés a 2012. évi 70 %-ról 51 %-ra csökkent a felülvizsgálati időszakban. 2013 és 2014 között 75 %-ról 48 %-ra esett vissza, majd a felülvizsgálati időszakban kismértékben, három százalékponttal nőtt. Az elemek esetében Tajvan és Malajzia volt a legnagyobb exportőr, majd ezeket az országokat Kína és az USA követte. Meg kell jegyezni, hogy a Tajvanról és Malajziából érkező behozatal mögött lehetséges, hogy kijátszási gyakorlatok álltak (lásd a (4) preambulumbekezdést).
 (128)
 A figyelembe vett időszak alatt a harmadik országok átlagos exportárai mind a modulok, mind az elemek vonatkozásában jelentősen csökkentek, összhangban a kínai és az uniós árakkal. A modulok esetében 21 %-kal, az elemek tekintetében pedig 45 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. Újfent megjegyzendő, hogy ezen árak esetében elképzelhetően az intézkedések kijátszásából eredő befolyással is számolni kell (lásd a (4) preambulumbekezdést).
 4.5. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
 4.5.1. Általános megjegyzések
 (129)
 Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésével összhangban a Bizottság megvizsgált minden olyan gazdasági tényezőt és mutatót, amely a figyelembe vett időszak alatt érinthette az uniós gazdasági ágazat helyzetét.
 (130)
 A kárelemzés céljából a Bizottság különbséget tett a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatók között. A Bizottság a kérelmezőtől kapott adatok alapján értékelte a makrogazdasági mutatókat, és azokat több uniós gyártótól az eljárás megindítása előtti szakaszban kapott legitimációs válaszokkal, valamint a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívre adott ellenőrzött válaszokkal összevetve ellenőrizte. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívre adott válaszokban közölt adatok alapján értékelte.
 (131)
 A makrogazdasági mutatók a következők: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a dömpingkülönbözet nagysága, valamint a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból való felépülés.
 (132)
 A mikrogazdasági mutatók a következők: átlagos egységár, egységköltség, munkaerőköltség, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség.
 4.5.2. Makrogazdasági mutatók
 4.5.2.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
 (133)
 A teljes uniós termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 5a. táblázat
 Modulok – termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Termelési volumen (MW)
 4 604
 4 449
 3 262
 3 409
 Index
 100
 97
 71
 74
 Termelési kapacitás (MW)
 8 624
 7 907
 7 391
 6 467
 Index
 100
 92
 86
 75
 Kapacitáskihasználás (%)
 53
 56
 44
 53
 Index
 100
 105
 83
 99
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 5b. táblázat
 Elemek – termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Termelési volumen (MW)
 1 066
 7 34
 1 096
 1 270
 Index
 100
 69
 103
 119
 Termelési kapacitás (MW)
 2 384
 1 844
 1 778
 1 811
 Index
 100
 77
 75
 76
 Kapacitáskihasználás (%)
 45
 40
 62
 70
 Index
 100
 89
 138
 157
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (134)
 A modulok uniós össztermelése 26 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt, de 2014 és a felülvizsgálati időszak között 4,5 %-kal nőtt. A termelési kapacitás – visszaeső felhasználás mellett – követte a termelés csökkenő tendenciáját, és ugyancsak csökkent 25 %-kal a figyelembe vett időszak alatt. Így a kapacitáskihasználás aránya a figyelembe vett időszak kezdete és vége között stabil maradt, és elérte az 53 %-ot a felülvizsgálati időszakban. 2014 és a felülvizsgálati időszak között azonban jelentős, 9 százalékpontos növekedés következett be a kapacitáskihasználásban (ami 19 %-os növekedést jelent). Meg kell jegyezni, hogy a mintában szereplő uniós modulgyártók kapacitáskihasználási aránya jóval magasabb volt a figyelembe vett időszak alatt, és az a felülvizsgálati időszakban elérte a 85 %-ot, ami 2012-höz képest (61 %) 39 %-os növekedést jelent.
 (135)
 Az elemek uniós termelése 19 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Míg a termelés 2012 és 2013 között 31 %-kal visszaesett, 2013 és 2014 között 49 %-kal, majd 2014 és a felülvizsgálati időszak között további 15 %-kal nőtt. Ez egybeesett a dömpingellenes intézkedések 2013. decemberi bevezetésével, miközben a felhasználás 2012 és 2014 között folyamatosan csökkent, azonban 2014 és a felülvizsgálati időszak között növekedett. A termelési kapacitás ugyanakkor 24 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt, ami a kapacitáskihasználás jelentős növekedéséhez vezetett (a 2012. évi 45 %-ról a felülvizsgálati időszak alatti 70 %-ra). A modulgyártókhoz hasonlóan a mintában szereplő elemgyártók kapacitáskihasználási aránya sokkal magasabb volt, mint a teljes uniós gazdasági ágazaté (86 %), amely a figyelembe vett időszak alatt stabil maradt.
 (136)
 Összegezve az uniós gazdasági ágazat a felhasználás terén bekövetkezett visszaesés miatt csökkentette kapacitását. Ezzel egyidejűleg 2014-hez képest növelte termelését a felülvizsgálati időszakban, ami tovább javította a kapacitáskihasználási arányt.
 4.5.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
 (137)
 Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 6a. táblázat
 Modulok – értékesítési volumen és piaci részesedés
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Teljes értékesítési volumen (kötött és nyitott piac) az Unióban (MW)
 4 143
 4 000
 2 398
 2 465
 Index
 100
 97
 58
 60
 Piaci részesedés (%)
 25
 38
 32
 35
 Index
 100
 149
 128
 140
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 6b. táblázat
 Elemek – értékesítési volumen és piaci részesedés
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Teljes értékesítési volumen (kötött és nyitott piac) az Unióban (MW)
 1 045
 729
 1 069
 1 136
 Index
 100
 70
 102
 109
 Piaci részesedés (%)
 23
 16
 33
 33
 Index
 100
 72
 144
 147
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (138)
 A figyelembe vett időszak alatt a modulok értékesítési volumene 40 %-kal csökkent. Ugyanakkor a felhasználás 56 %-os visszaesése mellett ez a piaci részesedés 40 %-os jelentős növekedését eredményezte a figyelembe vett időszak alatt, amely a felülvizsgálati időszakban 35 %-ot ért el.
 (139)
 Az elemek esetében az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene 9 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt. Ennek eredményeként a piaci részesedés a 2012. évi 23 %-ról a felülvizsgálati időszakban 33 %-ra nőtt, míg a felhasználás a modulokénál jóval kisebb mértékben, 26 %-kal csökkent.
 (140)
 A felhasználás visszaesése és a dömpingellenes intézkedések hatálybalépése mellett az uniós gazdasági ágazatnak mind a modulok, mind az elemek tekintetében sikerült növelnie piaci részesedését.
 4.5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
 (141)
 A foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 7a. táblázat
 Modulok – foglalkoztatás és termelékenység
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Alkalmazottak létszáma
 17 321
 13 918
 6 506
 6 303
 Index
 100
 80
 38
 36
 Termelékenység (kW/alkalmazott)
 266
 320
 501
 541
 Index
 100
 120
 189
 203
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 7b. táblázat
 Elemek – foglalkoztatás és termelékenység
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Alkalmazottak létszáma
 2 876
 1 511
 1 846
 1 770
 Index
 100
 53
 64
 62
 Termelékenység (kW/alkalmazott)
 371
 486
 594
 717
 Index
 100
 131
 160
 194
 Forrás: Europressedienst, legitimációs válaszok, a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (142)
 A foglalkoztatás a modulok esetében 64 %-kal, az elemek esetében pedig 38 %-kal csökkent 2012 és a felülvizsgálati időszak között. A modulok esetében az alkalmazottak létszámában bekövetkezett legnagyobb (53 %-os) csökkenés 2013 és 2014 között történt, és az jóval meghaladta az ugyanezen időszakon belüli termeléscsökkenést (27 %). Az elemek esetében az alkalmazottak létszáma 22 %-kal emelkedett 2013 és 2014 között, ami sokkal kisebb volt, mint a termelés – ugyanezen időszakon belül 49 %-ot mutató – növekedése. Ez a modulok és az elemek esetében is jelentős – 103 %-os és 94 %-os – termelékenységnövekedést eredményezett a figyelembe vett időszak alatt. 2013 és 2014 között a termelékenység növekedése a modulok esetében 57 %-os, az elemek esetében pedig 22 %-os volt.
 (143)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél vitatta az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatott alkalmazottak létszámára vonatkozó bizottsági ténymegállapításokat, és azt állította, hogy a legnagyobb vállalat, a SolarWorld modulok és elemek előállításával foglalkozó alkalmazottait kétszeresen vették számításba. A SolarWorld és a mintában szereplő összes többi vállalat alkalmazottaira vonatkozó számadatokat megfelelően ellenőrizték, és biztosították, hogy a vertikálisan integrált vállalatok esetében egyetlen alkalmazottat se vegyenek kétszeresen számításba. Ezért ezt az érvet elutasították.
 4.5.2.4. A dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból való felépülés
 (144)
 Amint az a 3.2.3. szakaszban kifejtésre került, a felülvizsgálati időszak alatt az exportáló gyártók uniós kivitelkor alkalmazott exportáraira hatással voltak a kötelezettségvállalások, és ezért ezek az exportárak nem elég megbízhatóak annak meghatározásához, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályvesztése valószínűsíthetően a dömping folytatódásával vagy megismétlődésével járna-e.
 (145)
 A kármutatók elemzése azonban azt mutatja, hogy a meglévő intézkedések pozitív hatást gyakoroltak az uniós gazdasági ágazatra, amely felépülni látszik a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból.
 4.5.3. Mikrogazdasági mutatók
 (146)
 Mindössze három elemgyártót vettek fel a mintába, közülük kettő az EU ProSun tagja. E két gyártó együttműködött a kérelem benyújtásában, amely mindkettejük számadatait tartalmazta. Ennélfogva az elemekre vonatkozó mikrogazdasági mutatókkal kapcsolatos, a harmadik, nem EU ProSun gyártóra közvetlenül visszakövethető összes számadat – a vizsgálatban együttműködő ezen uniós gyártó bizalmas információinak védelme érdekében – tartományokban van megadva.
 4.5.3.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
 (147)
 A mintában szereplő uniós gyártók független vevőknek történő, Unión belüli értékesítéskor alkalmazott átlagos értékesítési egységárai a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:
 8a. táblázat
 Modulok – értékesítési árak az Unióban
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Átlagos uniós értékesítési ár a szabadpiacon (EUR/kW)
 790
 651
 618
 593
 Index
 100
 82
 78
 75
 Termelési egységköltség (EUR/kW)
 1 112
 813
 648
 627
 Index
 100
 73
 58
 56
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 8b. táblázat
 Elemek – értékesítési árak az Unióban
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Átlagos uniós értékesítési ár a szabadpiacon (EUR/kW)
 378 – 418
 307 – 339
 239 – 264
 258 – 284
 Index
 100
 81
 63
 68
 Termelési egységköltség (EUR/kW)
 587 – 648
 402 – 444
 347 – 384
 338 – 373
 Index
 100
 69
 59
 58
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (148)
 A fenti táblázat az értékesítési egységárnak a hozzá tartozó termelési költséghez viszonyított, uniós szabadpiaci változását mutatja. A figyelembe vett időszak alatt az értékesítési árak jelentősen visszaestek, mégpedig a modulok esetében 25 %-kal, az elemek esetében pedig 32 %-kal. Míg a modulok értékesítési árai a figyelembe vett időszak egésze során folyamatosan csökkentek, az elemek esetében az árak 2014 és a felülvizsgálati időszak között 5 százalékponttal emelkedtek. Az elemek nyitott piaci értékesítése a mintában szereplő gyártók teljes termelésének kevesebb mint 5 %-át tette ki, és emellett egy gyártó nagyon alacsony árakon értékesített nagy mennyiségeket uniós üzleti tevékenységének megszüntetését megelőzően. Ezért ebből a mutatóból nem lehetett érdemi következtetéseket levonni. Egyes mintában szereplő gyártók között átruháztak belső felhasználásra szánt elemeket, vagy azokat eltérő módszertant alkalmazó modulok gyártásához szállították le (virtuális piaci áron történő transzferárazás, átruházás a tényleges költségek alapján stb.). A belső felhasználás tekintetében érvényesített árak alakulása alapján ezért ugyancsak nem lehet érdemi következtetéseket levonni.
 (149)
 A figyelembe vett időszak alatt a termelési egységköltség meredeken esett, mégpedig a modulok esetében 46 %-kal és az elemek esetében 42 %-kal.
 (150)
 A modulok értékesítési árai átlagosan alacsonyabbak voltak a termelési egységköltségnél, de a különbség folyamatosan csökkent a figyelembe vett időszak egésze alatt és különösen az intézkedések 2013-as bevezetését követően. Míg az értékesítési ár 2012-ben a modulok termelési egységköltségének mindössze 71 %-át tette ki, 2013-ban ez az arány 80 %, 2014-ben 94 %, a felülvizsgálati időszakban pedig 94,5 % volt. Így az értékesítési ár és a termelési költség közötti különbség meredeken, 14 százalékponttal csökkent 2013 és a felülvizsgálati időszak között.
 (151)
 Az elemek esetében az értékesítési ár 2012-ben a termelési egységköltség 60–67 %-át tette ki, 2013-ban 72–80 %-át, 2014-ben 65–72 %-át, a felülvizsgálati időszakban pedig 72–79 %-át. A 2014 és a felülvizsgálati időszak vonatkozásában fent kifejtettek szerint azonban ezt a tendenciát erősen befolyásolták egy uniós gyártó rendkívül alacsony árai. A mintában szereplő másik két vállalat esetében a tendencia 2014-ben 75–80 %, a felülvizsgálati időszakban pedig 81–86 % volt, ami nagyrészt összhangban van a modulok esetében megfigyelt tendenciával.
 (152)
 Összességében véve az iparág megkezdte felépülését a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból, de fokozott erőfeszítéseket is tett versenyképességének visszaszerzése érdekében, különösen az uniós gazdasági ágazat munkaerő-termelékenységének – a (141) preambulumbekezdésben leírt – javítása révén, amely a termelékenység növekedését és a kapacitáskihasználás javulását eredményezte.
 4.5.3.2. Munkaerőköltségek
 (153)
 A mintában szereplő uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:
 9a. táblázat
 Modulok – alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
 32 918
 38 245
 36 577
 38 343
 Index
 100
 116
 111
 116
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 9b. táblázat
 Elemek – alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
 41 289 – 45 590
 45 002 – 49 689
 45 188 – 49 895
 47 825 – 52 807
 Index
 100
 109
 109
 116
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (154)
 2012 és a felülvizsgálati időszak között a modulok és az elemek esetében is 16 %-kal emelkedett az alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség. E növekményeket főként az alkalmazottak létszámának racionalizálásához kapcsolódó végkielégítések és a bérinfláció okozták.
 4.5.3.3. Készletek
 (155)
 A mintában szereplő uniós gyártók készletszintjei a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:
 10a. táblázat
 Modulok – készletek
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Zárókészletek (kW)
 186 533
 114 792
 196 944
 191 207
 Index
 100
 62
 106
 103
 Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve (%)
 33
 13
 13
 11
 Index
 100
 40
 38
 34
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 10b. táblázat
 Elemek – készletek
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 Zárókészletek (MW)
 53 029 – 58 553
 90 079 – 99 462
 99 999 – 110 415
 135 492 – 149 606
 Index
 100
 170
 189
 256
 Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve (%)
 18
 23
 12
 14
 Index
 100
 125
 68
 80
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (156)
 A figyelembe vett időszak alatt a készletek a modulok esetében kismértékben, 3 %-kal, az elemek esetében pedig 156 %-kal, jelentősen emelkedtek. Ugyanakkor mind a modulok, mind az elemek készletei (66 %-kal, illetve 20 %-kal) csökkentek a teljes termelés százalékában kifejezve.
 (157)
 A készletek ebben az ágazatban nem tekinthetők releváns kármutatónak, mivel a gyártás és az értékesítés főként rendelés alapján történik, így a gyártók általában korlátozott készleteket tartanak.
 4.5.3.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
 (158)
 A mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és beruházásaik megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 11a. táblázat
 Modulok – jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 A független vevőknek történő uniós értékesítések jövedelmezősége (a Jabillal együtt) (az értékesítési forgalom %-ában) (30)
 – 24,4/– 29,5
 – 24,4/– 29,5
 – 6,8/– 8,2
 – 7,7/– 9,3
 Index
 100
 100
 361/298
 319/264
 A független vevőknek történő uniós értékesítések jövedelmezősége (a Jabil nélkül) (az értékesítési forgalom %-ában)
 – 32,7
 – 27,2
 – 8,7
 – 9,5
 Index
 100
 120
 376
 344
 Pénzforgalom (EUR)
 – 129 864 423
 – 69 402 391
 – 18 231 488
 – 145 258 620
 Index
 100
 187
 712
 89
 Beruházások (EUR)
 24 134 924
 12 407 723
 17 333 494
 24 565 553
 Index
 100
 51
 72
 102
 A beruházások megtérülése (%)
 – 6
 – 10
 – 3
 – 2
 Index
 100
 55
 193
 258
 11b. táblázat
 Elemek – jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése
 2012
 2013
 2014
 Felülvizsgálati időszak
 A független vevőknek történő uniós értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)
 – 37,7 – – 41,6
 – 7,2 – – 7,9
 – 26,6 – – 29,3
 – 36,8 – – 40,7
 Index
 100
 527
 142
 102
 Pénzforgalom (EUR)
 – 41 934 911 – – 46 303 131
 – 17 537 454 – – 19 364 273
 – 12 414 052 – – 13 707 182
 – 29 027 946 – – 32 051 690
 Index
 100
 239
 338
 144
 Beruházások (EUR)
 29 435 820 – 32 502 051
 26 074 619 – 28 790 726
 7 001 485 – 7 730 807
 11 429 509 – 12 620 083
 Index
 100
 89
 24
 39
 A beruházások megtérülése (%)
 – 6,0 – – 6,7
 – 2,5 – – 2,7
 – 24,6 – – 27,2
 – 31,8 – – 35,1
 Index
 100
 246
 25
 19
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (159)
 A Bizottság a mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezőségét oly módon állapította meg, hogy a hasonló termék független uniós vevőknek történő értékesítéséből származó adózás előtti nettó nyereséget az értékesítési forgalom százalékos arányában fejezte ki.
 (160)
 Amint a (110) preambulumbekezdés rögzíti, a mintában szereplő egyik vállalat, a Jabil, összeszerelési tevékenységséget folytató vállalkozás, és nem vesz részt a modulok értékesítésében. A vállalat jövedelmezősége eltérő tendenciát követett. A figyelembe vett időszak egésze során nyereséges volt, és a felülvizsgálati időszakban 5–15 %-ra növelte jövedelmezőségét. A Jabil nyereségét azonban az összeszerelési szolgáltatásért az ügyfeleitől beszedett díjjal és nem a modulok értékesítésével érte el. Továbbá nem voltak a modulok értékesítésével kapcsolatos költségei, mint például marketingköltségek (csak új szerződéses gyártók keresésével kapcsolatban merültek fel költségei). Emellett olyan költségszerkezettel rendelkezett, amely eltér a termékének gyártásáért és értékesítéséért teljeskörűen felelős, tipikus modulgyártójáétól. A Jabil például kisebb forgótőkével, készletezési költségekkel, kötelezettségekkel és követelésekkel, valamint alacsonyabb K+F költségekkel rendelkezett.
 (161)
 A Bizottság megállapította, hogy a 11a. táblázat első oszlopában szereplő, jövedelmezőségre vonatkozó számadat két különböző csoport számadataiból állt össze. Egyrészt magában foglalta a terméket előállító és értékesítő modulgyártókat. Másrészt magában foglalta a mintában szereplő Jabil vállalatot is, amely csupán összeszereli a modulokat. Annak érdekében, hogy reális képet kapjon az ágazat helyzetéről, a Bizottság úgy döntött, hogy további elemzésében különbséget tesz a két csoport között. Így a 11a. táblázatot kiegészítette egy második oszloppal, amelyet megbízhatóbbnak tartott az uniós modulipar jövedelmezőségére vonatkozó értékelés szempontjából.
 (162)
 A mintában szereplő modulgyártók (a Jabil kivételével) veszteségesek voltak a figyelembe vett időszak alatt. Ugyanakkor a veszteségek 244 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. 2012-höz képest 2013-ban 5,5 százalékponttal csökkentek. Ez egybeesett az intézkedések hatálybalépésének időpontjával (az ideiglenes intézkedések 2013. június 6-án léptek hatályba). A veszteségek ennél jelentősebben, 18,5 százalékponttal csökkentek 2013 és 2014 között, amikor az intézkedések hatásai az egész évre kiterjedtek. A veszteségek a felülvizsgálati időszakban kismértékben, 0,8 százalékponttal nőttek. Ezt azonban főként az egyik uniós gyártó által elszenvedett veszteségek befolyásolták, amely később úgy döntött, beszünteti a gyártási tevékenységet. Ugyanakkor a mintában szereplő összes többi uniós gyártó tovább csökkentette veszteségeit 2014-hez képest a felülvizsgálati időszakban.
 (163)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél megkérdőjelezte a Jabil kizárását az uniós modulipar többi része által elért nyereségre vonatkozó számadatokból. Azzal érveltek, hogy a Jabil a nyereséges gyártó ritka példája, és a kizárás nem egyeztethető össze azzal a döntéssel, amely szerint elfogadható egy olyan analóg országbeli gyártó, amely ilyen bérmunkaszerződést alkalmaz az általa értékesített modulok egy másik vállalat általi összeszerelésére. A Bizottság – a felek állításaival ellentétben – nem zárta ki a Jabilt a jövedelmezőség elemzéséből. Sokkal inkább a pontosabb érzékenységi elemzés érdekében két külön adatkészletet bocsátott rendelkezésre. Ezek azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat még a Jabillal együtt is – átlagosan és összességében véve – veszteséges. Arra is rámutatnak, hogy a különböző uniós gyártók között – üzleti modelljüktől függően – jelentős különbségek vannak, lásd a (110) és (160) preambulumbekezdést. Ezt az állítást ezért el kell utasítani. Ezenkívül a Bizottság megjegyzi, hogy az analóg országbeli gyártóra és az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó megközelítésben semmilyen ellentmondás nem áll fenn. Az analóg országbeli gyártó inkább a Jabil ügyfeleihez hasonlít, és nem pedig a Jabil saját üzleti modelljéhez. Ugyanis míg az analóg országbeli gyártó teljes körű felelősséget vállal egy másik vállalat által összeszerelt modulok értékesítéséért, a Jabil olyan összeszerelési tevékenységet folytató vállalkozás, amely ügyfeleitől bérmunkadíjat kér az általa nyújtott összeszerelési szolgáltatásért. A kárelemzés során a Bizottság többek között ezért összpontosított a Jabil és más olyan uniós gyártók közötti ügyletekre, amelyek az analóg országbeli gyártóval azonos helyzetben vannak (lásd az (52) preambulumbekezdést).
 (164)
 Az elemgyártók esetében a veszteségek 2 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszak alatt. 2012 és 2013 között 31,9 százalékpontos csökkenés, ugyanakkor 2013 és 2014 között 20,3 százalékpontos, 2014 és a felülvizsgálati időszak között pedig 10,7 százalékpontos emelkedés volt tapasztalható. Az elemek esetében azonban a jövedelmezőséget két rendkívüli esemény befolyásolta. Egyrészről a mintában szereplő gyártók egyike a figyelembe vett időszak alatt lépett a piacra, de a figyelembe vett időszak utolsó éveiben megváltoztatta a termelési költségeinek egy részére vonatkozó jelentéstételt, ami nagy veszteségeket eredményezett. Másfelől egy másik, mintában szereplő gyártó értékesítési árai rendkívül alacsonyak és kiemelkedően veszteségesek voltak a felülvizsgálati időszakban, amikor gyártási tevékenységének felszámolását végezte. Ezzel szemben a mintában szereplő harmadik gyártó folyamatosan csökkentette veszteségeit a figyelembe vett időszak alatt.
 (165)
 A nettó pénzforgalom az uniós gyártók önfinanszírozó képességét jelzi. A jövedelmezőséghez hasonlóan ez is negatív tendenciát követett 2012 és a felülvizsgálati időszak között. A modulok esetében a nettó pénzforgalom 11 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak alatt, míg az elemek esetében ugyanebben az időszakban 44 %-kal esett vissza. A modulokat és az elemeket egyaránt érintő 2014-es pénzforgalom-ingadozások mögött egy nagy uniós gyártóval kapcsolatos rendkívüli események álltak. Egyfelől alacsony vételáron már meglévő gyárat vásárolt, másfelől átütemezte adósságait. 2015-ben változatlanul jelentős visszafizetései voltak a hitelei után, ami negatív pénzforgalmat eredményezett a finanszírozási tevékenységekből. Meg kell jegyezni, hogy ez a gyártó pozitív pénzforgalmat jelentett a működési tevékenységekből, és 2014-hez képest jelentős javulást ért el a működési eredményében. Két másik uniós modulgyártó pozitív és javuló pénzforgalommal rendelkezett a felülvizsgálati időszakban, míg a másik két elemgyártó pénzforgalma negatív volt, de javuló tendenciát mutatott.
 (166)
 A beruházásokat illetően a fenti táblázatok azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat 2012 és a felülvizsgálati időszak között 2 %-kal növelte a modulokkal kapcsolatos beruházásait. A beruházások 2013 és 2014 között 40 %-kal, 2013 és a felülvizsgálati időszak között pedig 98 %-kal növekedtek.
 (167)
 Az elemekre vonatkozó összberuházások 61 %-kal csökkentek 2012 és a felülvizsgálati időszak között. Az elemekkel kapcsolatos beruházások általános tendenciáját megint csak a mintában szereplő egyik uniós gyártónak a gyártás leállítására vonatkozó döntése befolyásolta. Ugyanakkor a mintában szereplő másik két gyártó beruházásai 2014 és a felülvizsgálati időszak között négyszeresére emelkedtek.
 (168)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél rámutatott, hogy az elemekkel kapcsolatos beruházások a figyelembe vett időszak egésze alatt csökkentek, és az intézkedések bevezetése nem gyakorolt kedvező hatást rájuk. Egyfelől, bár ez tényszerűen igaz a teljes mintára nézve, ezt a tendenciát – amint az az előző preambulumbekezdésben is szerepel – a mintában szereplő egyik uniós gyártónak a gyártás leállítására vonatkozó döntése befolyásolta. A szóban forgó gyártó jelentős beruházásokat hajtott végre az időszak kezdetén, de annak végén szinte semennyit. Másfelől, egy másik, mintában szereplő gyártó 2013-ban induló beruházásokat végzett, amit az adott éven belüli összberuházások jelentős növekedése tükröz. Harmadrészt, amint az intézkedések hatálybalépése elkezdett hatást gyakorolni a vállalatok jövedelmezőségére, 2014 és a felülvizsgálati időszak között a teljes minta esetében növekedtek a beruházások, ami azt a tényt tükrözi, hogy a mintában szereplő, piacon maradó két gyártó az adott időszakban négyszeresére növelte beruházásait. Következésképpen a Bizottság elutasította azt az érvet, amely szerint a beruházásokra nem gyakorolt kedvező hatást az intézkedések bevezetése.
 (169)
 A beruházások megtérülése a beruházások könyv szerinti nettó értékének százalékos arányában kifejezett nyereség. A figyelembe vett időszak egésze alatt negatív volt az uniós gazdasági ágazatot ért nettó veszteségek miatt. A beruházások megtérülése a modulok esetében 4 százalékponttal növekedett a figyelembe vett időszak alatt; de a 2013. évi szinthez képest jelentősen emelkedett 2014-ben és a felülvizsgálati időszakban (7 és 8 százalékponttal). Az elemek esetében a beruházások megtérülése 25,8–28,4 százalékponttal romlott a figyelembe vett időszak alatt.
 4.5.4. A kárra vonatkozó következtetés
 (170)
 Tekintettel az eredeti intézkedések bevezetése óta eltelt időszak rövidségére, valamint a dömping nagyságára és az előző vizsgálatban megállapított kár mértékére, az uniós gazdasági ágazatot összességében véve továbbra is kár érte a figyelembe vett időszak alatt. Ezenkívül a (4) preambulumbekezdésben említettek szerint feltárt, az intézkedések kijátszására irányuló gyakorlat is hozzájárult a kár folytatódásához. 2013 középétől (az ideiglenes intézkedések 2013. június 6-án léptek hatályba), és különösen 2014 folyamán (a hatályban levő dömpingellenes intézkedések első teljes évében) és a felülvizsgálati időszakban azonban az uniós gazdasági ágazat megkezdte fokozatos felépülését.
 (171)
 Ugyanis számos kármutató pozitív tendenciát mutatott. A modulok esetében az uniós gazdasági ágazat 2,8 %-kal növelte uniós modulértékesítését, és ennek eredményeként piaci részesedése 2014 és a felülvizsgálati időszak között 9,4 %-kal nőtt. Ugyanezen időszak alatt az uniós gazdasági ágazat 6,3 %-kal növelte belső felhasználását és az elemek uniós értékesítését, és megőrizte 33 %-os piaci részesedését. Emellett ugyanebben az időszakban az uniós gazdasági ágazat a modulok esetében 9 százalékponttal, az elemek esetében pedig 8 százalékponttal javította kapacitáskihasználását egyfelől a termelés növelésével, másfelől a meglévő kapacitás csökkentésével. Jelentős termelékenységnövekedést is elért, ezáltal csökkentve az értékesítési árai és átlagos termelési költségei közötti különbséget. Emellett a kínai export esetében korábban megállapított alákínálás a minimális importár betartása miatt megszűnt (a modulok esetében nem volt, az elemek tekintetében pedig csak marginális alákínálás volt a felülvizsgálati időszakban). Ennek eredményeként, annak ellenére, hogy az uniós gazdasági ágazat még mindig veszteséges volt a felülvizsgálati időszakban, a modulok esetében jelentősen csökkentek veszteségei 2012-höz és 2013-hoz képest. Az elemek esetében az uniós gazdasági ágazat veszteségei azonban nem csökkentek, mivel – a (165) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – azok mögött két, mintában szereplő gyártóval kapcsolatos rendkívüli események álltak. Ezzel szemben a mintában szereplő harmadik gyártó csökkentette veszteségeit a felülvizsgálati időszakban, és így a modulok tekintetében megfigyelt tendenciát követte.
 (172)
 Az uniós gazdasági ágazat emellett mind a modulok, mind az elemek tekintetében (41 %-kal, illetve 63 %-kal) növelte beruházásait 2014 és a felülvizsgálati időszak között.
 (173)
 Az uniós gazdasági ágazatnak azonban az eddigi erőfeszítések és az ezek eredményeként jelentkező összes pozitív tendencia ellenére sem sikerült felépülnie a korábbi, kínai exportőrök által dömpingelt behozatal hatásaiból. A korábbiakban említettek szerint a felülvizsgálati időszakban mind az elemek, mind a modulok gyártói veszteségesek voltak, pénzforgalmuk és beruházásaik megtérülése pedig negatív volt. Ezenkívül annak ellenére, hogy a kínai export behozatali volumene a modulok esetében csökkent, piaci részesedése még mindig magasabb volt, mint az uniós gyártóké. Ami az elemeket illeti, a behozatal volumenét tekintve jelentős mértékben (65 %-kal) növekedett a felülvizsgálati időszakban 2012-höz képest, és további piaci részesedést szerzett. A kínai elembehozatal közvetett nyomást gyakorolt a belső felhasználásra gyártott modulok piacára is, amely így nem tudott tovább növekedni. Ezért a kínai behozatal továbbra is jelentős volumenben és az uniós gazdasági ágazat termelési költségei alatti árakon lépett az uniós piacra.
 (174)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a Bizottság nem vizsgálta meg a harmadik országokból jelentős volumenben és a kínai export árainál alacsonyabb árakon érkező modulbehozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásait.
 (175)
 A Bizottság elismerte, hogy a harmadik országokból érkező modulbehozatal hatása fontos tényező az uniós gazdasági ágazat helyzetének értékelésében, azonban az ilyen behozatalok a kínainál sokkal kevésbé voltak jelentősek: az előbbi piaci részesedése 25 % volt (beleértve a valójában kínai, de az intézkedések kijátszásában érintett modulokat is), míg az utóbbi piaci részesedése 41 % (és a kijátszást is figyelembe véve valójában magasabb) volt a felülvizsgálati időszakban. Emellett a harmadik országokból érkező behozatal piaci részesedése 10 %-kal csökkent 2014 és a felülvizsgálati időszak között, miközben a kínai behozatal részesedése 4,9 %-kal nőtt ugyanezen időszak alatt. Ez a két tényező azt mutatja, hogy a kínai behozatal sokkal erősebb hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazatra, mint a harmadik országokból érkező behozatal. Emellett a harmadik országokból érkező modulok árai nem voltak alacsonyabbak a kínai export árainál. Amint a 4a. táblázatból kitűnik, a harmadik országokból érkező összes behozatal súlyozott átlagára 550 EUR/kW volt a felülvizsgálati időszakban, és meghaladta az átlagos kínai exportárat (544 EUR/kW). Ennélfogva ezeket az érveket elutasították.
 (176)
 Az elemeket illetően több fél azt állította, hogy a kárt harmadik országokból érkező behozatal okozta, mivel a jövedelmezőség – a kínai behozatal csökkenése és a harmadik országokból érkező behozatal egyidejű növekedése miatt – csökkent a felülvizsgálati időszakban 2014-hez képest.
 (177)
 Először is, miként az a (164) preambulumbekezdésben is szerepel, a mintában szereplő gyártók felülvizsgálati időszak alatti veszteségnövekedése mögött két uniós elemgyártóval kapcsolatos rendkívüli események álltak, míg a harmadik (és legnagyobb) gyártó jövedelmezősége növekedett a felülvizsgálati időszakban 2014-hez képest. Másodszor, bár a Kínából érkező behozatal 2014 és a felülvizsgálati időszak között 3 százalékponttal csökkent, az intézkedések hatálybalépése ellenére 2013 és a felülvizsgálati időszak között 7 százalékponttal növekedett. Következésképpen a Kínából érkező behozatal továbbra is jelentős hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazatra. Harmadszor, a harmadik országokból érkező behozatal tényleg nőtt 2 százalékponttal 2014 és a felülvizsgálati időszak között, de 2013 és a felülvizsgálati időszak között 24 százalékponttal visszaesett. Ezért az intézkedések bevezetését követő időszakban az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása ténylegesen csökkent. Következésképpen a Bizottság elutasította azt az érvet, amely szerint a kárt harmadik országból érkező behozatal okozta.
 (178)
 A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy egyes kármutatók csak a felülvizsgálati időszakban javultak, és nem közvetlenül az intézkedések bevezetése után. Ezért nincs egyértelmű kapcsolat az intézkedések bevezetése és a különböző pozitív tendenciák között.
 (179)
 A Bizottság elismerte, hogy egyes kármutatók, például a modulok esetében a piaci részesedés, a termelés és a kapacitáskihasználás csak a felülvizsgálati időszakban javultak, 2014-ben pedig nem. Tekintettel azonban a dömping és a kár előző vizsgálat során megállapított nagyságára, némi időt vett igénybe az egész ágazatot érintő negatív tendenciák megfordítása. Ez azzal magyarázható, hogy az eredeti intézkedések bevezetésének idején az uniós gazdasági ágazat konszolidációs folyamaton ment keresztül, amelynek során számos gyártó már csődben volt vagy a csőd szélén állt, de csak 2014 folyamán lépett ki a piacról. Ez lényeges hatást gyakorolt az összes makrogazdasági mutatóra, amelyek ezekre a vállalatokra is kitértek. Érdemes megjegyezni azt is, hogy számos mutató, mint például a piaci részesedés, a termelés, a kapacitáskihasználás és a termelési kapacitás, amely a teljes uniós gazdasági ágazat szintjén negatív tendenciát mutatott, már 2014-ben pozitív tendenciákat követett mind a modulok, mind az elemek mintában szereplő uniós gyártói tekintetében. Következésképpen ezt az állítást elutasították.
 (180)
 Számos érdekelt fél azzal érvelt, hogy az uniós gazdasági ágazat jól teljesít, és teljes mértékben felépült a korábbi kár hatásaiból. A nyilvánosságra hozatalt követően a felek megismételték ezen állításaikat. Állítólag különösen a SolarWorld és a Jabil – a messze legnagyobb uniós modulgyártók – pénzügyi kimutatásaiban szereplő számadatok azt mutatták, hogy uniós gazdasági tevékenységük növekedett az elmúlt néhány évben, és növelték a termelési volumeneket, a kapacitást, a kapacitáskihasználást, az exportértékesítéseket és a termelékenységet, miközben a termelési költségek és a készletek csökkentek.
 (181)
 A mintában szereplő uniós gyártók (beleértve a Jabil és a SolarWorld vállalatokat is) növelték termelési volumenüket, kapacitásukat, kapacitáskihasználásukat, exportértékesítéseiket és termelékenységüket, miközben csökkentették termelési költségeiket és készleteiket 2014-ben és a felülvizsgálati időszakban. Az az állítás azonban, hogy az ágazat teljes mértékben felépült a korábbi kár hatásaiból, ellentmond a vizsgálat azon ténymegállapításainak, amelyek a mintában szereplő uniós gyártók tényleges ellenőrzött adatain alapulnak. Számos mikrogazdasági mutató csak az uniós független vevőknek történő értékesítésen alapul (mint például a jövedelmezőség, a pénzforgalom és a beruházások megtérülése). Emellett a mintában szereplő vállalatok némelyike jelentős termelést folytat az Unión kívül, ami nem szerepel a mikrogazdasági mutatók között. Ezzel szemben a nyilvánosan hozzáférhető pénzügyi dokumentumok az érintett vállalatok teljes tevékenységi körére összpontosítanak, és gyakran a teljes csoport konszolidált éves beszámolójáról szolgáltatnak információt. Ennélfogva az uniós gazdasági ágazatnak az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében vett gazdasági helyzetére vonatkozó következtetéseket nem a nyilvánosan hozzáférhető pénzügyi dokumentumok alapján, hanem az uniós helyzettel kapcsolatban kizárólag a vizsgálat során feltárt részletesebb és ellenőrzött információk alapján vonták le. Ezenkívül az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó következtetések a mintában szereplő összes uniós gyártótól és nem csak a SolarWorld és a Jabil vállalatoktól származó adatokon alapulnak. Végezetül a Jabil – a fent kifejtettek szerint – csak összeszerelt modulokat, de nem vállalt teljes szerződéses felelősséget azok értékesítéséért. Ezt az állítást ezért elutasították.
 (182)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie a SolarWorld által végrehajtott nagyszabású beruházások hatásait. E beruházások állítólag negatív hatást gyakoroltak a vállalatra és az ágazat egészére, hiszen a vállalat jelentős részesedéssel bír az uniós gazdasági ágazat termelésében.
 (183)
 Egyfelől a fél által hivatkozott beruházásokat 2015-ben hajtották végre, és azok nemcsak elemekre és modulokra, hanem más termékek, így például lemezek uniós gyártására is vonatkoztak (31). Ezért ezek a beruházások csak részleges hatást gyakoroltak a vállalat modul- és elemüzletágának jövedelmezőségi értékelésére. Másfelől, amint arra más felek is rámutattak, a SolarWorld csoport európai és nem európai üzletágai is pozitív eredményeket értek el 2016-ban (32). Ebben a szakaszban ez nem arra enged következtetni, hogy a már végrehajtott beruházások negatív hatást gyakoroltak volna a vállalatra. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.
 4.6. A kár folytatódásának valószínűsége
 (184)
 Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság elemezte a kínai behozatalnak az uniós piacra és az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt lehetséges hatását annak értékelésére, hogy mennyire valószínű a kár folytatódása a Kínával szembeni intézkedések esetleges hatályvesztése esetén.
 (185)
 A fenti 4.5. szakaszban ismertetettek szerint az uniós gazdasági ágazat a felülvizsgálati időszak alatt továbbra is kárt szenvedett. A 3.3. szakaszban foglaltaknak megfelelően az intézkedések hatályvesztése esetén fennáll a dömping folytatódásának valószínűsége. Ezenkívül megállapítást nyert, hogy az exportáló gyártók dömpingárakon értékesítenek harmadik országokba és az Unióba, és az intézkedések hatályvesztése esetén még a jelenleg alkalmazott uniós értékesítési áraiknál is alacsonyabb árakon lépnének az uniós piacra.
 4.6.1. Szabad kapacitás, kereskedelmi forgalom, az uniós piac vonzereje és a kínai exportáló gyártók árazási magatartása
 (186)
 Kína modulgyártási kapacitása a becslések szerint 2015-ben 96,3 GW/év volt, és 2016-ban várhatóan eléri a 108 GW/évet (33). Ugyanakkor az aggregált kereslet a becslések szerint 50,6 GW volt 2015-ben, 2016-ban pedig várhatóan 61,7 GW-ra (34) vagy egy másik forrás szerint 68,7 GW-ra nő (35). Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kínai gyártók teljes szabad kapacitása nagymértékben meghaladta az aggregált keresletet, méghozzá 47,5 %-kal 2015-ben, míg 2016-ban – a forrástól függően – 42,9 %-kal vagy 36 %-kal lesz annál magasabb. Egy másik forrás szerint a teljes aggregált kereslet 2015-ben 58 GW (36) volt, ami 2015-re 39,8 % kapacitásfelesleget jelentene a kínai gyártók számára.
 (187)
 A meglévő kapacitás még akkor is jelentősen meghaladná a napenergiát hasznosító létesítmények iránti előre jelzett éves aggregált keresletet, ha Kína a jövőben nem építene ki új kapacitást. A legvalószínűbb forgatókönyv (az úgynevezett „közepes növekedéssel számoló forgatókönyv”) szerint a kereslet 2020-ban 97 GW-ot (37) vagy 95 GW-ot (38) érne el, amelyet teljes mértékben fedezne a meglévő kínai kapacitás. Ezenkívül a napelemmodulok kínai termelési kapacitása az elmúlt 10 évben folyamatosan növekedett. 2012 és 2015 között például több mint kétszeresére nőtt (a 2012. évi 43,8 GW-ról (39) 2015-ben 96,3 GW-ra). A Bloomberg New Energy Finance (a továbbiakban: Bloomberg) szerint csak 2016-ban további 2 GW bejelentett vagy kiépítés alatt álló kapacitás van Kínában. Továbbá nem áll rendelkezésre olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy a kínai kapacitás bővülése megállna a közeljövőben, hiszen az – legalábbis az elmúlt öt évben – megállás nélkül növekedett. Ezért még a kevésbé valószínű, az éves aggregált keresletet 2020-ra 120 GW-ra (40) előre jelző forgatókönyv (az úgynevezett „nagy növekedéssel számoló forgatókönyv”) szerint is lehetséges, hogy a kínai gyártók önmagukban képesek lennének teljes mértékben lefedni a keresletet, mivel meglévő kapacitásukat a múltbeli teljesítményhez képest jóval lassabb ütemben, 4 év alatt mindössze 11,3 %-kal kellene kibővíteniük.
 (188)
 A nyilvánosságra hozatalt követően számos érdekelt fél megkérdőjelezte a kínai kapacitásra vonatkozó adatokat és a Bizottság által használt globális felhasználást. Azzal érveltek, hogy a Solar Power Europe nem volt kellően megbízható forrás, mivel csak a hálózatra már csatlakoztatott modulokat veszi figyelembe, míg az IHS és a Bloomberg pontosabb kilátásokkal szolgálnak, hiszen a telepítésre vásárolt modulokat jelentik.
 (189)
 A Bizottság azonban a fenti preambulumbekezdésekben már elemezte az IHS-től származó adatokat és előrejelzéseket, miközben a Bloomberg adatai nem térnek el jelentős mértékben az IHS által jelentettektől (41). Valójában a Bloomberg és az IHS becslései 2016-ra (68,7 GW az óvatos és 70,7 GW az optimista forgatókönyv szerint) és 2017-re (72,9, illetve 77,5 GW) teljes mértékben megegyeznek, 2018 vonatkozásában pedig elhanyagolhatóan csekély eltérést mutatnak (Bloomberg: 83 GW; IHS: 82 GW) (42), amely az utolsó olyan év, amelyre a Bloomberg becslést készített. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.
 (190)
 Ugyanezek a felek vitatták a Bizottság által megállapított teljes szabad kapacitás mértékét is. Az egyik érdekelt fél azt állította, hogy 2016-ban 70 GW volt. Ugyanakkor nem szolgáltatott olyan információforrást vagy módszertant, amely alapján ezt a számadatot megállapította. Még ha ez a számadat helytálló is lenne, a becsült szabad kapacitás még a 2016-ra vonatkozó legoptimistább becslés esetén is elegendő lenne a teljes aggregált kereslet fedezésére (70,7 GW (43)). Egyik másik fél sem bocsátott rendelkezésre olyan becslést vagy idézett olyan tanulmányt vagy jelentést, amely arra utalna, hogy a Bizottság által megállapított szabad kapacitást csökkenteni kellene. Következésképpen ez az érv nem változtatja meg a fent levont következtetéseket.
 (191)
 A nyilvánosságra hozatal előtt és után több érdekelt fél is előadta, hogy az 1. kategóriájú vállalatok kapacitásfeleslege sokkal kisebb, mint a többi 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalaté. A Bloomberg becslései szerint 2016-ban az 1. kategóriájú vállalatok modulokra vonatkozó kínai termelési kapacitása 46 GW, ami valóban alacsonyabb, mint a 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok teljes kapacitása együttvéve, amely a becslések szerint 62 GW (44). Azonban a világpiacon mindhárom kategóriájú kínai vállalat jelen van. A meglévő intézkedések bevezetését követően nem csupán 1. kategóriájú vállalatok, hanem 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok is exportáltak az Unióba, jóllehet kisebb mennyiségben (az utóbbiak részesedése a teljes kínai behozatalban a becslések szerint 13,6 % volt 2014-ben). A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy a kínai exportáló gyártók összes típusának kapacitását figyelembe kell venni a Kínában rendelkezésre álló szabad kapacitás meghatározásához.
 (192)
 A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél vitatta azt a ténymegállapítást, hogy a kínai exportáló gyártók összes típusának kapacitásfeleslegét figyelembe kell venni a Kínában rendelkezésre álló szabad kapacitás meghatározásához.
 (193)
 A Bizottság rámutatott, hogy már az 1. kategóriájú vállalatoknál rendelkezésre álló kapacitás is a 2015-ös teljes globális felhasználás (a becslések szerint 50,6 GW) 90 %-át tette ki. Emellett az a tény, hogy a 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok exportáltak az EU-ba, a kis volumentől függetlenül azt mutatja, hogy e vállalatok aktívak az Unió piacán, és nem a kínai vagy más piacokra korlátozzák értékesítéseiket. Végezetül a 2. kategóriájú és 3. kategóriájú vállalatok általi behozatal várhatóan jelentősen növekedni fog a túlnyomórészt 1. kategóriájú vállalatok kötelezettségvállalásainak nemrégiben történt visszavonása nyomán. Ezt az állítást ezért elutasították.
 (194)
 A nyilvánosságra hozatalt megelőzően és követően is több fél felhozta azt az érvet, hogy a kínai kapacitásfelesleget nagymértékben eltúlozták, mivel a napenergiát hasznosító létesítmények iránti kereslet folyamatosan nőtt világszinten. Az éves aggregált kereslet 2014 és 2015 között valóban 25 %-kal nőtt (40,3 GW-ról 50,6 GW-ra) (45). A fentiek szerint azonban a kínai gyártók becsült kapacitásfeleslege 47,5 %-kal meghaladja a jelenlegi keresletet. Ezért a kínai gyártók még az aggregált kereslet növekedésére vonatkozó legoptimistább forgatókönyv esetén is valószínűleg elegendő szabad kapacitással rendelkeznének ahhoz, hogy lefedjék e keresletet. Ebből kifolyólag ezt az érvet elutasították.
 (195)
 Az elemek esetében a kínai exportáló gyártók meglévő kapacitása a becslések szerint 2016-ban 76,6 GW, ami 2015-höz (68 GW) képest 12 % növekedést jelent (46). Mivel az elemek iránti aggregált kereslet nagyjából megegyezik a modulok iránti aggregált kereslettel, a kínai exportáló gyártók 2015-ben 25,6 %-os, 2016-ban pedig 19,5 %-os, elemekre irányuló kapacitásfelesleggel rendelkeztek. Ezenkívül Kína az elemek globális meglévő kapacitásának 72,8 %-ával rendelkezett 2016-ban, és ezzel jelentősen megelőzte az összes többi harmadik országot. A sorban következő legnagyobb szabadkapacitással rendelkező négy harmadik ország kapacitása sokkal kisebb, mint Kínáé (Tajvan: 11 GW; Malajzia: 4 GW; Korea: 2,7 GW; Japán: 1,9 GW). Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Kína jelentős kapacitásfelesleggel rendelkezik az elemgyártás terén is.
 4.6.2. Az uniós piac vonzereje
 (196)
 Több fél is azzal érvelt, hogy az uniós piac már nem vonzó a kínai gyártók számára. Azt állították, hogy a kínai elem- és modulgyártás inkább a gyorsan növekvő ázsiai piacok, így például Japán és India felé fordul. Emellett a kínai belső kereslet folyamatosan növekedett az elmúlt néhány évben, és 2016 első negyedévére elérte a kínai napelemmodul-termelés 50 %-át. 2020-ig Kína állítólag évente mintegy 20 GW teljesítőképességet építene be. Ezért a napenergiát hasznosító létesítmények számának növekedése Kínában, Indiában és más délkelet-ázsiai piacokon azt jelentené, hogy a kínai napelemmodul-gyártás elsősorban az ezeken a piacokon jelentkező növekvő keresletre összpontosítana.
 (197)
 Igaz, hogy az uniós piac már nem olyan fontos, mint a múltban volt, amikor is a globális éves beépített teljesítőképesség 60 %-át tette ki (2012-ben). Ezenkívül az Unió várhatóan nem fog a gyorsan növekvő piacok közé tartozni. Az uniós piac növekedésére vonatkozó előrejelzések meglehetősen szerények a világ többi részéhez képest. A Solar Power Europe „közepes növekedéssel számoló forgatókönyve” szerint az európai éves napenergia-felhasználás 2020-ig várhatóan 8,2 GW-ról nagyjából 15 GW-ra növekszik (47). A Solar Power Europe becslései azonban nem uniós országokat is magukban foglalnak (Törökország, Svájc stb.); az Unió 28 tagállamára vonatkozó növekedési előrejelzése pedig még kevésbé optimista, és 2020-ban körülbelül 11,6 GW-tal számol (48). Mindazonáltal az Unió továbbra is fontos piacot jelent, amely a teljes világpiac 14 %-át teszi ki, és a világpiacon belüli részesedése várhatóan fontos marad a jövőben is. 2015-ben tagállamai közül három (Egyesült Királyság, Németország és Franciaország) a napelemmodulok tíz legfontosabb piaca között szerepelt. Továbbá a fent kifejtettek szerint a kínai exportáló gyártók kapacitásfeleslege a jövőben képes lenne a teljes aggregált keresletet lefedni, beleértve az összes olyan gyorsan növekvő piacot is, mint például Kína maga, India, Japán és Dél-Amerika együttvéve. Végül, de nem utolsósorban a piacvédelmi intézkedések – többek között Kanada és USA általi – bevezetése és megerősítése csökkentette e piacok vonzerejét, miáltal az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén csak tovább nőne az uniós piac vonzereje.
 (198)
 A dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések 2013-as bevezetése ellenére a kínai exportáló gyártók továbbra is nagy érdeklődést mutatnak az uniós piac iránt, amit az is bizonyít, hogy az uniós piacon továbbra is erős pozíciót tartanak fenn. A 4.4. szakaszban foglaltaknak megfelelően a Kínából érkező elem- és modulbehozatal piaci részesedése 41 %, illetve 16 % volt a felülvizsgálati időszakban, és e behozatalok a harmadik országokból érkező behozatalhoz képest sikeresen megőrizték piaci pozíciójukat (az elemek ráadásul további részesedést szereztek). A kínai modulbehozatal volumene és piaci részesedése sokkal jelentősebb, mint a harmadik országokból érkező behozatalé, ez utóbbi együttesen mindössze 25 %-ot tett ki. Ami az elemeket illeti, a harmadik országok piaci részesedése 51 %-ot tett ki a felülvizsgálati időszakban, de ez azt jelenti, hogy jelentős (32 %-os) piaci részesedést veszítettek a 2013. évi 75 %-hoz képest. Ezenkívül annak ellenére, hogy az intézkedések 2013-ban hatályba léptek, a kínai elembehozatal 77,8 %-kal nőtt 2013 és a felülvizsgálati időszak között. Továbbá, amint az intézkedések kijátszására irányuló 2015-ös vizsgálat kimutatta, a kínai gyártók némelyike megpróbálta Tajvanon és Malajzián – a behozatal szempontjából a legnagyobb harmadik országokon – keresztül kijátszani az intézkedéseket.
 (199)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél is vitatta azt a ténymegállapítást, hogy az uniós piac továbbra is vonzó piac a kínai exportáló gyártók számára. Az egyik fél rámutatott arra, hogy az uniós piac egészének növekedésére vonatkozó előrejelzéseket lefelé kell módosítani az alapján, hogy 2016 első 9 hónapjában az előző évhez képest 18 %-kal csökkent az újonnan beépített teljesítőképesség, és így 7,1 GW-ot kitevő, meglehetősen pesszimista uniós kereslet becsülhető 2016-ra. Ez egyben az uniós kereslet pesszimista alakulását is jelentené 2020-ig. Ezenkívül azt állította, hogy a három legnagyobb uniós piac (Egyesült Királyság, Németország és Franciaország) a jövőben tovább veszítene vonzerejéből.
 (200)
 Az érdekelt fél által hivatkozott, 7,1 GW-os becsült teljes uniós kereslet valójában meglehetősen jó eredménynek számít 2016-ra, mivel nagyjából összhangban van a Solar Power Europe „közepes növekedéssel számoló forgatókönyve” szerinti, 2016-ra vonatkozó (7,3 GW) eredeti becsléssel (49). Ezért a fél által készített becslést, miszerint az uniós kereslet ezen az alapon 2020-ig a „kis növekedéssel számoló forgatókönyvet” követi majd, nem támasztják alá az általa szolgáltatott adatok. Mindenesetre, még ha a kereslet a lehető legrosszabb forgatókönyvet követi is, és az uniós piac részesedése csökken a világpiacon, az nem feltétlenül teszi kevésbé vonzóvá az uniós piacot a kínai export számára, mivel a fent leírt összes többi megfontolás továbbra is fennáll. Annak ellenére, hogy az aggregált keresleten belüli relatív részesedése lehet, hogy csökken, az uniós piac továbbra is vonzó a kínai export számára. Máskülönben nem próbálnák meg még mindig kijátszani az intézkedéseket, ahogy arra a közelmúltban lefolytatott, malajziai és tajvani vizsgálat ismét fényt derített.
 (201)
 Ami azokat az állításokat illeti, amelyek szerint Kína 2020-ig évente 20 GW fotovillamos rendszert építene ki, a Bizottság vizsgálata bizonyítékot tárt fel arra vonatkozóan, hogy Kína nem tudná fenntartani ezt a nagyratörő célt. A piaci hírszerző ügynökségek jelentései szerint ezt a kínai célt a hálózati infrastruktúra hiánya, az alapvetően túlkínálattal küzdő piac és a megújuló energiát támogató alapon belüli hiány miatt csökkenteni fogják (50). A kínai napenergia-piac konjunktúraciklusait a (356)preambulumbekezdés részletezi.
 (202)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél a Kínai Nemzeti Energiahivatal sajtóközleményből idézett, amelyben az Energiahivatal bejelentette, hogy a következő öt évre szóló napenergia-fejlesztési terv szerint 2020-ra legalább 105 GW fotovillamos teljesítőképességet terveznek kiépíteni. A fél azt állította, hogy ez a kereslet további növekedésével járna Kínában.
 (203)
 A 105 GW összesített beépített teljesítőképességre vonatkozó célérték meglehetősen alacsony, és a Bloomberg (51) szerint azt már 2017-ben elérik. Következésképpen ez az alacsony célérték nem releváns, mivel arra enged következetni, hogy – a kínai piac növekedésére vonatkozó előrejelzésekkel ellentétben – 2017 után nem várható növekedés. Ugyanakkor a Bizottság a (201) preambulumbekezdésben már elemezett egy kínai piaci növekedési forgatókönyvet, jóllehet az 2020-ig évente 20 GW-nál alacsonyabb értékkel számolt. Ezért ezt az érvet elutasították.
 (204)
 A Bizottság azt is elemezte, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén a kínai behozatal a jelenlegi uniós áraknál alacsonyabb árakon érkezne-e az Unióba.
 (205)
 Szinte minden olyan exportáló gyártó, amely a felülvizsgálati időszak alatt modulokat és elemeket exportált Kínából az Unióba, árra vonatkozó kötelezettségvállalásokat tett, és uniós exportáraikat ezek az árra vonatkozó kötelezettségvállalások határozták meg, amelyek minimális importárat állapítottak meg. Következésképpen az ilyen exportárak nem tekinthetők lényeges mutatónak annak megállapítása szempontjából, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén milyen árazási magatartással kell számolni az exportáló gyártók részéről.
 (206)
 Ezért inkább a mintában szereplő exportáló gyártók harmadik országokkal szemben alkalmazott árait vették figyelembe. Megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók harmadik országokba irányuló exportja az elemek esetében átlagosan 2,2 %-kal, a modulok esetében pedig 5,6 % és 9,2 % közötti mértékben kínált alá a mintában szereplő uniós gyártók árainak a felülvizsgálati időszakban. A számadatok az exportáló gyártónkénti átlagos alákínálást mutatják (a legalacsonyabb és a legmagasabb különbözetet a vállalatok körében). Az elemek esetében csak egy alákínálási különbözet van, mivel ez az Unióba elemeket exportáló egyetlen, mintában szereplő exportáló gyártó általi átlagos alákínálás.
 (207)
 Az egyik fél a súlyozott átlagárnak a négy figyelembe vett kiviteli célország (Chile, India, Japán és Szingapúr) szerinti bontását kérte ahhoz, hogy észrevételt tehessen az alákínálásra vonatkozó ténymegállapításokkal kapcsolatban. Az alákínálásra vonatkozó számítások során nem a harmadik országonkénti súlyozott átlagárat vették figyelembe, hanem mind a négy kiviteli célország árainak súlyozott átlagát együttvéve, és így számítások pontosan tükrözik az export mennyiségeit és árait. Ezért ezt a kérést elutasították.
 (208)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén az exportáló gyártókat semmi nem ösztönözné az Unióba irányuló értékesítéseik növelésére. A Bizottság nincs meggyőződve e feltételezés helyességéről. Amint azt a megállapított alákínálási különbözetek is mutatják, az exportáló gyártók az intézkedések hatályvesztése esetén növelhetik az EU-ba irányuló értékesítéseik volumenét. Mivel ugyanis az Unióban alkalmazott áraik alacsonyabbak lennének, mint az uniós gyártókéi, észszerű azt feltételezni, hogy a kínai export megpróbálna nagyobb piaci részesedést szerezni az Unióban. Ezt az állítást ezért elutasították.
 (209)
 A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén a kínai behozatal az uniós gazdasági ágazat jelenlegi árainál alacsonyabb árakon érkezne az Unióba, és valószínűleg növekedne értékesítési volumene és piaci részesedése.
 4.6.3. A kár folytatódásának valószínűségére vonatkozó következtetés
 (210)
 A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Kína jelentős szabad kapacitással rendelkezik mind a modulok, mind az elemek tekintetében. Az uniós piac méretéből és értékesítési áraiból adódóan továbbra is vonzónak számít, különösen a harmadik országokba irányuló kínai export árszintjéhez képest, amit az intézkedések korábbi kijátszása is bizonyít. Következésképpen a Bizottság megállapította, hogy nagy a valószínűsége annak, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése a dömping folytatódásához vezetne, ami az uniós gazdasági ágazatot érő kár folytatódását eredményezné.
 4.7. Ok-okozati összefüggés
 (211)
 Számos érdekelt fél azt is állította – a nyilvánosságra hozatal előtt és után is –, hogy amennyiben a Bizottság azt állapítja meg, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is kár éri, ezt a kárt több más tényező okozza, amelyek együttesen felelnek a kár egészéért:
 i.
 az ösztönző programok több tagállam általi eltörlése;
 ii.
 az uniós gazdasági ágazat még nem ért el méretgazdaságosságot azáltal, hogy több GW kapacitással rendelkezik annak érdekében, hogy gazdaságilag életképes legyen és hatást gyakoroljon a világpiacra;
 iii.
 a kárt más országokból érkező behozatal okozza, mivel annak ára 25 %-kal alacsonyabb volt, mint a kínai importárak;
 iv.
 a kárt az a tény okozza, hogy az uniós gyártók moduljainak árai folyamatosan alacsonyabbak, mint a kínai gyártók importárai.
 (212)
 Az első állítást illetően a Bizottság az 5.3.2. szakaszban foglaltaknak megfelelően elismerte, hogy a támogatási programok átalakítása és – egyes tagállamok esetében azok – felfüggesztése vagy megszüntetése az uniós felhasználás csökkenéséhez vezetett a 2012–2014 közötti években, a felhasználás 2011-es csúcspontját követően. A felhasználás jelentős visszaesése megnehezíti a növekedést az uniós gazdasági ágazat számára. A Bizottság azonban az előző vizsgálat során megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat elsősorban a dömpingelt behozatal általi nyomás miatt volt kénytelen csökkenteni árait, és nem a támogatási programok változásai miatt (52). Ezért az előző vizsgálat során elszenvedett kár fő oka a kínai dömpingelt termékek beáramlása volt. Emellett annak ellenére, hogy a felhasználás 2012 és a felülvizsgálati időszak között 56 %-kal visszaesett, az uniós gazdasági ágazat 40 %-kal, illetve 47 %-kal növelte a modulok és az elemek tekintetében piaci részesedését. Az uniós gazdasági ágazat emellett 2014 és a felülvizsgálati időszak között növelni kezdte értékesítési volumenét, miután az intézkedések – a (171) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – elkezdték éreztetni védőhatásukat. Az ágazat továbbá jelentősen csökkentette költségeit (lásd a fenti 8a. és 8b. táblázatot), és javította kapacitáskihasználását. Ezért a felhasználás visszaesése ellenére és a hatályban levő intézkedések jóvoltából az uniós gazdasági ágazat megkezdte felépülését a korábbi kár hatásaiból. Ezt az érvet ezért elutasították.
 (213)
 A második állítást illetően megjegyzendő, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása valóban nem hasonlítható össze a kínai exportáló gyártók által az elmúlt években elért kapacitással. Először is, a kínai vállalatok tetemes termelési kapacitást és kapacitásfelesleget alakítottak ki egy olyan időszakban, amikor a világ számos piacán elsőséget szereztek részben – az Európai Bizottság és az USA és Kanada hatóságai által is megállapított – dömpingáraknak köszönhetően. Ezzel szemben a nagy volumenű dömpingelt behozatal beáramlása éppen ellenkező hatást gyakorolt az említett tisztességtelen gyakorlatoknak kitett gyártókra. A Bizottság az előző vizsgálat során megállapította (53), hogy 2010-ben az uniós gazdasági ágazat 10 %-os nyereséget ért el hasonló meglévő kapacitás mellett (2010-ben 6 983 MW, a felülvizsgálati időszakban pedig 6 467 MW). A kínai dömpingelt termékek tömeges behozatala következtében drasztikusan visszaesett az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége, ami gyakorlatilag megakadályozta az ágazatot abban, hogy új beruházásokat hajtson végre a méretgazdaságosság elérése érdekében. Az intézkedések védőhatása lehetővé tette az uniós gazdasági ágazat számára, hogy 2014-ben és a felülvizsgálati időszak alatt konszolidálja és jelentősen csökkentse költségeit, és az uniós gazdasági ágazatot megfelelő pályára állítsa a méretgazdaságosság előnyeinek kihasználása felé. A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél vitatta ezt az állítást. Azt állította, hogy a beruházások az intézkedések bevezetése után visszaesetek, és nem tették lehetővé a méretgazdaságosságot. Ezen állítással ellentétben a felülvizsgálati időszak alatt a beruházások mind a modulok, mind az elemek vonatkozásában valójában növekedtek az előző évekhez képest. Következésképpen ezt az állítást is elutasították.
 (214)
 Ami a harmadik állítást illeti, a Bizottság megállapította (lásd a fenti 4a. és 4b. táblázatot), hogy az átlagos kínai importárak az elemek esetében kismértékben magasabbak, a modulok esetében kismértékben alacsonyabbak voltak, mint a harmadik országok megfelelő átlagos importárai. Míg az elemek esetében a kínai importárak 4 %-kal magasabbak voltak, mint a harmadik országokból érkező behozatal árai, a modulok esetében az árak 1 %-kal alacsonyabbak voltak. Ebből kifolyólag ez az érv nem felelt meg a tényeknek, és így azt elutasították. Azt az állítást, miszerint az intézkedéseket a harmadik országokból érkező behozatal teszi eredménytelenné, a (324) és (325) preambulumbekezdés tárgyalja.
 (215)
 A negyedik állítást illetően a vizsgálat feltárta, hogy a modulok esetében az átlagos kínai importárak folyamatosan alacsonyabbak voltak, mint az uniós gyártók átlagos uniós értékesítési árai. Például a felülvizsgálati időszakban az átlagos kínai importár 544 EUR/kW (54), míg az uniós átlagár 593 EUR/kW volt. Ebből kifolyólag ez az állítás sem felelt meg a tényeknek, és ezért azt elutasították. A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazatot továbbra is jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
 (216)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy a kárt az intézkedések okozzák, mivel a nem vertikálisan integrált modulgyártók számára növelik az elemek költségeit. A 6.4.1. szakaszban kifejtettek szerint azonban a modulgyártók számára rendelkezésre állnak harmadik országokból érkező olcsó elemek, és nem volt hiány az ilyen elemek kínálatában. Ezért ezt az érvet elutasították.
 5. UNIÓS ÉRDEK
 5.1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
 (217)
 Ez a szakasz az uniós modulgyártók érdekeire összpontosít. Az uniós elemgyártók érdekeit a részleges időközi felülvizsgálattal foglalkozó 6. szakasz tárgyalja.
 (218)
 Több mint 100 ismert modulgyártó van. Az uniós gazdasági ágazatot a kérelmezőként eljáró EU ProSun szervezet képviseli. Az EU ProSun 31 uniós lemez-, elem- és modulgyártót képvisel.
 (219)
 Az intézkedések fenntartása lehetővé fogja tenni az uniós gazdasági ágazat számára, hogy megtartsa megnövekedett uniós piaci részesedését és felépüljön a jelentős kár hatásaiból. Miként azt a (137) preambulumbekezdés bemutatja, az uniós gazdasági ágazat uniós piaci részesedése a 2012. évi 25 %-ról 35 %-ra nőtt a felülvizsgálati időszakban. A 4.6. szakaszban megállapítottak szerint, az intézkedések hatályvesztése esetén a kínai modulok – azok harmadik országok esetében alkalmazott értékesítési árai és a jelentős kínai szabad kapacitások miatt – a minimális importár alatti árakon és jelentősebb volumenben érkeznek majd az Unióba. Ezért az intézkedések fenntartása védelmet nyújtana az uniós gazdasági ágazat számára azzal az intenzív és tisztességtelen árnyomással szemben, amelyet egyébként a kínai behozatal gyakorolna.
 (220)
 Amennyiben nem hosszabbítják meg az intézkedéseket, az uniós modulgyártás terén végrehajtott magas szintű K+F beruházások és tőkebefektetések feleslegessé válnának, mivel nem könnyű azok produktív felhasználása más ágazatokban. Az uniós modulgyártók csődje esetén a modulgyártásában érintett 6 300 személy nagy része elveszíti munkahelyét. Nagyrészt magasan képzett munkaerőről van szó. Ezzel szemben az intézkedések fenntartása révén az uniós gazdasági ágazatnak további idő áll rendelkezésére ahhoz, hogy teljes mértékben felépüljön a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból.
 (221)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél felkérte a Bizottságot, hogy fedje fel azon elem- és modulgyártók kilétét, amelyek nem támogatják az intézkedéseket. A Bizottság pontosításként kifejtette, hogy nem jelentkezett egyetlen olyan fél sem, amely az uniós gazdasági ágazat részeként azonosította magát, és ellenezte az intézkedéseket. Ugyanez a fél arra kérte a Bizottságot, hogy az EU ProSun által képviselt 31 vállalatból vonja le az uniós lemezgyártókat. A Bizottság tisztázta, hogy az EU ProSun 29 uniós elem- és modulgyártót képvisel.
 (222)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél nem értett egyet azzal, hogy az intézkedések az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálják. E felek nem értettek egyet azzal sem, hogy a kínai dömpingelt termékek tisztességtelen árnyomást gyakoroltak az uniós gazdasági ágazatra. Azt állították továbbá, hogy a Bizottság az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének megőrzését tűzte ki célul, és hogy a Bizottság a napenergia-iparág kis töredékét vette védelmébe a teljes napenergia-értéklánc rovására.
 (223)
 A Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet értelmében a kereskedelmi intézkedések célja az, hogy az uniós gazdasági ágazatot megvédjék a dömping okozta jelentős kárral szemben, amennyiben az az Unió érdekében áll. A jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat során a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén fennáll a dömping és a folytatódó kár valószínűsége. A Bizottság azt is megállapította, hogy a napelemmodulok uniós piacának szűkülése mögött több olyan ok is áll, amely – mint azt a (270) preambulumbekezdés levezette – nem kapcsolódik az intézkedések bevezetéséhez. Ezért az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének növekedése a legfontosabb mutatója annak, hogy az intézkedések hatékonyak voltak.
 (224)
 A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a modulokra vonatkozó intézkedések fenntartása egyértelműen az uniós gazdasági ágazat érdekében áll.
 5.2. A független importőrök, a downstream és az upstream iparág érdeke
 5.2.1. Előzetes megjegyzések
 (225)
 Jelentős számú uniós upstream és downstream vállalat – egyénileg vagy szervezeteiken keresztül – az intézkedéseknek az unió érdekében történő megszüntetésére szólított fel. Azt állítják, hogy az intézkedések előre nem látott, negatív következményekkel járnak az európai napenergia-ágazaton belüli munkahelyek döntő többsége számára. Előadták, hogy az intézkedések eredményeként emelkedik a napenergiát hasznosító létesítmények ára, ami pedig – a downstream és az upstream ágazat foglalkoztatását érintő minden lehetséges negatív következmény mellett – visszafogja a keresletet. Emellett állítólag az éghajlatváltozással és a megújuló energiaforrások használatának előmozdításával kapcsolatos tágabb politikai célkitűzésekre is negatív hatással vannak. Rámutattak továbbá a végleges intézkedések 2013. decemberi elfogadását követően megváltozott körülményekre, különösen a rögzített árakat (például átvételi árakat és átvételi felárakat) biztosító támogatási programoktól a pályázatok felé történő elmozdulásra, a napenergiával előállított villamos energia hálózati árparitásának elérésére az Unió egyes régióiban vagy bizonyos ügyfélcsoportok esetében, valamint az éghajlatváltozás korlátozására irányuló, az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye (UNFCCC) keretében létrejött Párizsi Megállapodás 2016. októberi uniós megerősítésére. Végül néhány fél azt állította, hogy az uniós modulgyártás nem kellő mértékű az uniós kereslet kielégítéséhez, az intézkedések a harmadik országok általi export növekedése miatt eredménytelenné váltak, valamint az intézkedések elsősorban a harmadik országok exportőrei számára jártak előnnyel.
 5.2.2. Független importőrök
 (226)
 Két független modulimportőr jelentkezett, és válaszolt a kérdőívre, válaszaikat pedig ezt követően a (28) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően ellenőrizték. Ezek a független importőrök több kiegészítő beadványt is benyújtottak, amelyekben kifejtették azzal kapcsolatos álláspontjukat, hogy miért kellene megszüntetni az intézkedéseket. A szolárpanelek importőrei alacsony jövedelmezőséggel küzdenek. Emellett megküldték azoknak a további importőröknek és nagykereskedőknek a jegyzékét, amelyek a kínai napelemmodulok nyilvántartásbavételi kötelezettségének 2013. márciusi bevezetése óta csődbe mentek vagy jelentősen csökkentették a foglalkoztatásukat. E vállalatok némelyike – például a Gehrlicher – fizetésképtelenségének fő okaként a kínai napelemmodulokra vonatkozó intézkedések bevezetését jelölte meg. A független importőrök állítása szerint az intézkedések növelik a napenergia árát és visszafogják a keresletet.
 (227)
 A független importőrök azt is előadták, hogy a minimális importárra vonatkozó kötelezettségvállalás hátrányos helyzetet teremt számukra és a nemzetközi piacokon aktív más downstream vállalatok – így például a mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalatok – számára, mivel korlátozza arra irányuló lehetőségeiket, hogy 1. kategóriájú kínai vezető gyártóktól szerezzenek be modulokat. A kötelezettségvállalás nem teszi lehetővé a vizsgált termék Unión belüli és kívüli párhuzamos értékesítését. Ezért a kínai exportőrök nem tudnak az Unión kívüli piacokon (például Svájcban vagy az USA-ban) is aktív olyan független importőröknek modulokat szállítani, amelyek a független importőrök uniós nagykereskedelmi portfóliójának részét képezik. Ez állítólag jelentősen akadályozza e vállalatok nagykereskedői és projektfejlesztői részvételét a globálisan növekvő fotovillamos piacon.
 (228)
 A független importőrök azt is állították, hogy az intézkedések jelenlegi formájukban jelentős további üzleti kockázatot és adminisztratív terhet jelentenek. Véleményük szerint az olyan további adminisztratív lépések, mint például a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: CCCME) igazolásának kibocsátása, valamint az uniós vámhatóságok által végzett alapos ellenőrzések 7-ről 11 hétre tolják ki a rendeléstől a szállításig eltelt időszakot.
 (229)
 A Bizottság megállapította, hogy még az intézkedések bevezetése után is viszonylag magas maradt a kínai modulok uniós piaci részesedése. Annak ellenére, hogy a kínai modulok uniós piaci részesedése lecsökkent a 2012. évi 66 %-ról, a felülvizsgálati időszakban továbbra is magas, 41 %-os szinten maradt. Ezért Kína maradt a legnagyobb modulértékesítő az Unióban, megelőzve az uniós gazdasági ágazatot, amely a felülvizsgálati időszakban 35 %-os piaci részesedéssel rendelkezett. Ezenkívül a független importőröknek lehetőségük volt harmadik országokból beszerezni napelemmodulokat. Az együttműködő importőrök a kínai modulokat – legalább részben – harmadik országokból érkező modulokkal váltották fel. Az együttműködő importőrök nagykereskedőként és rendszerintegrátorként (55) eljárva az uniós gazdasági ágazat moduljait is értékesítették, ezért előnyük származott mind a világ többi részéről érkező behozatal piaci részesedésének, mind az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének növekedéséből. Az együttműködő importőrök gyengébb eredményeit ezért részben a csökkenő uniós keresletnek kell tulajdonítani, amely követte az uniós napenergia-iparágnak az 5.3.2. szakaszban részletezett konjunktúraciklusát.
 (230)
 A párhuzamos értékesítések tilalmát azért vezették be, hogy elkerüljék a kötelezettségvállalást esetleg veszélyeztető kompenzációs megállapodásokat. További adminisztratív lépéseket vezettek be a kínai behozatalra vonatkozóan az intézkedések nyomon követésének javítása és annak elkerülése érdekében, hogy az intézkedések bárminemű kijátszása révén esetleg veszélybe kerüljön a kötelezettségvállalás.
 (231)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta az importőrök érdekeit. Véleményük szerint az intézkedések növelték a napenergiát hasznosító termékek vételárát. Ennélfogva az importőrök a kereslet csökkenésével szembesültek.
 (232)
 A Bizottság megjegyezte, hogy az intézkedések fő célja az volt, hogy kárt nem okozó szintre állítsák vissza a megállapítások szerint dömpingelt termék árát. Ez logikus módon a dömpingelt termék árának bizonyos mértékű növekedésével jár. A kínai dömpingelt termékek nagyon jelentős uniós piaci részesedéssel rendelkeztek az intézkedések bevezetését megelőzően. Az intézkedések bevezetését követően csökkent piaci részesedésük. Mindazonáltal, amint azt az 5.3. szakasz részletesen kifejti, a Bizottság megállapította, hogy a kárt nem okozó árszint helyreállítása által okozott áremelkedés csak korlátozott hatást gyakorolt a teljes uniós keresletre. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések által okozott keresletcsökkenés csak kismértékű kárt okozott a független importőröknek.
 5.2.3. Downstream iparág
 (233)
 Több mint 140 downstream vállalat vetette magát érdekelt félként nyilvántartásba. A downstream vállalatok körébe a szolárpanelek üzembe helyezői; a mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalatok, az üzemeltető és karbantartó vállalkozások, valamint a projektfinanszírozással foglalkozó vállalkozások tartoznak. Míg a vállalkozások többsége nyomon követés nélkül vetette magát érdekelt félként nyilvántartásba, mintegy 30 vállalat nyújtott be részletesebb indokolással ellátott beadványokat az intézkedésekkel szemben. Három mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalat válaszolt a kérdőívre. Emellett az összes tagállam több mint 400 downstream vállalata írt alá egy, az intézkedések megszüntetésére felszólító nyílt levelet.
 (234)
 Több mint 30, napenergia-hasznosítással foglalkozó vállalatokat képviselő páneurópai és nemzeti szervezet küldött leveleket, amelyekben ellenzik az intézkedéseket. Ezek között szerepelt a Villamosipari Vállalkozók Európai Egyesülete, amely állítása szerint európai szinten képviseli az uniós üzembe helyezők érdekeit. A legaktívabb szervezet az SPE és a SAFE volt. A SAFE 50 német vállalat ad hoc szervezete, míg az SPE a napenergia-iparág legreprezentatívabb európai szervezetének tartja magát, több mint 100 európai taggal, amelyek közül több mint 80 támogatja a napelemmodulokra és a napelemekre vonatkozó intézkedések megszüntetésével kapcsolatos álláspontját.
 (235)
 Az EU ProSun rámutatott, hogy számos napenergia-hasznosítással foglalkozó nagy nemzeti szervezet álláspontja továbbra is semleges az intézkedéseket illetően, bár ezek közül néhány az SPE tagja. Ez különösen igaz az alábbiak esetében: Bundesverband Solarwirtschaft (BSW), Németország (Európa legnagyobb napenergia-hasznosítással foglalkozó szervezete); British Photovoltaic Association (BPVA); Syndicat des Energies Renouvenables (SER), Franciaország; és ANIE Rinnovabili (a Confindustria megújuló energiával foglalkozó részlege), Olaszország. Emellett az EU ProSun azt is állítja, hogy 150 európai üzembe helyező támogatását élvezi. Nyilvánosan azonban egyetlen, intézkedéseket támogató üzembe helyező sem jelentkezett. Az Európai Szakszervezetek Szövetsége és az IndustriALL European Trade Union közös levélben támogatta az intézkedéseket. Az energiafogyasztók egyik német szövetsége (Bund der Energieverbraucher) levélben támogatta az intézkedéseket, azonban olyan szint mellett, amely tükrözi a technológiai fejlődésből eredő költségmegtakarításokat.
 (236)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az EU ProSun vitatta azt az állítást, hogy egyetlen, intézkedéseket támogató üzembe helyező sem jelentkezett nyilvánosan. Az EU ProSun felhívta a figyelmet az intézkedéseket támogató 150 üzembe helyező levelére, valamint a Fachpartnerbeirat der Solar World AG két tagja által aláírt levélre, melyeket 2016 októberében küldtek. A Bizottság megjegyezte, hogy a 150 üzembe helyező névtelenséget kért, ezért a Bizottság továbbra is úgy ítélte meg, hogy az intézkedéseket nem támogatták nyilvánosan. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy a Fachpartnerbeirat der Solar World AG állítólag több mint 800 üzembe helyezőt képvisel, de ezen üzembe helyezők nevét nem adta meg. A Bizottság ugyanakkor megerősítette, hogy a Fachpartnerbeirat der Solar World AG nevében írt nyílt levelet aláíró két üzembe helyező nyilvánosan támogatta az intézkedéseket.
 (237)
 Az intézkedéseket az uniós érdekre hivatkozva ellenző felek azt állították, hogy a downstream vállalatok az európai napenergia-értékláncban a foglalkoztatás és a hozzáadott érték több mint 80 %-át teszik ki. Rámutattak arra, hogy az elem- és modulgyártókhoz képest sokkal több munkahelyet teremtenek az Unióban. Az SPE beadott egy, az Ernst & Young által készített jelentést, amely szerint a downstream ágazat több mint 110 000 főt foglalkoztat. A jelentés azonban nem fejtette ki az alkalmazottak e magas létszámának kiszámításához használt módszertant. Egy másik fél jelezte, hogy a downstream ágazat mintegy 65 000 főt foglalkoztat, amely megközelítőleg 7 teljes munkaidős egyenérték/MW/év feltételezésén alapul. Azonban ez a fél sem támasztotta alá állításait.
 (238)
 A kereskedelmi és lakossági ágazat talajra telepített néhány reprezentatív projektjének elemzése alapján a Bizottság megállapította, hogy a downstream ágazatban foglalkoztatottak száma nem haladja meg az 50 000 főt. Ez a számadat azon a feltételezésen alapul, hogy a teljes telepítés (a teljes telepítés magában foglalja a projektfejlesztést és tereprendezést, az elosztást, a logisztikát, a tényleges üzembe helyezést és az ezekre a tevékenységekre vonatkozó általános költségeket) átlagosan 5,2 teljes munkaidős egyenérték/MW/évet (56) igényel, míg az üzemeltetés és a karbantartás nagyjából 0,08 teljes munkaidős egyenérték/MW/évet tesz szükségessé. Ugyanakkor, mivel az elem- és modulgyártás mintegy 8 000 munkahelyet biztosít, helytálló az az állítás, hogy a downstream ágazat az elemek és a modulok gyártásánál lényegesen nagyobb mértékű foglalkoztatást teremt.
 (239)
 A Bizottság vizsgálata azt is megállapította, hogy a napenergia downstream ágazatában a legtöbb munkahely a modulok lakóházak vagy kereskedelmi épületek tetejére és talajra telepítésével függ össze. Ezek a munkahelyek általában nem igényelnek jelentős, napenergiát hasznosító létesítményekre irányuló tőkebefektetést: számos eszközt és gépet, például darukat, kotrógépeket, fúrókat stb. más építési munkákhoz is fel lehet használni. Míg néhány üzembe helyező kizárólag a napenergia-ágazatra összpontosít, és nagyon magas hozzáadott értéket képviselő feladatokat képes ellátni, addig számos üzembe helyező más feladatokat is ellát az építőiparban vagy az energiaágazatban, vagy könnyen más ágazatokra válthat anélkül, hogy az jelentős hatással lenne bevételeire. Az egyik érdekelt fél előadta, hogy a közelmúltban számos üzembe helyező a napenergiát hasznosító létesítmények telepítésének alacsony árrése és a németországi ingatlanépítés árrésének növekedése miatt az építőiparra váltott. Ezért számos üzembe helyező fennmaradása vagy gazdasági jóléte nem kizárólag a napenergia-ágazattól függ.
 (240)
 Ez részben igaz a vizsgálat során jelentkező mérnöki, közbeszerzési és építőipari vállalatok többségére is. Ezek többsége más megújuló energiaforrások fejlesztésében is részt vesz, vagy olyan nagy építőipari vállalatok, amelyek általános építőipari projekteket fejlesztésén dolgoznak. Az intézkedéseknek a downstream vállalatok bevételére és foglalkoztatására gyakorolt hatása az intézkedéseknek a keresletre gyakorolt hatásától függ, amelyet az 5.3. szakasz tárgyal.
 (241)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél vitatta a Bizottság azon megfontolását, amely szerint az Ernst & Young jelentése nem fejtette ki a napenergia downstream ágazatán belüli foglalkoztatásra vonatkozó számítási módszertant. A Solar Power Europe a módszertannal kapcsolatban további információkkal szolgált. A Bizottság még a kiegészítő információk benyújtását követően is úgy ítélte meg, hogy a módszertan továbbra sem egyértelmű, és sem a jelentés, sem a kiegészítő információk nem jelezték, hogy hány embert alkalmaztak egy reprezentatív napenergia-hasznosítási projekt esetében az üzembe helyezés során az egyes kulcsfontosságú szegmensekben.
 (242)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a Bizottság alábecsülte az uniós downstream ágazaton belüli munkahelyek számát. Ezek a felek további jelentéseket nyújtottak be, amelyek értelmében az Eurobserver szerint 2014-ben 120 250 munkahely (57) volt az Unióban, és a GWS/DIW/DLR szerint 2015-ben 31 600 munkahely (58) volt Németországban.
 (243)
 A Bizottság megállapította, hogy a GWS/DIW/DLR jelentése a teljes napenergia-értéklánc összfoglalkoztatására vonatkozott. Következésképpen az ebben a jelentésben megjelölt 31 600 munkahely magában foglalja az upstream ágazatot, valamint az elem- és modulgyártást is. A németországi upstream ágazat vélhetően több ezer embert foglalkoztat – maga a Wacker egymaga állítólag mintegy 3 000 munkahelyet biztosít. A napenergiát hasznosító termékek gyártását szolgáló berendezések és az üzemegyensúlyi komponensek berendezéseinek gyártói is azt állították, hogy néhány ezer embert foglalkoztatnak. Ezeket a munkahelyeket csak részben érintik az Unión belüli értékesítések, mivel az upstream vállalatok az Unión kívülre exportálják termelésük legnagyobb részét.
 (244)
 Ezenkívül mintegy 10 000 fő foglalkoztatását jelentették az üzemeltetési és karbantartási tevékenységek kapcsán. A jelentés nem határozza meg az üzemeltetés és karbantartás fogalmát. A Bizottság azt feltételezte, hogy az üzemeltetés és karbantartás a meglévő, napenergiát hasznosító létesítmények zökkenőmentes működésének biztosításához szükséges valamennyi tevékenységre utal, mint például a panelek tisztítása, javítási munkák, feladóközpontok működtetése stb. E munkahelyeket a meglévő, kumulatív napenergia-kapacitás alapján számították, amely Németországban közel 40 GW (59). Következésképpen a bevezetendő intézkedések csak annyiban befolyásolhatják a már meglévő 10 000 üzemeltetési és karbantartási munkahelyet, hogy meggátolják az elöregedett létesítmények cseréjét. Azonban húszéves átlagos élettartammal számolva és az alapján, hogy a legtöbb létesítményt viszonylag nemrég helyezték üzembe, azt lehet mondani, hogy az intézkedések csak akkor lennének hatással ezekre a munkahelyekre, ha az e rendeletben javasolt időszaknál hosszabb ideig lennének érvényben. Ezért a németországi downstream ágazatban foglalkoztatott, az intézkedések által esetlegesen érintett személyek száma lényegesen kevesebb mint 31 600 fő.
 (245)
 Az Eurobserver jelentése sem tesz különbséget az upstream, a downstream ágazaton belüli és a gyártással összefüggő munkahelyek között. Ezenkívül a németországi napenergia-ágazat abban a jelentésben hivatkozott foglalkoztatási számadatai megegyeznek a GWS, DIW, DLR 2014-re vonatkozó tanulmányának számadataival. Ezért a Bizottság úgy vélte, hogy az uniós downstream ágazatban foglalkoztatott, az intézkedések által állítólagosan érintett személyek száma sokkal kevesebb mint 120 250 fő.
 (246)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél nem értett egyet a Bizottság azon megállapításával, hogy egyszerűbb a munkahelyváltás a modulok telepítése és az általános építőipari ágazat között, mint a modulgyártás és más ágazatok között. Ugyanakkor egyik fél sem szolgáltatott pontos adatot arra vonatkozóan, hogy a panelek telepítése esetén a munka mekkora részét végzik általános építőipari vállalatok (azaz földmunka és tereprendezés a talajra telepített létesítmények, és a tetőszerkezet megerősítése a tetőre szerelt létesítmények esetében).
 (247)
 A Bizottság már megállapította, hogy a downstream ágazatban lényegesen nagyobb számú embert foglalkoztatnak, mint a modulok gyártásában. Arra is rámutatott, hogy a downstream ágazatban számos munkahely olyan sajátos készségeket igényel, amelyek miatt nehéz lenne más ágazatokra váltani. Végül megállapította azonban azt is, hogy az intézkedéseknek a keresletre gyakorolt hatása az a kulcsfontosságú tényező, amely hatással van a downstream iparág munkahelyeire. E tekintetben lényegtelenné válik az alkalmazottak abszolút létszáma, valamint az a kérdés, hogy nehéz-e vagy sem más ágazatokra váltani. Az 5.3. szakaszban részletezettek szerint a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések csak korlátozott hatást gyakoroltak a napelemmodulok iránti keresletre, és így csak korlátozottan érintették a downstream ágazaton belüli foglalkoztatást is.
 5.2.4. Upstream iparág
 (248)
 Az upstream gazdasági szereplők olyan alapanyagok gyártásával foglalkoznak, mint például a poliszilícium és a lemezek, az elemek és modulok gyártásához szükséges felszerelések, valamint az üzemegyensúlyi komponensek körébe tartozó inverterek, energiatárolók, állványzatok stb. Egyfelől: az intézkedéseket támogatja a lemezek legnagyobb uniós gyártójának számító Solar World. Emellett még egy uniós lemezgyártó jelentkezett a Bizottságnál és jelezte, hogy pártolja az intézkedéseket. Másfelől: a Bizottságnál jelentkezett nyolc másik uniós upstream vállalat, amelyek az intézkedésekkel szemben foglaltak állást. Ezen upstream gazdasági szereplők többsége mindazonáltal vagy az eljárás kései szakaszában jelentkezett, vagy elmulasztotta benyújtani kitöltött kérdőívét. Egyedül a poliszilícium előállítóként működő Wacker Chemie AG (a továbbiakban: Wacker) nyújtott be kitöltött kérdőívet, mely vállalatot – miként az a (28) preambulumbekezdésben szerepel – a Bizottság ellenőrizte.
 (249)
 Az intézkedések megszüntetését szorgalmazó upstream gazdasági szereplők újfent azzal érveltek, hogy az intézkedések nyomán jelentkező áremelkedés visszafogja a keresletet, ami a napenergia-hasznosítás teljes értékláncára kedvezőtlen hatást gyakorol. Több vállalat állítása szerint a visszafogott kereslet miatt csökken árbevételük és nyereségük, elbocsátásokra kényszerülnek és nem áll kellő forrás rendelkezésükre kutatási-fejlesztési beruházásokhoz. Tekintettel azonban arra, hogy e felek késve nyújtották be beadványaikat és nem töltötték ki a kérdőíveket, helyzetüket nem lehetett ellenőrizni. A Bizottság becslése szerint az upstream iparág akár több ezer főt is foglalkoztat.
 (250)
 A Bizottság által ellenőrzött poliszilícium-gyártó az Unióban 2 000 munkavállalónál is többet foglalkoztat közvetlenül, közvetetten pedig mintegy 1 000 főnek biztosít álláshelyet. Emellett a vállalat a napenergia-hasznosító berendezések alapanyaga tekintetében jelentős, 17 millió EUR feletti közvetlen kutatási-fejlesztési költségvetéssel rendelkezik. Jóllehet a Wacker árbevétele és személyi állománya stabil maradt a vizsgálati időszakban, mégis erőteljesen ellenezte az intézkedéseket, mert állítása szerint azok kedvezőtlen hatást gyakorolnak a Kínával fennálló kereskedelmi kapcsolatokra. Kína számít messze a legnagyobb napelemlemez- és napelemgyártónak, így a poliszilícium-gyártók árbevétele és több ezer munkahely függ a kínai piachoz való korlátlan hozzáféréstől, amely piac azonban egyre nehezebben elérhető. A Wacker és több más fél állítása szerint az intézkedések azzal, hogy egy rossz hatásfokkal működő iparágat – a napelem- és modulgyártást – védelmeznek, komoly károkat okoznak azon iparágaknak, amelyek tekintetében Európa még mindig őrzi versenyhelyzeti előnyét.
 (251)
 A Német Gép- és Berendezésgyártók Szövetsége (a továbbiakban: VDMA) levélben kérte a minimális importár felülvizsgálatát, rámutatva, hogy a napenergia-iparágon belüli előállítási költségek folyamatosan csökkennek. A VDMA jelezte, hogy a napelem- és napelemmodul-gyártók a napenergiát hasznosító termékek tekintetében kiemelkedő, 21 %-os tanulási görbét követtek. A VDMA emellett azt is kijelentette, hogy e költségcsökkenés fő mozgatórugóját a fotovillamos berendezések németországi gyártói jelentik. A berendezésgyártók a becslések szerint több ezer főt foglalkoztatnak és kulcsfontosságú szerepet játszanak a napenergia-ágazaton belüli kutatásban-fejlesztésben.
 (252)
 Több fél szerint a Bizottság az upstream gazdasági szereplők érdekeit az uniós gazdasági ágazat érdekéhez képest nem kellő súllyal vette figyelembe. A Bizottság emlékeztetett arra, hogy mindössze egyetlen upstream gazdasági szereplő – a Wacker – válaszolta meg hiánytalanul a kérdőívet, és csak e vállalatot lehetett ellenőrizni. E vállalat érdekeit a (250) preambulumbekezdésben meghatározottak szerinti elemzésben figyelembe vették. Számos más upstream gazdasági szereplő csak az eljárás nagyon késői szakában jelentkezett és nyújtott be – amúgy – igen tömör beadványt. A Bizottságnak a többi upstream gazdasági szereplő esetében nem állt módjában ellenőrizni az intézkedések hatását. A Bizottság azt mindenesetre megállapította, hogy az intézkedések csak mérsékelten befolyásolták a napelemmodulok iránti keresletet, következésképpen a többi upstream gazdasági szereplő uniós értékesítését és jövedelmezőségét.
 5.2.5. A független importőrök, a downstream és az upstream iparágak érdekére vonatkozó következtetés
 (253)
 A Bizottság egyetért a független importőrök, a downstream és az upstream iparág alapfeltételezésével, miszerint az intézkedések elévülése jótékony hatással lehet az említett iparágak árbevételére és alkalmazotti létszámára. Ennélfogva levonható a következtetés, hogy az intézkedések meghosszabbítása ezen iparágak érdekét nem szolgálja. A Bizottság ezzel párhuzamosan viszont arra a megállapításra jutott, hogy az intézkedéseknek az említett gazdasági szereplőkre és az unióbeli új létesítményekre gyakorolt hatását, illetve az intézkedések megszűntetése esetén valószínűsíthető hatást az intézkedéseket ellenző vállalatok legtöbb beadványa – az 5.3. szakasz részletes elemzése szerint – lényegesen eltúlozta. Ami a kötelezettségvállalással járó állítólagos adminisztratív terhet illeti, a független importőrök és a downstream gazdasági szereplők érdekeinek hatékonyabb védelme érdekében az intézkedések formájára vonatkozóan időközi felülvizsgálat indítható.
 (254)
 Számos fél azt állította, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a fogyasztók érdekeit. A Bizottság úgy vélte, hogy a fogyasztók alacsonyabb árakhoz fűződő érdekei átfedésben vannak a downstream felhasználók 5.2.3. szakaszban értékelt érdekeivel. A Bizottság ezen oknál fogva nem végzett külön elemzést a fogyasztók tekintetében.
 (255)
 A nyilvánosságra hozatalt követően a SAFE benyújtott egy részletesebb beadványt, melyben elemezte az intézkedéseknek a németországi villamosenergia-fogyasztókra gyakorolt hatását. A SAFE-tanulmány végkövetkeztetése szerint az intézkedések megszűntetésével a németországi villamosenergia-fogyasztók évente hozzávetőleg 570 millió EUR-t takaríthatnak meg, feltételezve hogy a modulok 0,40–0,45 EUR/W-ért beszerezhetők és teljesül a 2 500 MW-os éves célérték. A Wacker emellett azt állította, hogy az intézkedések megszűntetése évente akár 1 milliárd EUR-s megtakarítást is jelenthet a fogyasztók számára. Ezt az összeget úgy számították ki, hogy összevetették a minimális importár és a napelemmodulok múltbeli 0,42/W EUR-s feltételezett ára, valamint a 2017-re várt 0,32/W EUR-s ára közötti különbséget.
 (256)
 A Bizottság megállapította, hogy e számítások a végletekig leegyszerűsített feltevéseken alapulnak. Először is: a minimális importár rendszere beépített kiigazítási mechanizmussal rendelkezik. Ennek jóvoltából a figyelembe vett időszak nagy részében a minimális importár nem mutatott jelentős eltérést a modulok világpiaci vételárának átlagához képest. A kettő között csak 2016-ban volt tapasztalható nagyobb különbség, amelyet azonban a minimális importár legutóbbi, 2017 elejétől érvényes kiigazításával sikerült legalább részben korrigálni. Annak érdekében, hogy a jövőben ki lehessen küszöbölni, hogy a minimális importár túlságosan eltávolodjon a modulok világpiaci vételárától, illetve hogy az intézkedések még szerényebb hatást gyakoroljanak a fogyasztókra, a Bizottság a minimális importár formájának és szintjének felülvizsgálatára időközi felülvizsgálatot szándékozik indítani. Meg kell jegyezni, hogy az intézkedések szintje a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat keretében nem módosítható, mivel egy ilyen jellegű módosítás időközi felülvizsgálathoz kötött.
 (257)
 Másodszor: a felek az alacsonyabb minőséget képviselő, polikristályos modulokra vonatkozó árakat használták fel számításaikhoz. Az Unióban értékesített modulok nagy részét azonban a nagy hatásfokú polikristályos és monokristályos modulok teszik ki. E termékek árai jóval magasabbak, és így a minimális importár – amely kivétel nélkül valamennyi modulra alkalmazandó – és a tényleges vételár közötti különbség még kisebb volt.
 (258)
 A Bizottság ebből adódóan úgy véli, hogy az intézkedések csak igen korlátozott hatást gyakoroltak a fogyasztók pénzügyi helyzetére és a napenergia-hasznosításra.
 (259)
 Több fél azt is előadta, hogy a modulárak emelkedését eredményező minimális importár miatt nem sikerült Németországban teljesíteni a fotovillamos rendszerek kiépítése kapcsán meghatározott éves célértékeket. A Bizottság mindazonáltal nem volt meggyőződve arról, hogy ez az egyetlen okot feltételező összefüggés megállná a helyét. A minimális importár és az értékesítési átlagár közötti eltérés kisebb volt a felek által feltételezettnél, az intézkedések pedig nem gyakoroltak jelentős hatást a keresletre. Ennek alapján a Bizottság azt is megállapította, hogy a minimális importár nem játszott jelentősebb szerepet abban, hogy a napenergia-hasznosítás kapcsán rögzített célértékeket nem sikerült teljesíteni.
 5.3. Az intézkedések hatása a napenergiát hasznosító létesítmények iránti keresletre
 5.3.1. Előzetes megjegyzések
 (260)
 Az intézkedéseket ellenző felek szinte mindegyike azzal érvelt, hogy az intézkedések növelik a napenergiát hasznosító új létesítmények árát és visszafogják a napelemmodulok iránti keresletet, aminek következtében a fogyasztók drágábban jutnak a napenergia-hasznosítással nyert energiához. Néhány fél ugyan elismerte, hogy a napenergiát hasznosító uniós létesítmények számának csökkenésében a támogatási programok átalakítása és – bizonyos tagállamok esetében – felfüggesztése, illetve megszüntetése is szerepet játszik, de úgy vélték, hogy az intézkedések mesterségesen magas árakat eredményeznek és tovább lassítják a napenergia-hasznosítás elterjedését. Állításuk szerint a közelmúlt szakpolitikai változásai, mint például az új napenergia-létesítmények esetében bevezetett versenytárgyalásos pályázati eljárások fokozták a hatályos intézkedések miatt magasabb árak okozta károkat. Az intézkedések megszüntetése véleményük szerint utat nyitna az Unióban a napenergia-hasznosítási költségek csökkenése előtt, ami amellett, hogy ösztönzőleg hatna a szolárpanelek iránti keresletre és a tisztaenergia-ellátás egésze tekintetében mérsékelné a költségeket, a végső fogyasztók szempontjából is hozadékkal járna.
 (261)
 A Bizottság a napenergia-hasznosítás uniós piacán három szegmenst azonosított:
 —
 általában talajra telepített, nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerek (vagy naperőműparkok), amelyek beépített kapacitása meghaladja az 1 MW-ot és a megtermelt villamos energia betáplálásához jellemzően nagyfeszültségű átviteli hálózatra csatlakoznak,
 —
 általában a felhasználók épületének tetejére szerelt kereskedelmi fotovillamos rendszerek (vagy létesítmények). A felhasználó ebben az esetben olyan kereskedelmi szervezet (például áruház vagy raktár), amelynek fotovillamos rendszere kisfeszültségű elosztóhálózatra csatlakozik. A kereskedelmi létesítmények egyaránt felhasználhatók önellátást célzó termelésre és a villamosenergia-hálózatba táplálására,
 —
 általában lakóházak tetejére szerelt lakossági fotovillamos rendszerek (vagy létesítmények), amelyek teljesítménye jellemzően nem haladja meg a 10 kW-t. A lakossági létesítmények rendszerint kisfeszültségű elosztóhálózatra csatlakoznak és egyaránt felhasználhatók önellátást célzó termelésre és a villamosenergia-hálózatba táplálására.
 (262)
 A Bizottság meglátása szerint a felülvizsgálati időszakban, illetve az azt megelőző években mindhárom szegmens esetében – miként azt az 5.3.2. szakasz kifejti – a támogatási programok jelentették a kereslet hajtóerejét. A Bizottság emellett úgy látta, hogy a felülvizsgálati időszak végén és 2016-ban jelentős változások következtek be és a három szegmens iránti keresletet egyre inkább más tényezők határozták meg. A nagy, közüzemi méretű naperőmű-parkok iránti kereslet mozgatórugóját – az 5.3.3. szakaszban foglaltak szerint – egyre inkább a pályázatok jelentik, de feltehetően a keresletet nagyon kismértékben a hálózati árparitás elérése is meghatározza. A kereskedelmi és lakossági létesítmények iránti keresletet – miként az az 5.3.4. szakaszban megállapításra került – függetlenül attól, hogy azokat terhelik-e adók vagy sem, egyre markánsabban a fogyasztói árparitás elérése vezérli.
 5.3.2. A támogatási programok átalakításának és – egyes tagállamok esetében – felfüggesztésének vagy megszüntetésének hatása
 (263)
 Az intézkedéseket ellenzők állítása szerint a minimális importár miatt a napenergiát hasznosító termékek költségei nem tudták követni a tanulási görbét, holott az állami támogatások szintjét e tanulási görbéhez igazították. Véleményük szerint ez, a csökkenő állami támogatások és a stagnáló árak közötti összhang hiánya vezetett ahhoz, hogy az Unióban csökkent a kereslet a szolárpanelek iránt. Álláspontjuk szerint, bár a Bizottság az eredeti rendeletben azzal számolt, hogy a támogatási programokat idővel hozzáigazítják a projektek árváltozásaihoz (60), a gyakorlatban ez nem valósult meg, aminek következtében az uniós piac beszűkülése kivétel nélkül az összes upstream és downstream vállalatot súlyosan érinti. Beadványuk szerint e megállapítást többek között a Német Gazdasági és Energiaügyi Minisztérium (a továbbiakban: BMWi) egyik tanulmánya (61) is elismeri.
 (264)
 E felek előadták, hogy míg a minimális importár 2013-től viszonylag stabil maradt, addig a napenergia-iparág folyamatosan 21 %-os tanulási görbével (62) rendelkezett. A szóban forgó tanulási görbe lényege, hogy ha a teljes beépített napenergiatermelő-kapacitás kétszeresére nő, az előállítási költség 21 %-kal csökken. A világ összesített napenergiatermelő-kapacitása 2013-ban mintegy 130 GW-t tett ki és a várakozások szerint 2016 végére eléri a 290 GW-t. Ez azt jelenti, hogy napjainkra a kapacitás megkétszereződött, az előre jelzett előállítási költség pedig 21 %-ot visszaesett. A felek beadványai alapján 2016-ban előfordult, hogy a minimális importár 30 %-kal meghaladta a – PVinsights és más források által jelentett – globális szerződéses értékesítési árat. Véleményük szerint ez azt jelenti, hogy az európai fogyasztókat gyakorlatilag megfosztották a lehetőségtől, hogy kihasználják az előállítási költség világszinten tapasztalt csökkenéséből származó előnyöket.
 (265)
 A Bizottság a fenti érvek alapján elismerte, hogy a napenergia-iparág meredek tanulási görbével rendelkezik, a napenergiát hasznosító termékek előállítási költsége pedig csökken. A kötelezettségvállalás/minimális importár rendszerébe emiatt építettek be egy olyan kiigazítási mechanizmust, amely az egyik – a Bloomberg – piaci hírszerző ügynökség által közzétett árakon alapul. A versenyképes piacokon az áraknak tükrözniük kell az előállítási költség csökkenését. A Bizottság által használt árindex azonban csak szerény mértékű változást mutatott, ami felveti a kérdést – amelyet a Bizottság e vizsgálat keretében nem elemzett –, hogy a Bloomberg-index továbbra is megfelelően tükrözi-e a világpiaci ár alakulását. Minthogy a jelenlegi felülvizsgálat a hatályvesztés kérdésével foglalkozik és ennélfogva nem módosíthatja az intézkedések szintjét vagy formáját, e kérdéskört szükségtelen tovább elemezni.
 (266)
 Amennyiben az érdekelt felek szerint létezik olyan módszer, amellyel az intézkedések szintje megfelelőbb módon tükrözné a napenergia-iparág tanulási görbéjét és a világpiaci ár abból adódó változását, kérelmezhetik, hogy a Bizottság indítson időközi felülvizsgálatot. Az előzőekben idézett BMWi-tanulmány bizottsági elemzése rávilágított arra, hogy a németországi új létesítmények tekintetében kitűzött 2014-es 2 500 MW-os célérték teljesítése elsősorban amiatt hiúsult meg, hogy a létesítmények stagnáló árai mellett a térítési díjakat egyenletesen csökkentették. A tanulmány emellett arra is rámutatott, hogy a napenergia-hasznosítás piacán az árak nem feltétlenül a napenergiát hasznosító termékek előállítási költségeit tükrözik, hanem a globális szinten rendelkezésre álló tetemes kapacitásfeleslegeket. A Bizottság megállapította, hogy a napenergia-hasznosítás esetében a nagykereskedelmi árak nemcsak az Unióban, hanem az egész világon stagnáltak. 2014 második felében voltaképpen – amint azt számos piaci hírszerző ügynökség, így például a PVinsights (63) és a Bloomberg (64) is jelentette – még nőttek a napelemmodulok euróban denominált világpiaci árai.
 (267)
 A Bizottság azt is megállapította, hogy az intézkedések bevezetését megelőző években egyes tagállamokban magas szintű támogatást biztosító programok működtek, aminek hátterében az állt, hogy e programokat az uniós árak színvonalához és más harmadik országok – például Japán, Tajvan vagy az Amerikai Egyesült Államok – áraihoz igazították. A támogatási rendszerek némelyikét nem úgy alakították ki, hogy képes legyen kezelni a Kínából érkező dömpingelt árú modulok tömeges beáramlását. E beáramlás következtében az intézkedéseket megelőző években a telepítések hatalmas lendületet vettek. A napenergiát hasznosító létesítmények telepítése 2011-ben érte el csúcspontját, és ebben az időszakban egyes tagállamok jelentősen túllépték a napenergia-hasznosítás tekintetében kitűzött célokat. A megújuló energiáról szóló, 2015. júniusi bizottsági eredményjelentés szerint a technológiai szintet tekintve a fotovoltaika (azaz a napenergia) már 2013-ban elérte a 2020-ra tervezett használat szintjét (65). Egyes tagállamokban ez nem várt pénzügyi terheket rótt a támogatási rendszerekre. A szakpolitika erre a támogatások szintjének csökkentésével, sőt volt, hogy a támogatási program felfüggesztésével és/vagy átalakításával reagált. A szóban forgó változtatásokat a már telepített létesítmények vonatkozásában is végre kellett hajtani, hiszen máskülönben a támogatás a beruházók túlkompenzálását eredményezte volna (66).
 (268)
 A napenergia-hasznosítás egyesült királyságbeli piacán tapasztalt, 2014–2016 közötti változások szintén azt igazolják, hogy az Unióban a támogatási programok szintje jelentette a kereslet fő hajtóerejét. Mindaddig, amíg magas átvételi árakat alkalmaztak, a piac még a hatályos piacvédelmi intézkedések ellenére is virágzott. Miután azonban 2016 elején felhagytak az átvételi árak alkalmazásával, az új létesítmények volumene hirtelen zuhanni kezdett. Ezt az SPE „Global Outlook” (Világpiaci kilátások) című kiadványa is elismeri: az Egyesült Királyságban – mely Európában e tekintetben a felzárkózó piacok közé tartozik – a napenergia-hasznosítás közelmúltbeli fellendülése elsősorban a közüzemi méretű rendszereknek nyújtott ösztönzőknek volt köszönhető, amelyeket 2016 márciusában megszüntettek (67).
 (269)
 A piaci hírszerző ügynökségek jelentéseinek többsége szinte sohasem az intézkedéseket, hanem rendszerint az egyre szűkülő támogatási programokat és a bizonytalan szabályozási környezetet jelöli meg a napenergia iránti uniós kereslet stagnálásának fő okaiként. A Solar Power Europe „Global Market Outlooks” (Világpiaci kilátások) című kiadványa az európai napenergia-piacok csökkenését szintén a szerényebb ösztönzőkre és a piac fejlődési irányát övező bizonytalanságra, illetve a meglévő létesítményeknek szóló támogatási programokat érintő – a túlkompenzáció elkerülését szolgáló – megszorításokra vezeti vissza. Az SPE a 2015. évi „Global Outlook”-ban (Világpiaci kilátások) a németországi helyzetről például a következőket írja: „a 2014. évi rangsorban második Németország a hivatalos célként kitűzött 2,5 GW helyett kevesebb mint 2 GW-nak (1,9 GW) megfelelő kapacitást létesített. A fotovillamosenergia-hasznosításban világelső ország [vagyis Németország] a ránehezedő nyomás miatt kénytelen volt a támogatási rendszer költségeit csökkenteni és új szabályozást bevezetni, aminek következtében a piac két év alatt (7,6 GW-ról 1,9 GW-ra csökkenve) 75 %-ot vesztett méretéből” (68).
 (270)
 A Bizottság megállapította, hogy a 2010–2013-as időszak éveiben a napenergiát hasznosító létesítmények iránti kereslet jelentősen megnőtt, aminek hajtóerejét – bizonyos tagállamok esetében – a tisztességes modulárak szintjéhez igazodó átvételi árak és tisztességtelen módon dömpingelt kínai modulok hatására kialakult árszínvonal közötti eltérés jelentette. A 2013-ban, illetve az azt követő években bekövetkezett keresletcsökkenés természetes velejárója volt a telepítések előző években tapasztalt fellendülésének. A napelemmodulok felhasználásának/a telepítések jelentős visszaesése már 2012-ben kezdetét vette, ami egybeesett azzal, hogy az említett évben egyes tagállamok számottevő mértékben csökkentették az átvételi árakat. 2014 és a felülvizsgálati időszak között az uniós kereslet kizárólag az Egyesült Királyságban nőtt, vagyis abban a tagállamban, amely ebben az időszakban a legvonzóbb támogatási programokkal rendelkezett. A Bizottság ezért megállapította, hogy a felülvizsgálati időszakban és az azt megelőző években a támogatási programok jelentették a kereslet fő hajtóerejét. Ennélfogva levonható a következtetés, miszerint a független importőröket, a downstream és az upstream iparágat súlyosan érintette az uniós felhasználás összeomlása, amely nem áll összefüggésben az intézkedések bevezetésével.
 5.3.3. Az intézkedések hatása a nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerekre
 (271)
 Az új uniós állami támogatási szabályok (69) értelmében az 1 MW-ot meghaladó, nagyobb kapacitású létesítményekre (70) vonatkozó támogatási programokat 2017 elejéig át kell alakítani „piaci alapú” programokká, ami alól azonban kivételt képeznek azok a támogatási programok, amelyeket még az új szabályok hatálybalépése előtt engedélyeztek. Utóbbiak az engedélyezési időszak végéig változatlan formában továbbra is alkalmazhatók (71). Piaci alapú mechanizmusnak a zöld tanúsítványok intézménye és a versenyeztetéses ajánlattételi eljárás számít.
 (272)
 A versenyeztetéses ajánlattételi eljárások jelentik az említett új állami támogatási szabályokban előírt piaci alapú mechanizmusok egyik fajtáját. E mechanizmus keretében a kormányok árverésre bocsátják a telepítendő kapacitásmennyiséget. Az uniós állami támogatási szabályokkal összhangban a versenyeztetéses ajánlattételi eljárások elvben technológiasemlegesek, de ha azt az energiaforrások szükségszerű diverzifikációja megköveteli, akár technológiaspecifikusak is lehetnek.
 (273)
 A naperőműparkok fejlesztői arra a legalacsonyabb árra tesznek ajánlatot, amelyért a naperőműpark teljes élettartamára vállalni tudják az energia hálózatba táplálását.
 (274)
 Az intézkedések ellenzői szerint a versenyeztetéses ajánlattételi eljárások új árérzékeny rendszerével a minimális importár még kedvezőtlenebb hatást fog gyakorolni a napenergia-hasznosítás elterjedésére, mivel növeli a fotovillamos rendszerek legfontosabb alkotórészének, a moduloknak az árát. E felek meglátása szerint a kapacitásokra vonatkozó pályázati rendszer és az intézkedések megszűntetése együttesen jelentős megtakarításokat eredményezhet. Minthogy a költségmegtakarítások közvetlenül megjelennek a villamos energia végső árában, minél olcsóbbak a fotovillamos rendszerek, annál nagyobb lehet a kormányok hajlandósága arra, hogy napenergiát hasznosító létesítményeket építsenek. A fotovillamos rendszerek árcsökkenése emellett kedvező hátteret teremt a tagállamok számára a megújulóenergia-felhasználás kapcsán kitűzött célértékek eléréséhez.
 (275)
 A felek példaként Németországot említették, ahol állításuk szerint már sor került néhány kísérleti árverésre és ezek igen sikeresen 7,25 eurócent/kWh-ra szorították le az átlagárat 2016 augusztusában. Egy, az SPE és a SAFE által rendelkezésre bocsátott elemzés szerint a minimális importár megszüntetésével a pályázatok jóvoltából akár 10 %-kal is csökkenhet a rendszerár az Unióban a közüzemi méretű fotovillamos létesítmények esetében. Az intézkedéseknek a pályázati eljárások eredményére gyakorolt negatív hatására az SPE legfrissebb „Global Market Outlook” (72) (Világpiaci kilátások) c. kiadványa is felhívja a figyelmet. Egy másik fél – anélkül, hogy megállapításait alátámasztotta volna – felvetette, hogy a globális piacokon jelenleg érvényesülő csökkenő tendencia alapján az intézkedések megszüntetésével a napenergia németországi ára 5 eurócent/kWh-ra csökkenhet.
 (276)
 Az intézkedéseket ellenző felek előadták, hogy néhány jogrendszerben – különösképpen az Egyesült Királyságban – a napenergia-hasznosítás kénytelen volt a többi megújuló energiaforrást hasznosító létesítménnyel, például szárazföldi szélparkokkal versenyezni. Mivel a szélenergiára nem vonatkoznak intézkedések, a napenergia-hasznosítás nem volt valódi versenytársa a szélenergia-hasznosításnak és a napenergiát hasznosító projektek közül csak igen kevés jutott túl a szóban forgó árveréseken. Néhány fél azt állította, hogy Németország is mérlegeli a technológiasemleges pályázatok bevezetését, és hogy az ilyen jellegű semleges pályázatok tovább növelik az intézkedések miatt magasabb árakból adódó hátrányt, mivel a napenergia más megújulóenergia-technológiákkal – különösképpen pedig a szélenergia projektekkel – szemben alulmarad a pályázatok elbírálásakor.
 (277)
 Az intézkedéseket támogató felek állítása szerint a pályázati rendszer és a telepítési célértékek bevezetése pontosan azt a célt szolgálta, hogy a kormányok szabályozni tudják a napenergia-hasznosítás szintjét, valamint hogy elejét vegyék a korábbiakhoz hasonló telepítési konjuktúraciklusoknak.
 (278)
 A nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerek támogatási programjainak elemzését a Bizottság Németország, Franciaország és az Egyesült Királyság vizsgálatára korlátozta. E döntés mellett szól, hogy a felülvizsgálati időszakban ezek az országok adták az újonnan telepített, napenergiát hasznosító uniós létesítmények mintegy 80 %-át. Helyénvaló volt tehát, hogy az Unió egészének helyzete helyett az elemzés az e három tagállambeli fejleményekre összpontosítson.
 (279)
 Az elemzés az érdekelt felek által benyújtott információkon, a Bizottság által a vizsgálat során beszerzett információkon, valamint a Bizottsághoz az állami támogatások ellenőrzése kapcsán benyújtott, tagállamoktól származó információkon alapul.
 (280)
 Németország és Franciaország immár meghatározta az elkövetkező három évre vonatkozó célokat. Franciaország a 2017–2019-es időszakra évente két, egyenként 500 MW-os, napenergia-specifikus pályázati kör meghirdetését tervez. Ez évente összesen 1 000 MW-nak megfelelő új kapacitás telepítését jelenti. Németország a tervek szerint 2017-től legalább 2020-ig évi 600 MW-nak megfelelő volumenre ír majd ki pályázatot a napenergia tekintetében.
 (281)
 Az Egyesült Királyságban ezzel szemben nincsenek specifikusan a napenergia-technológiára vonatkozó pályázatok. 2015 februárjában sor került egy több technológiára kiterjedő pályázati eljárás lefolytatására, amelynek során a napelemmodulok más technológiákkal együtt versenyeztek a különbözeti szerződések odaítéléséért. Az Egyesült Királyság egyelőre nem tervez újabb pályázati eljárásokat, mivel a kormány álláspontja szerint a közüzemi méretű szárazföldi szélenergia-, illetve napenergia-hasznosítás támogatási programok nélkül is versenyben tud maradni a többi villamosenergia-forrással folytatott versenyben.
 (282)
 Németország és Franciaország esetében az intézkedések semmilyen módon sem befolyásolhatják a közüzemi méretű rendszerekhez alkalmazott napelemmodulok iránti keresletet, hiszen a napenergia-hasznosításra „kizárólagos” pályázatok vonatkoznak, a kapacitások pedig rögzítettek. Az egyetlen különbséget a valamivel magasabb végfogyasztói ár jelenti, aminek hátterében a pályázati költségek fedezését szolgáló adók, illetve díjak állnak.
 (283)
 A pályázatok technológiasemleges jellege miatt, illetve mert a tervekben nem is szerepel újabb pályázatok kiírása, az Egyesült Királyság esetében az elemzés más eredményre jutott. Itt a napenergia valamennyi energiaforrással versenyben áll. Az intézkedések nyomán a napenergia-hasznosítás azonban nem vált versenyképtelenné. A 2015. februári árverésen a 2,1 GW-os teljes kapacitás 18,5 %-át a napenergia-hasznosítás számára ítélték meg. E pályázat tehát azt igazolja, hogy a napenergia-hasznosítás még a hatályban lévő intézkedések mellett is eredményesen tud részt venni a technológiasemleges pályázatokon (73). A pályázati eredmények tekintetében az intézkedések legfeljebb kismértékben csökkentették a napenergia-hasznosítás súlyát, azaz elképzelhető, hogy ha nincsenek hatályban lévő intézkedések, akkor a technológiasemleges pályázatokból nagyobb arányban részesült volna a napenergia-hasznosítás. Végezetül: a Bizottság úgy vélte, hogy ha az intézkedéseket megszüntetik és a napelemmodulokat dömpingelt árakon szerzik be, akkor a több technológiára kiírt pályázatok tisztességtelen előnyhöz juttatnák a napelemmodulokat a többi megújuló energiaforrással szemben. Az intézkedésekkel tehát a napenergia-hasznosítás nem kerül versenyhátrányba, pusztán helyreállnak a különböző technológiák között az egyenlő versenyfeltételek.
 (284)
 A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nincs kapcsolat a kWh-kénti árak csökkenése és a napenergia iránti fokozott kereslet között. Kiemelendő, hogy Németország, Franciaország és az Egyesült Királyság nem növelte a napenergia-hasznosítás kapcsán meghatározott célértékeiket azért, mert a projektfejlesztők alacsonyabb ajánlatokat tettek a kapacitásárveréseken. A tagállamok célja a pályázati rendszer bevezetésével sokkal inkább az volt, hogy szabályozni tudják a napenergia-hasznosítás szintjét. Ezt az SPE is elismerte 2015. évi „Global Outlook” (Világpiaci kilátások) című kiadványában: „Hasonló a helyzet Franciaország, az Egyesült Királyság és Németország esetében is, ahol szintén újfent növekszik az egyetlen vagy több technológiára kiírt pályázatok száma, aminek hátterében az áll, hogy a kapcsolódó szegmensekben hatékonyabban lehessen szabályozni a fotovillamos piac fejlődését” (74).
 (285)
 Az SPE állítása szerint a Bizottság hiányosan, sőt pontatlanul ismertette, hogy az SPE miként vélekedik az intézkedések pályázatokra gyakorolt hatásáról. A Bizottság megerősítette, hogy az SPE 2016. évi „Global Market Outlook” (Világpiaci kilátások) kiadványában, továbbá számos egyéb beadványában is amellett foglalt állást, hogy a minimális importár kedvezőtlen hatást gyakorol a pályázati eredményekre. A Bizottság mindazonáltal – amint az a fentiekben részletesen kifejtésre került – nem osztotta ezt az álláspontot. A Bizottság ugyanakkor megjegyezte, hogy a Solar Power Europe „Global Market Outlook 2016–2020” (Világpiaci kilátások 2016–2020 között) című kiadványában továbbra is úgy vélte, hogy a pályázatokat a kormányok felhasználhatják a napenergia-hasznosítás szintjének szabályozására, sőt akár korlátozására is: „A politikai döntéshozók gyakran előnyben részesítik a nem koncentrált, tetőre szerelt felszerelésekkel biztosított napenergia-hasznosítást, amely téren az egyeduralkodónak számít a többi megújulóenergia-technológiával szemben és – szemben a talajra telepített fotovillamos erőművekkel – nem áll versenyben más felhasználási módokkal. Különösen igaz ez azokra az európai országokra, ahol a kiírt pályázatok a talajra telepített fotovillamos rendszerekre olykor még (Németország esetében például max. 10 MW-os) méretkorlátokat és volumenkorlátokat is meghatároznak” (75).
 5.3.4. Az intézkedések hatása a hálózati árparitás napenergiával történő elérésére
 (286)
 A „hálózati árparitás” kifejezés azt az időpontot jelöli, amikor egy adott fejlődő technológia ugyanolyan költségek mellett állít elő villamos energiát, mint a hagyományos technológiák. A hálózati árparitásnak valójában két formája létezik. Nagykereskedői árparitásról akkor beszélünk, ha a fotovillamos rendszerek (jellemzően a nagy, közüzemi méretű rendszerek, amelyek átviteli/elosztási hálózatra csatlakoznak) olyan fajlagos energiatermelési költségen (levelised cost of electricity, a továbbiakban: LCOE) (76) képesek villamos energiát termelni, amely alacsonyabb az arról a nagykereskedelmi piacról beszerzett villamos energia áránál, amelyen a legnagyobb (általában hagyományos) termelők versenyeznek. Az energiát nagykereskedelemi szinten rendkívül nagy ipari fogyasztók és szolgáltatók részére értékesítik, amelyek az energiát elosztják a háztartások, illetve egyéb kisebb végfogyasztók között. Fogyasztói árparitásról akkor beszélünk, ha a (jellemzően tetőre szerelt) fotovillamos rendszerek olyan LCOE-n képesek villamos energiát termelni, amely alacsonyabb a kiskereskedelmi villamosenergia-ár (valamennyi átviteli és elosztói díjat, közüzemi haszonkulcsot és adót tartalmazó) költségénél.
 (287)
 A Bizottság először a nagykereskedői árparitás, majd a fogyasztói árparitás helyzetét elemezte.
 (288)
 Nagykereskedői árparitás. Az intézkedések ellenzői azt állították, hogy az intézkedések megszüntetése esetén a napenergiát hasznosító nagy méretű létesítmények számára az Unió legnaposabb részein – például Spanyolországban – elérhető lenne a nagykereskedői árparitás. A SAFE egyik tagja által bemutatott üzleti terv szerint esetükben a 3,8 eurócent/kWh-s LCOE megvalósítható lenne a spanyolországi Cádiz régióban, ha a modulokat 0,35 EUR/W-os áron tudnák beszerezni. E fél meggyőződése, hogy ha nem lennének érvényben vámok, akkor a 2017 elején megvalósuló projekthez az 1. kategóriájú kínai gyártóktól nagyobb mennyiségek megrendelésekor a modulok beszerezhetők lennének 0,35 EUR/W áron. Ilyen alacsony LCOE-vel állításuk szerint a napenergia nemcsak a többi hagyományos energiaforrással szemben érné el a hálózati árparitást, hanem a közeljövőben egyetlen olyan villamosenergia-előállítási mód sem lenne, amely e tekintetben jobb eredményeket tudna felmutatni. E költségelőny a dél-európai országok kínálta egyéb kedvező körülményekkel együtt – vagyis a jó hálózati csatlakozási lehetőségekkel, a stabil politikai és gazdasági környezettel, az erős és likvid pénznemekkel – egyedülálló lehetőséget teremt számukra ahhoz, hogy megszerezzék a vezető pozíciót az európai energiatermelésben. A szóban forgó felek állítása szerint ebben az intézkedések akadályozzák meg őket.
 (289)
 A Bizottság megállapította, hogy a szoláris sugárzás tekintetében a spanyolországi Cádiz régió rendelkezik az Unión belül az egyik legkedvezőbb értékekkel (az napsütéses órák évi száma itt a legmagasabb), aminek jóvoltából a lehető legmagasabb szintű modulonkénti energiatermelés érhető el. Tekintettel arra, hogy az Unió legtöbb területén ennél jóval kisebb a szoláris sugárzás, számításba kell venni azt is, hogy a többi piacon mikor érhető el a nagykereskedői árparitás, bár úgy tűnik, hogy a brit kormány szerint erre már a közeljövőben sor kerülhet. A Bizottság azt is megállapította, hogy komoly különbségek tapasztalhatók az egyes tagállamok nagykereskedelmi árai között, ami azt jelenti, hogy a nagykereskedői árparitás tagállamonként más-más árak mellett érhető el.
 (290)
 A Bizottság ezért arra az álláspontra jutott, hogy a közeljövőben az Unión belül még az intézkedések megszűntetése esetén sem lesz széles körben elterjedt a nagykereskedői árparitás.
 (291)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél is jelezte, hogy nem értett egyet a Bizottság azon következtetésével, miszerint még a piacvédelmi intézkedések hatályvesztése esetén sem lesz a közeljövőben az Unión belül széles körben elterjedt a nagykereskedői árparitás. E felek a Becquerel Institute 6 oldalas jelentésére hivatkoztak, amely tizenegy tagállam tekintetében vizsgálta a nagykereskedői árparitás elérésének esélyeit. A szóban forgó jelentés összeállítását a vizsgálatban érdekelt három fél finanszírozta, amely az intézkedésekkel szemben foglalt állást.
 (292)
 A Bizottság megállapította, hogy más források a Becquerel Institute-nál kevésbé derűlátón vélekednek a napenergiával elérhető LCOE-szintről, következésképpen pedig azzal kapcsolatban sem olyan optimisták, hogy Európában mikorra érhető el hálózati árparitás a napenergia tekintetében. Így például a Bloomberg részletes jelentése (77) jóval magasabb várható LCOE-tartományokat jelzett a kulcsfontosságú piacok – többek között Franciaország, Németország, Olaszország és az Egyesült Királyság – esetében. A különbségeket az alábbi táblázat tartalmazza:
 Tagállam
 Bloomberg szerinti LCOE-tartományok EUR/MWh (78)
 Becquerel szerinti LCOE-tartományok EUR/MWh
 Alsó érték
 Felső érték
 Alsó érték
 Felső érték
 Franciaország
 58
 105
 34
 53
 Németország
 66
 107
 46
 54
 Olaszország
 65
 99
 36
 58
 Egyesült Királyság
 77
 117
 49
 60
 (293)
 A Becquerel valamennyi tagállam esetében 0,726 EUR/W-os feltételezett CAPEX-költségekkel számolt. A Bloomberg jóval magasabb CAPEX-et feltételezett és különbséget tett az egyes tagállamok között: Franciaország: 0,99 EUR/W, Németország: 0,9–0,94 EUR/W, Olaszország: 0,76–0,99 EUR/W, valamint Egyesült Királyság: 0,9–0,94 EUR/W. A különbség bizonyos mértékben magyarázható azzal, hogy a Becquerel a feltételezett modulárak esetében nem vette figyelembe az intézkedéseket. Mindazonáltal egy ennyivel alacsonyabb szintet mutató CAPEX nem tűnik valószínűnek, különös tekintettel arra, hogy a Bloomberg szerint az Unióban eleve alacsonyabb a CAPEX, mint azokban az országokban, ahol nem alkalmaznak piacvédelmi intézkedéseket (így például Törökországban 1,04 EUR/W, Egyesült Arab Emírségekben pedig 1,14 EUR/W).
 (294)
 A Becquerel és a Bloomberg tehát eltérő előrejelzéseket adtak. Eltérően vélekednek arról, hogy mikorra tehető, hogy a közüzemi méretű naperőművek építése ténylegesen olcsóbb lesz a fosszilis tüzelőanyaggal működő erőművek működtetésénél. Franciaország esetében a Becquerel feltételezése szerint ez már bekövetkezett, az Egyesült Királyság és Németország esetében pedig úgy véli, hogy erre 2018-ban, illetve 2020-ban fog sor kerülni. A Bloomberg ezzel szemben mindhárom tagállam esetében úgy látja, hogy a közüzemi napenergia-hasznosítás csak 2025 és 2030 között válik ténylegesen olcsóbbá a fosszilis tüzelőanyaggal működő erőműveknél (79). A Bloomberg meglátása szerint a közüzemi méretű napenergia-erőművek alkalmazása az Unió legtöbb részén így csak 2025 után fog szélesebb körben elterjedni (80).
 (295)
 Végezetül: a Becquerel jelentése következtetésként arra jutott, hogy: „A fotovillamos energia 2019-re Európa több jelentősebb piacán, az elkövetkezendő öt évben pedig [...] az európai országok többségében versenyképessé válhat”. Ez annyit tesz, hogy a legtöbb tagállam – Németországot is beleértve – várhatón még abban a vitatott esetben is csak az intézkedések 2019-es hatályvesztésekor éri el a hálózati árparitást, ha a Becquerel-jelentésben foglalt feltételezések és megállapítások a jövőben igaznak bizonyulnak.
 (296)
 Az SPE benyújtotta a Deutsche Bank két jelentését (81), amelyek véleményük szerint cáfolják a Bizottság azon nézetét, hogy a nagykereskedői árparitás nem érhető el a közeljövőben. A Bizottság megállapította, hogy a két jelentés valójában nem a nagykereskedői, hanem a fogyasztói árparitással foglalkozott, amit nemcsak a szöveg, hanem a napenergia LCOE-jéhez mért magas LCOE is bizonyít. Miként azt a következő preambulumbekezdések kifejtik, a Bizottság nem vitatja, hogy az Unió bizonyos részein már elérték a fogyasztói árparitást.
 (297)
 Fogyasztói árparitás. Az intézkedések ellenzői azt is előadták, hogy azokban a tagállamokban (így például Németországban), ahol magas a villamos energia fogyasztói ára, a tetőre szerelt napenergia-létesítmények még támogatások nélkül is elérték a fogyasztói árparitást, azaz gazdaságilag életképessé váltak. Ezt a felek egyike egy bevásárló központ példájával illusztrálta. A bevásárló központ a szolárpanel-telepítéshez nagy tetőfelülettel rendelkezik és napközben energiára van szüksége ahhoz, hogy fő tevékenységét ellássa. Energiaszükséglete tehát egybeesik a napenergia-termelés csúcsidőszakával. Németországban jelenleg egy kWh-ért hozzávetőleg 20 eurócent/kWh kell fizetni, míg a tetőre szerelt napenergia-felszerelés LCOE-je körülbelül 10 eurócent/kWh. A szolárpanel-telepítés tehát a villamosenergia-díjak tekintetében jelentős megtakarításokat eredményezhet, különösen azon fogyasztók esetében, akik a nap folyamán nagy mennyiségű energiát használnak fel. Az eredeti vizsgálatkor ez még nem így volt, ugyanis a napenergia felhasználásával előállított villamos energia csak a támogatásoknak köszönhetően tudott gazdasági szempontból életképes maradni. Ha a támogatások többé már nem relevánsak, akkor a fogyasztók a modulok végső árai alapján döntenek a fotovillamos rendszer telepítéséről, márpedig ezek az árak az intézkedések miatt megnőttek.
 (298)
 A Bizottság részletesebben megvizsgálta a németországi fogyasztói árparitás piacát, mivel a felek a vizsgálat során több beadványukban is e piacra hivatkoztak.
 (299)
 Különbséget kell tenni a saját fogyasztásra termelő létesítmények és a villamosenergia-hálózatba táplálását szolgáló létesítmények között.
 (300)
 A Bizottság egyetértett azzal az állásponttal, hogy a napenergia-hasznosítással elért hálózati árparitás igen kedvező fejleménynek számít, mivel az hozzájárul az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez és a fogyasztók villamosenergia-kiadásainak csökkenéséhez. Megállapította, hogy az intézkedések megszüntetésével a szolárpanelek ára csökkenne, aminek következtében nőne azon területek száma, ahol elérhető lenne a fogyasztói árparitás.
 (301)
 A Bizottság ugyanakkor azt is megállapította, hogy az önellátásra használt, tetőre szerelt, kereskedelmi és lakossági létesítményekbe való beruházásokat – amelyekre egyáltalán nem vonatkoznak támogatási programok – a felülvizsgálati időszak során visszafogta a szabályozást övező bizonytalanság. A bizonytalanság abból eredt, hogy kérdéses volt, hogy a német támogatási program finanszírozását szolgáló EEG-pótdíjjal e létesítményeket is megadóztatják-e. A Németország által javasolt, az uniós állami támogatási szabályoknak való megfelelést célzó szabályozási változás nyomán Németországban azok a szervezetek, amelyek saját szükségleteik fedezésére használják a megújuló energiaforrásaikból előállított villamos energiát (más néven termelő-fogyasztók) kötelesek díjat fizetni, melynek mértéke meghaladja a 2 eurócent/kWh-t. Ha tehát egy adott projekt LCOE-je 10 eurócent/kWh, akkor az előállított villamos energia ára már pusztán a díj miatt is 20 %-kal (82) drágább.
 (302)
 A Bizottság a jövőben arra fog törekedni, hogy csökkentse a szabályozást övező bizonytalanságot. A villamosenergia-piac újratervezésére irányuló javaslat és a megújulóenergia-irányelv értelmében a „saját megújulóenergia-fogyasztók [...] aránytalan ügyintézés és a költségeket figyelmen kívül hagyó díjak teljesítése nélkül” fogyaszthatják „a saját maguk által előállított energiát” (83). A piaci hírszerző ügynökségek jelentései szintén kitérnek arra, hogy a szabályozási változások hatással vannak a keresletre. A Bloomberg egyik legfrissebb jelentése a következőképpen fogalmaz: a kereskedelmi és lakossági, kis méretű létesítmények németországi fotovillamos ágazata egyre erőtlenebb azóta, hogy [a betáplálás megtérítése tekintetében] megjelentek a havi eltérések és hatályba lépett az önellátásra kivetett pótdíj alkalmazása (84). A fogyasztói árparitás elérése kapcsán említett fenti példa – valamennyi tényezőt mérlegelve – azt igazolja, hogy a napelemmodulok már most jóval a németországi kiskereskedelmi átvételi ár alatt képesek villamos energiát előállítani. Ha az uniós jogszabályok megteremtik a szükséges szabályozási biztonságot, akkor az várhatóan ösztönzőleg fog hatni a kereslet azon részére is, amelyet nem a támogatási programok határoznak meg. E kereslet valószínűleg érzékenyebb lesz a szolárpanelek árszintjére, és így valószínűleg érzékenyebben fog reagálni az intézkedésekre is.
 (303)
 A hálózatra termelő létesítmények esetében a keresletet elsősorban a támogatási programok határozzák meg, amelyek legfeljebb 1 MW teljesítményű létesítményekre vonatkozóan továbbra is pályázat nélkül alkalmazhatók. A támogatások egy adott szintje mellett a kereslet valamivel magasabb lenne, ha az intézkedéseket megszüntetnék. A támogatásokat mindazonáltal a legtöbb tagállam költségvetési okokra hivatkozva visszafogta, ami azt jelenti, hogy e kereslet az intézkedésektől függetlenül is csökken.
 (304)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az SPE azt állította, hogy a Bizottság hibát vétett akkor, amikor a szabályozást övező bizonytalanságra és az EEG-pótdíjra gyakorolt hatás kapcsán kizárólag a németországi példa alapján alakította ki következtetését. A Bizottság újfent megjegyezte, hogy több tagállamra is hasonló negatív feltételek voltak jellemzők. Legfrissebb „Global Market Outlook 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között) kiadványában az SPE ugyancsak ezt állapította meg a spanyolországi helyzetről: „[...] a spanyol kormány [...] gátat szabott az egyre erősödő önellátási piac növekedésének azzal, hogy megadóztatta a napenergia-hasznosítást és magas bírságokat szabott ki a bejelentést elmulasztó termelő-fogyasztókra” (85) és, hogy „Spanyolországban a napenergia-hasznosítás hasonló sorsra fog jutni, mint számos, egykor magas átvételi árral rendelkező piac – így Belgium, Bulgária, a Cseh Köztársaság és Görögország – esetében. Szlovákiában és Szlovéniában a napenergia-piac fejlődése szinte teljesen megtorpant” (86), valamint, hogy:„A nem koncentrált, tetőre szerelt napelemek fejlettebb piacai közül is számosnak gondot jelent az átvételi árat alkalmazó vagy nettó fogyasztásmérő piacokról az önellátási rendszereket alkalmazó piacokra történő átállás. Ez annak ellenére így van, hogy a napenergia sok esetben olcsóbb, mint a kiskereskedelmi villamos energia. Az akadályok, amelyeket a tetőre szerelt napelemek tekintetében egyes európai országok kiépítettek (az önellátásra felhasznált napenergiára kivetett adók, a többlet villamos energia értékesítésének megnehezítése vagy a többlet csak nagykereskedelmi áron történő átvétele), illetve a további korlátozások bevezetésének napirenden tartása számos potenciális vevőt eltántorított attól, hogy saját fotovillamos rendszerbe ruházzon be” (87). A Bizottság ennélfogva ezt az állítást elutasította.
 5.3.5. Következtetés az intézkedések keresletre gyakorolt hatásáról
 (305)
 Mélyreható elemzést követően a Bizottság megállapította, hogy az intézkedések keresletre gyakorolt hatása tekintetében különbséget kell tenni a különböző ágazatok és a kereslet különböző típusai között.
 (306)
 Támogatási programokból eredő kereslet. A technológiaspecifikus támogatási programok esetében az intézkedések nem gyakorolnak hatást a keresletre. Amennyiben a támogatási programok technológiasemlegesek, az intézkedések csökkentik a napenergia-hasznosítás eredményes szereplésének esélyeit. A Bizottság hangsúlyozza azonban, hogy a napenergia-hasznosítás még e pályázatok révén is jelentős piaci részesedést szerzett, ami azt mutatja, hogy az intézkedések ellenére is képes sikeresen szerepelni a közüzemi méretű kapacitásokra kiírt projektekért folyó versenyben.
 (307)
 Nagykereskedői árparitás. A nagykereskedői árparitás e ponton, illetve a közeljövőben még akkor is csak az ideális feltételeket biztosító területeken érhető el (már ha egyáltalán elérhető), ha az intézkedések megszüntetése nyomán csökkennek a szolárpanelek árai. Egyébiránt: az intézkedések megszüntetése estén jelentkező keresletbővülés várhatóan nem lesz jelentős, és ez a növekedés még az egyes tagállamok nagykereskedelmi árszínvonala függvényében is változhat.
 (308)
 Fogyasztói árparitás. A kereskedelmi létesítmények már ma is elérik a fogyasztói árparitást azokban a tagállamokban (így például Németországban), ahol magasak a kiskereskedelmi árak, függetlenül attól, hogy napfényben mennyire gazdag területről van szó. E tekintetben a kereslet legfontosabb mozgatórugói az adók, a hálózati díjak és a támogatási programokkal összefüggésben bevezetett adók. A Bizottság által 2016. december 1-jén bejelentett, az energiapiac újratervezésére irányuló szabályok (88), valamint a Bizottság által 2016. november 30-án előterjesztett, a tiszta energiára való fogyasztóközpontú átállásra vonatkozó új szabályok (89) fontos lépést jelentenek a stabil és növekedésbarát környezet biztosítása felé vezető úton. Amennyiben a társjogalkotók elfogadják a Bizottság javaslatát, várható, hogy az önellátásra termelő kereskedelmi létesítmények iránti kereslet élénkülni fog. Ebben az esetben az intézkedések megszüntetése feltehetően jelentősebb hatást gyakorolna a kereskedelmi rendszerekre. Egyfelől ugyanis a keresletet már nem korlátoznák a támogatási programok keretében megszabott szerényebb, támogatásra jogosult villamosenergia-termelési mennyiségek, másfelől pedig a kereskedelemi rendszereknek – szemben a nagykereskedői árparitással – nem kellene versenyezniük a többi energiaforrással. A lakossági létesítmények esetében hosszabb időt fog igénybe venni a fogyasztói árparitás elérése, mivel e létesítményeket költséges energiatárolókkal kell felszerelni ahhoz, hogy azoknak az önellátó felhasználók többsége valódi hasznát lássa (90).
 (309)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél jelezte, hogy nem ért egyet azzal a ténymegállapítással, hogy az intézkedések csak korlátozott hatást gyakorolnak a modulok iránti keresletre. Állításuk szerint a beruházások esetében a várható megtérülés jelenti a meghatározó tényezőt, és így minél alacsonyabb a napelemmodulok ára, annál magasabb a beruházások megtérülése és annak valószínűsége, hogy a beruházást végre is hajtják.
 (310)
 A Bizottság emlékeztetett arra, hogy mindig is egyetértett azzal, hogy az ár hatással van a keresletre. Meglátása szerint azonban jelenleg más tényezők sokkal jelentősebb hatást gyakorolnak a keresletre, mint a modulok árának a minimális importárból adódó viszonylag enyhe emelkedése. Ilyen tényező egyrészt a szabályozást övező bizonytalanság, másrészt pedig a kormányok tudatos, arra irányuló lépései, hogy kontroll alatt tartsák a napenergia-hasznosítás szintjét. Ilyen lépés egyebek mellett a teljes éves telepítési célértékek meghatározása, a kapacitásra vonatkozó pályázatok bevezetése és a saját fogyasztást terhelő adók kivetése.
 (311)
 A Bizottság azt is elismerte, hogy bizonyos esetekben – például a technológiasemleges pályázatoknál – a minimális importár jelentősebb hatást gyakorolhat a napenergia-keresletre. A Bizottság ugyanakkor megállapította, hogy a minimális importár dömpinghatást kiküszöbölő hatása nélkül a napenergia tisztességtelen versenyelőnyhöz jutna a többi megújuló energiaforrással szemben. A Bizottság arra is rámutatott, hogy a napenergia még a – pusztán az egyenlő versenyfeltételek helyreállítását szolgáló – minimális importár mellett is viszonylag sikeresen szerepelt a technológiasemleges pályázatokon.
 (312)
 Végezetül: a Bizottság további bizonyítékokat talált arra vonatkozóan, hogy a kormányok újabb intézkedéseket – például a napenergiát hasznosító létesítmények után fizetendő, költségalapú hálózathasználati díjakat – terveznek bevezetni a közeljövőben a napenergia-hasznosítás visszaszorítása érdekében. A Bloomberg előrejelzése szerint: több európai szabályozó szerv is reagálni fog a napenergia-hasznosítás költségeinek 2018-tól tapasztalható csökkenésére, és fix összeg megfizetéséhez fogják kötni a szolárpanelek hálózatra csatlakoztatást, hogy így a napenergiával előállított villamos energia vásárlásakor a felhasználók csak a villamos energia árának változó részét takaríthassák meg. Ezt, az egyes országokban működő hálózatok költségszerkezet-becsléseire alapozzuk. A legtöbb uniós ország esetében ez azt jelenti, hogy a villamosenergia-ár mintegy 30 %-ával csökkenni fognak a megtakarítható költségek. Ha nem ez a forgatókönyv valósul meg, akkor a létesítmények telepítése ugyan nőhet, de a hálózat költségei fedezet nélkül maradnak
 (91).
 (313)
 A Bizottság ezért ezeket az érveket elutasította és továbbra is kitartott azon álláspontja mellett, hogy az intézkedések csak igen korlátozott hatást gyakorolnak az európai napenergia-keresletre.
 5.4. Egyéb érvek
 (314)
 Az intézkedéseket ellenző felek többsége azt állította, hogy az intézkedések kedvezőtlenül befolyásolják az éghajlatváltozással kapcsolatos célok elérését. Ezzel az állítással öt környezetvédelmi NGO is egyetértett. Az említett felek emlékeztettek arra, hogy az Unió és a tagállamok számos határozatban és megállapodásban – köztük legutóbb a Párizsi Megállapodásban – elkötelezték magukat az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentése és az éghajlatváltozás megelőzése mellett. Az Unió jogilag kötelező erejű célként tűzte ki azt, hogy a megújuló energiaforrások felhasználása a végsőenergia-felhasználás 20 %-ára növekedjen (92). A Bizottság meghatározta a 2030-ig elérendő 27 %-os célérték szakpolitikai keretét is. Ezt az új, nagyratörő célt 2014-ben, a végleges intézkedések bevezetését követően fogadták el. Az Európai Parlament elsöprő többségű jóváhagyását követően az Európai Unió 2016 októberében ratifikálta az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye (UNFCCC) keretében létrejött, az éghajlatváltozás elleni küzdelemről szóló Párizsi Megállapodást, amely az első egyetemes, jogilag kötelező erejű globális éghajlat-politikai megállapodás. Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású energiaellátásra való átállás az ez irányú erőfeszítések fő eleme, és a napenergia továbbra is az egyik legígéretesebb olyan energiaforrás, amely lehetővé teheti az éghajlat-politikai célok elérését.
 (315)
 Az intézkedéseket ellenző felek azt állították, hogy azok visszavetik a napenergia kínálta lehetőségek kiaknázását, és ezáltal megnehezítik az éghajlat-politikai célok elérését. Állításuk szerint a napenergiát hasznosító termékek világpiaci árának visszaállítása az uniós energiatermelés gyorsabb dekarbonizációját teszi lehetővé. Felhívták a figyelmet arra is, hogy az Unió éghajlat- és kereskedelempolitikája ellentmondásban áll egymással. Míg az előbbi előmozdítja és támogatja a megújuló energiaforrásokat hasznosító technológiákat, az utóbbi növeli azok árát és befolyásolja a rendelkezésre állást.
 (316)
 A Bizottság egyetértett abban, hogy az UNFCCC keretében létrejött, éghajlatváltozás elleni küzdelemről szóló Párizsi Megállapodás ratifikálása nagyon fontos mérföldkő az éghajlatváltozás csökkentésére irányuló globális együttműködés előmozdításában. A napenergia az egyik olyan kulcsfontosságú energiaforrás, amely lehetővé teheti az éghajlat-politikai célok elérését. A Bizottság ugyanakkor megállapította, hogy a közeljövőben az intézkedések csak korlátozott mértékben fogják befolyásolni a napenergiát hasznosító létesítmények iránti uniós keresletet (lásd a fenti 5.3. szakaszt). E csak akkor fog változni, amikor a fogyasztói árparitás megvalósulása nyomán számottevő kereslet jelentkezik majd. Ezért az intézkedések ebben a szakaszban történő megszüntetése nem segíti elő a környezetvédelmi célkitűzések elérését.
 (317)
 Az EU ProSun több más észrevételt is tett egy nyílt levélben, amelyben válaszolt az NGO-k azon álláspontjára, amely szerint az intézkedéseket környezetvédelmi okokból meg kell szüntetni. Az EU ProSun azzal érvelt, hogy a kérdést a napenergiához kapcsolódó teljes ellátási lánc perspektívájából szemlélve az Unióban gyártott panelek sokkal kisebb szénlábnyomot eredményeznek. Az Unióban gyártott modulokat nem kell nagy távolságokra szállítani. Egyrészt az uniós gyártási előírásoknak és környezetvédelmi követelményeknek, másrészt a magasabb energiaköltségeknek köszönhetően az uniós napenergia-iparág a kínai gyártókhoz képest szisztematikusan csökkentette energiafelhasználását. Ez különösen fontos, mivel a napelemmodulok és alapanyagaik gyártása energiaigényes. Az EU ProSun arra is felhívta a figyelmet, hogy némiképp ellentmond egymásnak az, hogy egyes NGO-k uniós érdekre hivatkozva – akár tisztességtelen gyakorlatok meglétének ismeretében – az intézkedések megszüntetésére felszólító levelet írnak alá, és az, hogy az NGO-k egyik vezetője a közelmúltban nyilatkozatban követelt fokozottabb fellépést a tisztességes és környezetbarát kereskedelem biztosítása érdekében.
 (318)
 A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések csak korlátozott mértékben befolyásolják az Unió rövid távú éghajlat-politikai célkitűzéseinek elérését.
 (319)
 A nyilvánosságra hozatalt követően több fél nem értett egyet azzal az állítással, hogy az importált napenergia-hasznosító termékek szénlábnyoma nagyobb, mint az Unióban gyártottaké. Az említett felek azt állították, hogy a poliszilícium és a lemez gyártása a legnagyobb primerenergia-igényű folyamat, ezért a poliszilícium és a lemez származási helye bír a legnagyobb jelentőséggel. E felek arra is rámutattak, hogy a villamosenergia-termelés szénlábnyoma eltérő a különböző tagállamokban. Mivel a modulok és az alapanyagok előállítása energiaigényes, nem mindegy, hogy melyik tagállamban gyártották a modulokat és azok alkotórészeit.
 (320)
 A nyilvánosságra hozatalt követően rendelkezésre álló rövid idő alatt a Bizottság nem tudta mélyrehatóan elemezni ezeket az állításokat. A Bizottság tisztázta, hogy csupán az EU ProSun beadványát közölte, és maga soha nem állította, hogy az importált napenergia-hasznosító termékek szénlábnyoma nagyobb lenne. A Bizottság – az Unióban és a Kínában gyártott modulok szénlábnyomától függetlenül – inkább megismételte, hogy fő következtetése szerint az intézkedéseknek eddig nagyon csekély hatása volt a napenergiát hasznosító termékek iránti keresletre. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések nem befolyásolják jelentősen az Unió környezetvédelmi céljainak elérését.
 (321)
 Az intézkedések megszüntetését sürgető felek közül néhányan azt állították, hogy az Unióban nem áll rendelkezésre elegendő gyártási kapacitás a modulok iránti uniós kereslet kielégítéséhez, és az intézkedések nyomán nem növekedett jelentősen az uniós napelem- és napelemmodul-gyártók gyártási kapacitása. Az érintett érdekelt felek becslése szerint az uniós kereslet nem érte el a 8 GW-ot, az uniós termelés pedig 4 GW alatt maradt. Ez állításuk szerint azt jelenti, hogy a modulok legalább felét egyébként is importálni kell. Ezek a felek beadványukban megemlítették azt is, hogy nem valósult meg az Európai Bizottságnak az eredeti rendeletben megfogalmazott azon várakozása, miszerint „középtávon ugyancsak észszerűen feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat bővíteni fogja gyártási kapacitását, hogy ki tudja elégíteni a keresletet, így méretgazdaságosságot tud elérni, amely pedig további árcsökkentést tenne lehetővé”.
 (322)
 A Bizottság megállapította, hogy – még ha a modulok uniós termelése az uniós kereslet alatt is marad – soha nem volt modulhiány az Unióban. Az árra vonatkozó kötelezettségvállalás/a minimális importár lehetővé tette, hogy a Kínából érkező behozatal tisztességes árakon történjen. Habár a világ többi országából érkező behozatal relatív értelemben nőtt, 2012 és a felülvizsgálati időszak között az uniós gazdasági ágazatnak sikerült Unión belüli piaci részesedését 25 %-ról 35 %-ra növelni. Az intézkedések tehát lehetővé tették az uniós gazdasági ágazat számára, hogy növelje az uniós piac méretéhez viszonyított termelését és értékesítését, valamint hogy a kereslet nagyobb részét elégítse ki. Amint az a fenti 5.3.2. szakaszban is szerepel, a támogatási programok visszaszorulása miatt az uniós felhasználás drasztikusan csökkent, és ez jelentősen megnehezíti az uniós gazdasági ágazat növekedését. Ennek ellenére az uniós gazdasági ágazat tovább erősödött és jelentős költségcsökkentést ért el. Az Unióban emellett jelentős szabad kapacitás áll rendelkezésre a modulok előállítása terén, és ez a kapacitás a kereslet növekedése esetén ismét üzembe helyezhető. Ezért a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az intézkedések következtében nem lép fel modulhiány az uniós piacon, és az intézkedések hatékonyan elősegítették az uniós termelés bővülését az uniós piac méretéhez viszonyítva.
 (323)
 Az intézkedéseket ellenző felek azt állították, hogy a Kínán kívüli modulgyártási kapacitás nagyon gyorsan nő. Piaci hírszerző ügynökségek különböző jelentéseiből idéztek, amelyek azt állították, hogy a Kínán kívüli ázsiai országokban rohamosan bővül a gyártási kapacitás: 2015-ben 7 GW-ot ért el, 2016-ban pedig az előrejelzések szerint 10 GW-ra növekszik. Ez állítólag meghaladja majd – a felek által körülbelül 8 GW-ra becsült – uniós keresletet. Ezen új kapacitás jelentős részét kínai vállalatok építették ki. Számos nagy kínai vállalat pedig önként visszavonta a kötelezettségvállalást, hogy Kínán kívülről tudjon szállítani az uniós piacra. A felek állítása szerint a fentiek eredményeképpen előfordulhat, hogy még az intézkedések hatályban maradása esetén is egyre növekvő volumenben hoznának be olcsó modulokat harmadik országokból az Unióba. Ezért az intézkedések ellenzői szerint nem valósult meg a Bizottság – eredeti rendeletben kifejtett – arra vonatkozó várakozása, hogy az egyéb harmadik országok nem fogják nagy volumenben az uniós piacra irányítani exportjukat (93).
 (324)
 A Bizottság vizsgálata feltárta, hogy a Kínából az Unióba irányuló behozatal piaci részesedése a 2012. évi 66 %-ról a felülvizsgálati időszakban 41 %-ra csökkent, miközben a világ többi – Kínán kívüli – részéről (főként Tajvanról, Malajziából, Koreából és Szingapúrból) érkező behozatal piaci részesedése 9 %-ról 25 %-ra nőtt. Az uniós gyártók uniós piacon elért piaci részesedése a 2012. évi 25 %-ról a felülvizsgálati időszakban 35 %-ra növekedett. Vagyis a harmadik országokból érkező behozatal nem akadályozta meg az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy jelentősen növelje piaci részesedését az Unióban.
 (325)
 A Bizottság azt is megállapította, hogy – gyors bővülésük ellenére – a délkelet-ázsiai modulgyártási kapacitások még mindig csak a kínai kapacitások töredékét érik el (94). A délkelet-ázsiai gyártók nagy volumenben értékesítik termékeiket az Egyesült Államok és más olyan országok – köztük India és Kanada – piacán is, amelyek kereskedelmi intézkedéseket vezettek be a kínai modulokra vonatkozóan. A napenergiát hasznosító létesítmények várhatóan Délkelet-Ázsiában is bővülni fognak, így arra lehet számítani, hogy bizonyos volument a régión belül értékesítenek majd. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a délkelet-ázsiai modulgyártási kapacitások nem elegendőek az uniós kereslet jelentős részének kielégítéséhez, és így nem teszik hatástalanná az intézkedéseket. Az intézkedések célja mindenesetre annak biztosítása, hogy a napelemmodulok és a napelemek Kínából történő behozatala tisztességes áron – és ne dömpingáron – történjen, és az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat más országokból versennyel szembesül, nem teszi hatástalanná az intézkedéseket.
 (326)
 Az egyik fél érvelése szerint a piaci részesedések alakulása azt mutatja, hogy az intézkedések elsősorban a harmadik országokból származó importőrök számára előnyösek. Ez a fél azt állította, hogy a helyzet hasonló a „Tenyésztett lazac” ügyhöz (95), amelyben a Bizottság megszüntette az intézkedéseket, mivel úgy ítélte meg, hogy azok fenntartása számottevő nettó vagyonkiáramlást okozna az Unióból harmadik országbeli szállítókhoz, és ennek értéke jelentősen meghaladná az intézkedések által az uniós gazdasági ágazatnak biztosított esetleges gazdasági előnyöket.
 (327)
 Amint az a fentiekben is szerepel, 2012 és a felülvizsgálati időszak között az uniós gazdasági ágazatnak sikerült Unión belüli piaci részesedését 25 %-ról 35 %-ra növelni. Ez azt jelenti, hogy a kínai gyártók korábbi piaci részesedésének nagy részét nem vették át harmadik országok. Ezenkívül a Bizottság úgy véli, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzete a „Tenyésztett lazac” ügyben nagyon eltérő volt, mivel abban az ügyben az uniós gazdasági ágazat sokkal csekélyebb piaci részesedést mondhatott magáénak, és ez a részesedés 1998 és 2001 között 2,7 %-ról csupán 4,3 %-ra nőtt. Az említett ügyben az uniós gazdasági ágazat igen alacsony piaci részesedése volt az egyik legfőbb oka annak, hogy az intézkedések bevezetése – a piac magasabb árakhoz való igazodásával – jelentős nettó vagyonkiáramlást eredményezett volna a Közösségből (96). A jelenlegi ügyben az intézkedések számottevő gazdasági előnyt biztosítottak az uniós gazdasági ágazat számára. A „Tenyésztett lazac” ügy ezért nem szolgálhat precedensként.
 (328)
 Az intézkedéseket ellenző felek szerint az uniós gyártók nem mutattak be hihető kapacitásbővítési terveket. Ehelyett a Solar World, a legnagyobb uniós gyártó, a közelmúltban több száz alkalmi munkavállalót bocsátott el európai üzemeiből, és a szolárpanelek thaiföldi gyártásáról eredetiberendezés-gyártói megállapodásokat kötött. Az intézkedéseket ellenző felek állítása szerint ez is azt bizonyítja, hogy a napelemmodulok csak – az Ázsiában lévőkhöz hasonló – nagy gyártóüzemekben gyárthatók sikeresen.
 (329)
 A Solar World azt válaszolta, hogy azért kötött ideiglenes eredetiberendezés-gyártói szerződéseket, hogy ki tudja elégíteni a 2015 végén és 2016 első felében jelentkezett ugrásszerű globális keresletnövekedést. A Solar World állítása szerint a folyamatban lévő vizsgálat eredményével kapcsolatos bizonytalanságok miatt a pénzügyi befektetők magasabb kamatlábakat követeltek a tőkebefektetésekre. Ezért megalapozottan hozott olyan gazdasági döntést, mely szerint gyártási kapacitásainak tőkeigényes bővítését e vizsgálat lezárása utánra halasztja, és addig ideiglenesen szerződéses gyártók rendelkezésre álló kapacitásait használja. A Solar World azt is jelezte, hogy az eredetiberendezés-gyártó partnere által az Unión kívül gyártott összes modult az Unión kívülre szállították.
 (330)
 A piaci információk megerősítették, hogy 2016 első félévét fellendülés jellemezte, 2016 második félévében azonban csekély kereslet mutatkozott, ami a modulok túlkínálatából fakadó áringadozásokhoz vezetett (97). Ebben az összefüggésben úgy tűnik, hogy a Solar World ideiglenes alkalmazottai elbocsátására vonatkozó döntése nehéz, de a piaci körülmények által indokolt döntés volt. A Solar World ezenkívül a szerződésekben megengedett legnagyobb mértékben csökkentette a szerződéses gyártók által előállított volument.
 (331)
 A fentiek miatt a Bizottság úgy ítélte meg, hogy – a bizonytalanságok és a közelmúltbeli globális konjunktúraciklus fényében – az egyik uniós gyártó azon döntése, melynek nyomán elhalasztotta a kapacitásbővítést és helyette a szerződéses gyártóknál azonnal rendelkezésre álló kapacitásokra támaszkodott, gazdaságilag megalapozott volt, és nem azt jelezte, hogy az uniós gyártás fenntarthatatlanná vált volna.
 5.5. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
 (332)
 Mérlegelve és kiegyensúlyozva az egymással versengő érdekeket, a Bizottság elemezte, hogy a független importőrökre, az upstream iparágra és a downstream iparágra gyakorolt negatív hatás, valamint a fent elemzett egyéb hatások a felülvizsgálat tárgyát képező termék uniós gyártóira gyakorolt kedvező hatáshoz képest aránytalan mértékűek-e. Az alaprendelet 21. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata értelmében a Bizottság különös figyelmet fordított a kárt okozó dömping kereskedelmet torzító hatásai megszüntetésének és a hatékony verseny visszaállításának szükségességére.
 (333)
 Kiemelten fontos volt annak értékelése, hogy az intézkedések fenntartása valószínűleg milyen hatással lenne a napelemmodulok iránti uniós kereslet jövőbeli alakulására. Ha az intézkedések jelentős mértékben visszavetnék a keresletet, érvként lehetne felhozni azt, hogy a viszonylag kicsi uniós gazdasági ágazat védelme aránytalan mértékben befolyásolhat lényegesen nagyobb downstream és upstream iparágakat. A (313) preambulumbekezdésben foglaltak szerint azonban az intézkedések csupán csekély hatást gyakoroltak a napelemmodulok iránti uniós keresletre. Ez a helyzet valószínűleg az új megújulóenergia-irányelv tagállamok általi elfogadásáig és végrehajtásáig változatlan marad. A fenti megállapítással szemben felmerül a munkahelyekre gyakorolt hatással kapcsolatos érv. Az intézkedés megszüntetése ugyan néhány új munkahely létrejöttét eredményezheti, de azonnali kockázatot jelentene az uniós napelem- és napelemmodul-iparágban meglévő (mintegy 8 000) munkahelyre nézve. Ezért nem volt helyénvaló egyszerűen összevetni az uniós gazdasági ágazatban jelenleg meglévő munkahelyek számát a downstream iparágban meglévő (körülbelül 50 000) vagy az upstream iparágban meglévő (körülbelül 5 000-10 000) munkahellyel.
 (334)
 Tekintettel arra, hogy az uniós állami támogatásokról szóló új szabályok hatálybalépését követően a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikákat meg kellett reformálni, és hogy az új megújulóenergia-irányelvre irányuló bizottsági javaslat társjogalkotók általi elfogadása után ezeket a politikákat valószínűleg újból meg kell változtatni, nem lehet 18 hónapnál távolabbra mutató képet felvázolni az uniós érdekről. Egyes megállapítások arra utalnak, hogy az intézkedések esetleg nagyobb hatással lesznek a keresletre a jövőben, amikor lezárul a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikák átültetése, tisztázódik a saját fogyasztás adóügyi helyzete, és Európa nagyobb részén, valamint bizonyos fogyasztói csoportok számára is megvalósul a hálózati árparitás. Amint az a (302) és a (308) preambulumbekezdésben szerepel, a Bizottság által 2016. december 1-jén javasolt, az energiapiac újratervezésére irányuló szabályok (98), valamint a Bizottság által 2016. november 30-án javasolt, a tiszta energiára való fogyasztóközpontú átállásra vonatkozó új szabályok (99) fontos lépést jelentenek a stabil és növekedésbarát környezet biztosítása felé vezető úton. A Bizottság ezért úgy határozott, hogy az intézkedéseket csak további 18 hónapra hosszabbítja meg.
 (335)
 A Bizottsághoz a (30) preambulumbekezdésben említett újabb nyilvánosságra hozatalt követően beérkezett észrevételeket három csoportba lehet sorolni. Az uniós gyártók általában az eredeti, 24 hónapos időtartam megtartására kérték a Bizottságot, és azzal érveltek, hogy a nyilvánosságra hozott javaslat, amely az időtartamot a szokásos 5 évről 2 évre csökkenti, már megteremtette az érdekek igazságos egyensúlyát. A downstream és upstream iparágat képviselő érdekelt felek közül néhány üdvözölte az időtartam 18 hónapra való csökkentését, míg mások azt szerették volna, ha teljes egészében megszüntetnék az intézkedéseket. A kínai kormány sajnálatát fejezte ki, amiért a Bizottság akár csak 18 hónapra is fenn kívánja tartani az intézkedéseket. A downstream és upstream iparágban működő egyes érdekelt felekhez hasonlóan a kormány is kritikusan nyilatkozott arról, hogy a végrehajtási jogi aktus tervezetének szövege nem tesz említést az intézkedéseknek a meghosszabbított időszakot követő azonnali megszüntetéséről.
 A Bizottság megállapítása szerint az intézkedések esetleg nagyobb hatással lesznek a keresletre a jövőben, amikor lezárul a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikák átültetése, tisztázódik a saját fogyasztás adóügyi helyzete, és Európa nagyobb részén megvalósul a hálózati árparitás. Ez indokolttá teszi, hogy az intézkedéseket kivételesen csak 18 hónapra hosszabbítsák meg, amely időszak leteltével az intézkedések az alaprendelet alkalmazandó rendelkezéseivel összhangban hatályukat vesztik. A Bizottság az ebben a szakaszban rendelkezésre álló bizonyítékok alapján úgy vélte, hogy – mérlegelve az upstream és a downstream iparágat, valamint a fogyasztókat érő, valószínűleg negatív hatásokat és az intézkedések által az uniós gazdasági ágazatnak juttatott gazdasági előnyöket – a 18 hónapos időszak megfelelő kompromisszumot teremt az egymással szemben álló érdekek között.
 (336)
 Ezenfelül a független importőrök érdekeinek vizsgálata során a Bizottság a rájuk rótt súlyos adminisztratív terhekkel kapcsolatos panaszokkal szembesült, az uniós gyártók pedig arról tettek panaszt, hogy az intézkedéseket továbbra is kijátsszák. Ezekkel a kérdésekkel az intézkedések formájára vonatkozó időközi felülvizsgálat keretében lehet foglalkozni. Végezetül, a Bizottság tudomására jutott, hogy a minimális importár kiigazítására szolgáló mechanizmus nem veszi figyelembe a napenergia-iparágra jellemző meredek tanulási görbét (100). A jelenlegi kiigazítási rendszer ezért akadályozhatta az európai fogyasztókat abban, hogy kihasználják a globális hatékonyságnövekedésből fakadó lehetőségeket, ez pedig szükségessé teheti e kérdés felülvizsgálatát. Ennek vizsgálatára bármilyen, más formájú intézkedéssel járó kiigazítási mechanizmusra irányuló időközi felülvizsgálat keretében lehetőség nyílik.
 (337)
 A Bizottság összességében arra a következtetésre jutott, hogy nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek indokolnák az intézkedések uniós érdekből történő megszüntetését. A Bizottság mindazonáltal indokoltnak véli a (336) preambulumbekezdésben meghatározott kérdések hivatalból történő felülvizsgálatát.
 6. RÉSZLEGES IDŐKÖZI FELÜLVIZSGÁLAT KIZÁRÓLAG ANNAK MEGVIZSGÁLÁSÁRA, HOGY AZ ELEMEKRE JELENLEG HATÁLYBAN LÉVŐ INTÉZKEDÉSEK FENNTARTÁSA AZ UNIÓS ÉRDEKET SZOLGÁLJA-E
 6.1. Előzetes megjegyzések
 (338)
 A (7) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság saját kezdeményezésére részleges időközi felülvizsgálatot indított (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat), amely annak vizsgálatára korlátozódott, hogy az uniós érdeket szolgálja-e az elemekre vonatkozó, jelenleg hatályban lévő intézkedések fenntartása.
 (339)
 A felülvizsgálatot azért indították meg, mert meggyőző bizonyíték állt rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy az eredeti intézkedések bevezetésének alapját képező körülmények megváltoztak. Mindenekelőtt az uniós gazdasági ágazat elmúlt években zajlott átszervezését és konszolidációját követően számos elemgyártó beszüntette a gyártást. Úgy tűnik, hogy a megmaradt uniós elemgyártó kapacitások túlnyomó részét főleg belső felhasználásra, modulok gyártásához tartották fenn. Következésképpen az uniós gazdasági ágazat igen korlátozott volumenben értékesített elemeket független felhasználóknak, a nem vertikálisan integrált modulgyártók pedig rá voltak utalva az Unión kívülről érkező elemekre. A Bizottság ezért helyénvalónak tartotta megvizsgálni, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések további fenntartása továbbra is az uniós érdeket szolgálja-e.
 6.2. Az elemgyártók érdeke
 (340)
 A Bizottságnak 12 uniós elemgyártó létezéséről van tudomása. Az uniós gazdasági ágazatot az EU ProSun elnevezésű egyesület képviselte, amely a meglévő dömpingellenes intézkedésekre vonatkozó hatályvesztési felülvizsgálat kérelmezője. Az EU ProSun négy uniós elemgyártót képviselt. Két további elemgyártó kifejezetten támogatta az EU ProSun álláspontját. Az EU ProSun – az upstream lemezgyártóként működő – Solar Worldöt és még egy uniós lemezgyártót is képviselt.
 (341)
 A Bizottság a kezdeti vizsgálat során megállapította, hogy az, hogy a kínai napelemek és modulok dömpingelt behozatala hatalmas volumenben érkezett az Unióba, hozzájárult több uniós elemgyártó csődjéhez. Az intézkedések bevezetése lehetővé tette a többi uniós gyártó számára, hogy helyreállítsa, konszolidálja és stabilizálja elemgyártó tevékenységét. Különösen fontos, hogy az egyik legnagyobb uniós elemgyártó, a Bosch Solar Energy termelőeszközei és alkalmazottai is folytathatták működésüket, mivel 2014-ben a Solar World átvette őket.
 (342)
 Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése esetén megismétlődne a kínai elemek dömpingáron történő, nagy volumenű kivitele, ami jelentős kárt okozna az uniós gazdasági ágazatnak és igen negatív következményekkel járna az uniós elemiparra nézve. Céljukat vesztenék a kifinomult elemgyártó-berendezésekre fordított jelentős tőkebefektetések. Akár 1 700 magasan képzett munkavállaló elveszíthetné munkahelyét. A Bizottságot arról is értesítették, hogy néhány uniós vállalat az intézkedések fenntartása esetén újra üzembe helyezne megközelítőleg 300 MW kapacitást.
 (343)
 Az uniós elemgyártó-iparág gyengülése az Unió K+F tevékenységeire is kedvezőtlen hatással lenne. Az elem a modul alapvető alkotórésze, és a napenergia-értékláncban folytatott K+F tevékenységek jelentős része az elemekre összpontosít. Az elemekre vonatkozó intézkedések megszűnése esetén az uniós K+F beruházások lelassulnának, az eddig felhalmozott know-how pedig feleslegessé válna vagy azt át kellene helyezni harmadik országokba. Ezért fennáll a veszélye annak, hogy az elemek kizárása miatt állandósulna az uniós modulgyártók importált elemektől való függősége.
 (344)
 Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése a modulokra vonatkozó intézkedéseket is alááshatja, mivel lehetővé tenné a kínai gyártók számára, hogy tisztességtelen áron exportálják az elemeket, majd azokat leányvállalataikon vagy az Unióban működő szerződéses gyártókon keresztül modulokká szereljék össze. A délkelet-ázsiai modulgyártási kapacitások gyors kiépítése is bizonyítja, hogy a modulok összeszerelésére szolgáló gyártósorok viszonylag gyorsan üzembe helyezhetők (lásd a (323) preambulumbekezdést). Az EU ProSun állítása szerint épp ez történt az Egyesült Államokban 2012 és 2014 között, amikor a modulokra vonatkozó intézkedések hatástalanok voltak. A helyzet csak akkor változott, amikor az eredeti termékmeghatározást az elemekre is kiterjesztették.
 (345)
 Ezért az elemekre vonatkozó intézkedések fenntartása egyértelműen az uniós elemgyártók érdekét szolgálja, és az uniós modulgyártók számára is előnyös lehet.
 (346)
 A nyilvánosságra hozatalt követően a Jabil kétségbe vonta a Bizottság azon megállapítását, amely szerint az intézkedések megszüntetése lehetővé tenné a kínai gyártók számára, hogy a tisztességtelen áron exportáljanak elemeket, majd azokat leányvállalataikon vagy az Unióban működő szerződéses gyártókon keresztül modulokká szereljék össze. Az Jabil állítására adott válaszában a Bizottság emlékeztetett arra, hogy megállapítást nyert, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése valószínűleg a dömping és a kár folytatódásához vezetne. A Bizottság azt is kifejtette, hogy a szerződéses gyártók – így a Jabil – üzleti modellje és költségszerkezete jelentősen eltér az uniós gazdasági ágazat többi szereplőjéétől. Külön kiemelendő, hogy a szerződéses gyártók általános működési költségei sokkal alacsonyabbak, mivel nem vállalnak a (110) és a (160) preambulumbekezdésben foglalttal azonos felelősséget a termékeikkel kapcsolatos értékesítési, marketing- és K+F tevékenységekért. Ezért, amennyiben a Bizottság az uniós modulgyártók érdekében hatályon kívül helyezné az elemekre vonatkozó intézkedéseket, semmi nem akadályozná meg, hogy az Unióban működő szerződéses gyártók Kínából származó dömpingelt elemekből szereljenek össze modulokat. Valójában egy szerződéses gyártónak nem is kötelessége ismerni az elemek valós árát, mivel az ilyen gyártók szokásos üzleti modelljük szerint bérmunkadíjat számítanak fel egy másik vállalatnak, amely biztosítja az alapanyagokat és teljes felelősséget vállal a legyártott termékek értékesítéséért. A Bizottság ezért továbbra is úgy ítélte meg, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése tisztességtelen modulárakhoz vezethet, mivel ezeket az Unióban működő, kapcsolatban álló vállalatok vagy szerződéses gyártók összeszerelhetik dömpingelt kínai elemekből.
 (347)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az SPE azt állította, hogy nincs ok-okozati összefüggés a Kínából érkező elemek behozatala és az Unióban gyártott elemek értékesítése között. Véleményük szerint az uniós gazdasági ágazat harmadik országokból származó versennyel szembesült. Ugyanez a fél azt állította, hogy az intézkedések nem védik az elemiparban eszközölt beruházásokat, valamint hogy az intézkedések hatályvesztése esetén nem fenyegeti az elbocsátás veszélye az elemiparban dolgozó alkalmazottakat. E fél azt is állította, hogy a Kínából érkező elembehozatal nem volt hatással az elemek kötött piacára.
 (348)
 A Bizottság további elemzést készített a harmadik országokból érkező elemek értékesítésének a (176) preambulumbekezdésben említett hatásáról, és ismét megállapította, hogy a harmadik országokból származó értékesítések nem okoztak kárt. Tovább elemezte az intézkedéseknek az uniós elemiparban eszközölt beruházásokra gyakorolt – a (168) preambulumbekezdésben ismertetett – hatását, és megerősítette, hogy az intézkedések kedvező hatást gyakorolnak a beruházásokra. A Bizottság ezenkívül azt is megállapította, hogy a Kínából érkező behozatal a (105) preambulumbekezdésben ismertetett hatással van az elemek kötött piacára az Unióban. Tekintettel az uniós elemipar jelenlegi alacsony jövedelmezőségére, a Bizottság továbbra is úgy ítélte meg, hogy az intézkedések hatályvesztése létszámleépítésekhez vezethet az említett iparágban.
 6.3. A független elemimportőrök érdeke
 (349)
 Egyetlen, a felülvizsgálati időszakban aktív, független elemimportőr sem jelentkezett. Az elemeket vagy uniós modulgyártók, vagy a kínai gyártókkal kapcsolatban álló importőrök importálják.
 6.4. A downstream iparág – azaz a modulgyártók – érdeke
 (350)
 Hét európai modulgyártó jelentkezett és kérte az elemek kizárását az intézkedés köréből. Az említett vállalatok közül néhány a modulokra vonatkozó intézkedések tekintetében egyetért az EU ProSun álláspontjával. Egyes upstream és downstream vállalatok beadványukban kifejezetten az elemekre vonatkozó intézkedések ellen szólaltak fel, az upstream és downstream vállalatok többsége azonban a modulokra vonatkozó intézkedések megszüntetésének indokaira és hatásaira összpontosított.
 (351)
 Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő felek felhívták a figyelmet arra, hogy az Unióban gyártott szinte valamennyi elem vertikálisan integrált vállalatok belső felhasználásának keretében kerül hasznosításra. Ezért – az Unióban gyártott modulok több mint 65 %-át előállító – nem vertikálisan integrált modulgyártók rá vannak utalva az importált elemekre. Ezek a felek azt állították, hogy az elemek Unióba érkező szinte teljes behozatala intézkedések hatálya alá tartozik, vagy azokra a Malajziából vagy Tajvanról érkező elemekre kivetett kijátszásellenes intézkedésekből (101) fakadó fokozott vámellenőrzések vonatkoznak. Ez további adminisztratív és pénzügyi terhet jelent a nem vertikálisan integrált modulgyártók számára. Az elemekre vonatkozó intézkedéseket ellenző felek azt is állították, hogy ezek az intézkedések nem voltak hatásosak, mivel nem eredményezték új kapacitások megjelenését az Unióban. Véleményük szerint az intézkedések a végtermék – azaz a modulok – árát is növelik, ezáltal kedvezőtlen hatást gyakorolnak a keresletre, a felhasználókra és a tágabb uniós környezetvédelmi politikai célkitűzések teljesülésére.
 6.4.1. Elemhiány az Unióban
 (352)
 Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő felek azt állították, hogy az uniós piacon nem állnak rendelkezésre Unióban gyártott elemek. Az Unióban működő csekély számú elemgyártó szinte mindegyike belső felhasználás keretében használja fel a gyártott elemeket, és csak nagyon kis volument értékesít harmadik felek számára. Az értékesített kis volumenek általában gyengébb minőségűek. Vizsgálata alapján a Bizottság megerősítette, hogy az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon értékesített elemek a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártók által támasztott keresletnek kevesebb mint 5 %-át elégítik ki.
 (353)
 A felek azt állították továbbá, hogy az Unióban rendelkezésre álló kapacitás és az elemek uniós termelése még akkor sem elégítené ki az elemek iránti uniós keresletet – a modulok iránti teljes keresletről nem is beszélve –, ha több uniós előállítású elemet értékesítenének a nyitott piacon. A Bizottság megállapította, hogy a felülvizsgálati időszakban az uniós elemtermelés 1 270 MW-ot ért el, és ez a volumen az elemek iránti – 3 409 MW-ra becsült – uniós kereslet 37 %-át tudná kielégíteni. Az uniós elemgyártási kapacitás a modulok iránti – a becslések szerint a felülvizsgálati időszakban 7 200 MW-ra tehető – teljes uniós kereslet nagyjából 18 %-ának kielégítésére lenne elegendő.
 (354)
 Több fél azt állította, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések egyetlen vállalat – a Solar World – számára biztosítanak gazdasági előnyt, a nem vertikálisan integrált többi modulgyártó nagy része pedig versenyhátrányba kerül az említett vállalattal szemben. A felülvizsgálati időszakban az uniós elemtermelés 70 %-a a Solar Worldnek volt tulajdonítható. A Solar World kizárólag azokat az elemeket értékesíti a nyílt piacon, amelyek megítélése szerint nem felelnek meg a vállalat magas minőségi követelményeinek. Ezek a felek azt állították, hogy csak harmadik országokból behozott elemeket tudnak vásárolni. Az elemekre vonatkozó intézkedések fenntartása esetén ezek a vállalatok továbbra is versenyhátrányban lennének az erőfölényben lévő uniós elemgyártóval szemben.
 (355)
 Az előzőekben említetteknek megfelelően a Bizottság megállapította, hogy az elemek uniós termelése az elemek iránti uniós kereslet 35 %-át tette ki, és ez meghaladta a 2012. évi 23 %-os arányt. Ez azt jelenti, hogy az uniós kereslet jelentős része kielégíthető uniós gyártású elemekkel, függetlenül attól, hogy azokat kötött értékesítések keretében értékesítik vagy sem. A Bizottság emlékeztetett arra is, hogy az elemek átlagos gyártási költsége az Unióban magasabb volt, mint az átlagos kínai és tajvani szerződéses értékesítési árak (a PV Insights jelentése szerint). Ez azt jelenti, hogy a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártók hasonló – vagy akár alacsonyabb – áron be tudták szerezni az elemeket az Unión kívülről. Ez a következtetés még akkor is helyes, ha figyelembe vesszük, hogy a vertikálisan integrált gyártók által az Unióban előállított elemek nagy hatékonyságúak és jó minőségűek, tehát drágábbak. Ezért az intézkedések nem biztosítanak versenyelőnyt a vertikálisan integrált elem- és modulgyártók számára a nem vertikálisan integrált gyártókkal szemben.
 (356)
 A Bizottság megállapította továbbá, hogy az egyetlen időszak, amikor a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártók nehézségekkel szembesültek az elemek beszerzése terén, egybeesett a kínai piacon jelentkező kereslet 2015 végi és 2016 eleji ugrásszerű növekedésével. Ebben az időszakban Kínában a napenergiát hasznosító termékek iránti kereslet 22 GW-on tetőzött (102). A napenergiát hasznosító létesítmények terén Kína által meghatározott célt nagyvonalú ellentételezési programokkal is alátámasztották, ami a telepítések időszakos fellendüléséhez vezetett. Átmenetileg még a Kínában rendelkezésre álló jelentős elemgyártási kapacitásfelesleg is elégtelennek bizonyult ahhoz, hogy fedezze a kereslet e szokatlan növekedését. Néhány kínai modulgyártónak külföldről kellett beszereznie az elemeket, ami átmenetileg globális elemhiányt okozott, és növelte az elemek árát. Az elemhiány ezen időszakában – vagyis 2015 novembere és 2016 márciusa között – a PVInsights adatai szerint az elemekért felszámított szerződéses értékesítési árak magasabbak voltak, mint a minimális importár. Ezért az uniós modulgyártóknak még akkor is hasonló nehézségei lettek volna az elemek beszerzése terén, ha az intézkedések nem lettek volna hatályban, mivel ebben a viszonylag rövid időszakban kivételesen még Kínában is elemhiány lépett fel.
 (357)
 Az elemek iránti szokatlanul nagy kereslet ezen időszaka részben egybeesett a Malajziából és Tajvanról érkező kínai elemekkel és modulokkal kapcsolatos kijátszások feltárására indított bizottsági vizsgálattal is. Az elemekre és modulokra vonatkozó – a kijátszásellenes vizsgálat megindításának időpontjától, azaz 2015 májusától – hatályban lévő nyilvántartásbavételi kötelezettség további beszerzési nehézségeket okozott az uniós modulgyártók számára. A modulgyártók számára ez az időszak bizonytalansággal járt, mivel nem tudták, hogy a tajvani és malajziai beszállítóik valódi gyártók-e és mentességet kapnak-e a vámok alól. 2016 februárjában végül több mint 20, a vonatkozó vizsgálatban együttműködő malajziai és tajvani elemgyártóról állapították meg, hogy valódi gyártók. Az ellátással kapcsolatos átmeneti bizonytalanság ezzel véget ért.
 (358)
 A Bizottság továbbá megalapozatlannak találta azt az állítást, amely szerint az elemekre vonatkozó intézkedések csak egyetlen vállalat – a Solar World – védelmét szolgálják. A (340) preambulumbekezdésben foglaltak szerint öt további elemgyártó is kifejezetten támogatja az elemekre vonatkozó intézkedések fenntartását. A Bizottság több mint 10 uniós elemgyártóról tud. Annak, hogy az Unióban előállított elemek több mint 70 %-a egyetlen gyártótól származik az a legfőbb oka, hogy a dömpingelt kínai termékek jelentette tisztességtelen verseny miatt számos más elemgyártó kivonult a piacról. Míg e gyártók többsége elhagyta a piacot, a Solar World 2014-ben átvette az egyik legnagyobb uniós elemgyártót. Ez a gyártó kivonulni készült a piacról, és ha nem került volna sor az átvételre, akkor több mint 500 magasan képzett munkavállaló vesztette volna el munkahelyét. A Solar World azt állította, hogy a hatályban lévő intézkedések nélkül – túl azon, hogy nem tudta volna átvenni a kivonuló vállalatot és így megmenteni a munkahelyeket – mostanra már a saját elemgyártó üzemei is csődbe mentek volna.
 (359)
 Ezért – vertikálisan integrált uniós versenytársaikkal összevetve – a nem vertikálisan integrált uniós modul-összeszerelők nem szembesülnek ellátási hiánnyal, és nem szenvednek versenyhátrányt sem. Következésképpen az uniós modulfelhasználókat nem érinti hátrányosan az a tény, hogy az uniós elemtermelés a modulok felhasználásának csupán viszonylag kis hányadát fedi le.
 6.4.2. Az intézkedések által okozott adminisztratív teher
 (360)
 Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő felek azt állították, hogy az intézkedések jelentős további üzleti kockázatot okoznak, növelik a forgótőke-igényt és adminisztratív többletterhet jelentenek a nem vertikálisan integrált modulgyártók számára. Ez a kötelezettségvállaláshoz kapcsolódó összetett eljárások betartásából ered. Egyes modulgyártók azt állították, hogy a Tajvannal és Malajziával szembeni kijátszásellenes vizsgálat megindulását követően még súlyosabb lett a helyzet. A nem vertikálisan integrált gyártók szigorú dokumentumellenőrzéseknek vannak kitéve, az árukat pedig még akkor is vámkezelik, ha azok mentességet élvező vállalatoktól származnak. Kifogásolták, hogy egyes esetekben a dokumentáció egyszerű eljárási hiányosságai – mint például a megfelelő helyről hiányzó pecsét vagy aláírás – többhetes késést okoztak. A kötelezettségvállalás keretében importált kínai elemekre hasonlóan szigorú vámellenőrzések és nehézkes adminisztratív eljárások vonatkoznak. Ezek a gyártók azt állították, hogy a fentiek miatt az elemek Unióba irányuló behozatalának közel 100 %-át alapos vámhatósági vizsgálatnak vetik alá, ami a szállítmányok késését, adminisztratív többletterhet és megnövekedett forgótőke-igényt eredményez. Emiatt az említett gyártókat további versenyhátrány éri nemcsak a világ többi részén működő gyártókhoz képest, hanem a vertikálisan integrált vezető uniós modulgyártóval szemben is.
 (361)
 A Bizottság emlékeztetett arra, hogy további lépéseket tett az intézkedések figyelemmel kísérésének javítása, valamint a kijátszás vagy a keresztkompenzáció bármely olyan formájának megakadályozása érdekében, amely alááshatja a kötelezettségvállalást. Az uniós gazdasági ágazat hatékony védelemét és a kínai modulokkal kapcsolatos kijátszás megelőzését célzó egyéb megoldásokkal időközi felülvizsgálat keretében lehet foglalkozni. Ahhoz, hogy hatékonyan lehessen védelmezni az uniós gazdasági ágazatot a termékek tisztességtelen áron történő beáramlásától, szükség van a tagállami vámhatóságok által végzett fokozott vámellenőrzésekre.
 6.4.3. Az elemekre vonatkozó intézkedések hatása a modulok árára és a keresletre
 (362)
 Számos, az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetését kérő fél azt állította, hogy az intézkedések növelik a napelemmodulok alapvető alkotórészének költségét, és ezáltal az új napenergia-hasznosító létesítmények árát, emiatt csökken a napelemmodulok iránti kereslet. Néhány fél állítása szerint a felülvizsgálati időszakon kívül, 2016 második felében az átlagos globális szerződéses értékesítési árak jóval a minimális importár alá estek, ami tovább növelte a nem vertikálisan integrált uniós modulgyártókra nehezedő terheket.
 (363)
 A Bizottság megállapította, hogy – a PVInsights által jelentett – átlagos globális szerződéses értékesítési árak az intézkedések időtartamának túlnyomó része alatt a minimális importárhoz közeli értéken voltak. Ezért – az átlagos globális szerződéses értékesítési árat viszonyítási alapnak tekintve – megállapítható, hogy az intézkedések nem növelték jelentősen a modulok alapvető alkotórészének árát.
 (364)
 A Bizottság megállapította, hogy a napenergia-ágazat (356) preambulumbekezdésben ismertetett konjunktúraciklusa miatt a globális szerződéses értékesítési árak 2016 második felében jelentősen csökkentek. 2016 negyedik negyedévében az elemek ára stabilizálódott, majd emelkedni kezdett, megfelelve a konjunktúraciklusok esetében várható tendenciának. Mindazonáltal – figyelembe véve a napenergia-ágazat tanulási görbéjének hatását – valószínű, hogy a napelemek új, hosszabb távú ára a legutóbbi konjunktúraciklus előtti szint alatt lesz. Amint az a fenti (265) preambulumbekezdésben is szerepel, az az árindex, amelyet a Bizottság a minimális importár kiigazítása során alkalmazott, nem tükrözte teljes mértékben a napelemek és a napelemmodulok gyártási költségeinek a 2016. év nagy részében tapasztalható csökkenését. Egy időközi felülvizsgálat keretében megvizsgálható, hogy a napenergia-iparág tanulási görbéjének alakulása miként jelenhet meg jobban az intézkedések szintjén.
 (365)
 A fenti 5.3. szakasz részletes elemzést tartalmaz az intézkedéseknek a napenergiát hasznosító termékek iránti uniós keresletre gyakorolt hatásáról. A Bizottság megállapította, hogy számos más tényező az intézkedések hatásánál sokkal jelentősebb hatással van a modulok iránti keresletre. Mivel az elemek a modulok alapvető alkotórészei, ezek a ténymegállapítások az elemekre is érvényesek.
 (366)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az SPE azt állította, hogy az elemek átlagos globális vételára az intézkedések időtartamának túlnyomó része alatt jelentősen eltért a minimális importártól. Ez a fél a PV-Magazine egy 2016 novemberében megjelent cikkével (103), valamint az EnergyTrend PV adataival (104) támasztotta alá állítását.
 (367)
 A PVInsights jelentése szerint a minimális importár 2013 decemberétől – vagyis az intézkedések bevezetésének időpontjától – 2015 szeptemberéig – vagyis a felülvizsgálati időszak végéig – szorosan követte az euróban kifejezett globális elemárak alakulását. A Bizottság azt is megjegyezte, hogy 2016-ban – a figyelembe vett időszakon kívül – a minimális importár átmenetileg függetlenné vált a globális vételáraktól. Az idézett cikk – csakúgy, mint a szolgáltatott adatok – jelezték, hogy miként alakult a napenergia-hasznosító termékek ára a figyelembe vett időszakon kívül. A Bizottság ezért megismételte, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések csak nagyon korlátozott hatást gyakoroltak a nem integrált modulgyártókra.
 6.5. Az időközi felülvizsgálatra vonatkozó következtetések
 (368)
 A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek indokolnák az elemekre vonatkozó intézkedések uniós érdekből történő megszüntetését. A Bizottság különösen azt állapította meg, hogy az intézkedések hatásosan segítették az uniós elemgyártás fenntartását és bizonyos mértékű helyreállítását. Az Unióban gyártott elemek kielégítik az elemek iránti uniós kereslet jelentős részét. Az elemekre vonatkozó intézkedések megszüntetése valószínűleg az uniós elemgyártó iparág összeomlásához, magas képzettséget igénylő munkahelyek megszűnéséhez és a kapcsolódó K+F tevékenység leállásához vezetne. A Bizottság továbbá úgy vélte, hogy az elemekre vonatkozó intézkedések nem részesítik versenyelőnyben a vertikálisan integrált uniós modulgyártókat a nem vertikálisan integrált vállalatokkal szemben. A nem vertikálisan integrált modulgyártók elegendő volumenű, nem Kínából érkező elemet tudnak vásárolni olyan árakon, amelyek nem haladják meg a vertikálisan integrált vállalatokon belül felszámított árat.
 (369)
 Ezenfelül a nem vertikálisan integrált modulgyártók érdekeinek vizsgálata során a Bizottsághoz számos, az e vállalatokra rótt súlyos adminisztratív terhekkel kapcsolatos panasz érkezett, az uniós gyártók pedig arról tettek panaszt, hogy az intézkedéseket továbbra is kijátsszák. Ezekkel a kérdésekkel az intézkedések formájára vonatkozó időközi felülvizsgálat keretében lehet foglalkozni.
 (370)
 Végezetül a Bizottság megjegyezte, hogy 2016 nagy részében a minimális importár kiigazítására szolgáló mechanizmus nem vette figyelembe a napenergia-iparág elemekre vonatkozó meredek tanulási görbéjét. A jelenlegi kiigazítási rendszer ezért akadályozhatta az európai modulgyártókat abban, hogy kihasználják a globális hatékonyságnövekedésből fakadó lehetőségeket, ez pedig szükségessé teheti e kérdés felülvizsgálatát. Ennek vizsgálatára bármilyen, más formájú intézkedéssel járó kiigazítási mechanizmusra irányuló időközi felülvizsgálat keretében lehetőség nyílik.
 (371)
 A nyilvánosságra hozatalt követően számos fél azt is állította, hogy a javasolt időközi felülvizsgálat időigénye túl nagy lenne ahhoz, hogy védje a nem integrált modulgyártók érdekeit. A Bizottság megjegyezte, hogy a nyilvánosságra hozatalt követően – azaz 2017 elején – a minimális importár számottevően csökkent, és így a minimális importár és az átlagos globális értékesítési ár közötti különbség jelentősen mérséklődött. Ezenkívül a Bizottság szándéka szerint még 2017-ben elvégzi az időközi felülvizsgálatot.
 7. VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
 (372)
 A dömping és a kár folytatódásának valószínűsége tekintetében levont következtetésekből egyértelműen következik, hogy az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően az 1238/2013/EU végrehajtási rendelettel a Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozóan bevezetett dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani.
 (373)
 A fenti 5.3. szakaszban kifejtettek szerint az intézkedések esetleg nagyobb hatással lesznek a keresletre a jövőben, amikor lezárul a megújuló energiára vonatkozó támogatási politikák átültetése, tisztázódik a saját fogyasztás adóügyi helyzete, és Európa nagyobb részén megvalósul a hálózati árparitás. Ez indokolttá teszi, hogy az intézkedéseket kivételesen csak 18 hónapra hosszabbítsák meg, amely időszak leteltével az intézkedések az alaprendelet alkalmazandó rendelkezéseivel összhangban hatályukat vesztik. A Bizottság az ebben a szakaszban rendelkezésre álló bizonyítékok alapján úgy vélte, hogy – mérlegelve az upstream és a downstream iparágat, valamint a fogyasztókat érő, valószínűleg negatív hatásokat és az intézkedések által az uniós gazdasági ágazatnak juttatott gazdasági előnyöket – a 18 hónapos időszak megfelelő kompromisszumot teremt az egymással szemben álló érdekek között.
 (374)
 A nyilvánosságra hozatalt követően az EU ProSun kifogásolta ezt az érvelést. Azt állította, hogy az intézkedéseket öt éves időtartamra kellene meghosszabbítani. Véleménye szerint a napenergiát hasznosító termékek iránti keresletet leszorító szabályozási bizonytalanság a közeljövőben nem szűnik meg. Csak a kedvezőbb befektetési környezetet teremtő ötéves meghosszabbítás biztosítaná az uniós gazdasági ágazat folyamatos élénküléséhez szükséges stabilitást. A Bizottság megismételte, hogy az uniós napenergia-ágazat jelenleg gyökeres átalakuláson megy keresztül, azaz az átvételi árak mint hagyományos támogatási eszközök felől a nagy, közüzemi méretű naperőmű-rendszerekre vonatkozó pályázatok, valamint a kereskedelmi és – kisebb mértékben – a lakossági napenergia-hasznosítás terén a saját fogyasztás felé mozdul el. Véleménye szerint ennek az átalakulásnak 18 hónapon belül valószínűleg számos tagállamban számszerűsíthető hatása lesz. A Bizottság különösen arra számított, hogy ebben az időszakban már sor kerül számos, napenergia-kapacitásra vonatkozó pályázatra, és növekszik a fogyasztói árparitás által ösztönzött napenergia-hasznosítás. A Bizottság ezért továbbra is úgy véli, hogy helyénvaló az intézkedéseket csak 18 hónapra meghosszabbítani.
 (375)
 Az (EU) 2016/185 végrehajtási rendelettel kiterjesztett intézkedések alól mentességet élvező malajziai és tajvani exportáló gyártóknak az e rendelettel bevezetett intézkedések alól is mentességet kell kapniuk.
 (376)
 Tekintettel arra a következtetésre, miszerint nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek indokolnák az elemekre vonatkozó intézkedések uniós érdekből történő megszüntetését, az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján indított részleges időközi felülvizsgálatot meg kell szüntetni.
 8. AZ INTÉZKEDÉSEK FORMÁJA
 (377)
 A Bizottság által a 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott, majd legutóbb az (EU) 2016/1998 végrehajtási rendelettel (105) módosított kötelezettségvállalás mindaddig alkalmazandó, amíg az e rendelettel bevezetett végleges intézkedések hatályban vannak. A kötelezettségvállalás hatálya alá tartozó exportőrök felsorolását az említett határozat melléklete tartalmazza.
 (378)
 A (336), (337), (369) és (370) preambulumbekezdésekben említetteknek megfelelően azonban indokolt hivatalból időközi felülvizsgálatot indítani az intézkedés formájáról és az ahhoz kapcsolódó kiigazítási mechanizmusról.
 (379)
 Az alaprendelet 15. cikke (1) bekezdésével létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt, és tagjainak egyszerű többsége ellenezte a bizottsági végrehajtási rendelet módosított tervezetét. A Bizottság benyújtotta a bizottsági végrehajtási rendelet módosított tervezetét a fellebbviteli bizottságnak.
 (380)
 A fellebbviteli bizottság nem nyilvánított véleményt,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 (1) Végleges dömpingellenes vámot vetnek ki a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott – kivéve a GATT V. cikkének értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülő –, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek behozatalára.
 A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
 —
 olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,
 —
 fotovillamos vékonyréteg termékek,
 —
 olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,
 —
 legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
 (2) Az (1) bekezdésben leírt és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtétel a következő:
 Vállalat
 Vámtétel (%)
 TARIC-kiegészítő kód
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
 Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
 Changzhou Youze Technology Co. Ltd
 Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
 Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
 44,7
 B791
 Delsolar (Wujiang) Ltd
 64,9
 B792
 Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
 LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
 LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
 46,7
 B793
 LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
 46,7
 B927
 JingAo Solar Co. Ltd
 Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
 JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
 Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
 Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
 51,5
 B794
 Jinko Solar Co.Ltd
 Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
 ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
 ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
 41,2
 B845
 Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
 Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
 Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
 Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
 Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
 27,3
 B795
 RENESOLA ZHEJIANG LTD
 RENESOLA JIANGSU LTD
 43,1
 B921
 Wuxi Suntech Power Co. Ltd
 Suntech Power Co. Ltd
 Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
 Luoyang Suntech Power Co. Ltd
 Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
 Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
 41,4
 B796
 Yingli Energy (China) Co. Ltd
 Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
 35,5
 B797
 A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok (a párhuzamos szubvencióellenes (EU) 2017/366 bizottsági végrehajtási rendeletben (106) a maradékvám hatálya alá tartozó vállalatok kivételével) (I. melléklet)
 41,3
 A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok, amelyek a párhuzamos szubvencióellenes (EU) 2017/366 végrehajtási rendeletben a maradékvám hatálya alá tartoznak (II. melléklet)
 36,2
 Minden más vállalat
 53,4
 B999
 (3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályban lévő rendelkezéseket kell alkalmazni.
 (4) Amennyiben a Kínai Népköztársaság bármely új exportáló gyártója elegendő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra vonatkozóan, hogy:
 —
 2011. július 1. és 2012. június 30. között (az eredeti vizsgálati időszakban) nem exportálta az Unióba az (1) bekezdésben leírt terméket,
 —
 nem áll kapcsolatban egyetlen olyan kínai népköztársaságbeli exportőrrel vagy gyártóval sem, amely az e rendelettel bevezetett dömpingellenes intézkedések hatálya alá tartozik,
 —
 az érintett terméket az Unióba ténylegesen csak az intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszak után exportálta, vagy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt jelentős mennyiségnek az Unióba történő exportjára,
 a Bizottság a (2) bekezdést módosíthatja úgy, hogy az új exportáló gyártót felveszi a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok közé, amely exportáló gyártóra így a legfeljebb 41,3 %-os súlyozott átlagos vám alkalmazandó.
 2. cikk
 (1) A jelenleg az ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó, és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló, és a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett termékek behozatala mentesül az 1. cikkben megállapított dömpingellenes vám alól, amennyiben:
 a)
 a fenti termékeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított mellékletében felsorolt vállalat közvetlenül vagy az ugyancsak a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt, vele kapcsolatban álló vállalaton keresztül gyártotta, szállította és számlázta az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátásával kapcsolatos vámkezelést kezdeményező, vele kapcsolatban álló uniós vállalatok vagy az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátásával kapcsolatos vámkezelést kezdeményező, első független vevő számára; valamint
 b)
 a behozatalt kötelezettségvállalási számla kíséri, vagyis olyan kereskedelmi számla, mely tartalmazza legalább az e rendelet III. mellékletében meghatározott elemeket és nyilatkozatot;
 c)
 a behozatalt az e rendelet IV. mellékletében meghatározott kiviteli kötelezettségvállalási igazolás kíséri;
 d)
 a vámkezelésre bejelentett és bemutatott áru pontosan megfelel a kötelezettségvállalási számlán szereplő megnevezésnek.
 (2) Vámtartozás keletkezik a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó árunyilatkozat elfogadásakor:
 a)
 ha megállapítást nyer, hogy az (1) bekezdésben ismertetett behozatal tekintetében az említett bekezdés egy vagy több feltétele nem teljesül; vagy
 b)
 ha a Bizottság az (EU) 2016/1036 rendelet 8. cikkének (9) bekezdése szerint a kötelezettségvállalás elfogadását rendeletben vagy határozatban visszavonja, amelyben konkrét ügyletekre hivatkozik, és a vonatkozó kötelezettségvállalási számlákat érvénytelennek nyilvánítja.
 3. cikk
 Azok a vállalatok, amelyektől a Bizottság kötelezettségvállalást fogadott el, és amelyeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat módosított melléklete felsorol, bizonyos ott meghatározott feltételek esetén a dömpingellenes vám alól nem mentesülő ügyletek esetében is számlát bocsátanak ki. Ez a számla olyan kereskedelmi számla, amely legalább az e rendelet V. mellékletében meghatározott elemeket tartalmazza.
 4. cikk
 (1) Az 1. cikk (2) bekezdésével kivetett, „minden más vállalatra” alkalmazandó végleges dömpingellenes vámot kiterjesztik a Malajziában és Tajvanon feladott – függetlenül attól, hogy az árut Malajziából és Tajvanról származóként jelentették-e be –, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310082, 8501310083, 8501320042, 8501320043, 8501330062, 8501330063, 8501340042, 8501340043, 8501612042, 8501612043, 8501618042, 8501618043, 8501620062, 8501620063, 8501630042, 8501630043, 8501640042, 8501640043, 8541409022, 8541409023, 8541409032, 8541409033) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára, mely intézkedés alól mentességet élveznek az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek:
 Ország
 Vállalat
 TARIC-kiegészítő kód
 Malajzia
 AUO – SunPower Sdn. Bhd.
 C073
 Flextronics Shah Alam Sdn. Bhd.
 C074
 Hanwha Q CELLS Malaysia Sdn. Bhd.
 C075
 Panasonic Energy Malaysia Sdn. Bhd.
 C076
 TS Solartech Sdn. Bhd.
 C077
 Tajvan
 ANJI Technology Co., Ltd
 C058
 AU Optronics Corporation
 C059
 Big Sun Energy Technology Inc.
 C078
 EEPV Corp.
 C079
 E-TON Solar Tech. Co., Ltd
 C080
 Gintech Energy Corporation
 C081
 Gintung Energy Corporation
 C082
 Inventec Energy Corporation
 C083
 Inventec Solar Energy Corporation
 C084
 LOF Solar Corp.
 C085
 Ming Hwei Energy Co., Ltd
 C086
 Motech Industries, Inc.
 C087
 Neo Solar Power Corporation
 C088
 Perfect Source Technology Corp.
 C089
 Ritek Corporation
 C090
 Sino-American Silicon Products Inc.
 C091
 Solartech Energy Corp.
 C092
 Sunengine Corporation Ltd
 C093
 Topcell Solar International Co., Ltd
 C094
 TSEC Corporation
 C095
 Win Win Precision Technology Co., Ltd
 C096
 (2) Az e cikk (1) bekezdésében külön említett vállalatok számára nyújtott, vagy a Bizottság által a 2. cikk (2) bekezdésével összhangban engedélyezett mentességek alkalmazásának feltétele az, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes, a gyártó vagy a feladó által kiállított kereskedelmi számlát mutassanak be, amelyen szerepel az említett számlát kibocsátó vállalat név és beosztás szerint azonosított tisztségviselője által keltezett és aláírt alábbi nyilatkozat. A kristályos szilícium fotovillamos elemek esetében e nyilatkozat szövege a következő: „Alulírott igazolom, hogy az e számla tárgyát képező, az Európai Unióba történő kivitelre értékesített kristályos szilícium fotovillamos elemeket (volumen) a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) állította elő a(z) (érintett ország)-ban/-ben. Kijelentem, hogy az e számlán szereplő adatok hiánytalanok és megfelelnek a valóságnak.” A kristályos szilícium fotovillamos modulok esetében e nyilatkozat szövege a következő: „Alulírott igazolom, hogy az e számla tárgyát képező, az Európai Unióba történő kivitelre értékesített kristályos szilícium fotovillamos modulokat (volumen)
 i.
 a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) állította elő (érintett ország)-ban/ben, VAGY
 ii.
 a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód) megbízásából alvállalkozó harmadik fél állította elő (érintett ország)-ban/ben,
 (a két fenti választási lehetőség közül a nem kívánt rész törlendő)
 a(z) (vállalat neve és címe) (TARIC-kiegészítő kód [kiegészítendő, amennyiben az érintett ország a hatályban lévő eredeti vagy kijátszásellenes intézkedések hatálya alá tartozik]) által (érintett ország)-ban/ben előállított kristályos szilícium fotovillamos elemek felhasználásával. Kijelentem, hogy az e számlán szereplő adatok hiánytalanok és megfelelnek a valóságnak.” Amennyiben nem nyújtanak be ilyen számlát, és/vagy a fent említett nyilatkozatban nem szerepel a két TARIC-kiegészítő kód egyike vagy egyike sem, úgy a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámtételt kell alkalmazni, és a B999 TARIC-kiegészítő kódot kell megadni a vám-árunyilatkozatban.
 (3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályban lévő rendelkezéseket kell alkalmazni.
 5. cikk
 A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedésekre vonatkozóan az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikke (3) bekezdése alapján megindított részleges időközi felülvizsgálat (107) megszűnik.
 6. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. A rendelet 18 hónapig lesz hatályban.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2017. március 1-jén.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) HL L 176., 2016.6.30., 21. o.
 (2) A Tanács 1238/2013/EU végrehajtási rendelete (2013. december 2.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről (HL L 325., 2013.12.5., 1. o.).
 (3) A Bizottság 2013/423/EU határozata (2013. augusztus 2.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárással kapcsolatban felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásáról (HL L 209., 2013.8.3., 26. o.).
 (4) A Bizottság 2013/707/EU végrehajtási határozata (2013. december 4.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről (HL L 325., 2013.12.5., 214. o.).
 (5) A Bizottság 2014/657/EU végrehajtási határozata (2014. szeptember 10.) az exportáló gyártók egy csoportjának és a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamarának a 2013/707/EU végrehajtási határozatban említett kötelezettségvállalás végrehajtásával kapcsolatos pontosításokra vonatkozó javaslatának elfogadásáról (HL L 270., 2014.9.11., 6. o.).
 (6) A kötelezettségvállalás elfogadásának több exportáló gyártót érintő visszavonásáról szóló (EU) 2015/1403 (HL L 218., 2015.8.19., 1. o.), (EU) 2015/2018 (HL L 295., 2015.11.12., 23. o.), (EU) 2016/115 (HL L 23., 2016.1.29., 47. o.), (EU) 2016/1045 (HL L 170., 2016.6.29., 5. o.) valamint az (EU) 2016/1998 (HL L 308., 2016.11.16., 8. o.) bizottsági végrehajtási rendelet.
 (7) Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (HL C 147., 2015.5.5., 4. o.).
 (8) A Bizottság (EU) 2016/12 végrehajtási rendelete (2016. január 6.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megszüntetéséről (HL L 4., 2016.1.7., 1. o.).
 (9) A Bizottság (EU) 2015/833 végrehajtási rendelete (2015. május 28.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozóan az 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel bevezetett dömpingellenes intézkedéseknek a Malajziában, illetve Tajvanon feladott, akár Malajziából, illetve Tajvanról származóként, akár nem ilyenként bejelentett kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala által megvalósuló esetleges kijátszására vonatkozó vizsgálat megindításáról, valamint e behozatalok nyilvántartásbavételi kötelezettségének előírásáról (HL L 132., 2015.5.29., 60. o.).
 (10) A Bizottság (EU) 2015/832 végrehajtási rendelete (2015. május 28.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozóan az 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel bevezetett kiegyenlítő intézkedéseknek a Malajziában, illetve Tajvanon feladott, akár Malajziából, illetve Tajvanról származóként, akár nem ilyenként bejelentett kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala által megvalósuló esetleges kijátszására vonatkozó vizsgálat megindításáról, valamint e behozatalok nyilvántartásbavételi kötelezettségének előírásáról (HL L 132., 2015.5.29., 53. o.).
 (11) A Bizottság (EU) 2016/185 végrehajtási rendelete (2016. február 11.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára az 1238/2013/EU tanácsi rendelettel kivetett végleges dömpingellenes vámnak a Malajziában és Tajvanon feladott – függetlenül attól, hogy az árut Malajziából és Tajvanról származóként jelentették-e be vagy sem – kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára történő kiterjesztéséről (HL L 37., 2016.2.12., 76. o.).
 (12) Értesítés egyes dömpingellenes intézkedések közelgő hatályvesztéséről (HL C 137., 2015.4.25., 29. o.).
 (13) Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztési felülvizsgálatának megindításáról (HL C 405., 2015.12.5., 8. o.).
 (14) Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (HL C 405., 2015.12.5., 33. o.).
 (15) A Bíróság C-687/13. sz., Fliesen-Zentrum kontra Hauptzollamt ügyben 2015. szeptember 10-én hozott ítélete (előzetes döntéshozatal), 87–90. pont.
 (16) A Bloomberg New Energy Finance (Bloomberg) meghatározása szerint az 1. kategóriájú vállalatok „jelentős” vagy „bankképes” napelemmodul-beszállítók. A „bankképesség” – vagyis, hogy a napenergiát hasznosító termékeket használó projektek számára a bankok nyújtanak-e vissztehermentes hitelfinanszírozást – a kategóriarendszer legfontosabb kritériuma. A bankok és a technológiai átvilágítást végző szolgáltatóik igen kis hajlandóságot mutatnak arra, hogy az elfogadható termékekre vonatkozó fehérlistákat nyilvánosságra hozzák. A Bloomberg New Energy Finance ezért kritériumait a múltban már lezárt, saját adatbázisa által nyomon követett ügyletekre alapozza. További részletekért lásd: „Bloomberg New Energy Finance PV Module Maker Tiering System” (A Bloomberg New Energy Finance napelemmodulok gyártóira vonatkozó kategóriarendszere), 2016. november 4., amely az alábbi linken érhető el: https://data.bloomberglp.com/bnef/sites/4/2012/12/bnef_2012-12-03_PVModuleTiering.pdf; elérési dátum: 2016.11.7.
 (17) A T-143/06. sz., MTZ Polyfilms kontra Tanács ügyben hozott ítélet (ECLI:EU:T:2009:441) 38–52. pontja.
 (18) A C-374/12. sz., Valimar kontra Nachalnik na Mitnitsa Varna ügyben hozott ítélet (ECLI:EU:C:2014:2231) 40–49. pontja.
 (19) A tíz legfontosabb ország rangsora a 2015-ben hozzáadott kapacitás tekintetében: 1. Kína (15 GW); 2. Japán (11 GW); 3. USA (7,3 GW); 4. Egyesült Királyság (3,7 GW); 5. India (2 GW); 6. Németország (1,5 GW); 7. Korea (1 GW); 8. Ausztrália (900 MW); 9. Franciaország (879 MW); 10. Kanada (600 MW); forrás: Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 13–14. o.
 (20) Bloomberg New Energy Finance (Bloomberg): „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.
 (21) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 18. o.
 (22) Lásd többek között a Kínai Népköztársaságból származó kiváló fáradási tulajdonsággal rendelkező betonacél rudak behozatalára vonatkozó átmeneti dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2016. január 28-i (EU) 2016/113 bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 23., 2016.1.29., 16. o.) (52)–(56) preambulumbekezdését.
 (23) Lásd például a 22. lábjegyzetben hivatkozott (EU) 2016/113 végrehajtási rendeletet.
 (24) A Bizottság 1357/2013/EU végrehajtási rendelete (2013. december 17.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról (HL L 341., 2013.12.18., 47. o.).
 (25) Bloomberg New Energy Finance: „Global PV Demand” (Globális kereslet a fotovillamos ágazatban), 2016. február 18., Solar Power Europe: „Global Market Outlook” (Kilátások a világpiacon), 2016. július; IHS: „The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost” (A napenergia ára, A fotovillamos modulok előállítási költségeinek összehasonlító teljesítményértékelése), 2016. június; a Közös Kutatóközpont által készített „PV Status Report 2016” (2016. évi jelentés a fotovillamos ágazat helyzetéről), 2016. október, amely az alábbi helyen tekinthető meg: https://setis.ec.europa.eu/sites/default/files/reports/Perspectives%20on%20future%20large-scale%20manufacturing%20of%20PV%20in%20Europe.pdf, elérési dátum: 2016.12.12.
 (26) A Bizottság 182/2013/EU rendelete (2013. március 1.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemek és lemezek) vonatkozó nyilvántartásba vételi kötelezettség bevezetéséről (HL L 61., 2013.3.5., 2. o.).
 (27) A Comext az Eurostat által működtetett, külkereskedelmi statisztikákat tartalmazó adatbázis.
 (28) Az 1–11. számú táblázatok mindegyike kerekített számadatokat tartalmaz. Az indexek és a százalékok a tényleges számadatokon alapulnak, és a kerekített számadatokat alapul véve eltérőek lehetnek.
 (29) Az utóbbi nem a dömpingkülönbözeten alapult.
 (30) A nyereség tényleges számadatait tartományokban kell megadni annak elkerülése érdekében, hogy a mintában szereplő többi vállalat kikövetkeztethesse a Jabil által elért nyereséget.
 Forrás: a kérdőívre adott ellenőrzött válaszok.
 (31) Lásd a SolarWorld 2015-re vonatkozó éves csoportszintű jelentését, amely a következő címen érhető el: http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/annual_report_2015_web.pdf, 58. o.
 (32) 2016 harmadik negyedévére vonatkozó összevont negyedéves nyilatkozat, SolarWorld http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/2016/solarworld-q3-2016-web-en.pdf, 8–9. o.
 (33) Bloomberg New Energy Finance (Bloomberg): „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.
 (34) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 18. o.
 (35) Bloomberg: „Q4 2016 PV Market Outlook” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai), 2016. november 30.
 (36) IHS: „The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost” (A napenergia ára, A fotovillamos modulok előállítási költségeinek összehasonlító teljesítményértékelése), 2016. június, 23. o. A különbség úgy tűnik, abból a tényből ered, hogy az IHS jelentésében figyelembe vesz minden – raktárban lévő, szállítás alatt álló vagy beépített – modult. Ezzel szemben a „Global Market Outlook” (világpiaci kilátásokra vonatkozó) jelentés csak azokat a beépített modulokat veszi figyelembe, amelyek már előállítanak villamos energiát.
 (37) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 18. o.
 (38) IHS: „The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost” (A napenergia ára, A fotovillamos modulok előállítási költségeinek összehasonlító teljesítményértékelése), 2016. június, 23. o. Legutóbbi jelentésében (IHS: „PV Demand Tracker Q4 2016” [A fotovillamos kereslet követése, 2016. negyedik negyedév], 2016. december 9.) az IHS ugyanazt a becslést adta, mint a Solar Power Europe, azaz 2020-ra 97 GW-ot.
 (39) Bloomberg New Energy Finance (Bloomberg): „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.
 (40) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 18. o.
 (41) Lásd az IHS-re és a Solar Power Europe-ra vonatkozó 34., 36., 37., 38. és 40. lábjegyzeteket.
 (42) Bloomberg: „Q4 2016 PV Market Outlook” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai), 2016. november 30., valamint IHS: „PV Demand Tracker Q4 2016” (A fotovillamos kereslet követése, 2016. negyedik negyedév), 2016. december 9.
 (43) Bloomberg: „Q4 2016 PV Market Outlook” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai), 2016. november 30.
 (44) Bloomberg New Energy Finance: „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.
 (45) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július.
 (46) Bloomberg New Energy Finance: „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora); elérési dátum: 2016.10.28.
 (47) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július, 30. o.
 (48) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július.
 (49) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 2016. július.
 (50) „Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now” (A fotovillamos ágazat 2016. harmadik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia – nem mindenkinek most van rá szüksége), 2016. szeptember 1., 17. o.
 (51) „Q4 2016 PV Market Outlook, Solar power” (A fotovillamos ágazat 2016. negyedik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia), 2016. november 30., 19. o.
 (52) Az 513/2013/EU bizottsági rendelet (HL L 152., 2013.6.5., 5. o.) (180) preambulumbekezdése és az 1238/2013/EU végrehajtási rendelet (245)–(247) preambulumbekezdése.
 (53) Lásd az 513/2013/EU rendelet 4-a és 10-a táblázatát.
 (54) Nagyon hasonló árat állapítottak meg a mintában szereplő exportáló gyártók uniós exportárainak súlyozott átlaga alapján is.
 (55) A rendszerintegrátorok olyan vállalatok, amelyek összefogják a fotovillamos rendszerek alkotóelemeit, így például a modulokat, invertereket, állványzatot és energiatárolót, majd készletben értékesítik végfelhasználók számára.
 (56) Az éves teljes munkaidős egyenérték 1 680 munkaórát feltételez. Az átlagos éves teljes munkaidős egyenérték/MW attól függ, hogy a három fő szegmens mindegyikében – lakóházak tetejére szerelt, kereskedelmi épületek tetejére szerelt és talajra telepített rendszerek – évente hány projektet valósítanak meg. A teljes telepítés esetén (beleértve a projektfejlesztést és tereprendezést, az elosztást, a logisztikát, a tényleges üzembe helyezést és az ezekre a tevékenységekre vonatkozó általános költségeket) a Bizottság 8,6 teljes munkaidős egyenérték/MW-t feltételez lakossági projektek, 3,7 teljes munkaidős egyenérték/MW-t kereskedelmi projektek és 4 teljes munkaidős egyenérték/MW-t talajra telepített projektek esetében.
 (57) Eurobserver: „The state of renewable energy in Europe 2015” (A megújuló energia helyzete Európában, 2015), 128. o.
 (58) GWS, DIW, DLR et. al: „Bruttobeschäftigung durch erneuerbare Energien in Deutschland und verringerte fossile Brennstoffimporte durch erneuerbare Energien und Energieeffizienz”, 8. o.
 (59) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 16. o.
 (60) Az 1238/2013/EU végrehajtási rendelet (394) preambulumbekezdése.
 (61) Bundesministerium für Wirtschaft und Energie: Marktanalyse Photovoltaik-Dachanlagen, 2014., 7. o.
 (62) A 2015-ös évre vonatkozó 21 %-os tanulási görbét az „International Technology Roadmap for Photovoltaic: Results 2015” (A Fotovillamos Ágazat Nemzetközi Technológiai Ütemterve: 2015. évi eredmények, a továbbiakban: ITRPV) 2016. márciusi kiadása is megerősítette.
 (63) http://pvinsights.com/
 (64) Bloomberg New Energy Finance: Solar Spot Price Index (napenergiahaszonsítási azonnaliár-index).
 (65) A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Eredményjelentés a megújuló energiáról, COM(2015) 293 final, 11. o.
 (66) A Cseh Köztársaság tekintetében lásd az SA.40171. sz., 2016. november 28-i bizottsági határozatot.
 (67) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 28. és 5. o.
 (68) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2015–2019” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2015–2019 között), 18. o.
 (69) A Bizottság közleménye – Iránymutatás a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról, 3.3.2.1. és 3.3.2.4. szakasz (HL C 200., 2014.6.28., 1. o.).
 (70) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy alacsonyabb küszöbértéket állapítanak meg, vagy hogy egyáltalán nem határoznak meg küszöbértéket.
 (71) A Bizottság közleménye – Iránymutatás a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról, 250. pont (HL C 200., 2014.6.28., 1. o.). A szóban fogó szabályok ezenkívül azokra a támogatási programokra sem alkalmazandók, amelyek nem minősülnek állami támogatásnak. A Bizottságnak mindazonáltal nincs tudomása arról, hogy lenne olyan tagállam, amely oly módon alakította ki támogatási programját, hogy az ne minősülne állami támogatásnak.
 (72) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 8. és 37. o.
 (73) Ezt a hozadékot az SDE+ program hollandiai tapasztalatai is megerősítik, amelyek szerint a 2013–2015-ös időszakban a napenergia-hasznosításra tett ajánlatok közel 55 %-a nyert el támogatást.
 (74) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2015–2019” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2015–2019 között), 22. o.
 (75) Solar Power Europe: „Global Market Outlook for Solar Power, 2015–2019” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2015–2019 között), 23. o.
 (76) Az LCOE a villamosenergia-termelő eszközök villamosenergia-termelésének kulcsfontosságú mérőszáma. Az LCOE kiszámításának módja a következő: az adott rendszer élettartama alatt várhatóan felmerülő költségek teljes összege (beleértve az építést, a finanszírozást, a tüzelőanyagokat, a karbantartást, az adókat, a biztosítást és az ösztönzőket) osztva a rendszer élettartama alatt várható villamosenergia-teljesítménnyel (kWh-ban). A költség- és haszonbecsléseket az infláció tekintetében kiigazítják, és diszkontálással figyelembe veszik a pénz időértékét is.
 (77) H2 2016 EMEA LCOE Outlook (LCOE-kilátások), 2016. október, 2. o.
 (78) Átváltás USA-dollárról 0,94462-es árfolyamon.
 (79) Bloomberg: „New Energy Outlook 2016” (Új energia kilátások – 2016), 28. o.
 (80) Ugyanott a 23. o. és a „2017 Germany Power Market Outlook” (Németországi villamosenergia-piaci kilátások – 2017), 2017. január 10., 9. o.
 (81) „Deutsche Bank's 2015 solar outlook: accelerating investment and cost competitiveness” (Deutsche Bank – 2015. évi napenergia-kilátások: a beruházások és a költségek versenyképességének fokozása), 2015. január 13., valamint Deutsche Bank: „Markets research, Industry Solar” (Deutsche Bank – Piackutatás: A napenergia iparág), 2015. február 27.
 (82) A szolárpanelekkel előállított energiát Spanyolországban is terheli pótdíj. Bár a spanyolországi pótdíjrendszer nagyban különbözik a németországi pótdíjrendszertől, mindkettőre igaz, hogy visszafogják a napenergia-hasznosítás iránti keresletet.
 (83) A megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának támogatásáról (átdolgozás) szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslat 21. cikke (1) bekezdésének a) pontja, COM(2016) 767 final.
 (84) Bloomberg: „Q3 2016 European Policy Outlook” (Európai politikai kilátások – 2016. III. negyedév), 2016. augusztus 4., 8. o.
 (85) Solar Power Europe: „Global Market Outlook 2016–2020” (A napenergia kilátásai a világpiacon 2016–2020 között), 25. o.
 (86) Ugyanott a 26. o.
 (87) Ugyanott a 23. o.
 (88) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal
 (89) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition
 (90) Az átlagos lakossági fogyasztók nappal általában nem tartózkodnak otthon, így energiatárolók nélkül a tetőre szerelt berendezéseikkel előállított villamos energia nagy részét nem tudnák saját felhasználásra fordítani.
 (91) Bloomberg: „New Energy Outlook 2016” (Új energia kilátások – 2016), 17. o.
 (92) Az Európai Parlament és a Tanács 2009/28/EK irányelve (2009. április 23.) a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről (HL L 140., 2009.6.5., 16. o.).
 (93) Az eredeti végleges rendelet (336) preambulumbekezdése.
 (94) Bloomberg New Energy Finance: „Solar manufacturer capacity league table” (A napenergia-ágazati gyártók kapacitás szerinti rangsora) elérési dátum: 2016.10.28.
 (95) A Tanács 930/2003/EK rendeletének (HL L 133., 2003.5.29.,1. o.) (224) preambulumbekezdése.
 (96) Ugyanott.
 (97) Bloomberg: „Q4 2016 Global Market Outlook, Preparing for a tough year ahead” (2016. negyedik negyedévi világpiaci kilátások, Felkészülés az elkövetkező nehéz évre), 2016. november 30., valamint „Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now” (A fotovillamos ágazat 2016. harmadik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia – nem mindenkinek most van rá szüksége), 2016. szeptember 1.
 (98) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal
 (99) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition
 (100) Számos forrás szerint a napenergia-iparágra jellemző tanulási görbe értéke 21 %. Vagyis, ha a napenergia-termelő kapacitás kétszeresére nő, a modulok előállítási költsége 21 %-kal csökken. A világ összesített napenergia-termelő kapacitása 2013-ban körülbelül 130 GW volt, 2016 végére pedig várhatóan eléri a 290 GW-ot. Ez azt jelenti, hogy a kapacitás mára megkétszereződött, a modulok előállítási költsége pedig 21 %-kal csökkent.
 (101) (EU) 2016/185 végrehajtási rendelet.
 (102) „Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now” (A fotovillamos ágazat 2016. harmadik negyedévi piaci kilátásai, Napenergia – nem mindenkinek most van rá szüksége), 2016. szeptember 1., 1. o.
 (103) „PvXchange module price index November 2016: Red light, green light” (PvXchange: a modulokra vonatkozó árindex, 2016. november: piros jelzés, zöld jelzés).
 (104) „Energy Trend PV, Cell prices” (EnergyTrend PV elemárak), frissítési dátum: 2017. január 4.
 (105) A Bizottság (EU) 2016/1998 végrehajtási rendelete (2016. november 15.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről szóló 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás elfogadásának öt exportáló gyártó tekintetében történő visszavonásáról (HL L 308., 2016.11.16., 8. o.).
 (106) A Bizottság (EU) 2017/366 végrehajtási rendelete (2017. március 1.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámoknak az (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről és az (EU) 2016/1037 rendelet 19. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat megszüntetéséről (lásd ennek a Hivatalos Lapnak az 1. oldalát).
 (107) Értesítés a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára alkalmazandó dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések részleges időközi felülvizsgálatának megindításáról (HL C 405., 2015.12.5., 33. o.).
 I. MELLÉKLET
 Vállalat neve
 TARIC-kiegészítő kód
 Anhui Schutten Solar Energy Co. Ltd
 Quanjiao Jingkun Trade Co. Ltd
 B801
 Anji DaSol Solar Energy Science & Technology Co. Ltd
 B802
 Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc.
 Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc.
 CSI Cells Co. Ltd
 CSI Solar Power (China) Inc.
 B805
 Changzhou Shangyou Lianyi Electronic Co. Ltd
 B807
 CHINALAND SOLAR ENERGY CO. LTD
 B808
 CEEG Nanjing Renewable Energy Co. Ltd
 CEEG (Shanghai) Solar Science Technology Co. Ltd
 China Sunergy (Nanjing) Co. Ltd
 China Sunergy (Shanghai) Co. Ltd
 China Sunergy (Yangzhou) Co. Ltd
 B809
 Chint Solar (Zhejiang) Co. Ltd
 B810
 ChangZhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B811
 ANHUI RINENG ZHONGTIAN SEMICONDUCTOR DEVELOPMENT CO. LTD
 CIXI CITY RIXING ELECTRONICS CO. LTD
 HUOSHAN KEBO ENERGY & TECHNOLOGY CO. LTD
 B812
 CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd
 B813
 CSG PVtech Co. Ltd
 B814
 DCWATT POWER Co. Ltd
 B815
 Dongfang Electric (Yixing) MAGI Solar Power Technology Co. Ltd
 B816
 EOPLLY New Energy Technology Co. Ltd
 SHANGHAI EBEST SOLAR ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD
 JIANGSU EOPLLY IMPORT & EXPORT CO. LTD
 B817
 Zhejiang Era Solar Technology Co., Ltd
 B818
 ET Energy Co. Ltd
 ET Solar Industry Limited
 B819
 GD Solar Co. Ltd
 B820
 Guodian Jintech Solar Energy Co. Ltd
 B822
 Hangzhou Bluesun New Material Co. Ltd
 B824
 Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd
 Zhejiang Jinbest Energy Science and Technology Co. Ltd
 B825
 Hanwha SolarOne Co. Ltd
 B929
 Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd
 B826
 Hengdian Group DMEGC Magnetics Co. Ltd
 B827
 HENGJI PV-TECH ENERGY CO. LTD
 B828
 Himin Clean Energy Holdings Co. Ltd
 B829
 Jetion Solar (China) Co. Ltd
 Junfeng Solar (Jiangsu) Co. Ltd
 Jetion Solar (Jiangyin) Co. Ltd
 B830
 Jiangsu Green Power PV Co. Ltd
 B831
 Jiangsu Hosun Solar Power Co. Ltd
 B832
 Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B833
 Jiangsu Runda PV Co. Ltd
 B834
 Jiangsu Sainty Machinery Imp. And Exp. Corp. Ltd
 Jiangsu Sainty Photovoltaic Systems Co. Ltd
 B835
 Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd
 B836
 Changzhou Shunfeng Photovoltaic Materials Co. Ltd
 Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Electronic Power Co. Ltd
 Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B837
 Jiangsu Sinski PV Co. Ltd
 B838
 Jiangsu Sunlink PV Technology Co. Ltd
 B839
 Jiangsu Zhongchao Solar Technology Co. Ltd
 B840
 Jiangxi Risun Solar Energy Co. Ltd
 B841
 Jiangyin Hareon Power Co. Ltd
 Taicang Hareon Solar Co. Ltd
 Hareon Solar Technology Co. Ltd
 Hefei Hareon Solar Technology Co. Ltd
 Jiangyin Xinhui Solar Energy Co. Ltd
 Altusvia Energy (Taicang) Co, Ltd
 B842
 Jinggong P-D Shaoxing Solar Energy Tech Co. Ltd
 B844
 Juli New Energy Co. Ltd
 B846
 Jumao Photonic (Xiamen) Co. Ltd
 B847
 Kinve Solar Power Co. Ltd (Maanshan)
 B849
 GCL Solar Power (Suzhou) Limited
 GCL-Poly Solar Power System Integration (Taicang) Co. Ltd
 GCL Solar System (Suzhou) Limited
 GCL-Poly (Suzhou) Energy Limited
 Jiangsu GCL Silicon Material Technology Development Co. Ltd
 Jiangsu Zhongneng Polysilicon Technology Development Co. Ltd
 Konca Solar Cell Co. Ltd
 Suzhou GCL Photovoltaic Technology Co. Ltd
 GCL System Integration Technology Co., Ltd
 B850
 Lightway Green New Energy Co. Ltd
 Lightway Green New Energy (Zhuozhou) Co. Ltd
 B851
 Motech (Suzhou) Renewable Energy Co. Ltd
 B852
 Nanjing Daqo New Energy Co. Ltd
 B853
 LEVO SOLAR TECHNOLOGY CO. LTD
 NICE SUN PV CO. LTD
 B854
 Ningbo Jinshi Solar Electrical Science & Technology Co. Ltd
 B857
 Ningbo Komaes Solar Technology Co. Ltd
 B858
 Ningbo Osda Solar Co. Ltd
 B859
 Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd
 B860
 Ningbo South New Energy Technology Co. Ltd
 B861
 Ningbo Sunbe Electric Ind Co. Ltd
 B862
 Ningbo Ulica Solar Science & Technology Co. Ltd
 B863
 Perfectenergy (Shanghai) Co. Ltd
 B864
 Perlight Solar Co. Ltd
 B865
 Phono Solar Technology Co. Ltd
 Sumec Hardware & Tools Co. Ltd
 B866
 RISEN ENERGY CO. LTD
 B868
 SHANDONG LINUO PHOTOVOLTAIC HI-TECH CO. LTD
 B869
 SHANGHAI ALEX NEW ENERGY CO. LTD
 SHANGHAI ALEX SOLAR ENERGY SCIENCE & TECHNOLOGY CO. LTD
 B870
 BYD(Shangluo)Industrial Co. Ltd
 Shanghai BYD Co. Ltd
 B871
 Shanghai Chaori Solar Energy Science & Technology Co. Ltd
 B872
 Propsolar (Zhejiang) New Energy Technology Co. Ltd
 Shanghai Propsolar New Energy Co. Ltd
 B873
 Lianyungang Shenzhou New Energy Co. Ltd
 Shanghai Shenzhou New Energy Development Co. Ltd
 SHANGHAI SOLAR ENERGY S&T CO. LTD
 B875
 Jiangsu ST-Solar Co. Ltd
 Shanghai ST-Solar Co. Ltd
 B876
 Shanghai Topsolar Green Energy Co. Ltd
 B877
 Shenzhen Sacred Industry Co. Ltd
 B878
 Leshan Topray Cell Co. Ltd
 Shanxi Topray Solar Co. Ltd
 Shenzhen Topray Solar Co. Ltd
 B880
 Shanghai Sopray New Energy Co. Ltd
 Sopray Energy Co. Ltd
 B881
 Ningbo Sun Earth Solar Energy Co. Ltd
 NINGBO SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD
 SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD
 B882
 TDG Holding Co. Ltd
 B884
 Tianwei New Energy (Chengdu) PV Module Co. Ltd
 Tianwei New Energy Holdings Co. Ltd
 Tianwei New Energy (Yangzhou) Co. Ltd
 B885
 Wenzhou Jingri Electrical and Mechanical Co. Ltd
 B886
 Winsun New Energy Co. Ltd
 B887
 Wuhu Zhongfu PV Co. Ltd
 B889
 Wuxi Saijing Solar Co. Ltd
 B890
 Wuxi Solar Innova PV Co. Ltd
 B892
 China Machinery Engineering Wuxi Co. Ltd
 Wuxi Taichang Electronic Co. Ltd
 Wuxi Taichen Machinery & Equipment Co. Ltd
 B893
 Shanghai Huanghe Fengjia Photovoltaic Technology Co. Ltd
 State-run Huanghe Machine-Building Factory Import and Export Corporation
 Xi'an Huanghe Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B896
 Wuxi LONGi Silicon Materials Co. Ltd
 Xi'an LONGi Silicon Materials Corp.
 B897
 LERRI Solar Technology (Zhejiang) Co. Ltd
 B898
 Yuhuan BLD Solar Technology Co. Ltd
 Zhejiang BLD Solar Technology Co. Ltd
 B899
 Yuhuan Sinosola Science & Technology Co. Ltd
 B900
 Yunnan Tianda Photovoltaic Co. Ltd
 B901
 Zhangjiagang City SEG PV Co. Ltd
 B902
 Zhejiang Global Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B904
 Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd
 B905
 Zhejiang Jiutai New Energy Co. Ltd
 Zhejiang Topoint Photovoltaic Co. Ltd
 B906
 Zhejiang Kingdom Solar Energy Technic Co. Ltd
 B907
 Zhejiang Koly Energy Co. Ltd
 B908
 Zhejiang Longbai Photovoltaic Tech Co. Ltd
 B909
 Zhejiang Mega Solar Energy Co. Ltd
 Zhejiang Fortune Photovoltaic Co. Ltd
 B910
 Zhejiang Shuqimeng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B911
 Zhejiang Shinew Photoelectronic Technology Co. Ltd
 B912
 Zhejiang SOCO Technology Co. Ltd
 B913
 Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Limited Liability Company
 Zhejiang Yauchong Light Energy Science & Technology Co. Ltd
 B914
 Zhejiang Tianming Solar Technology Co. Ltd
 B916
 Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd
 Zhejiang Beyondsun PV Co. Ltd
 B917
 Zhejiang Wanxiang Solar Co. Ltd
 WANXIANG IMPORT & EXPORT CO LTD
 B918
 Zhejiang Xiongtai Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B919
 ZHEJIANG YUANZHONG SOLAR CO. LTD
 B920
 Zhongli Talesun Solar Co. Ltd
 B922
 ZNSHINE PV-TECH CO. LTD
 B923
 Zytech Engineering Technology Co. Ltd
 B924
 II. MELLÉKLET
 Vállalat neve
 TARIC-kiegészítő kód
 Jiangsu Aide Solar Energy Technology Co. Ltd
 B798
 Alternative Energy (AE) Solar Co. Ltd
 B799
 Anhui Chaoqun Power Co. Ltd
 B800
 Anhui Titan PV Co. Ltd
 B803
 TBEA SOLAR CO. LTD
 Xi'an SunOasis (Prime) Company Limited
 XINJIANG SANG'O SOLAR EQUIPMENT
 B804
 Changzhou NESL Solartech Co. Ltd
 B806
 Dotec Electric Co. Ltd
 B928
 Greenway Solar-Tech (Shanghai) Co. Ltd
 Greenway Solar-Tech (Huaian) Co. Ltd.
 B821
 GS PV Holdings Group
 B823
 Jiangyin Shine Science and Technology Co. Ltd
 B843
 King-PV Technology Co. Ltd
 B848
 Ningbo Best Solar Energy Technology Co. Ltd
 B855
 Ningbo Huashun Solar Energy Technology Co. Ltd
 B856
 Qingdao Jiao Yang Lamping Co. Ltd
 B867
 SHANGHAI SHANGHONG ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD
 B874
 Shenzhen Sungold Solar Co. Ltd
 B879
 SUZHOU SHENGLONG PV-TECH CO. LTD
 B883
 Worldwide Energy and Manufacturing USA Co. Ltd
 B888
 Wuxi Shangpin Solar Energy Science and Technology Co. Ltd
 B891
 Wuxi UT Solar Technology Co. Ltd
 B894
 Xiamen Sona Energy Co. Ltd
 B895
 Zhejiang Fengsheng Electrical Co. Ltd
 B903
 Zhejiang Yutai Photovoltaic Material Co. Ltd
 B930
 Zhejiang Sunrupu New Energy Co. Ltd
 B915
 III. MELLÉKLET
 A kötelezettségvállalás tárgyát képező, a vállalat által az Európai Unióban értékesített árukat kísérő kereskedelmi számlán a következőket kell feltüntetni:
 1.
 „KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁS TÁRGYÁT KÉPEZŐ ÁRUT KÍSÉRŐ KERESKEDELMI SZÁMLA” cím.
 2.
 A kereskedelmi számlát kiállító vállalat neve.
 3.
 A kereskedelmi számla száma.
 4.
 A kereskedelmi számla kiállításának időpontja.
 5.
 Az a TARIC-kiegészítő kód, amelyet a számlán szereplő árunak az Európai Unió határán történő vámkezelése során használni fognak.
 6.
 Az áru közérthető nyelven megfogalmazott, pontos leírása, valamint:
 —
 a termékkód (PCN),
 —
 a PCN műszaki leírása,
 —
 a vállalat termékkódszáma (CPC),
 —
 a KN-kód,
 —
 a mennyiség (wattban kifejezett egységekben kell megadni).
 7.
 Az eladási feltételek megnevezése, többek között:
 —
 az egységár (egység = watt),
 —
 az alkalmazandó fizetési feltételek,
 —
 az alkalmazandó szállítási feltételek,
 —
 az összes árengedmény és kedvezmény.
 8.
 Az importőrként eljáró vállalat neve, amelynek részére a számlát a vállalat közvetlenül kiállította.
 9.
 A vállalat azon tisztségviselőjének neve, aki a kereskedelmi számlát és a következő, aláírással ellátott nyilatkozatot kiállította:
 „Alulírott igazolom, hogy a jelen számlán szereplő árunak az Európai Unióba közvetlen export útján történő értékesítése a [VÁLLALAT] által felajánlott és az Európai Bizottság által a 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás hatálya alatt és feltételei szerint történik. Kijelentem, hogy a számlán feltüntetett információk hiánytalanok és a valóságnak megfelelnek.”
 IV. MELLÉKLET
 KIVITELI KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSI IGAZOLÁS
 A kötelezettségvállalás tárgyát képező, a vállalat által az Európai Unióban értékesített árukat kísérő kereskedelmi számlák melletti, CCCME által kiállított kiviteli kötelezettségvállalási igazoláson a következőket kell feltüntetni:
 1.
 A Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (CCCME) neve, címe, faxszáma és telefonszáma.
 2.
 A kereskedelmi számlát kiállító, a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében említett vállalat neve.
 3.
 A kereskedelmi számla száma.
 4.
 A kereskedelmi számla kiállításának időpontja.
 5.
 Az a TARIC-kiegészítő kód, amelyet a számlán szereplő árunak az Európai Unió határán történő vámkezelése során használni fognak.
 6.
 Az áru pontos megnevezése, többek között:
 (1)
 a termékkód (PCN),
 (2)
 az áru műszaki leírása, a vállalat termékkódszáma (CPC) (adott esetben),
 (3)
 a KN-kód.
 7.
 Az exportált egységek pontos mennyisége wattban kifejezve.
 8.
 Az igazolás száma és lejárata (a kibocsátást követő három hónappal).
 9.
 A CCCME azon tisztségviselőjének neve, aki az igazolást és a következő, aláírással ellátott nyilatkozatot kiállította:
 „Alulírott igazolom, hogy a jelen igazolást a kötelezettségvállalás szerinti értékesítést kísérő kereskedelmi számlán szereplő árunak az Európai Unióba történő közvetlen kivitele céljából, a [VÁLLALAT] által felajánlott és az Európai Bizottság által a 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás hatálya alatt és feltételei szerint állítottam ki. Kijelentem, hogy az igazolásban szereplő információk valósak és az igazolásban szereplő mennyiség nem haladja meg a kötelezettségvállalás küszöbértékét.”
 10.
 Dátum.
 11.
 A CCCME aláírása és bélyegzője.
 V. MELLÉKLET
 A dömpingellenes vám tárgyát képező, a vállalat által az Európai Unióban értékesített árukat kísérő kereskedelmi számlán a következőket kell feltüntetni:
 1.
 „DÖMPINGELLENES VÁM ÉS KIEGYENLÍTŐ VÁM TÁRGYÁT KÉPEZŐ ÁRUT KÍSÉRŐ KERESKEDELMI SZÁMLA” cím.
 2.
 A kereskedelmi számlát kiállító vállalat neve.
 3.
 A kereskedelmi számla száma.
 4.
 A kereskedelmi számla kiállításának időpontja.
 5.
 Az a TARIC-kiegészítő kód, amelyet a számlán szereplő árunak az Európai Unió határán történő vámkezelése során használni fognak.
 6.
 Az áru közérthető nyelven megfogalmazott, pontos leírása, valamint:
 —
 a termékkód (PCN),
 —
 a PCN műszaki leírása,
 —
 a vállalat termékkódszáma (CPC),
 —
 a KN-kód,
 —
 a mennyiség (wattban kifejezett egységekben kell megadni).
 7.
 Az eladási feltételek megnevezése, többek között:
 —
 az egységár (egység = watt),
 —
 az alkalmazandó fizetési feltételek,
 —
 az alkalmazandó szállítási feltételek,
 —
 az összes árengedmény és kedvezmény.
 8.
 A kereskedelmi számlát kiállító vállalat tisztségviselőjének neve és aláírása.