text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,5.6.2019
 COM(2019) 256 final
 2019/0125(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Komisjon on pidanud nõukogu poolt 21. detsembril 2016. aastal antud volituse alusel läbirääkimisi meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu (edaspidi „märgrendileping“) üle.
 See leping põhineb ELi ja Ameerika Ühendriikide (edaspidi „USA“) vahel 25. ja 30. aprillil 2007. aastal allkirjastatud lennutranspordilepingul (edaspidi „kõnealune lennutranspordileping“)
 1
 ning sellega kinnitatakse lepinguosalisi hõlmavate selgete ja mittepiiravate märgrendikokkulepete
 2
 sõlmimist ning tagatakse kõnealuse lennutranspordilepingu asjakohaste sätete suurem täpsus.
 Märgrendilepinguga ei ole mitte üksnes võimalik lahendada vaidlust seoses kõnealuse lennutranspordilepingu asjakohaste sätete kohaldamisega, vaid ka tagada ELi, Islandi, Norra ja USA lennuettevõtjaid mõjutavate tulevaste kokkulepete selgus ja õiguskindlus. Ühtlasi peaks see looma uusi ärivõimalusi kõikide osaliste lennuettevõtjate jaoks ja tõhustama nende koostööd.
 •Üldine taust
 ELi ja USA vahelise lennutranspordilepinguga nähakse ette osalistevaheline avatud märgrendikord. Läbirääkimisjuhistes on sätestatud üldeesmärk pidada läbirääkimisi lepingu üle, millega soovitakse tagada kõnealuse lennutranspordilepingu asjakohaste sätete täpsus ning kõrvaldada ELi, Islandi, Norra ja Ameerika Ühendriikide lennuettevõtjaid mõjutavate märgrendikokkulepete ajapiirangud.
 Vastavalt läbirääkimisjuhistele parafeeriti märgrendilepingu eelnõu 8. märtsil 2019.
 •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega
 ELi ja USA vahelise lennutranspordilepingu puhul on tegemist maailma kõige olulisema lennutranspordilepinguga, millega tagatakse aastas rohkem kui 75 miljonit istekohta ja mis on ELi lennundusalase välispoliitika põhialus. Märgrendilepinguga kõrvaldatakse pikaajaline ebakindlus kõnealuse lennutranspordilepingu märgrendisätete kohaldamisel ning seega aitab see kaasa Atlandi-üleste lennundussuhete heale toimimisele.
 Märgrendileping on kooskõlas ELi üldiste märgrendieeskirjadega: määruse (EÜ) nr 1008/2008
 3
 (mida on hiljuti muudetud
 4
 ) artikli 13 lõike 3 punktiga b nähakse ette ajapiirangute kõrvaldamine liidu poolt allkirjastatud rahvusvahelise märgrendilepinguga, mis põhineb enne 1. jaanuari 2008 allkirjastatud lennutranspordilepingul.
 •Kooskõla ettepaneku valdkonnas praegu kehtivate õigusnormidega
 Märgrendileping on kooskõlas ELi üldiste märgrendieeskirjadega: määruse (EÜ) nr 1008/2008 artikli 13 lõike 3 punktiga b nähakse ette ajapiirangute kõrvaldamine liidu poolt allkirjastatud rahvusvahelise märgrendilepinguga, mis põhineb enne 1. jaanuari 2008 allkirjastatud lennutranspordilepingul.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 100 lõige 2 ja artikli 218 lõige 5.
 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)
 Ei kohaldata — märgrendileping kuulub ELi ainupädevusse vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikele 2.
 •Proportsionaalsus
 Märgrendilepingus käsitletakse üksnes kõnealust küsimust, mitte muid küsimusi. Tänu sellele, et keskendutakse üksnes ajapiirangutele, mis praegu mõjutavad märgrendikokkuleppeid Atlandi-ülesel lennundusturul, muudetakse kõnealuse lennutranspordilepingu märgrendisätted palju täpsemaks.
 Lisaks jätkavad liikmesriigid märgrendikokkulepete heakskiitmisega seotud tavapäraste haldusülesannete täitmist.
 •Vahendi valik
 Seatud eesmärgi saavutamise ainus viis on rahvusvaheline leping.
 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
 Ei kohaldata.
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Läbirääkimiste eri etappides on konsulteeritud kõigi ELi liikmesriikidega, lennundusvaldkonna kogu väärtusahela sidusrühmadega ja sotsiaalpartneritega, sealhulgas eelkõige ametiühingutega. Konsulteerimise käigus tehtud märkusi on arvesse võetud.
 •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Ei kohaldata.
 •Mõjuhinnang
 Ei kohaldata.
 •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine
 Ei kohaldata.
 •Põhiõigused
 Ei kohaldata.
 4.MÕJU EELARVELE
 Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.
 5.MUU TEAVE
 •Kavandatud lepingu kokkuvõte
 Leping koosneb regulatiivosast ja ühisdeklaratsioonist muude keeleversioonide autentsuse kinnitamise kohta.
 2019/0125 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)21. detsembril 2016 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi Ameerika Ühendriikidega, Islandiga ja Norra Kuningriigiga meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva lepingu üle. Läbirääkimised lõppesid edukalt lepingu parafeerimisega 8. märtsil 2019.
 (2)Liit peaks lepingu allkirjastama ja seda ajutiselt kohaldama, eeldusel et see hilisemal kuupäeval sõlmitakse,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Käesolevaga antakse liidu nimel luba allkirjastada meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitlev leping Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahel, eeldusel et see hiljem sõlmitakse.
 Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.
 Artikkel 2
 Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule liidu nimel alla kirjutama, eeldusel et leping sõlmitakse.
 Artikkel 3
 Kuni lepingu jõustumiseni kohaldab liit seda vastavalt selle artikli 7 lõikele 2 ajutiselt.
 Artikkel 4
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 134, 25.5.2007, lk 4.
 (2)
 Märgrent on rendikokkulepe, mille kohaselt üks lennuettevõtja (rendileandja) käitab lende, andes oma õhusõiduki ja meeskonna teise lennuettevõtja (rendilevõtja) kasutusse.
 (3)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1008/2008 ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (uuestisõnastamine) (ELT L 293, 31.10.2008, lk 3).
 (4)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrus (EL) 2019/2, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1008/2008 ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (ELT L 11, 14.1.2019, lk 1).
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,5.6.2019
 COM(2019) 256 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: Nõukogu otsus
 meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta
 Meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitlev leping
 AMEERIKA ÜHENDRIIGID (edaspidi „USA“), EUROOPA LIIT, ISLAND ja NORRA KUNINGRIIK (edaspidi „Norra“),
 tunnustades selliste käitamiskokkulepete paindlikumaks ja õiglasemaks muutmisest ning nendekohaste võrdsete võimaluste suurendamisest saadavat kasu, mille lennuettevõtjad on sõlminud vastavalt Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel 25. ja 30. aprillil 2007 allkirjastatud lennutranspordilepingu (muudetud protokolliga, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut ning mis allkirjastati 24. juunil 2010) (edaspidi „USA-ELi lennutranspordileping“) artikli 10 lõikele 9 ja mida kohaldatakse vastavalt Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahel 16. ja 21. juunil 2011 sõlmitud lennutranspordilepingule (edaspidi „neljapoolne lennutranspordileping“);
 tunnustades USA-ELi lennutranspordilepinguga ja neljapoolse lennutranspordilepinguga nende osaliste vahel loodud laialdasi lennundussuhteid ning nende lepingute raames lepinguosaliste välja kujundatud tihedat koostööd;
 kinnitades veel kord lepinguosaliste ühist eesmärki tagada rahvusvahelise lennutranspordi ohutuse ja julgestuse kõrgeim tase, nagu on märgitud nende samalaadses õigusraamistikus;
 tunnistades lepinguosaliste võrreldavate sotsiaal- ja majandustingimuste olemasolu rahvusvahelise lennutranspordi valdkonnas ning
 otsustades suurendada selliste käitamiskokkulepete paindlikkust, mille lennuettevõtjad on omavahel sõlminud õhusõiduki rentimiseks koos meeskonnaga, nagu on ettenähtud USA-ELi lennutranspordilepinguga ja nagu muu hulgas kohaldatakse neljapoolse lennutranspordilepinguga, ning kõrvaldades vastastikku ajapiirangud selliste kokkulepete suhtes, ilma et see muud moodi mõjutaks kõnealuste lepingute kohaldamist,
 ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:
 Artikkel 1
 Mõisted
 Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:
 1.„Euroopa lennuettevõtjad“ – Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ning Norra lennuettevõtjad, kellel on õigus osutada rahvusvahelise lennutranspordi teenuseid vastavalt USA ja ELi vahelise lennutranspordilepingu artiklile 4, sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepinguga kohaldatavas korras;
 2.„lepinguosaline“ – Ameerika Ühendriigid, Euroopa Liit, Island või Norra;
 3.„USA lennuettevõtjad“ – Ameerika Ühendriikide lennuettevõtjad, kellel on õigus osutada rahvusvahelise lennutranspordi teenuseid vastavalt USA ja ELi vahelise lennutranspordilepingu artiklile 4, sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepinguga kohaldatavas korras;
 4.„märgrent“ – mis tahes kokkulepe kahe lennuettevõtja vahel meeskonnaga õhusõidukite pakkumiseks rahvusvahelise lennutranspordi jaoks.
 Artikkel 2
 Ajapiirangud
 1.Ükski lepinguosaline ei tohi ei põhikirja ega õigusnormidega kehtestada ajapiiranguid mis tahes märgrenditeenuse käitamisele vastavalt USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 10 lõikele 9, sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepinguga kohaldatavas korras, tingimusel et selline märgrent vastab kõigile kõnealuse artikli 10 lõikes 9 sätestatud tingimustele.
 2.Lõiget 1 ei tõlgendata nii, et see piiraks lepinguosalise õigust muul viisil kohaldada oma põhikirja ja õigusnorme selliste märgrendikokkulepete suhtes, mis hõlmavad tema enda ja muude riikide kui käesoleva lepingu osaliste riikide lennuettevõtjaid.
 Artikkel 3
 Konsultatsioonid
 Iga lepinguosaline võib igal ajal taotleda konsultatsioone teise osalise või teiste osalistega seoses käesoleva lepinguga seotud mis tahes küsimusega. Sellised konsultatsioonid algavad varaseimal võimalikul kuupäeval, kuid mitte hiljem kui 60 päeva pärast kuupäeva, mil teine lepinguosaline saab taotluse, või asjakohasel juhul kuupäeval, mil kõik teised lepinguosalised on saanud taotluse, välja arvatud juhul, kui lepitakse kokku teisiti. Konsultatsioone võib pidada USA-ELi lennutranspordilepingu artiklis 18 osutatud ühiskomitee koosoleku raames.
 Artikkel 4
 Läbivaatamine
 Vajaduse korral vaatavad lepinguosalised läbi käesoleva lepingu rakendamise. Läbivaatamise võib korraldada USA-ELi lennutranspordilepingu artiklis 18 osutatud ühiskomitee koosoleku raames.
 Artikkel 5
 Vaidluste lahendamine
 1.Käesoleva lepingu alusel tekkiva vaidluse, mida ei lahendata artikli 3 kohaste konsultatsioonidega, võib vaidluspoolte kokkuleppel suunata otsuse tegemiseks mõnele isikule või organile. Kui vaidluspooled ei jõua kokkuleppele, esitatakse vaidlus ühe vaidluspoole taotlusel vahekohtule, kasutades USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 19 lõigete 2–8 kohaseid menetlusi, kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti.
 2.Kui vaidlus hõlmab:
 (a) käesoleva lepingu kaht osalist, tähendavad USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 19 lõigetes 2–8 nimetatud mõisted „lepingosaline“ või „lepinguosalised“ kõnealuse lennutranspordilepingu kohaldamisel käesolevast lepingust tuleneva vaidluse poolt või pooli;
 (b)rohkem kui kaht käesoleva lepingu osalist, võib üks lepinguosaline või võivad mõlemad osalised kaasata käesolevas artiklis kirjeldatud menetlusse mitmeid lepinguosalisi. Sellise käesolevast lepingust tuleneva vaidluse korral tähendavad kõik viited USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 19 lõigetes 2–8 nimetatud ühele „lepinguosalisele“ kõnealuse lennutranspordilepingu kohaldamisel vaidluse korral käesolevast lepingust tuleneva vaidluse üht poolt ja kõik viited „lepinguosalistele“ vaidluse korral käesolevast lepingust tuleneva vaidluse kaht poolt.
 3.Käesolevast lepingust tuleneva vaidluse korral tähendab USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 19 lõigetes 3–7 nimetatud mõiste „käesolev leping“ käesolevat meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitlevat lepingut Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahel.
 4.USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 19 lõikes 2 esitatud viide „liikmesriigile“ hõlmab käesoleva lepingu kohaldamisalasse kuuluva vaidluse korral ka Islandi ja Norrat.
 Artikkel 6
 Registreerimine Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsioonis (ICAO)
 Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaat registreerib käesoleva lepingu ja kõik selle muudatused ICAOs.
 Artikkel 7
 Jõustumine, ajutine kohaldamine ja lõpetamine
 1.Käesolev leping jõustub üks kuu pärast seda, kui lepinguosalised on vahetanud viimase diplomaatilise noodi, milles nad kinnitavad kõigi käesoleva lepingu jõustumiseks vajalike menetluste lõpuleviimist.
 2.Kuni käesoleva lepingu jõustumiseni lepivad lepinguosalised kokku, et Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit kohaldavad seda lepingut ajutiselt alates sellest hetkest, kui Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit sellele alla kirjutavad, ning Norra ja Island hiljem alates hetkest, kui Ameerika Ühendriigid ja Euroopa Liit on hakanud lepingut ajutiselt kohaldama ning kui riik on sellele alla kirjutanud.
 3.Ameerika Ühendriigid või Euroopa Liit võivad mis tahes ajal kirjalikult diplomaatiliste kanalite kaudu teatada teistele lepinguosalistele oma otsusest lõpetada käesolev leping või selle ajutine kohaldamine vastavalt käesoleva artikli lõikele 2. Teate koopia saadetakse samaaegselt ICAO-le. Käesolev leping või selle ajutine kohaldamine lõpeb keskööl Greenwichi aja järgi 90 päeva pärast kirjaliku teate kuupäeva, kui Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu kokkuleppel ei ole teadet enne selle ajavahemiku lõppu tagasi võetud.
 4.Island või Norra võivad mis tahes ajal kirjalikult diplomaatiliste kanalite kaudu teatada teistele lepinguosalistele oma otsusest taganeda käesolevast lepingust või otsusest lõpetada lepingu ajutine kohaldamine vastavalt käesoleva artikli lõikele 2. Teate koopia saadetakse samaaegselt ICAO-le. Selline lepingust taganemine või lepingu ajutise kohaldamise peatamine jõustub keskööl Greenwichi aja järgi 90 päeva pärast kirjaliku teate kuupäeva, kui kirjaliku teate esitanud lepinguosalise, Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu kokkuleppel ei ole teadet enne kõnealuse ajavahemiku lõppu tagasi võetud.
 5.Olenemata käesoleva artikli muude sätete kohaldamisest lõpetatakse käesolev leping samal ajal, kui lõpeb USA-ELi lennutranspordileping või kui kõnealuse lennutranspordilepingu osalised peatavad selle ajutise kohaldamise.
 6.Olenemata käesoleva artikli muude sätete kohaldamisest lõpetatakse käesolev leping, kui neljapoolne lennutranspordileping lõpetatakse kooskõlas kõnealuse lepingu artikli 3 lõikega 1 või kui kõnealune leping lõpetatakse Norra või Islandi suhtes kooskõlas artikli 3 lõikega 3, Norra ja/või Islandi suhtes samal päeval, kui selline peatamine või lõpetamine jõustub kõnealuse lepinguosalise või kõnealuste lepinguosaliste suhtes.
 7.Olenemata käesoleva artikli muude sätete kohaldamisest lõpetatakse käesolev leping, kui Norra ja Island taganevad või üks neist taganeb neljapoolsest lennutranspordilepingust kooskõlas selle lepingu artikli 3 lõikega 2, kõnealusest neljapoolsest lepingust taganenud osalise või osaliste suhtes samal päeval, kui jõustub kõnealuse osaline või kõnealuste osaliste taganemine neljapoolsest lennutranspordilepingust.
 SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
 Koostatud ___ neljas eksemplaris inglise keeles ___ 2019.
 Ameerika Ühendriikide nimel:
 Euroopa Liidu nimel:
 Islandi nimel:
 Norra Kuningriigi nimel:
 Ühisdeklaratsioon
 Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra esindajad kinnitasid, et meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva lepingu (mis sõlmitakse üksnes inglise keeles) teiste keeleversioonide autentsust tõendatakse omavahelise kirjavahetuse teel.
 Käesolev ühisdeklaratsioon on lepingu lahutamatu osa.
 Ameerika Ühendriikide nimel:
 Euroopa Liidu nimel:
 Islandi nimel:
 Norra Kuningriigi nimel:
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,5.6.2019
 COM(2019) 256 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: Nõukogu otsus
 meeskonnaga õhusõidukite pakkumise kokkulepete ajapiiranguid käsitleva Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu, Islandi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta
 Konsultatsioonide memorandum
 1.8. märtsil 2019. aastal jõudsid Ameerika Ühendriikide (USA), Euroopa Liidu (EL), Islandi ja Norra delegatsioon ad referendum kokkuleppele lepingu teksti osas seoses õhusõiduki meeskonnaga rentimise kokkulepete ajapiirangutega (edaspidi „leping“, mis on lisatud A liitena) ning nad kavatsevad esitada selle lepingu asjakohastele ametiasutustele heakskiitmiseks. B liites on esitatud delegatsioonide liikmete nimekiri.
 2.USA ja ELi delegatsioon väljendasid oma arvamust, et Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel 25. ja 30. aprillil 2007 allkirjastatud lennutranspordilepingu (muudetud protokolliga, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut ning mis allkirjastati 24. juunil 2010) (edaspidi „USA-ELi lennutranspordileping“) koostajate eesmärk oli muuta artikli 10 lõike 9 kohased lennuettevõtjatevahelised käitamiskokkulepped paindlikumaks. Samuti väljendasid USA, ELi, Islandi ja Norra delegatsioon arvamust, et Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ning Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu (millega kohaldatakse ESA-ELi lennutranspordilepingu teatavaid sätteid Islandi ja Norra suhtes (edaspidi „neljapoolne lennutranspordileping“)) koostajate eesmärk oli muuta vastav tegevus paindlikumaks.
 3.USA delegatsioon märkis, et määruse (EÜ) nr 1008/2008 kohaldamine takistab USA lennuettevõtjatel kasutada USA-ELi lennutranspordilepingust, sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepingu kohaldamisest, tulenevaid kaubandusõigusi ja et nad on alates 2014. aastast teinud tööd ühiskomitees, et tagada artikli 10 lõikes 9 sätestatud kaubanduslikel renditurgudel tegutseda soovivatele lennuettevõtjatele selline võimalus. USA delegatsioon tuletas meelde jõupingutusi, mida USA transpordiministeerium on teinud, et luua uusi turuvõimalusi meeskonnaga õhusõiduki rentimiseks, ja mis kulmineerusid veebruaris 2008 esitatud teatega läbivaadatud suuniste kohta (avaldatud USA föderaalregistri kd-s 73 nr 41 all). Seejärel märkis USA delegatsioon, et nende otsus alustada läbirääkimisi ning koostada leping ja esitada selle tekst heakskiitmiseks ei piira nende seisukohta eespool nimetatud määruse kohta.
 4.Vastuseks väitsid ELi, Islandi ja Norra delegatsioon, et nad ei jaga USA delegatsiooni muret seoses määruse (EÜ) nr 1008/2008 kohaldamisega ja leiavad, et ajapiirangud, mille Ameerika Ühendriigid kehtestavad lepingu artikli 1 lõikes 1 määratletud Euroopa lennuettevõtjate suhtes märgrendi kasutamisele, takistavad Euroopa lennuettevõtjatel kasutada USA-ELi lennutranspordilepingust, sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepingu kohaldamisest, tulenevaid kaubandusõigusi. Lisaks märkisid need delegatsioonid, et otsus alustada läbirääkimisi ning koostada leping ja esitada selle tekst heakskiitmiseks ei piira nende seisukohta eespool nimetatud määruse kohta ega USA tavapärast tegevust.
 5.Pidades eelkõige silmas lepinguosaliste tihedaid lennundussuhteid, rõhutasid ELi, Norra ja Islandi delegatsioon seisukohta, et käesolev leping ei loo pretsedenti läbirääkimisteks mõne muu samaväärse lepingu üle ELi, Islandi või Norra või mis tahes muu riigi vahel.
 6.Vastuseks USA delegatsiooni küsimusele seoses määruse (EÜ) nr 1008/2008 ning käesoleva lepingu kohaldamisega Islandis ja Norras kinnitasid Islandi ja Norra delegatsioon, et määruse (EÜ) nr 1008/2008 kohaldamiseks on nad inkorporeerinud selle Euroopa Majanduspiirkonna lepingusse (edaspidi „EMP leping“). Lisaks märkisid Islandi ja Norra delegatsioon, et kõnealuse lepingu puhul on tegemist rahvusvahelise avaliku õiguse kohase lepinguga, mis on Islandi ja Norra jaoks siduv.
 7.ELi delegatsioon märkis, et ELi õiguse, eelkõige Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 216 lõike 2 kohaselt on leping, mis on ELi õiguse üks osa, liikmesriikide jaoks siduv, kuigi rahvusvahelise õiguse alusel ei ole nad selle lepingu osalised; sellest tulenevalt takistab ELi õigus liikmesriikidel tegutseda vastuolus lepinguga, näiteks kehtestada märgrendikokkulepetele lepinguga vastuolus olevaid ajapiiranguid.
 8.Ühtlasi märkis ELi delegatsioon, et kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikega 2 on ELil ainupädevus (mis liikmesriikidele ei laiene) lepingu sõlmimiseks.
 9.Sellega seoses märkis ELi delegatsioon, et kui liikmesriik peaks tegutsema vastuolus lepinguga, näiteks kehtestama märgrendikokkulepetele ajapiiranguid, mis on lepinguga vastuolus, ja kuna leping on ELi õiguse osa, ei täidaks see liikmesriik ELi õigusest tulenevat kohustust, on Euroopa Komisjon see institutsioon, mis vastutab ELi toimimise lepingu alusel ELi õiguse täitmise tagamise eest ja võib ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel esitada hagi liikmesriigi vastu Euroopa Liidu Kohtusse. Lisaks märkis ELi delegatsioon, et kui liikmesriik peaks tegutsema vastuolus lepinguga, vastutaks EL sellise tegevuse eest kõnealuse lepingu alusel ning selle liikmesriigi suhtes kohaldataks artiklites 3 ja 5 osutatud menetlusi.
 10.Sellega seoses ja vastuseks USA delegatsiooni küsimusele kinnitas ELi delegatsioon, et Euroopa Komisjonil puuduvad ELi õiguse, eelkõige EMP lepingu alusel volitused tagada lepingu kohaldamine Islandis ja Norras. Kui Island või Norra peaks lepingut rikkuma, kohaldataks artiklites 3 ja 5 osutatud menetlusi. Islandi ja Norra delegatsioon kinnitasid neid avaldusi.
 11.USA delegatsioon märkis, et Ameerika Ühendriigid kohaldavad lepingut ajutiselt vastavalt selle artikli 7 lõikele 2.
 12.Vastuseks USA delegatsiooni küsimusele lepingu ajutise kohaldamise kohta ja ELi suutlikkuse kohta tagada selle kohaldamine liikmesriikides märkis ELi delegatsioon esiteks, et ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 5 kohaselt peab Euroopa Liidu Nõukogu Euroopa Komisjoni ettepaneku alusel vastu võtma otsuse, millega antakse luba leping allkirjastada ja seda vastavalt artikli 7 lõikele 2 ajutiselt kohaldada, ning et selline otsus on ELi toimimise lepingu artikli 288 alusel tervikuna siduv. Lisaks märkis ELi delegatsioon, et vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 216 lõikele 2 on leping koos selle artikli 7 lõikes 2 ajutise kohaldamise kohta esitatud sätetega ELi õiguse kohaselt liikmesriikidele siduv, ning viitas ELi toimimise lepingu artiklis 258 sätestatud menetlusele, mille eesmärk on tagada, et liikmesriigid täidaksid ELi õigusest tulenevaid kohustusi.
 13. Vastuseks USA delegatsiooni küsimusele lepingu ajutise kohaldamise kohta Islandi ja Norra suhtes kinnitasid Islandi ja Norra delegatsioon, et lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allkirjastamise kuupäevast vastavalt selle artikli 7 lõikele 2.
 14.Vastuseks ELi delegatsiooni küsimusele andis USA delegatsioon teavet USA pikaajalise märgrendi litsentsimise korra kohta. Sellist luba taotlevad lennuettevõtjad peavad vastama nõuetele, mis on sätestatud USA föderaaleeskirjade koodeksi (Code of Federal Regulations) 14. jaotise 212. osas (14 CFR 212). Nimetatud eeskirjade määratluse kohaselt on pikaajaline märgrent see, mis a) kestab üle 60 päeva või b) on üks osa pidevast rendikokkuleppest, mis kokku kehtib üle 60 päeva. USA delegatsioon märkis, et USA transpordiministeerium annab märgrenditeenuste osutamise loa deklaratsiooni välja juhul, kui kõik nõuded on täidetud ja kui leitakse, et luba on avalikes huvides. Avaliku huvi tingimusi on täpsustatud USA föderaaleeskirjade koodeksi 14. jaotise 212. osa punkti 11 alapunktis b (14 CFR 212.11(b)) ja neid käsitletakse 15. veebruaril 2008 välja antud regulatiivses suunises (73 Fed. Reg. 10986). Sellega seoses kinnitas Ameerika Ühendriikide delegatsioon avaliku huvi analüüsimise deklaratsioone, mis esitati USA-ELi lennutranspordilepinguga kaasas oleva 2007. aasta konsultatsioonide memorandumi punktides 27, 28, 29 ja 31.
 15.USA delegatsioon märkis, et pikaajalise tava kohaselt kiidab USA transpordiministeerium ELi, Islandi ja Norra lennuettevõtjate esitatud märgrendikokkulepete taotlused järjekindlalt heaks. Kõik delegatsioonid märkisid, et soovivad jätkata seda tava kooskõlas lepinguga ja USA-ELi lennutranspordilepinguga, sealhulgas nii, nagu seda kohaldatakse neljapoolse lennutranspordilepinguga.
 16.Delegatsioonid märkisid, et USA-ELi lennutranspordilepingu artiklis 18 osutatud ühiskomiteel on volitused vaadata läbi USA-ELi lennutranspordilepingu (sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepingu kohaldamisest tulenevalt) rakendamine ja et see komitee koosneb neljapoolse lennutranspordilepingu osalistest, kelle hulgas on ka muid kui käesoleva lepingu osalisi. Võttes arvesse, et kõik käesoleva lepingu osalised on ühiskomitee liikmed ja et leping on ELi liikmesriikide jaoks siduv, kuigi nad ei ole lepinguosalised, leidsid delegatsioonid, et eeldatavalt peetakse lepingu artikli 3 kohaseid konsultatsioone või tehakse artikli 4 kohane läbivaatamine USA-ELi lennutranspordilepingu artikli 18 lõikes 1 osutatud ühiskomitee korrapäraste või erikohtumiste raames. Selliste konsultatsioonidega seoses väljendasid delegatsioonid lootust, et foorumi laad aitab lepinguosalistel kokkuleppele jõuda.
 17.Samuti märkisid delegatsioonid, et leping ei mõjuta ühiskomitee volitusi käsitleda küsimusi, mis on seotud USA-ELi lennutranspordilepingu (sealhulgas neljapoolse lennutranspordilepingu kohaldamisest tulenevalt) artikli 10 lõikes 9 sätestatud märgrendikokkulepetega.
 18.USA ja ELi delegatsioon tunnistasid ELi keelerežiimi. Sellega seoses tuletas ELi delegatsioon meelde, et vastavalt ELi õigusele on EL kohustatud koostama lepingu bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles. ELi delegatsioon märkis oma seisukohta, et nende täiendavate keeleversioonide autentsust tuleks kinnitada ühisdeklaratsioonis (vt C liide) sätestatud menetluse kohaldamisega ja et kõik kinnitatud versioonid on võrdväärsed. Islandi ja Norra delegatsioonid rõhutasid oma seisukohta, et islandi- ja norrakeelse lepinguversiooni autentsust tuleks samamoodi kinnitada. USA delegatsioon võttis teadmiseks ELi, Islandi ja Norra delegatsiooni seisukoha ning märkis, et ehkki lepinguga ei nõuta täiendavate keeleversioonide autentsuse kinnitamist, kohustuvad nad tegema ELi, Islandi ja Norra delegatsiooniga konstruktiivset koostööd, et käsitleda lepingu täiendavate keeleversioonide autentsuse kinnitamise taotlusi ühisdeklaratsioonis sätestatud korras.
 Ameerika Ühendriikide
 Euroopa Liidu
 delegatsiooni nimel:
 delegatsiooni nimel:
 Terri L. Robl
 Carlos Bermejo Acosta
 Norra Kuningriigi
 Islandi delegatsiooni delegatsiooni nimel:
 nimel:
 Una Særún Jóhannsdóttir
 Øyvind Thorstein Ek


type: other

text:
Normas sobre telecomunicaciones en la ley del Plan | ARKHAIOS
 Normas sobre telecomunicaciones en la ley del Plan
 por Pedro N. Rueda G. | Jun 30, 2011 | eGoverment, Gobierno, Sector comunicaciones, Telecomunicaciones
 Las siguientes son algunas normas relacionadas con telecomunicaciones en el ley del Plan de Desarrollo (L. 1450/11):
 Norma marco:
 “ARTíCULO 3°. PROPÓSITOS DEL ESTADO Y EL PUEBLO COLOMBIANO. Durante el cuatrienio 2010-2014 se incorporarán los siguientes ejes transversales en todas las esferas del quehacer nacional con el fin de obtener la Prosperidad para Todos:
 •Una sociedad para la cual la sostenibilidad ambiental, la adaptación al cambio climático, el acceso a las tecnologías de la información y las comunicaciones y el desarrollo cultural sean una prioridad y una práctica como elemento esencial del bienestar y como principio de equidad con las futuras generaciones.
 Derogatoria en la Ley 1341 de 2009:
 “ARTíCULO 276°. VIGENCIAS y DEROGATORIAS. La presente ley rige a partir de la fecha de su publicación y deroga todas las disposiciones que le sean contrarias.
 Deroga en especial el...artículo 69 de la Ley 1341 de 2009 exceptuando su inciso segundo...
 “2.2 TECNOLOGíAS DE lA INFORMACiÓN Y LAS COMUNICACIONES
 ARTíCULO 53°. APROVECHAMIENTO DE OTRAS INFRAESTRUCTURAS PÚBLICAS DE TRANSPORTE TERRESTRE PARA TIC. Las entidades públicas nacionales, formuladoras de proyectos de infraestructura pública de transporte terrestre financiados o cofinanciados con recursos de la Nación y/o concesionados, deberán coordinar con el Ministerio de TIC la pertinencia de incorporar como parte de sus proyectos la infraestructura para el despliegue de redes públicas de TIC o de elementos que soporten el despliegue de dichas redes, de acuerdo con las necesidades de telecomunicaciones que establezca el Ministerio de TIC.
 Dicha estructuración deberá contar con el previo acuerdo entre las partes sobre los mecanismos y fuentes de financiación y/o la contraprestación económica a que haya lugar para el desarrollo de dicha infraestructura, así como las condiciones de uso, las cuales no podrán ir más allá de las exigencias contempladas en la normatividad vigente, incluida la técnica o ambiental aplicable, y en las prácticas de buena ingeniería. El Ministerio de TIC, para éste efecto, a través del Fondo de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones podrá financiar o cofinanciar, según sea el caso, la infraestructura requerida.
 El proceso de coordinación entre el Ministerio de TIC y las entidades públicas nacionales, formuladoras de proyectos de infraestructura pública de transporte terrestre, que incorporen el despliegue de redes públicas de TIC o de elementos que soporten el despliegue de dichas redes, no puede generar sobrecostos ni demoras en la formulación y desarrollo de dichos proyectos.
 ARTíCULO 54°. INFRAESTRUCTURA PARA REDES Y SERVICIOS DE TELECOMUNICACIONES Al INTERIOR DE lAS ZONAS COMUNES EN lOS INMUEBLES QUE TENGAN UN RÉGIMEN DE COPROPIEDAD O PROPIEDAD HORIZONTAL. La Comisión de Regulación de Comunicaciones deberá expedir la regulación asociada al acceso y uso por parte de los proveedores de redes y servicios de telecomunicaciones a la infraestructura dispuesta para redes y servicios de telecomunicaciones al interior de las zonas comunes en los inmuebles que tengan un régimen de copropiedad o propiedad horizontal, bajo criterios de libre competencia, trato no discriminatorio y viabilidad técnica y económica. La Comisión de Regulación de Comunicaciones expedirá el reglamento técnico en materia de instalación de redes de telecomunicaciones en los inmuebles que tengan un régimen de copropiedad o propiedad horizontal.
 ARTíCULO 55°. ACCESIBILIDAD A SERVICIOS DE TIC. Las entidades del Estado de los niveles nacional, departamental, distrital y municipal, en el ejercicio de sus competencias constitucionales y legales, promoverán el goce efectivo del derecho de acceso a todas las personas a la información y las comunicaciones, dentro de los límites establecidos por la Constitución y la ley a través de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones y se abstendrán de establecer barreras, prohibiciones y restricciones que impidan dicho acceso.
 Con el fin de implementar lo establecido en el presente Plan Nacional de Desarrollo, corresponde a la Comisión de Regulación de Comunicaciones, de conformidad con las normas, establecer parámetros para que éstas, en el ámbito de sus competencias, promuevan el despliegue de los componentes de infraestructura pasiva y de soporte de conformidad con los principios de trato no discriminatorio, promoción de la competencia, eficiencia, garantía de los derechos de los usuarios y promoción del acceso de las personas que habitan en zonas donde tales servicios no se están prestando, en aras de superar las condiciones de desigualdad, marginalidad y vulnerabilidad.
 1) Sin perjuicio de lo establecido en la Ley 1336 de 2006, no podrán bloquear, interferir, discriminar, ni restringir el derecho de cualquier usuario de Internet, para utilizar, enviar, recibir u ofrecer cualquier contenido, aplicación o servicio lícito a través de Internet. En este sentido, deberán ofrecer a cada usuario un servicio de acceso a Internet o de conectividad, que no distinga arbitrariamente contenidos, aplicaciones o servicios, basados en la fuente de origen o propiedad de éstos. Los prestadores servicio de Internet podrán hacer ofertas según las necesidades de los segmentos de mercado o de sus usuarios de acuerdo con sus perfiles de uso y consumo, lo cual no se entenderá como discriminación.
 ARTíCULO 57°. CONDICIONES EFICIENTES PARA EL USO DE INFRAESTRUCTURA ELECTRICA PARA LA PROVISION DE SERVICIOS DE TELECOMUNICACIONES. Con el objeto de que la Comisión de Regulación de Comunicaciones de cumplimiento a lo establecido en el numeral 5 del Artículo 22 de la Ley 1341 de 2009, específicamente en lo relacionado con el sector eléctrico, esta ent,idad deberá coordinar con la Comisión de Regulación de Energía y Gas la definición de las condiciones en las cuales podrá ser utilizada y/o remunerada la infraestructura y/o redes eléctricas, en la prestación de servicios de telecomunicaciones, bajo un esquema de costos eficientes.
 ARTíCULO 58°. INTERNET SOCIAL. El Ministerio de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones promoverá que los proveedores de redes y servicios de telecomunicaciones fijas y móviles ofrezcan planes de Internet de banda ancha social para usuarios pertenecientes a estratos socioeconómicos 1 y 2, entre otras, de las siguientes formas:
 1. TRANSICIÓN PARA LOS PROVEEDORES DE REDES Y SERVICIOS DE TELEFONíA PÚBLICA BÁSICA CONMUTADA LOCAL (TPBCL) y LOCAL EXTENDIDA (TPBCLE) ESTABLECIDOS A LA FECHA DE EXPEDICIÓN DE LA LEY 1341 DE 2009. Los proveedores de redes y servicios de telecomunicaciones establecidos para TPBCL y TPBCLE, destinarán directamente a sus usuarios de estratos 1 y 2, la contraprestación de que trata el artículo 36 de la Ley 1341 de 2009 por un periodo de cinco (5) años, contados a partir del momento en que dicho artículo se reglamentó, para subsidiar los servicios de acceso a Internet y banda ancha y los servicios de telecomunicaciones subsidiados por virtud de Ila Ley 142 de 1994.
 El déficit que se llegare a generar en el periodo de transición con ocasión de lo establecido en el inciso anterior, que no sea posible cubrir con el valor de la contraprestación de que trata el artículo 36 de la Ley 1341 de 2009, será cubierto anualmente por el Fondo de Tecnolog¡as de la Información y las Comunicaciones de acuerdo con los informes presentados e:l los formatos definidos para tal fin .
 Parágrafo 1°. Corresponde al Ministerio de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones, con el apoyo técnico de la Comisión de Regulación de Comunicaciones, definir el tope de los montos y las condiciones en que se asignarán los subsidios así como las características de los planes de internet social , conforme a las metas de masificación de acceso a internet.
 Si después de destinar el monto de contraprestación a los subsidios, existiese superávit de recursos, estos serán pagados al Fondo de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones.
 ARTíCULO 59°. FORTALECIMIENTO DEL SERVICIO COMUNITARIO DE RADIODIFUSiÓN SONORA. El parágrafo 2 del artículo 57 de la ley 1341 de 2009, quedará así:
 "Parágrafo 2°. El servicio comunitario de radiodifusión sonora será un servicio de telecomunicaciones, otorgado mediante licencia y proceso de selección objetiva, previo cumplimiento de los requisitos y condiciones jurídicas, sociales y técnicas que disponga el Ministerio de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones.
 los organismos y entidades del Sector Público incluirán, dentro de sus estrategias de comunicación integral de sus diferentes campañas de divulgación públicas de interés y contenido social, a las emisoras comunitarias como plataformas locales de difusión."
 “ARTíCULO 262°. OPERACIONES DE CRÉDITO PÚBLICO DE lOS PROVEEDORES DE REDES Y SERVICIOS DE LAS TECNOLOGíAS DE lA INFORMACiÓN Y LAS COMUNICACIONES. Sin perjuicio de lo establecido en el artículo 55 de la Ley 1341 de 2009 para otros actos y contratos, la gestión y celebración de los actos y contratos de que trata el Decreto 2681 de 1993 y demás normas concordantes por parte de los Proveedores de la Información y Comunicaciones que ostenten la naturaleza jurídica de empresas de servicios públicos oficiales y mixtas, así como de aquellas con participación directa o indirecta del Estado superior al cincuenta por ciento en su capital social, se sujetarán a las normas sobre crédito público aplicables a las entidades descentralizadas del correspondiente orden administrativo.”
 Tecnología en sistemas de tránsito:
 “ARTíCULO 84°. SISTEMAS INTELIGENTES DE TRÁNSITO Y TRANSPORTE -SIT.
 Los Sistemas Inteligentes de Transporte son un conjunto de soluciones tecnológicas informáticas y de telecomunicaciones que recolectan, almacenan, procesan y distribuyen información, y se deben diseñar para mejorar la operación, la gestión y la seguridad del transporte y el tránsito.
 Parágrafo 1o . Las autoridades de tránsito y transporte en su respectiva jurisdicción, expedirán los actos administrativos correspondientes para garantizar el funcionamiento de los sistemas de gestión de tránsito y transporte de proyectos SIT, de acuerdo con el marco normativo establecido por el Gobierno Nacional. En aquellos casos en donde existan Áreas Metropolitanas debidamente constituidas, serán éstas las encargadas de expedir dichos actos administrativos.
 Parágrafo 2°. Los Sistemas de Gestión y Control de Flota, de Recaudo y de Semaforización entre otros, hacen parte de los proyectos SIT.
 Parágrafo 3o . El montaje de los sistemas inteligentes de transporte , podrá implicar la concurrencia de más de un operador, lo que significará para el usuario la posibilidad de acceder a diferentes proveedores, en diferentes lugares y tiempo. El Gobierno Nacional, con base en estudios y previa consulta con los prestadores de servicio reglamentará la manera como esos operadores compartirán información, tecnologías o repartirán los recursos que provengan de la tarifa, cuando un mismo usuario utilice servicios de dos operadores diferentes.”
 Descongestión judicial:
 “ARTíCULO 197°. APOYO A LA DESCONGESTiÓN JUDICIAL Y GARANTíA DE ACCESO EFICAZ A LA JUSTICIA. El Gobierno Nacional, en coordinación y bajo el marco del respeto a la autonomía de la rama judicial, apoyará las acciones que permitan aumentar la eficiencia y eficacia de la gestión judicial, garanticen la descongestión de los despachos judiciales y permitan alcanzar una justicia al día para todos los ciudadanos.
 Con este propósito, el CONPES emitirá las recomendaciones necesarias para garantizar los siguientes aspectos relacionados con la administración de justicia:
 b) Adecuados medios tecnológicos, de infraestructura y de personal que garanticen la eficiente tramitación de los procesos, la atención de los usuarios y el acceso a las tecnologías de la información y las comunicaciones.
 “ARTíCULO 149°. CONECTIVIDAD EN ESTABLECIMIENTOS EDUCATIVOS. El Gobierno Nacional en cabeza del Ministerio de Educación Nacional y el Ministerio de Tecnologías de la Información y las Comunicaciones, promoverán el programa de Conexión total con el objeto de fortalecer las competencias de los estudiantes en el uso de las TIC mediante la ampliación de la conectividad de los establecimientos educativos, la generación y uso de los contenidos educativos a través de la red y el mejoramiento de la cobertura, la calidad y la pertinencia de los procesos de formación. Los operadores de esta conexión, podrán ser empresas de carácter público o privado de telecomunicaciones que acrediten la experiencia comprobada en el sector.”
 En gobierno en línea:
 “ARTíCULO 230°. GOBIERNO EN LINEA COMO ESTRATEGIA DE BUEN GOBIERNO. Todas las entidades de la administración pública deberán adelantar las acciones señaladas por el Gobierno Nacional a través del Ministerio de las Tecnologías de la Información y las Comunicaciones ~ara la estrategia de Gobierno en Línea.
 El Gobierno implementará mecanismos que permitan un monitoreo permanente sobre el uso, calidad. nivel de satisfacción e impacto de estas acciones.”
 “ARTíCULO 232°. RACIONALIZACiÓN DE TRÁMITES Y PROCEDIMIENTOS AL INTERIOR DE LAS ENTIDADES PÚBLICAS. Los organismos y entidades de la Rama Ejecutiva del Orden Nacional y Territorial, procederán a identificar, racionalizar y simplificar los procesos, procedimientos, trámites y servicios internos, con el propósito de eliminar duplicidad de funciones y barreras que impidan la oportuna, eficiente y eficaz prestación del servicio en la gestión de las organizaciones.
 Para el efecto las entidades y organismos deberán utilizar tecnologías de información y comunicaciones e identificar que procesos se pueden adelantar a través de mecanismos de servicios compartidos entre entidades, que logren economías de escala y sinergia en aspectos como la tecnología, la contratación, el archivo y las compras, entre otros. En el corto plazo los organismos y entidades deben prestar sus servicios a través de medios electrónicos, que permitan la reducción en la utilización de papel.
 Los organismos y entidades del orden nacional deberán definir una meta relacionada con la racionalización de trámites internos con su correspondiente indicador en el Sistema de Seguimiento a Metas SISMEG y prever su incorporación en el Plan de Desarrollo Administrativo Sectorial e institucional. las autoridades del orden Departamental, Distrital y Municipal deberán reportar al Departamento Administrativo de la Función Pública, a través del Sistema Único de Información de trámites -SUIT-los procesos, procedimientos, trámites y servicios racionalizados.”
 Atención al cliente en entidades públicas:
 “ARTíCULO 234°. SERVICIO Al CIUDADANO. Con el objeto de mejorar la oportunidad, accesibilidad y eficacia de los servicios que provee la Administración Pública al ciudadano, las entidades públicas conformarán equipos de trabajo de servidores calificados y certificados para la atención a la ciudadanía, proveerán la infraestructura adecuada y suficiente para garantizar una interacción oportuna y de calidad con los ciudadanos y racionalizarán y optimizarán los procedimientos de atención en los diferentes canales de servicio.
 Parágrafo. En todo caso y para asegurar la independencia de la evaluación, las entidades públicas podrán certificarse en la norma técnica adoptada con base en la ley 872 de 2003, con cualquier organismo de certificación acreditado en dicha norma técnica, por el Organismo Nacional de Acreditación del Sistema Nacional de Calidad.”


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 17.10.2009
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 273/15
 ΑΠΌΦΑΣΗ αριθ. 1/2009 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΧΕΡΣΑΊΩΝ ΜΕΤΑΦΟΡΏΝ ΚΟΙΝΌΤΗΤΑΣ/ΕΛΒΕΤΊΑΣ
 της 16ης Ιουνίου 2009
 για την τροποποίηση του παραρτήματος 1 της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Ελβετικής Συνομοσπονδίας για τις σιδηροδρομικές και οδικές μεταφορές εμπορευμάτων και επιβατών
 (2009/763/ΕΚ)
 Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΧΕΡΣΑΙΩΝ ΜΕΤΑΦΟΡΩΝ,
 Έχοντας υπόψη:
 τη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Ελβετικής Συνομοσπονδίας για τις σιδηροδρομικές και οδικές μεταφορές εμπορευμάτων και επιβατών, και ιδίως το άρθρο 52 παράγραφος 4,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Το άρθρο 52 παράγραφος 4 πρώτο εδάφιο της συμφωνίας επιφορτίζει τη Μεικτή Επιτροπή να εκδώσει τις αποφάσεις αναθεώρησης του παραρτήματος 1.
 (2)
 Το παράρτημα 1 τροποποιήθηκε για τελευταία φορά με την απόφαση αριθ. 2/2007 της Μεικτής Επιτροπής της 22ας Ιουνίου 2007.
 (3)
 Από την τελευταία τροποποίηση του παραρτήματος 1 της συμφωνίας, εκδόθηκαν νέες κοινοτικές νομοθετικές πράξεις για τους τομείς που καλύπτονται από την παρούσα απόφαση. Το κείμενο του παραρτήματος 1 πρέπει να τροποποιηθεί ώστε να ληφθούν υπόψη οι εξελίξεις που επήλθαν στη σχετική κοινοτική νομοθεσία,
 ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:
 Άρθρο 1
 Το παράρτημα 1 της συμφωνίας καταργείται και αντικαθίσταται από το κείμενο που επισυνάπτεται στην παρούσα απόφαση.
 Άρθρο 2
 Η παρούσα απόφαση τίθεται σε ισχύ την 1η Σεπτεμβρίου 2009.
 Βρυξέλλες, 16 Ιουνίου 2009.
 Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
 Ο Πρόεδρος της Ελβετικής Αντιπροσωπείας
 Max FRIEDLI
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 Ο Πρόεδρος
 Enrico GRILLO PASQUARELLI
 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ
 «ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ 1
 ΙΣΧΥΟΥΣΕΣ ΔΙΑΤΑΞΕΙΣ
 Σύμφωνα με το άρθρο 52 παράγραφος 6 της παρούσας συμφωνίας, η Ελβετία εφαρμόζει ισοδύναμες νομικές διατάξεις με τις διατάξεις που παρατίθενται κάτωθι:
 Σχετικές διατάξεις του κοινοτικού κεκτημένου
 ΤΜΗΜΑ 1 — ΠΡΟΣΒΑΣΗ ΣΤΟ ΕΠΑΓΓΕΛΜΑ
 —
 Οδηγία 96/26/ΕΚ του Συμβουλίου, της 29ης Απριλίου 1996, για την πρόσβαση στο επάγγελμα του οδικού μεταφορέα εμπορευμάτων και επιβατών και αμοιβαίας αναγνώρισης των διπλωμάτων, πιστοποιητικών και άλλων τίτλων που διευκολύνουν την πραγμάτωση του δικαιώματος εγκαταστάσεως των μεταφορέων αυτών στον τομέα των εσωτερικών και διεθνών μεταφορών (ΕΕ L 124 της 23.5.1996, σ. 1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 98/76/ΕΚ του Συμβουλίου, της 1ης Οκτωβρίου 1998 (ΕΕ L 277 της 14.10.1998, σ. 17).
 ΤΜΗΜΑ 2 — ΚΟΙΝΩΝΙΚΑ ΠΡΟΤΥΠΑ
 —
 Κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 3821/85 του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 1985, σχετικά με τη συσκευή ελέγχου στον τομέα των οδικών μεταφορών (ΕΕ L 370 της 31.12.1985, σ. 8), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1360/2002 της Επιτροπής, της 13ης Ιουνίου 2002 (ΕΕ L 207 της 5.8.2002, σ. 1).
 —
 Κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 3820/85 του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 1985, για την εναρμόνιση ορισμένων κοινωνικών διατάξεων στον τομέα των οδικών μεταφορών (ΕΕ L 370 της 31.12.1985, σ. 1) ή ισοδύναμοι κανόνες που θεσπίστηκαν στο πλαίσιο της συμφωνίας AETR (Ευρωπαϊκή συμφωνία για την εργασία των πληρωμάτων των οχημάτων που εκτελούν διεθνείς οδικές μεταφορές) που περιλαμβάνει τις τροπολογίες αυτού.
 —
 Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 484/2002 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 1ης Μαρτίου 2002, για την τροποποίηση των κανονισμών (ΕΟΚ) αριθ. 881/92 και (ΕΟΚ) αριθ. 3118/93 του Συμβουλίου με σκοπό την καθιέρωση βεβαίωσης οδηγού (ΕΕ L 76 της 19.3.2002, σ. 1).
 Για τους σκοπούς της παρούσας συμφωνίας, ο κανονισμός προσαρμόζεται ως εξής:
 α)
 Ισχύει μόνον το άρθρο 1 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 484/2002·
 β)
 η Ευρωπαϊκή Κοινότητα και η Ελβετική Συνομοσπονδία απαλλάσσουν τους υπηκόους της Ελβετικής Συνομοσπονδίας, τους υπηκόους των κρατών μελών της·Ευρωπαϊκής Κοινότητας και του Ευρωπαϊκού Οικονομικού Χώρου από την υποχρέωση κατοχής της βεβαίωσης οδηγού·
 γ)
 η Ελβετική Συνομοσπονδία μπορεί να απαλλάξει από την υποχρέωση κατοχής της βεβαίωσης οδηγού τους υπηκόους άλλων κρατών από εκείνα που αναφέρονται στο σημείο β) προηγουμένως μόνον κατόπιν διαβούλευσης και συμφωνίας με την Ευρωπαϊκή Κοινότητα.
 —
 Οδηγία 2006/22/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 15ης Μαρτίου 2006, για καθορισμό ελάχιστων προϋποθέσεων για την εφαρμογή των κανονισμών (ΕΟΚ) αριθ. 3820/85 και (ΕΟΚ) αριθ. 3821/85 του Συμβουλίου σχετικά με την κοινωνική νομοθεσία όσον αφορά δραστηριότητες οδικών μεταφορών και για την κατάργηση της οδηγίας 88/599/ΕΟΚ του Συμβουλίου (ΕΕ L 102 της 11.4.2006, σ. 35).
 —
 Οδηγία 2003/59/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 15ης Ιουλίου 2003, σχετικά με την αρχική επιμόρφωση και την περιοδική κατάρτιση των οδηγών ορισμένων οδικών οχημάτων τα οποία χρησιμοποιούνται για τη μεταφορά εμπορευμάτων ή επιβατών, για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 3820/85 του Συμβουλίου και της οδηγίας 91/439/ΕΟΚ του Συμβουλίου και για την κατάργηση της οδηγίας 76/914/ΕΟΚ του Συμβουλίου (ΕΕ L 226 της 10.9.2003, σ. 4).
 ΤΜΗΜΑ 3 — ΤΕΧΝΙΚΑ ΠΡΟΤΥΠΑ
 Μηχανοκίνητα οχήματα
 —
 Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2411/98 του Συμβουλίου, της 3ης Νοεμβρίου 1998, σχετικά με την αναγνώριση στην ενδοκοινοτική κυκλοφορία του διακριτικού σημείου του κράτους μέλους εγγραφής των μηχανοκίνητων οχημάτων και των ρυμουλκουμένων τους (ΕΕ L 299 της 10.11.1998, σ. 1).
 —
 Οδηγία 91/542/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 1ης Οκτωβρίου 1991, για την τροποποίηση της οδηγίας 88/77/ΕΟΚ για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τα μέτρα που πρέπει να ληφθούν κατά των εκπομπών αερίων ρύπων από ντιζελοκινητήρες προοριζόμενους να τοποθετηθούν σε οχήματα (ΕΕ L 295 της 25.10.1991, σ. 1).
 —
 Οδηγία 92/6/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 10ης Φεβρουαρίου 1992, σχετικά με την εγκατάσταση και τη χρήση διατάξεων περιορισμού της ταχύτητας σε ορισμένες κατηγορίες μηχανοκίνητων οχημάτων στην Κοινότητα (ΕΕ L 57 της 23.2.1992, σ. 27), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 2002/85/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου της 5ης Νοεμβρίου 2002 (ΕΕ L 327 της 4.12.2002, σ. 8).
 —
 Οδηγία 92/24/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 31ης Μαρτίου 1992, σχετικά με τις συσκευές περιορισμού της ταχύτητας ή συναφή συστήματα περιορισμού της ταχύτητας ορισμένων κατηγοριών μηχανοκίνητων οχημάτων (ΕΕ L 129 της 14.5.1992, σ. 154).
 —
 Οδηγία 92/97/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 10ης Νοεμβρίου 1992, για την τροποποίηση της οδηγίας 70/157/ΕΟΚ περί προσεγγίσεως των νομοθεσιών των κρατών μελών που αναφέρονται στην αποδεκτή ηχοστάθμη και στις διατάξεις εξατμίσεως των μηχανοκίνητων οχημάτων (ΕΕ L 371 της 19.12.1992, σ. 1).
 —
 Οδηγία 96/53/ΕΚ του Συμβουλίου, της 25ης Ιουλίου 1996, σχετικά με τον καθορισμό, για ορισμένα οδικά οχήματα που κυκλοφορούν στην Κοινότητα, των μέγιστων επιτρεπόμενων διαστάσεων στις εθνικές και διεθνείς μεταφορές και των μέγιστων επιτρεπόμενων βαρών στις διεθνείς μεταφορές (ΕΕ L 235 της 17.9.1996, σ. 59), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 2002/7/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου της 18ης Φεβρουαρίου 2002 (ΕΕ L 67 της 9.3.2002, σ. 47).
 —
 Οδηγία 96/96/ΕΚ του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 1996, για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τον τεχνικό έλεγχο των μηχανοκίνητων οχημάτων και των ρυμουλκουμένων τους (ΕΕ L 46 της 17.2.1997, σ. 1), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 2003/27/ΕΚ της Επιτροπής, της 3ης Απριλίου 2003 (ΕΕ L 90 της 8.4.2003, σ. 41).
 —
 Οδηγία 2000/30/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 6ης Ιουνίου 2000, σχετικά με τον οδικό τεχνικό έλεγχο των οχημάτων επαγγελματικής χρήσεως που κυκλοφορούν στην Κοινότητα (ΕΕ L 203 της 10.8.2000, σ. 1).
 —
 Οδηγία 2003/20/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 8ης Απριλίου 2003, για την τροποποίηση της οδηγίας 91/671/ΕΟΚ του Συμβουλίου για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με την υποχρεωτική χρησιμοποίηση της ζώνης ασφαλείας στα οχήματα κάτω των 3,5 τόνων (ΕΕ L 115 της 9.5.2003, σ. 63).
 —
 Οδηγία 2003/26/ΕΚ της Επιτροπής, της 3ης Απριλίου 2003, για προσαρμογή στην τεχνική πρόοδο της οδηγίας 2000/30/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου σε ό,τι αφορά τις διατάξεις περιορισμού της ταχύτητας και τις εκπομπές καυσαερίων των εμπορικών οχημάτων (ΕΕ L 90 της 8.4.2003, σ. 37).
 Οδικές μεταφορές επικίνδυνων εμπορευμάτων
 —
 Οδηγία 94/55/ΕΚ του Συμβουλίου, της 21ης Νοεμβρίου 1994, για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τις οδικές μεταφορές επικίνδυνων εμπορευμάτων (ΕΕ L 319 της 12.12.1994, σ. 7), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 2006/89/ΕΚ της Επιτροπής, της 3ης Νοεμβρίου 2006 (ΕΕ L 305 της 4.11.2006, σ. 4).
 —
 Οδηγία 95/50/ΕΚ του Συμβουλίου, της 6ης Οκτωβρίου 1995, σχετικά με την καθιέρωση ενιαίων διαδικασιών στον τομέα του ελέγχου των οδικών μεταφορών επικίνδυνων εμπορευμάτων (ΕΕ L 249 της 17.10.1995, σ. 35), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 2008/54/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 17ης Ιουνίου 2008 (ΕΕ L 162 της 21.6.2008, σ. 11).
 Σιδηροδρομικές μεταφορές επικίνδυνων εμπορευμάτων
 —
 Οδηγία 96/49/ΕΚ του Συμβουλίου, της 23ης Ιουλίου 1996, για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τις σιδηροδρομικές μεταφορές επικίνδυνων εμπορευμάτων (ΕΕ L 235 της 17.9.1996, σ. 25), όπως τροποποιήθηκε τελευταία από την οδηγία 2006/90/ΕΚ της Επιτροπής της 3ης Νοεμβρίου 2006 (ΕΕ L 305 της 4.11.2006, σ. 6).
 Σύμβουλοι ασφαλείας
 —
 Οδηγία 96/35/ΕΚ του Συμβουλίου, της 3ης Ιουνίου 1996, σχετικά με τον διορισμό και την επαγγελματική κατάρτιση συμβούλων ασφαλείας για την οδική, σιδηροδρομική και πλωτή μεταφορά επικίνδυνων εμπορευμάτων (ΕΕ L 145 της 19.6.1996, σ. 10).
 —
 Οδηγία 2000/18/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 17ης Απριλίου 2000, για τις ελάχιστες απαιτήσεις που εφαρμόζονται στις εξετάσεις των υποψήφιων συμβούλων ασφαλείας για την οδική, τη σιδηροδρομική και την πλωτή μεταφορά επικίνδυνων εμπορευμάτων (ΕΕ L 118 της 19.5.2000, σ. 41).
 ΤΜΗΜΑ 4 — ΔΙΚΑΙΩΜΑΤΑ ΠΡΟΣΒΑΣΗΣ ΚΑΙ ΔΙΑΜΕΤΑΚΟΜΙΣΗΣ ΣΤΟΝ ΣΙΔΗΡΟΔΡΟΜΙΚΟ ΤΟΜΕΑ
 —
 Οδηγία 95/18/ΕΚ του Συμβουλίου, της 19ης Ιουνίου 1995, σχετικά με τις άδειες σε σιδηροδρομικές επιχειρήσεις (ΕΕ L 143 της 27.6.1995, σ. 70).
 —
 Οδηγία 95/19/ΕΚ του Συμβουλίου, της 19ης Ιουνίου 1995, για τη χορήγηση δικαιώματος χρήσης της σιδηροδρομικής υποδομής και τη χρέωση τελών υποδομής (ΕΕ L 143 της 27.6.1995, σ. 75).
 —
 Οδηγία 91/440/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 29ης Ιουλίου 1991, για την ανάπτυξη των κοινοτικών σιδηροδρόμων (ΕΕ L 237 της 24.8.1991, σ. 25).
 ΤΜΗΜΑ 5 — ΑΛΛΟΙ ΤΟΜΕΙΣ
 —
 Οδηγία 92/82/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 19ης Οκτωβρίου 1992, για την προσέγγιση των συντελεστών των ειδικών φόρων κατανάλωσης στα πετρελαιοειδή (ΕΕ L 316 της 31.10.1992, σ. 19).»


text:
 29.6.2012
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 169/61
 DECYZJA SPECJALNEGO KOMITETU DS. WSPÓŁPRACY CELNEJ I REGUŁ POCHODZENIA UE-CHILE NR 1/2012
 z dnia 27 marca 2012 r.
 dotycząca załącznika III do Układu ustanawiającego stowarzyszenie między Wspólnotą Europejską i jej państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Chile, z drugiej strony, dotyczącego definicji pojęcia produktów pochodzących oraz metod współpracy administracyjnej
 (2012/346/UE)
 SPECJALNY KOMITET,
 uwzględniając Układ o stowarzyszeniu ustanawiający stowarzyszenie między Wspólnotą Europejską i jej państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Chile, z drugiej strony (1) (zwany dalej „układem o stowarzyszeniu”), podpisany dnia 18 listopada 2002 r., a w szczególności pojęcia „obszar celny Wspólnoty” w art. 36 ust. 2 załącznika III do niego dotyczącego definicji pojęcia produktów pochodzących oraz metod współpracy administracyjnej,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Załącznik III do układu o stowarzyszeniu określa reguły pochodzenia dla produktów pochodzących z terytoriów stron tego układu.
 (2)
 W tekście załącznika III do układu o stowarzyszeniu stosowane jest pojęcie „Wspólnota”.
 (3)
 Na użytek załącznika III do układu o stowarzyszeniu należy zdefiniować pojęcia „Wspólnota” i „obszar celny Wspólnoty”, aby zapewnić prawidłowy terytorialny zakres stosowania tego załącznika, w formie noty wyjaśniającej do niego,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 Na użytek art. 36 ust. 2 załącznika III do układu o stowarzyszeniu pojęcie „obszar celny Wspólnoty” obejmuje obszar celny Wspólnoty Europejskiej (obecnie Unii Europejskiej) określony w art. 3 ust. 1 rozporządzenia Rady (EWG) nr 2913/92 z dnia 12 października 1992 r. ustanawiającego Wspólnotowy Kodeks Celny (2), bez uszczerbku dla ewentualnych przyszłych zmian lub uchylenia obowiązujących przepisów.
 Niniejsza nota wyjaśniająca do załącznika III nie wpływa na tytuł VII dotyczący Ceuty i Melilli.
 Artykuł 2
 Na użytek załącznika III do układu o stowarzyszeniu pojęcie „Wspólnota” oznacza obszar celny Wspólnoty Europejskiej (obecnie Unii Europejskiej), o którym mowa w art. 1 niniejszej decyzji.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie 60 dni od daty, w której ostatnia ze stron notyfikowała spełnienie swoich wewnętrznych wymogów dotyczących wdrożenia niniejszej decyzji.
 Sporządzono w Santiago, Chile, dnia 27 marca 2012 r.
 W imieniu Specjalnego Komitetu
 Paulina NAZAL
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 352 z 30.12.2002, s. 3.
 (2) Dz.U. L 302 z 19.10.1992, s. 1.


text:
 20.11.2008
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 309/26
 ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 102/2008,
 tehty 26 päivänä syyskuuta 2008,
 ETA-sopimuksen liitteen VI (Sosiaaliturva) muuttamisesta
 ETA:n SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite VI muutettiin 7 päivänä joulukuuta 2007 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 159/2007 (1).
 (2)
 Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta 13 päivänä huhtikuuta 2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 647/2005 (2) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (3)
 Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 sekä asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 muuttamisesta 5 päivänä huhtikuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 629/2006 (3) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (4)
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-299/05 tekemä päätös, jolla kumotaan eräät asetukseen (EY) N:o 647/2005 tehdyt lisäykset, ja EFTAn tuomioistuimen asiassa E-5/06 tekemä päätös olisi otettava huomioon,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Muutetaan sopimuksen liite VI seuraavasti:
 1)
 Lisätään 1 kohtaan (neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71) luetelmakohdat seuraavasti:
 ”—
 32005 R 0647: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 647/2005, annettu 13 päivänä huhtikuuta 2005 (EUVL L 117, 4.5.2005, s. 1),
 —
 32006 R 0629: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 629/2006, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006 (EUVL L 114, 27.4.2006, s. 1).”
 2)
 Korvataan 1 kohdan (neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71) m mukautus seuraavasti:
 ”i)
 Liitettä II a sovelletaan seuraavasti:
 Otsakkeen ’Y. SUOMI’ alla olevaa b kohtaa, otsakkeen ’Z. RUOTSI’ alla olevaa c kohtaa ja otsakkeen ’AA. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA’ alla olevaa d–f kohtaa ei sovelleta EFTA-valtioihin.
 Vammaisen elämisavustuksen kirjaamisen vaikutukset otsakkeen ’AA. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA’ alla olevaan d kohtaan pidetään kuitenkin voimassa vain tämän avustuksen toimintakykyyn perustuvalta osalta.
 ii)
 Liitteeseen II a tehdään lisäykset seuraavasti:
 ZA. ISLANTI
 Ei mitään.
 ZB. LIECHTENSTEIN
 a)
 Sokeiden eläke (laki eläkkeiden myöntämisestä sokeille, annettu 17 päivänä joulukuuta 1970).
 b)
 Äitiysraha (laki äitiysrahan myöntämisestä, annettu 25 päivänä marraskuuta 1981).
 c)
 Vanhuus-, perhe- ja työkyvyttömyysvakuutukseen liittyvät lisäetuudet (laki vanhuus-, perhe- ja työkyvyttömyysvakuutukseen liittyvistä lisäetuuksista, annettu 10 päivänä joulukuuta 1965, sellaisena kuin se on muutettuna 12 päivänä marraskuuta 1992).
 ZC. NORJA
 a)
 Kansallisen vakuutuslain N:o 12, 17 päivältä kesäkuuta 1966, 7–3 pykälän ja 8–4 pykälän mukaisesti taattu lisäeläkkeen vähimmäismäärä henkilöille, jotka ovat syntyessään vammaisia tai vammautuneet varhaisessa iässä.
 b)
 Erityisetuudet myönnetään lyhyitä asumiskausia Norjassa oleskelleille henkilöille annettavista lisäavustuksista 29 päivänä huhtikuuta 2005 annetun lain N:o 21 mukaisesti.”.
 3)
 Korvataan 1 kohdan (neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71) n mukautus seuraavasti:
 ”Liitteeseen III (A) tehdään lisäykset seuraavasti:
 36. ISLANTI–TANSKA
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.
 37. ISLANTI–SUOMI
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.
 38. ISLANTI–RUOTSI
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.
 39. ISLANTI–NORJA
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.
 40. NORJA–TANSKA
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.
 41. NORJA–SUOMI
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.
 42. NORJA–RUOTSI
 Sosiaaliturvasta 15 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn pohjoismaisen sopimuksen 10 artikla kotimatkasta asuinmaahan aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamisesta silloin, kun asianomainen henkilö joutuu toisessa Pohjoismaassa oleskellessaan sairautensa vuoksi käyttämään kalliimpaa matkustustapaa kuin hän muutoin olisi käyttänyt.”.
 4)
 Poistetaan 1 kohdan (neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71) o mukautus.
 5)
 Poistetaan 1 kohdan (neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71) t mukautuksen otsakkeen ’ZB. LIECHTENSTEIN’ alle kuuluva 1 kohta.
 6)
 Lisätään 2 kohtaan (neuvoston asetus (ETY) N:o 574/72) luetelmakohdat seuraavasti:
 ”—
 32005 R 0647: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 647/2005, annettu 13 päivänä huhtikuuta 2005 (EUVL L 117, 4.5.2005, s. 1)
 —
 32006 R 0629: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 629/2006, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006 (EUVL L 114, 27.4.2006, s. 1).”
 7)
 Poistetaan 2 kohdan (neuvoston asetus (ETY) N:o 574/72) n mukautus.
 2 artikla
 Asetusten (EY) N:o 647/2005 ja (EY) N:o 629/2006 islannin ja norjan kielellä laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 27 päivänä syyskuuta 2008 edellyttäen, että kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (4).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 26 päivänä syyskuuta 2008.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 S.D. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) EUVL L 124, 8.5.2008, s. 24.
 (2) EUVL L 117, 4.5.2005, s. 1.
 (3) EUVL L 114, 27.4.2006, s. 1.
 (4) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


type: wikipedia

text:
It-Torri ta'Triq il-Wiesgħa, oriġinarjament magħrufa bħala Torre della Giddida u msejħa wkoll Torri tal-Imwiegħel jew tal-Imwejġel, huwa torri tal-għassa żghir li jinstab ħdej Ħaż-Żabbar, Malta. Inbena fl-1659 bħala d-disa' mit-torrijiet ta' De Redin. It-torri sofra ħsarat estensivi fis-seklu 20, b’partijiet mill-istruttura jiġġarfu, iżda ġie restawrat bejn l-2008 u l-2009 u issa jinsab f’kundizzjoni tajba.
 Storja
 It-Torri ta' Triq il-Wiesgħa nbena fl-1659 fuq ix-xatt lejn il-Lvant tal-Port il-Kbir. Ismu jorbot mal-fatt li kien mibni biex jiddefendi l-medda wiesgħa ta’ kosta. Huwa jsegwi d-disinn stabbilit għat- torrijiet ta' De Redin, li għandhom pjanta kwadra b'żewġ sulari u turretta fuq il-bejt. It-Torri ta’ Triq il-Wiesgħa mibni biex jara lit- Torri ta' Santa Maria tal-Grazzji lejn il-punent, u t-Torri taż-Żonqor lejn il-lvant. Dawn m’għadhomx jeżistu għax it-tnejn twaqqgħu mill-militar Ingliż.
 Fis-snin 70 tas-seklu dsatax, il-Forti Leonardo nbena madwar 350 metru (1,150 pied) bogħod mit-torri. Il-forti kienet fuq art għolja biex Triq il-Wiesgħa Torri ma waqax fil-linja tal-isparar minnha. B'hekk it-torri ma kellux jitwaqqa', bħalma sar f’każi oħra bħat-Torri ta’ Delimara u t-Torri ta’ Bengħisa, li twaqqgħu biex jista' jsir sparar mill-Forti Delimara u l- Forti Benghisa rispettivament.
 Sal-bidu tas-seklu 20, il-parti ta’ wara tat-torri kienet waqgħet, iżda ġie restawrat fis-snin tletin. Iż-zuntier u t-turretta tat-torri tneħħew fit-Tieni Gwerra Dinjija, u nbnew pillboxes fil-viċinanzi tiegħu. It-torri saretlu aktar ħsara meta ġġarraf ajruplan fil-qrib.
 Illum
 Wara l-gwerra, it-torri reġa’ waqa’ fi stat ta’ abbandun, u parti mill-pedamenti tiegħu sfrondaw. Fl-2004, għadda taħt il-ħarsien tal-Fondazzjoni Wirt Artna. Ir-restawr beda erba’ snin wara f’Settembru 2008 u tlesta f'Marzu 2009. Matul ir-restawr reġgħu nbnew ukoll il-karatteristiċi li tneħħewlu matul it-Tieni Gwerra Dinjija.
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Inventarju Nazzjonali tal-Proprjetà Kulturali tal-Gżejjer Maltin
 Torrijiet ta' de Redin
 Monumenti
 Ħaż-Żabbar


text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22003D0066
 Úradný vestník L 257 , 09/10/2003 S. 0004 - 0007
 Rozhodnutie Spoločného výboru EHPč. 66/2003z 20. júna 2003,ktorým sa mení a dopĺňa príloha I (Veterinárne a fytosanitárne záležitosti) k Dohode o EHPSPOLOČNÝ VÝBOR EHP,so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, zmenenú a doplnenú protokolom upravujúcim Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len "dohoda", a najmä na jej článok 98,keďže:(1) príloha I k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 31/2003 zo 14. marca 2003 [1];(2) nariadenie (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001, ktorým sa ustanovujú zásady prevencie, kontroly a eradikácie určitých prenosných spongiformných encefalopatií [2], sa má začleniť do dohody;(3) nariadenie Komisie (ES) č. 1248/2001 z 22. júna 2001, ktorým sa menia a doplňujú prílohy III, X a XI k nariadeniu (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady vzhľadom na epidemiologický prieskum a testovanie prenosných spongiformných encefalopatií [3], sa má začleniť do dohody;(4) nariadenie Komisie (ES) č. 1326/2001 z 29. júna 2001, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia povoľujúce zmenu k nariadeniu (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa ustanovujú zásady prevencie, kontroly a eradikácie určitých prenosných spongiformných encefalopatií, a meniace a doplňujúce prílohy VII a XI k tomuto nariadeniu [4], sa má začleniť do dohody;(5) nariadenie Komisie (ES) č. 270/2002 zo 14. februára 2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady, ktoré sa týka špecifikovaného rizikového materiálu a epidemiologického prieskumu prenosných spongiformných encefalopatií a meniace a doplňujúce nariadenie (ES) č. 1326/2001, ktoré sa týka kŕmenia zvierat a uvádzania na trh oviec a kôz a produktov z nich [5], sa má začleniť do dohody;(6) nariadenie Komisie (ES) č. 1494/2002 z 21. augusta 2002, ktorým sa menia a doplňujú prílohy III, VII a XI k nariadeniu (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady, ktoré sa týkajú monitoringu bovinnej spongiformnej encefalopatie, eradikácie prenosnej spongiformnej encefalopatie, odstránenia špecifikovaných rizikových materiálov a pravidiel dovážania živých zvierat a produktov živočíšneho pôvodu [6], sa má začleniť do dohody;(7) rozhodnutie Komisie 2002/1003/ES z 18. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú minimálne požiadavky pre prieskum priónových bielkovinových genotypov ovčích plemien [7], sa má začleniť do dohody;(8) nariadenie Komisie (ES) č. 260/2003 z 12. februára 2003, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady, ktoré sa týka eradikácie prenosných spongiformných encefalopatií oviec a kôz a pravidlá obchodu so živými ovcami a kozami a embryami hovädzieho dobytka [8], sa má začleniť do dohody;(9) nariadenie (ES) č. 1248/2001 zrušuje rozhodnutie Komisie 98/272/ES [9], ktoré je začlenené do dohody a ktoré sa má z nej následne vypustiť;(10) nariadenie (ES) č. 1326/2001 zrušuje rozhodnutia Komisie 94/381/ES [10] a 94/474/ES [11], ktoré sú začlenené do dohody a ktoré sa majú z nej následne vypustiť;(11) nariadenie (ES) č. 260/2003 zrušuje rozhodnutie Komisie 92/290/EHS [12], ktoré je začlenené do dohody a ktoré sa má z nej následne vypustiť;(12) toto rozhodnutie sa neuplatňuje na Lichtenštajnsko a Island,ROZHODOL SA TAKTO:Článok 1Kapitola I prílohy I k dohode sa mení a dopĺňa takto:1. Nasledujúca zarážka sa vkladá v bode 11 (rozhodnutie Rady 2000/766/ES) v časti 7.1:"— 32001 R 1326: nariadenie Komisie (ES) č. 1326/2001 z 29. júna 2001 (Ú. v. ES L 177, 30.6.2001, s. 60)."2. Nasledujúce sa vkladá za bodom 11 (rozhodnutie Rady 2000/766/ES) v časti 7.1:"TSE kontrola (prenosné spongiformné encefalopatie)12. 32001 R 0999: nariadenie (ES) č. 999/2001 Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001, ktorým sa ustanovujú zásady prevencie, kontroly a eradikácie určitých prenosných spongiformných encefalopatií (Ú. v. ES L 147, 31.5.2001, s. 1), zmenené a doplnené:- 32001 R 1248: nariadením Komisie (ES) č. 1248/2001 z 22. júna 2001 (Ú. v. ES L 173, 27.6.2001, s. 12),- 32001 R 1326: nariadením Komisie (ES) č. 1326/2001 z 29. júna 2001 (Ú. v. ES L 177, 30.6.2001, s. 60),- 32002 R 0270: nariadením Komisie (ES) č. 270/2002 zo 14. februára 2002 (Ú. v. ES L 45, 15.2.2002, s. 4),- 32002 R 1494: nariadením Komisie (ES) č. 1494/2002 z 21. augusta 2002 (Ú. v. ES L 225, 22.8.2002, s. 3),- 32003 R 0260: nariadením Komisie (ES) č. 260/2003 z 12. februára 2003 (Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 7).Ustanovenia nariadenia sa, na účely súčasnej dohody, čítajú s nasledujúcimi prispôsobeniami:A. Nasledujúce sa vkladá v prílohe III kapitole A časti I bode 2.3 za slovom"Švédsko".:"a Nórsko".B. Nasledujúce sa pridáva v prílohe III kapitole A časti II bode 2:"Nórsko | 42500". |C. Nasledujúce sa pridáva v prílohe III kapitole A časti II bode 3:"Nórsko | 6000". |D. Nasledujúce sa pridáva v prílohe X kapitole A bode 3:"Nórsko | VeterinærinstituttetPostboks 81 56 Dep.N-0033 OsloNorway".". |3. Nasledujúce sa vkladá za bodom 16 (rozhodnutie Komisie 2001/9/ES) v časti 7.2:"17. 32001 R 1326: rozhodnutie Komisie (ES) č. 1326/2001 z 29. júna 2001, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia povoľujúce zmenu k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, ktorým sa ustanovujú zásady prevencie, kontroly a eradikácie určitých prenosných spongiformných encefalopatií, a meniace a doplňujúce prílohy VII a XI k tomuto nariadeniu (Ú. v. ES L 177, 30.6.2001, s. 60), zmenené a doplnené:- 32002 R 0270: nariadením Komisie (ES) č. 270/2002 zo 14. februára 2002 (Ú. v. ES L 45, 15.2.2002, s. 4).""18. 32002 D 1003: rozhodnutie Komisie 2002/1003/ES z 18. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú minimálne požiadavky pre prieskum priónových proteínových genotypov ovčích plemien (Ú. v. ES L 349, 24.12.2002, s. 105)."4. Text bodov 7 (rozhodnutie Komisie 92/290/EHS), 26 (rozhodnutie Komisie 94/381/ES), 27 (rozhodnutie Komisie 94/474/ES) a 78 (rozhodnutie Komisie 98/272/ES) v časti 1.2 sa vypúšťa.Článok 2Texty nariadení (ES) č. 999/2001, 1248/2001, 1326/2001, 270/2002, 1494/2002 a 260/2003 a rozhodnutia 2002/1003/ES v nórskom jazyku, uverejnené v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, sú autentické.Článok 3Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 21. júna 2003 za predpokladu, že všetky oznámenia Spoločnému výboru EHP [13] podľa článku 103 odseku 1 dohody boli vykonané.Článok 4Toto rozhodnutie bude uverejnené v oddieli EHP Úradného vestníka Európskej únie a dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.V Bruseli 20. júna 2003Za Spoločný výbor EHPpredsedaP. Westerlund[1] Ú. v. EÚ L 137, 5.6.2003, s. 30.[2] Ú. v. ES L 147, 31.5.2001, s. 1.[3] Ú. v. ES L 173, 27.6.2001, s. 12.[4] Ú. v. ES L 177, 30.6.2001, s. 60.[5] Ú. v. ES L 45, 15.2.2002, s. 4.[6] Ú. v. ES L 225, 22.8.2002, s. 3.[7] Ú. v. ES L 349, 24.12.2002, s. 105.[8] Ú. v. EÚ L 37, 13.2.2003, s. 7.[9] Ú. v. ES L 122, 24.4.1998, s. 59.[10] Ú. v. ES L 172, 7.7.1994, s. 23.[11] Ú. v. ES L 194, 29.7.1994, s. 96.[12] Ú. v. ES L 152, 4.6.1992, s. 37.[13] Uvedené ústavné požiadavky.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 23.1.2020
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 18/1
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2020/94 VAN DE COMMISSIE
 van 22 januari 2020
 tot wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 wat betreft de tariefcontingenten voor pluimveevlees van oorsprong uit Oekraïne en tot afwijking van die uitvoeringsverordening voor het contingentjaar 2020
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EU) nr. 1308/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 tot vaststelling van een gemeenschappelijke ordening van de markten voor landbouwproducten en tot intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 922/72, (EEG) nr. 234/79, (EG) nr. 1037/2001 en (EG) nr. 1234/2007 van de Raad (1), en met name artikel 187, eerste alinea, onder a) en b),
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bij Besluit (EU) 2019/2145 van de Raad (2) heeft de Raad namens de Europese Unie zijn goedkeuring gehecht aan een Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Unie en Oekraïne tot wijziging van de handelspreferenties voor vlees van pluimvee en bereidingen daarvan, waarin wordt voorzien door de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie en hun lidstaten, enerzijds, en Oekraïne, anderzijds (hierna “de overeenkomst” genoemd).
 (2)
 Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 van de Commissie (3) voorziet in de opening en vaststelling van de wijze van beheer van tariefcontingenten van de Unie voor de invoer van pluimveevlees van oorsprong uit Oekraïne.
 (3)
 Volgens de overeenkomst moet de Unie het bij Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 vastgestelde tariefcontingent voor vlees en eetbare slachtafvallen van pluimvee, vers, gekoeld of bevroren, en voor andere bereidingen en conserven van vlees van kalkoenen en van pluimvee van de soort Gallus domesticus van de GN-codes die onder volgnummer 09.4273 vallen, met 50 000 ton verhogen.
 (4)
 Het is daarom passend Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 te wijzigen om rekening te houden met de tariefcontingenthoeveelheden die op grond van de overeenkomst beschikbaar moeten worden gesteld.
 (5)
 De overeenkomst treedt in werking op 1 februari 2020. Voor het contingentjaar 2020 moeten de extra hoeveelheden pluimveevleesproducten die krachtens de overeenkomst voor het tariefcontingent beschikbaar moeten worden gesteld, pro rata worden berekend, rekening houdend met de datum van inwerkingtreding van de overeenkomst. Met ingang van de contingentperiode die op 1 januari 2021 begint, moeten de jaarlijkse hoeveelheden pluimveevleesproducten waarin de overeenkomst voorziet, volledig beschikbaar zijn.
 (6)
 De extra contingenthoeveelheid pluimveevleesproducten die op grond van de overeenkomst aan Oekraïne wordt toegewezen, moet beschikbaar worden gesteld met ingang van 1 februari 2020, de datum van inwerkingtreding van de overeenkomst. Overeenkomstig artikel 2 van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 wordt het aan Oekraïne toegekende contingent voor pluimveevleesproducten per kwartaal beheerd.
 (7)
 Overeenkomstig artikel 3, lid 1, van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 moeten de aanvragen voor rechten tot invoer worden ingediend in de eerste zeven dagen van de maand die aan elk kwartaal voorafgaat. Bijgevolg zal de aanvraagperiode voor de deelperiode die loopt van 1 januari tot en met 31 maart 2020, reeds verstreken zijn op de datum waarop de overeenkomst in werking treedt. Derhalve moet voor de rechten tot invoer voor de periode van 1 februari tot en met 31 maart 2020 die betrekking hebben op de op grond van de overeenkomst toegewezen extra contingenthoeveelheid, een aanvullende aanvraagperiode worden vastgesteld die de eerste zeven dagen van februari 2020 bestrijkt.
 (8)
 In artikel 3, lid 3, van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 is bepaald dat aanvragers van rechten tot invoer bij de indiening van hun eerste aanvraag voor een bepaald contingentjaar moeten aantonen dat een hoeveelheid pluimveeproducten van de GN-codes 0207, 0210 99 39, 1602 31, 1602 32 of 1602 39 21 op grond van de betrokken douanebepalingen door henzelf is ingevoerd (“referentiehoeveelheid”), en dat dit bewijs betrekking moet hebben op de periode van twaalf maanden die één maand vóór hun eerste aanvraag afloopt. Op de datum van inwerkingtreding van deze verordening zal een dergelijk bewijs van invoer in het verleden reeds zijn ingediend door aanvragers die in december 2019 aanvragen voor rechten tot invoer hebben ingediend voor een kwart van de in december 2019 ter beschikking gestelde oorspronkelijke hoeveelheid van 19 200 ton. De jaarlijkse hoeveelheid voor het contingentjaar 2020 waarin de overeenkomst voorziet, bedraagt evenwel 65 033 ton. Bijgevolg bestaat het risico dat het bewijs van invoer in het verleden dat de aanvragers van rechten tot invoer in december 2019 hebben ingediend, geen rekening houdt met de toename van de contingenthoeveelheden waarin de overeenkomst voorziet. Daarom is het passend dat voor aanvragers die in december 2019 een bewijs van invoer in het verleden hebben ingediend, een extra periode voor de indiening van aanvullend bewijs van invoer in het verleden wordt geopend.
 (9)
 In artikel 3, lid 4, van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 is bepaald dat de totale producthoeveelheid waarvoor in een van de in artikel 2 van die uitvoeringsverordening genoemde deelperioden een aanvraag voor rechten tot invoer wordt ingediend, niet groter mag zijn dan 25 % van de referentiehoeveelheid van de aanvrager. Om een samenhangend kader voor de bij deze verordening geopende aanvullende aanvraagperiode toe te passen, moet die limiet ook gelden voor de aanvullende aanvraagperiode voor rechten tot invoer die betrekking hebben op de extra contingenthoeveelheid die op grond van de overeenkomst wordt toegewezen voor de periode van 1 februari tot en met 31 maart 2020.
 (10)
 Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
 (11)
 Deze verordening moet van toepassing worden met ingang van de datum van inwerkingtreding van de overeenkomst. Deze verordening moet derhalve met spoed in werking treden.
 (12)
 De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 Wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078
 Bijlage I bij Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 wordt vervangen door de tekst in de bijlage bij de onderhavige verordening.
 Artikel 2
 Afwijkingen van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 voor het contingentjaar 2020
 1. In afwijking van artikel 2 van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 wordt met betrekking tot het contingent met volgnummer 09.4273, dat is vastgesteld in bijlage I bij die uitvoeringsverordening, zoals gewijzigd bij artikel 1 van de onderhavige verordening, een extra hoeveelheid van 8 333 ton beschikbaar gesteld voor de periode van 1 februari tot en met 31 maart 2020.
 2. In afwijking van artikel 3, lid 1, van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 worden met betrekking tot het contingent met volgnummer 09.4273, dat is vastgesteld in bijlage I bij die uitvoeringsverordening, zoals gewijzigd bij artikel 1 van de onderhavige verordening, aanvragen voor rechten tot invoer die op de in lid 1 bedoelde extra hoeveelheid betrekking hebben, voor de periode van 1 februari tot en met 31 maart 2020 ingediend in de eerste zeven dagen van februari 2020.
 3. In afwijking van artikel 3, lid 3, van Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 kunnen aanvragers die in december 2019 rechten tot invoer hebben aangevraagd, aanvullend bewijs indienen van de hoeveelheid onder de GN-codes 0207, 0210 99 39, 1602 31, 1602 32 of 1602 39 21 vallende pluimveeproducten die in de periode van 1 november 2018 tot en met 31 oktober 2019 door henzelf of voor hun rekening is ingevoerd op grond van de betrokken douanebepalingen. Dergelijk aanvullend bewijs van invoer in het verleden wordt ingediend in de eerste zeven dagen van februari 2020.
 Artikel 3
 In februari 2020 ingediende aanvragen voor rechten tot invoer
 De totale producthoeveelheid waarvoor de aanvraag voor rechten tot invoer op grond van artikel 2, lid 2, in februari 2020 wordt ingediend, mag niet groter zijn dan 25 % van de referentiehoeveelheid van de aanvrager. Voor aanvragers die overeenkomstig artikel 2, lid 3, aanvullend bewijs hebben ingediend, wordt de referentiehoeveelheid bepaald met inachtneming van dat aanvullend bewijs.
 Artikel 4
 Inwerkingtreding en toepassing
 Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Zij is van toepassing met ingang van 1 februari 2020.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 22 januari 2020.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) PB L 347 van 20.12.2013, blz. 671.
 (2) Besluit (EU) 2019/2145 van de Raad van 5 december 2019 betreffende de sluiting, namens de Unie, van de Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Unie en Oekraïne tot wijziging van de handelspreferenties voor vlees van pluimvee en bereidingen daarvan, waarin wordt voorzien door de Associatieovereenkomst tussen de Europese Unie en de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie en hun lidstaten, enerzijds, en Oekraïne, anderzijds (PB L 325, 16.12.2019, blz. 41).
 (3) Uitvoeringsverordening (EU) 2015/2078 van de Commissie van 18 november 2015 betreffende de opening en de wijze van beheer van tariefcontingenten van de Unie voor de invoer van pluimveevlees van oorsprong uit Oekraïne (PB L 302 van 19.11.2015, blz. 63).
 BIJLAGE
 Onverminderd de bepalingen voor de interpretatie van de gecombineerde nomenclatuur wordt de omschrijving van de goederen slechts als indicatief beschouwd, aangezien in het kader van deze bijlage de GN-codes het preferentiestelsel bepalen. Wanneer “ex”-GN-codes zijn vermeld, is de GN-code samen met de daarbij horende omschrijving bepalend voor de toepassing van de preferentiële regeling.
 Volgnummer
 GN-code
 Omschrijving
 Invoerperiode
 Hoeveelheid in ton (nettogewicht)
 Geldend recht
 (EUR/ton)
 09.4273
 0207 11 30
 0207 11 90
 0207 12
 0207 13 10
 0207 13 20
 0207 13 30
 0207 13 50
 0207 13 60
 0207 13 70
 0207 13 99
 0207 14 10
 0207 14 20
 0207 14 30
 0207 14 50
 0207 14 60
 0207 14 70
 0207 14 99
 0207 24
 0207 25
 0207 26 10
 0207 26 20
 0207 26 30
 0207 26 50
 0207 26 60
 0207 26 70
 0207 26 80
 0207 26 99
 0207 27 10
 0207 27 20
 0207 27 30
 0207 27 50
 0207 27 60
 0207 27 70
 0207 27 80
 0207 27 99
 0207 41 30
 0207 41 80
 0207 42
 0207 44 10
 0207 44 21
 0207 44 31
 0207 44 41
 0207 44 51
 0207 44 61
 0207 44 71
 0207 44 81
 0207 44 99
 0207 45 10
 0207 45 21
 0207 45 31
 0207 45 41
 0207 45 51
 0207 45 61
 0207 45 81
 0207 45 99
 0207 51 10
 0207 51 90
 0207 52 90
 0207 54 10
 0207 54 21
 0207 54 31
 0207 54 41
 0207 54 51
 0207 54 61
 0207 54 71
 0207 54 81
 0207 54 99
 0207 55 10
 0207 55 21
 0207 55 31
 0207 55 41
 0207 55 51
 0207 55 61
 0207 55 81
 0207 55 99
 0207 60 05
 0207 60 10
 ex -020760 21 (1)
 0207 60 31
 0207 60 41
 0207 60 51
 0207 60 61
 0207 60 81
 0207 60 99
 0210 99 39
 1602 31
 1602 32
 1602 39 21
 Vlees en eetbare slachtafvallen van pluimvee, vers, gekoeld of bevroren; andere bereidingen en conserven van vlees van kalkoenen en van pluimvee van de soort Gallus domesticus
 Jaar 2020
 Vanaf 2021
 65 033
 70 000
 0
 09.4274
 0207 12
 Vlees en eetbare slachtafvallen van pluimvee, niet in stukken gesneden, bevroren
 20 000
 0
 (1) Vers of gekoeld, helften of kwarten van parelhoenders.


text:
Kaszap Antal (Soroksár, 1852. február 26. – Galgóc, 1883. március 17.) főreáliskolai tanár.
 Életpályája
 Kaszap Antal közgyám és Drexler Teréz fia. Gimnáziumi tanulmányait Nagyszombatban és Pesten végezte s 1871-ben Nagyszombatban tett érettségi vizsgát. 1871-74-ig a budapesti egyetemen a bölcseleti tantárgyakat hallgatta. 1876 júniusában Budapesten nyert tanképesítést a földrajzból és történelemből. 1872 októberétől 1875. október végéig a Röser-féle kereskedelmi tanintézetben volt alkalmazva. 1875 októberében a budapesti VII. kerületi községi polgári leányiskolához neveztetett ki segédtanárnak; 1876. július 6-án pedig a VIII. kerületi főreáliskolához rendes tanárnak; innét ment a galgóci állami polgári iskolához.
 Művei
 Földrajz a középiskolák használatára. I. Ázsia, Afrika és a csillagászati földrajz elemei, különös tekintettel a felfedezések és gyarmatosítások történelmére. II. Amerika, Ausztrália, Polynezia. Bpest, 1877. Két rész.
 Összehasonlító politikai földrajz a középiskolák VIII. oszt. használatára. Uo. 1878.
 Egyetemes földrajzi tankönyv. Polgári és középiskolák alsó négy oszt. használatára. Debreczen, 1881. (2. kiadás. Uo. 1884.)
 Nyitramegye földrajza. A miniszteri tanterv nyomán a népiskolák III. osztálya használatára. Pozsony, 1882. (tsz. Orbók Mór)
 Források
 Galgóciak
 Soroksáriak
 Magyar pedagógusok
 Magyar írók
 1852-ben született személyek
 1883-ban elhunyt személyek


type: caselaw

text:
 12.1.2015
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 7/56
 Žaloba podaná 24. októbra 2014 – ZZ/Komisia
 (Vec F-119/14)
 (2015/C 007/71)
 Jazyk konania: francúzština
 Účastníci konania
 Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)
 Žalovaná: Komisia
 Predmet a opis sporu
 Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa ukončuje konanie začaté na účely vymenovania žalobcu za úradníka, ktorý bol zapísaný na rezervnom zozname výberového konania, po tom ako ho informovala o tom, že dotknuté GR odsúhlasilo jeho zamestnanie a po tom ako bolo rozhodnuté, že jeho pracovné skúsenosti neboli postačujúce
 Návrhy žalobcu
 —
 zrušiť rozhodnutie zo 17. decembra 2013, ktorým Generálne riaditeľstvo pre ľudské zdroje („GR HR“) Európskej komisie ako menovacieho orgánu („MO“) odmietlo zamestnať žalobcu ako úradníka na Generálnom riaditeľstve pre spravodlivosť, slobodu a bezpečnosť („GR JUST“),
 —
 zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 14. júla 2004, ktorým zamietol sťažnosť podanú žalobcom proti rozhodnutiu menovacieho orgánu zo 17. decembra 2013,
 —
 zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 26 132,85 eura spolu s úrokmi z omeškania, ďalej na zaplatenie príspevkov do systému dôchodkového zabezpečenia od mesiaca september 2013,
 —
 zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy 1 eura z dôvodu nemajetkovej ujmy,
 —
 zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.