text:
Ο Άγιος Ρωμανός ο Μελωδός ή ο Υμνογράφος (Αρχαία Ελληνικά Ῥωμανὸς ὁ Μελωδός, λατινικά Romanus, αγγλικά Roman) (Έμεσα ή Δαμασκός, περ. 490 – Κωνσταντινούπολη, περ. 556) ήταν ένας από τους μεγαλύτερους υμνογράφους της Ελληνικής γλώσσας, ονομαζόμενος και «ο Πίνδαρος της ρυθμικής ποίησης».. Άνθισε κατά τον 6ο αιώνα, ο οποίος θεωρείται ο «Χρυσός Αιώνας» της Βυζαντινής υμνογραφίας.
 Ζωή
 Η κύρια πηγή για τις πληροφορίες για τη ζωή του Ρωμανού προέρχονται από το Μηναία. Πέρα από αυτά το όνομά του αναφέρεται μόνο από δύο άλλες αρχαίες πηγές. Η μία είναι ο ποιητής του 8ου αιώνα Άγιος Γερμανός, και η άλλη η Σούδα, όπου αποκαλείται «Ρωμανός ο μελωδός». Από αυτές τις λίγες πληροφορίες μαθαίνουμε ότι γεννήθηκε από εβραϊκή οικογένεια είτε στην Χομς είτε στη Δαμασκό, στη Συρία. Βαπτίστηκε ως νέο παιδί (αν και αν οι γονείς του επίσης προσηλυτίστηκαν δεν είναι γνωστό). Έχοντας μετακομίσει στη Βηρυτό, χειροτονήθηκε διάκονος στην Εκκλησία της Αναστάσεως εκεί.
 Αργότερα μετακόμισε στην Κωνσταντινούπολη κατά τη βασιλεία του αυτοκράτορα Αναστάσιου—για το αν εννοείται ο Αναστάσιος Α ́ (491-518) ή ο Αναστάσιος Β ́ (713-716), ο βυζαντινολόγος καθηγητής Καρλ Κρουμπάχερ συνηγορεί υπέρ της παλιότερης ημερομηνίας. Εκεί υπηρέτησε ως νεωκόρος στην Αγία Σοφία, διαμένοντας μέχρι το τέλος της ζωής του στο Μοναστήρι της Θεοτόκου «εις τα Κύρου», όπου θάφτηκε δίπλα στον απόστολο Άγιο Ανανία.
 Αν οι μελετητές που πιστεύουν ότι έζησε κατά τα χρόνια του Αναστασίου Α ́ είναι σωστοί, μπορεί να συνέχιζε να γράφει κατά τη βασιλεία του Αυτοκράτορα Ιουστινιανού Α ́, που ήταν κι αυτός υμνογράφος, ενώ έτσι θα ήταν και σύγχρονος δύο ακόμα διάσημων Βυζαντινών υμνογράφων, του Αναστασίου και του Κυριάκου.
 Παράδοση
 Σύμφωνα με την Ορθόδοξη παράδοση, ο Ρωμανός δεν θεωρούταν στην αρχή ούτε ταλαντούχος Αναγνώστης ούτε ψάλτης. Ήταν όμως αγαπητός από τον Πατριάρχη της Κωνσταντινούπολης για τη μεγάλη του ταπεινότητα. Κάποτε, γύρω στο έτος 518, ενώ υπηρετούσε στην Εκκλησία της Παναγίας στις Βλαχέρνες, κατά τη διάρκεια της ολονυκτίας των Χριστουγέννων, ήταν να διαβάσει τους στίχους του καθίσματος από το Ψαλτήρι. Το διάβασε τόσο άσχημα, που αναγκάστηκε να πάρει τη θέση του άλλος Αναγνώστης. Κάποιοι κατώτεροι κληρικοί γελοιοποίησαν τον Ρωμανό για το γεγονός, και έχοντας ταπεινωθεί έκατσε σε ένα από τα σκαλοπάτια του χοροστασίου. Καταβεβλημένος από την ανησυχία και τη λύπη, σύντομα αποκοιμήθηκε. Στον ύπνο του εμφανίστηκε η Θεοτόκος με μια περγαμηνή στο χέρι της. Τον πρόσταξε να φάει την περγαμηνή, και μόλις το έκανε, ξύπνησε. Έλαβε αμέσως την ευλογία από τον Πατριάρχη, ανέβηκε στον άμβωνα, και έψαλε αυθόρμητα χωρίς προετοιμασία το διάσημό του Κοντάκιο της Γέννησης «Η Παρθένος σήμερον τον Υπερούσιον τίκτει». Ο αυτοκράτορας, ο πατριάρχης, οι ιερείς και το ποίμνιο εξεπλάγησαν από την βαθιά θεολογία του ύμνου και την καθαρή και μελωδική φωνή του Ρωμανού καθώς το έψαλε. Σύμφωνα πάντα με την παράδοση, ήταν το πρώτο κοντάκιο που ψάλθηκε ποτέ. Η λέξη κοντάκιον αναφέρεται στην ξύλινη βάση στην οποία τυλίγεται ο πάπυρος, όπου και σημασία της εντολής της Θεοτόκου να καταπιεί την περγαμηνή, υποδηλώνοντας ότι οι συνθέσεις του θα ήταν από θεία έμπνευση. Η σκηνή της πρώτης αυτής εκτέλεσης του Ρωμανού απεικονίζεται συχνά στο κάτω μέρος των εικόνων της Αγίας Σκέπης
 Έργα
 Ο Ρωμανός έγραψε σε Αττικίζουσα λόγια κοινή— δηλαδή λαϊκό αλλά ανυψωμένο ύφος— και πολλοί Σημιτιστές υποστηρίζουν ότι είχε εβραϊκή καταγωγή. Οι νοητικές απεικονίσεις, οι έντονες μεταφορές και παραβολές, τολμηρές συγκρίσεις, αντιθέσεις, εισαγωγή επιτυχημένων ρητών, και έντονη δραματοποίηση, είναι χαρακτηριστικά του έργου του.
 Λέγεται ότι συνέγραψε πάνω από 1.000 ύμνους, ή αλλιώς κοντάκια, για τον εορτασμό διαφόρων γιορτών του εκκλησιαστικού έτους, τους βίους των αγίων και άλλα ιερά θέματα, από τα οποία σώζονται 60 με 80 (αν και μπορεί όλα όσα του αποδίδονται να μην είναι γνήσια).
 Σήμερα, κατά τον όρθρο ψέλνεται μόνο η πρώτη στροφή από κάθε κοντάκιο, ενώ τα κοντάκια έχουν αντικατασταθεί από τους κανόνες. Ένα πλήρες κοντάκιο ήταν μια ποιητική λειτουργία που αποτελούνταν από 18 με 30 τροπάρια ή αλλιώς οίκους, ο καθένας με ένα ρεφρέν, και που ένωνε ένα ακρόστοιχο. Όταν ψελνόταν στην αρχική του μελωδία λεγόταν ιδιόμελον. Αρχικά, τα έργα του Αγίου Ρωμανού ήταν απλά γνωστά ως ψαλμοί, ωδές, ή ποιήματα. Ήταν μόνο από τον 9ο αιώνα και μετά που άρχισε να χρησιμοποιείται ο όρος κοντάκιο.
 Μεταξύ των πιο γνωστών το έργα είναι τα κοντάκια για:
 Τη Γέννηση του Χριστού
 Το Μαρτύριο του Αγίου Στεφάνου
 Το Θάνατο ενός Μοναχού
 Της Δευτέρας Παρουσίας
 Του Άσωτου Υιού
 Της Ανάστασης του Λαζάρου
 Του Θρήνου του Αδάμ (για την Κυριακή των Βαΐων)
 και Της Προδοσίας του Ιούδα
 Ο Ύμνος για την Γέννηση εξακολουθεί να θεωρείται το αριστούργημά του, και μέχρι τον 12ο αιώνα ψελνόταν κάθε χρόνο στην αυτοκρατορική γιορτή για τα Χριστούγεννα από κοινή χορωδία της Αγίας Σοφίας και των Αγίων Αποστόλων στην Κωνσταντινούπολη. Το μεγαλύτερο μέρος του ποιήματος έχει τη μορφή διαλόγου μεταξύ της Παναγίας και των Μάγων, η επίσκεψη των οποίων στο νεογέννητο Χριστό εορταζόταν στο Βυζαντινό τυπικό στις 25 Δεκεμβρίου αντί στις 6 Ιανουαρίου, όπου η Δυτική Εκκλησία γιορτάζει την Προσκύνηση των Μάγων.
 Από τα άλλα κοντάκιά του ένα από τα πιο γνωστά είναι ο ύμνος, «Ψυχή μου, ψυχή μου, ἀνάστα, τί καθεύδεις..», ο οποίος ψέλνεται ως μέρος της λειτουργίας του Μεγάλου Κανόνος του Αγίου Ανδρέα την πέμπτη Πέμπτη της Σαρακοστής.
 Ο Ρωμανός είναι ένα από τα πολλά πρόσωπα στα οποία έχει αποδοθεί η σύνθεση του Ακάθιστου Ύμνου.
 Ο Κρουμπάχερ εξέδωσε στο Μόναχο πολλούς προηγούμενα μη εκδομένους ύμνους του Ρωμανού και άλλων υμνογράφων, από χειρόγραφα που ανακαλύφθηκαν στην βιβλιοθήκη του Μοναστηριού του Αγίου Ιωάννη του Θεολόγου στην Πάτμος. Στην Βιβλιοθήκη της Μόσχας υπάρχει ένα ελληνικό χειρόγραφο που περιέχει κοντάκια και οίκους για όλο το χρόνο, αλλά δεν περιέχει κάποια σύνθεση του Ρωμανού.
 Ο Καθηγητής λέει για το έργο του:
 «Στο ποιητικό ταλέντο, σπίθα της έμπνευσης, βάθος του συναισθήματος, και ανύψωση της γλώσσας, υπερέχει μακράν όλες τις άλλες μελωδίας. Η ιστορία της λογοτεχνίας του μέλλοντος ίσως ανακηρύξει το Ρωμανό τον μεγαλύτερο εκκλησιαστικό ποιητή όλων των εποχών.»
 Εκδόσεις και μεταφράσεις
 Sancti Romani Melodi Cantica, Vol. 1: Cantica Genuina. – Vol. II: Cantica Dubia. Επιμ. Paul Maas & Constantine A. Trypanis. Oxford, 1963–1970. (complete edition)
 J.B. Pitra, Analecta Sacra, i. (1876), containing 29 poems, and Sanctus Romanus Veterum Melodorum Princeps (1888), with three additional hymns from the Monastery at Patmos. See also Pitra's Hymnographie de l'église grecque (1867)
 Καρλ Κρουμπάχερ, Geschichte der byzantinischen Litteratur (Munich, 1897)
 —Studien zu Romanos (Munich, 1899)
 —Umarbeitungen bei Romanos (Munich, 1899)
 - Ύμνοι, Ρωμανός ο Μελωδός, Μεταφραστής: Ανανίας Κουστένης, Αρχιμανδρίτης, Εκδόσεις Αρμός
 Εικονογραφική αναπαράσταση
 Για περισσότερες πληροφορίες, δείτε παραπάνω στο κουτί πληροφοριών στα σύμβολα.Αν και σε πιο σύγχρονες εικόνες ο Άγιος Ρωμανός απεικονίζεται στον άμβωνα (ακριβώς μπροστά από το (εικονοστάσι) φορώντας το στιχάριο του διακόνου, ο γνωστός Ρώσος εκκλησιαστικός μουσικολόγος Johann von Gardner, τονίζει ότι σε παλιότερες εικόνες απεικονίζεται με κοντύτερο κόκκινο χιτώνα ψαλμωδού και να στέκεται σε ανυψωμένη εξέδρα στη μέση της εκκλησίας.
 Στην Ανατολική Εκκλησία ο Άγιος Ρωμανός είναι ο προστάτης άγιος των εκκλησιαστικών ψαλμωδών.
 Η μνήμη του τιμάται από την Ορθόδοξη Εκκλησία στις 1 Οκτωβρίου, μαζί με αυτήν του Αποστόλου Ανανία και της Αγίας Σκέπης της Υπεραγίας Θεοτόκου εν Βλαχερνώ.
 Καὶ πρὶν μὲν ὕμνει Ῥωμανὸς Θεὸν Λόγον,
 Ὑμνεῖ δὲ καὶ νῦν, ἀλλὰ σὺν τοῖς Ἀγγέλοις.
 Δείτε επίσης
 Ακάθιστος Ύμνος
 Ο Ρωμανός ο Μελωδός και το Θείο Δράμα
 Παραπομπές
 Βιβλιογραφία
 Penguin Dictionary of SaintsRomanos the Melodist article from the Καθολική Εγκυκλοπαίδεια''
 St. Romanos (Ρωσική Ορθόδοξη Εκκλησία εκτός Ρωσίας)
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 The Kontakia of Romanos 71 selections
 Κατάλογος έργων
 απεικόνιση
 απεικόνιση
 Εις τη Σταύρωση
 Ύμνος εις τον Νιπτήρα
 Ύμνος 33
 Κοντάκιον εἰς τοὺς Ἁγίους Τεσσαράκοντα Μάρτυρας
 Εἰς τὴν Πόρνην
 Κοντάκια
 Ύμνος της Γέννησης, βίος και έργα
 Αναστάσιμα Κοντάκια Ρωμανού
 Έργα
 Βυζαντινοί συνθέτες
 Βυζαντινοί υμνογράφοι
 Άγιοι της Ορθόδοξης και της Ρωμαιοκαθολικής Εκκλησίας


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 202/273
 PRÓTACAL (Uimh. 8)
 A BHAINEANN LE hAIRTEAGAL 6(2) DEN CHONRADH AR AN AONTAS EORPACH MAIDIR LEIS AN AONTAS A AONTÚ DON CHOINBHINSIÚN EORPACH CHUN CEARTA AN DUINE AGUS SAOIRSÍ BUNÚSACHA A CHOSAINT
 TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,
 TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh:
 Airteagal 1
 Forálfar sa chomhaontú a bhaineann leis an Aontas aontú don Choinbhinsiún Eorpach chun Cearta an Duine agus Saoirsí Bunúsacha a Chosaint (dá ngairtear "an Coinbhinsiún Eorpach" anseo feasta) dá bhforáiltear in Airteagal 6(2) den Chonradh ar an Aontas Eorpach, go ndéanfar sainairíonna an Aontais agus dhlí an Aontais a chaomhnú, go háirithe maidir leis:
 (a)
 na socruithe speisialta le haghaidh rannpháirtíocht ionchasach an Aontais i gcomhlachtaí rialaithe an Choinbhinsiúin Eorpaigh;
 (b)
 na sásraí is gá chun a áirithiú go ndéanfar imeachtaí arna dtabhairt ag Stáit nach Ballstáit iad agus iarratais leithleacha a dhíriú i gceart chuig na Ballstáit agus/nó an Aontas, de réir mar is iomchuí.
 Airteagal 2
 Áiritheoidh an comhaontú dá dtagraítear in Airteagal 1 nach ndéanfaidh aontachas an Aontais difear d'inniúlachtaí an Aontais ná do chumhachtaí a chuid institiúidí. Áiritheoidh sé nach ndéanfaidh aon ní ann difear do staid na mBallstát i ndáil leis an gCoinbhinsiún Eorpach, go háirithe i ndáil leis na Prótacail atá i gceangal leis, le bearta arna nglacadh ag na Ballstáit de mhaolú ar an gCoinbhinsiún Eorpach i gcomhréir le hAirteagal 15 de agus le forchoimeádais arna ndéanamh ag na Ballstáit maidir leis an gCoinbhinsiún Eorpach i gcomhréir le hAirteagal 57 de.
 Airteagal 3
 Ní dhéanfaidh aon ní sa chomhaontú dá dtagraítear in Airteagal 1 difear d'Airteagal 344 den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh.


text:
 Anunţ juridic important
 |
 22004D0073
 Jurnalul Oficial L 349 , 25/11/2004 p. 0030 - 0031
 20040608Decizia nr. 73/2004 a Comitetului mixt al SEEdin 8 iunie 2004de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât:(1) Anexa IX la acord a fost modificată prin Acordul privind participarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Ungare, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Spațiul Economic European, semnat la Luxemburg, la 14 octombrie 2003 [1].(2) Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE [2] trebuie să fie încorporată în acord,DECIDE:Articolul 1Anexa IX la acord se modifică după cum urmează:1. La punctul 24 (Directiva 2001/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se adaugă următorul text:"astfel cum a fost modificată prin:- 32003 L 0071: Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 (JO L 345, 31.12.2003, p. 64)."2. După punctul 29a (Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se inserează următorul punct:"29b. 32003 L 0071: Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind prospectul care trebuie publicat în cazul unei oferte publice de valori mobiliare sau pentru admiterea valorilor mobiliare la tranzacționare și de modificare a Directivei 2001/34/CE (JO L 345, 31.12.2003, p. 64)."Articolul 2Textele Directivei 2003/71/CE în limbile islandeză și norvegiană, care se publică în suplimentul SEE al Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 9 iunie 2004, cu condiția transmiterii prealabile către Comitetul mixt al SEE [***] a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord.Articolul 4Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 8 iunie 2004.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleS. Gillespie[1] JO L 130, 29.4.2004, p. 3.[2] JO L 345, 31.12.2003, p. 64.[***] Nu sunt indicate cerințe constituționale.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 20.11.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 317/10
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 30. září 2010 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Polská republika) — Oasis East sp z o.o. v. Minister Finansów
 (Věc C-395/09) (1)
 (Šestá směrnice o DPH - Směrnice 2006/112/ES - Přistoupení nového členského státu - Nárok na odpočet daně odvedené na vstupu - Vnitrostátní právní úprava, která vylučuje nárok na odpočet daně u určitých služeb - Obchodní partneři se sídlem na území považovaném za „daňový ráj“ - Možnost členských států zachovat pravidla pro vyloučení nároku na odpočet v okamžiku vstupu šesté směrnice o DPH v platnost)
 2010/C 317/19
 Jednací jazyk: polština
 Předkládající soud
 Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Oasis East sp z o.o.
 Žalovaný: Minister Finansów
 Předmět věci
 Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad čl. 17 odst. 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23) a článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, s. 1) — Vnitrostátní právní úprava platná již před přistoupením, která vylučuje právo na odpočet daně u služeb, za které je platba poskytována osobě, která má své bydliště, své sídlo nebo svou hlavní správu na území považovaném za „daňový ráj“.
 Výrok
 Článek 17 odst. 6 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, jehož ustanovení byla v podstatě převzata v článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty, je třeba vykládat v tom smyslu, že nedovoluje zachovat vnitrostátní právní předpisy použitelné v dotyčném členském státě v době vstupu šesté směrnice 77/388 v platnost, které obecně vylučují nárok na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené na vstupu v případě dovozu služeb, u nichž je protiplnění placeno přímo či nepřímo osobě, která je usazena ve státě nebo na území kvalifikovaném uvedenými právními předpisy jako „daňový ráj“.
 (1) Úř. věst. C 312, 19.12.2009.


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 31993R3392
 Kommissionens forordning (EF) nr. 3392/93 af 10. december 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1842/83 om almindelige regler for uddeling af mælk og visse mejeriprodukter til elever i skoler og undervisningsanstalter
 EF-Tidende nr. L 306 af 11/12/1993 s. 0027 - 0031 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 53 s. 0252 den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 53 s. 0252
 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 3392/93 af 10. december 1993 om gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EOEF) nr. 1842/83 om almindelige regler for uddeling af maelk og visse mejeriprodukter til elever i skoler og undervisningsanstalter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 804/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2071/92 (2), saerlig artikel 26, stk. 4, under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1842/83 af 30. juni 1983 om almindelige regler for uddeling af maelk og visse mejeriprodukter til elever i skoler og undervisningsanstalter (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2748/93 (4), saerlig artikel 2, og ud fra foelgende betragtninger: Ifoelge artikel 1, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 1842/83 fastsaettes EF-stoetten ud fra indikativprisen for maelk for det paagaeldende mejeriaar; som foelge af aendringen af denne bestemmelse boer de stoettebeloeb, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2167/83 (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1861/93 (6), justeres; de indvundne erfaringer og noedvendigheden af at begraense udgifterne til denne ordning indebaerer, at visse gennemfoerelsesbestemmelser maa aendres; af de naevnte budgetmaessige aarsager boer maksimumsmaengden paa 0,25 liter, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1842/83, ikke laengere fraviges; ved fastsaettelse af EF-stoetten boer der tages hensyn til udviklingen i produktionsmetoderne for bl.a. ost; der er visse kontrolproblemer i forbindelse med anvendelsen af mejeriprodukter i tilberedningen af maaltider til elever; denne anvendelse er i oevrigt ikke nogen saerlig effektiv maade at opfylde stoetteordningens maal paa; mulighederne for at uddele mejeriprodukter til dette formaal boer derfor begraenses; for at forenkle de administrative procedurer i skolemaelksprogrammet boer systemet med aarlige beviser afskaffes, saaledes at forvaltningen udelukkende kommer til at bygge paa en godkendelsesordning; det boer kraeves, at medlemsstaterne fastsaetter maksimumssalgspriser for de forskellige produkter til eleverne, saa det sikres, at stoetten slaar igennem paa priserne; listen over EF-stoetteberettigede produkter boer revideres bl.a. ud fra stoetteordningens maal; paa grund af de mange aendringer, der er foretaget i forordning (EOEF nr. 2167/83, og af klarhedshensyn boer forordningen erstattes; Forvaltningskomitéen for Maelk og Mejeriprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. EF-stoetten ydes til elever som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1842/83, der regelmaessigt deltager i undervisningen paa skoler og undervisningsanstalter: - herunder boern i boernehaver eller andre undervisningsinstitutioner, der drives eller er anerkendt af medlemsstatens myndigheder - bortset fra studerende paa universiteter og hoejere laereanstalter paa universitetsniveau. Medlemsstaterne kan dog beslutte at udelukke elever paa sekundaertrinnet. 2. Eleverne i de i stk. 1 omhandlede skoler og undervisningsanstalter modtager EF-stoette under ophold i feriekolonier, som er tilrettelagt af de af de i artikel 7, stk. 1, foerste og andet led, naevnte organer. Artikel 2 1. Medlemsstaterne udbetaler EF-stoetten for de mejeriprodukter, der er opfoert efter kategori I og II paa listen i bilaget. Medlemsstaterne kan ogsaa udbetale EF-stoetten for de mejeriprodukter, der er opfoert efter kategori III til VI paa listen i bilaget. 2. Med hensyn til de franske oversoeiske departementer maa den kakaosoedmaelk og aromatiserede soedmaelk, der er omhandlet i bilaget, godt vaere rekonstitueret maelk. 3. Medlemsstaterne kan give tilladelse til, at der tilsaettes hoejst 5 mg fluor pr. kg produkt for produkterne i kategori I og II i bilaget. Artikel 3 1. For produkterne i kategori III til VI i bilaget beregnes maksimumsmaengden paa 0,25 liter maelk pr. elev pr. undervisningsdag, jf. artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1842/83, paa basis af foelgende maengder: - 100 kg produkter af kategori III svarer til 300 kg soedmaelk - 100 kg produkter af kategori IV svarer til 765 kg soedmaelk - 100 kg produkter af kategori V svarer til 850 kg soedmaelk - 100 kg produkter af kategori VI svarer til 935 kg soedmaelk. 2. Beregningen af EF-stoetten og af, om den i stk. 1 omhandlede maksimumsmaengde er blevet overholdt, foretages paa basis af de samlede maengder mejeriprodukter, som er stoetteberettigede i den periode, der er ansoegt om stoette for. 3. Der ydes kun stoette, hvis skolen, undervisningsanstalten eller i givet fald det tilrettelaeggende organ over for myndighederne skriftligt forpligter sig til ikke at anvende de subventionerede mejeriprodukter i tilberedningen af mad til eleverne. Kommissionen kan dog paa behoerigt begrundet anmodning af en medlemsstat give en saadan medlemsstat tilladelse til af fravige naevnte bestemmelser. Artikel 4 1. EF-stoetten udgoer: a) 24,76 ECU/100 kg for produkter i kategori I »soedmaelk« b) 15,63 ECU/100 kg for produkter i kategori II »letmaelk« c) for produkter i kategori III, IV, V og VI, et vist beloeb pr. 100 kg af det paagaeldende produkt beregnet paa basis af de maengder, der er anfoert i artikel 3, stk. 1, 2. Hvis EF-stoetten er hoejere end leverandoerens salgspris inden fradrag af stoetten, nedsaettes stoetten uanset stk. 1, saaledes at den ikke overstiger salgsprisen for det paagaeldende produkt. 3. Hvis EF-stoetten udtrykt i ecu aendres, ydes der for de maengder, der saelges til nedsat pris i den paagaeldende maaned, den stoette, der var gaeldende den foerste dag i samme maaned. Hvis den i artikel 7, stk. 4, omhandlede ansoegning om udbetaling af stoette indgives efter udloebet af det paagaeldende kvartal i skoleaaret er stoettebeloebet det beloeb, der anvendes den foerste dag i kvartalet. 4. Hvis de i stk. 1 naevnte maengder er udtrykt i liter, omregnes de paagaeldende produkter til kilogram ved at multiplicere de paagaeldende maengder med koefficienten 1,0300. Artikel 5 1. EF-stoetten ydes udelukkende: a) for levering af de i bilaget omhandlede levnedsmidler, der er fremstillet i EF og indkoebt i den medlemsstat, hvor skolen eller undervisningsanstalten er beliggende b) til en ansoeger som omhandlet i artikel 7, stk. 1, der er godkendt af myndighederne i den paagaeldende medlemsstat efter bestemmelserne i artikel 6. 2. Medlemsstaterne kan i givet fald foretage kontrol af forretningspapirerne vedroerende leverancerne hos leverandoererne. Artikel 6 1. Den i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede godkendelse er betinget af, at ansoegeren forpligter sig skriftligt: a) over for myndighederne til kun at anvende mejeriprodukterne til forbrug for elever, der alt efter tilfaeldet hoerer til den eller de skoler og undervisningsanstalter, han anmoder om stoette for, og til at tilbagebetale stoetten, hvis det konstateres: - at der er udbetalt stoette for stoerre maengder end dem, der foelger af anvendelsen af artikel 3 - at de i medfoer af denne forordning indkoebte produkter ikke er blevet anvendt til det rette formaal b) til paa anmodning af myndighederne at fremlaegge de relevante bevisdokumenter og tillade kontrol paa stedet. 2. Hvis det er en leverandoer, der ansoeger om stoetten, kan han kun godkendes, hvis han, ud over at overholde betingelserne i stk. 1, ogsaa skriftligt forpligter sig til: a) at foere regnskab med angivelse bl.a. af navn og adresse paa producenten af mejeriprodukterne og paa de skoler, undervisningsanstalter eller andre ansoegere, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, og af, hvor store maengder mejeriprodukter der er solgt til de paagaeldende institutioner eller andre ansoegere b) at underkaste sig alle kontrolforanstaltninger, som den paagaeldende medlemsstat traeffer bl.a. med hensyn til regnskaber og produkternes kvalitet. 3. Godkendelsen traekkes tilbage, hvis der konstateres en alvorlig overtraedelse af bestemmelserne i denne forordning. Efter anmodning kan der, efter at der er foretaget en grundig undersoegelse og efter en vis minimumssuspensionsperiode, hvis varighed fastsaettes af den paagaeldende medlemsstat alt efter, hvor alvorlig en overtraedelse der er tale, om, paa ny gives godkendelse. 4. For skoleaaret 1993/94 sidestilles de beviser, der er udstedt efter artikel 6 i forordning (EOEF) nr. 2167/83, med godkendelse efter denne artikel. Artikel 7 1. Ansoegninger om udbetaling af stoetten kan indgives af: - skolen eller undervisningsanstalten - det tilrettelaeggende organ, der ansoeger om stoette for de produkter, som uddeles til elever, der hoerer under dets ansvarsomraade - leverandoeren af produkterne, hvis medlemsstaten tillader dette. 2. Til ansoegning om udbetaling af stoetten anvendes en standardformular, der er udarbejdet af myndighederne i medlemsstaten, og som mindst skal indeholde foelgende oplysninger: - de uddelte maengder opdelt efter produktkategori - skolens, undervisningsanstaltens eller det tilrettelaeggende organs navn og adresse - produkternes pris. Beloebene skal underbygges med fakturaer, der stilles til raadighed for kontrolmyndighederne. I fakturaerne skal enhedsprisen for hvert af de leverede produkter, der er omhandlet i bilaget, vaere angivet, og fakturaerne skal vaere kvitterede eller vedlagt betalingsbevis. 3. Uden at det i oevrigt tilsidesaetter stk. 2, udbetales stoetten til en leverandoer kun: - mod fremlaeggelse af en kvittering for de faktisk leverede maengder, eller - paa grundlag af en kontrolrapport fra myndighederne, der udarbejdes inden den definitive udbetaling af stoetten, og hvori det godtgoeres at betingelserne for udbetaling rent faktisk er opfyldt, eller - hvis medlemsstaten tillader det, mod fremlaeggelse af et udtog fra den bankkonto tilhoerende leverandoerer, der krediteres for de leverede maengder, og paa hvilken der ikke maa bogfoeres nogen anden form for transaktion. 4. Undtagen i tilfaelde af force majeure skal stoetteansoegninger for at kunne imoedekommes vaere indgivet senest den sidste dag i den fjerde maaned efter den maaned eller det kvartal, hvori produkterne blev uddelt. Selv om ovennaevnte frist overskrides med indtil to maaneder, ydes der dog alligevel stoette, idet stoetten dog saa nedsaettes med: - 5 % hvis overskridelsen er paa under én maaned - 10 % i de oevrige tilfaelde. 5. Myndighederne udbetaler stoetten senest fire maaneder efter indgivelsen af den i stk. 4 omhandlede ansoegning, medmindre der er indledt en administrativ undersoegelse af retten til stoette. Medlemsstaternes myndigheder kan dog udbetale et forskud senest tre maaneder efter datoen for indgivelse af den i stk. 4 omhandlede ansoegning. Forskuddet udbetales foerst efter, at der er stillet en sikkerhed paa 110 % af forskuddet. I saa fald: - kan myndighederne paa anmodning af leverandoeren udbetale forskuddet paa grundlag af de leverede maengder uden at kraeve de i stk. 3 omhandlede bevister; leverandoeren indgiver senest en maaned efter udbetalingen af forskuddet de papirer, der er noedvendige for den definitive udbetaling af stoetten, til myndighederne, medmindre myndighederne udarbejder den i stk. 3, andet led, omhandlede rapport - foretages den definitive betaling senest ved udgangen af den sjette maaned efter udloebet af det paagaeldende skoleaar eller i givet fald det paagaeldende feriekoloniophold. Artikel 8 Medlemsstaterne kan bemyndige de lokale myndigheder til at udbetale stoetten og forvalte foranstaltningen. I visse tilfaelde, som fastsaettes af medlemsstaten, kan en forening, der er godkendt af medlemsstaten, og som de paagaeldende skoler og undervisningsanstalter hoerer ind under, traede i stedet for de lokale myndigheder. Artikel 9 Medlemsstaterne skal tilskynde til, at der ivaerksaettes oplysningskampagner for mejeriprodukter i forbindelse med uddelingen af de subventionerede produkter i skolerne og undervisningsanstalterne. Artikel 10 1. Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til at sikre, at stoetten slaar igennem paa den pris, som de tilgodesete elever betaler. Med henblik herpaa fastsaetter medlemsstaterne maksimumssalgspriser for de forskellige produkter, der er omhandlet i bilaget og som uddeles til eleverne paa deres omraade. Disse salgspriser meddeles Kommissionen sammen med en begrundelse for deres fastsaettelse. 2. Medlemsstaterne traeffer de fornoedne kontrolforanstaltninger til at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes. Kontrollen bestaar bl.a. i gennemgang af fakturaerne for leverancerne af de produkter, der er omhandlet i bilaget, og undersoegelse af, om de stoetteberettigede maksimumsmaengder overholdes. Kontrollen kompletteres med fysisk kontrol paa stedet for at undersoege: - om de i stk. 1 omhandlede maksimumssalgspriser overholdes - om der foeres regnskab som fastsat i artikel 6, stk. 2 - om de subventionerede produkter anvendes efter bestemmelserne i denne forordning, navnlig i de tilfaelde, hvor der er tegn paa, at produkterne ikke anvendes til det rette formaal. Artikel 11 Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om foelgende: a) senest tre maaneder efter denne forordnings ikrafttraeden, hvilke kontrolforanstaltninger de har truffet til at sikre forordningens anvendelse b) inden den 1. november hvert aar, hvor store maengder der er blevet udbetalt stoette for i det foregaaende skoleaar. Artikel 12 Forordning (EOEF) nr. 2167/83 ophaeves. Artikel 13 Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 1994. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. december 1993. Paa Kommissionens vegne René STEICHEN Medlem af Kommissionen (1) EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13. (2) EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 64. (3) EFT nr. L 183 af 7. 7. 1983, s. 1. (4) EFT nr. L 249 af 7. 10. 1993, s. 1. (5) EFT nr. L 206 af 30. 7. 1983, s. 75. (6) EFT nr. L 170 af 13. 7. 1993, s. 14. BILAG Liste over produkter, der er EF-stoetteberettigede efter artikel 2, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 1842/83 Kategori I a) soedmaelk, pasteuriseret eller UHT-behandlet b) kakaosoedmaelk eller aromatiseret soedmaelk, pasteuriseret, steriliseret eller UHT-behandlet, med et indhold af soedmaelk paa mindst 90 vaegtprocent c) soedmaelksyoghurt Kategori II a) letmaelk, pasteuriseret eller UHT-behandlet b) kakaoletmaelk eller aromatiseret letmaelk, pasteuriseret, steriliseret eller UHT-behandlet, med et indhold af letmaelk paa mindst 90 vaegtprocent Kategori III Frisk ost og smelteost med et fedtindhold i toerstoffet paa mindst 40 vaegtprocent Kategori IV Andre oste med et fedtindhold i toerstoffet paa mindst 45 vaegtprocent Kategori V Grana Padano-ost Kategori VI Parmigiano Reggiano-ost


text:
 14.3.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 119/24
 Caingean arna tabhairt an 19 Eanáir 2022 – Vallegre v EUIPO – Joseph Phelps Vineyards (PORTO INSÍGNIA)
 (Cás T-33/22)
 (2022/C 119/74)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóir: Vallegre, Vinhos do Porto, SA (Sabrosa, an Phortaingéil) (ionadaithe: E. Armero Lavie agus G. Marín Raigal, Dlíodóirí)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (EUIPO)
 Páirtí eile sna himeachtaí os comhair an Bhoird Achomhairc: Joseph Phelps Vineyards LLC (St. Helena, California, na Stáit Aontaithe)
 Sonraí na n-imeachtaí os comhair EUIPO
 Iarratasóir an trádmhairc atá faoi cheist: Iarratasóir os comhair na Cúirte Ginearálta
 Trádmharc atá faoi cheist: Iarratas ar fhocalmharc de chuid an Aontais Eorpaigh “PORTO INSÍGNIA” – Iarratas ar chlárú Uimh. 16 393 688
 Nós imeachta os comhair EUIPO: Imeachtaí freasúra
 Cinneadh atá faoi chonspóid: Cinneadh ón gcúigiú Bord Achomhairc de EUIPO an 26 Deireadh Fómhair 2021 i gCás R 894/2021-5
 An t-ordú atá á lorg
 Iarrann an t-iarratasóir ar an gCúirt Ghinearálta:
 —
 an cinneadh atá faoi chonspóid a chur ar neamhní;
 —
 a ordú do EUIPO agus don idiragraí na costais a íoc.
 Saincheist dlí arna maíomh
 —
 Sárú ar Airteagal 8(1)(b) de Rialachán (AE) 2017/1001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle tráth an mheasúnaithe earráidigh ar na marcanna coinbhleachta.


type: other

text:
Ny højesteretskendelse om ensidigt indhentede erklæringer - DAHL Advokatfirma
 Siden Højesteret ved kendelserne trykt i UfR 2007.2040HK, UfR 2008.2193 HK, og ikke mindst UfR 2008.2393 HK, har givet tilladelse til at anvende ensidigt indhentede sagkyndige erklæringer under rets- og voldgiftssager, har omfanget af disse været stærkt stigende.
 Advokat Erik Hørlyck har i artikel trykt i UfR 2014B side 355, redegjort for retstilstanden og i øvrigt påpeget, at anvendelse af tidspunktet for sagens anlæg som uhensigtsmæssigt ved vurdering af, hvorvidt en ensidigt indhentet sagkyndig erklæring kan fremlægges.
 Konklusionen er, at praksis, som fastslået i en lang række Højesterets kendelser er, at
 ”...en part som udgangspunkt ikke er afskåret fra at fremlægge udtalelser og erklæringer om forhold af teknisk, økonomisk og lignende karakter, der inden sagsanlægget er indhentet hos rådgivere eller sagkyndige”
 (Bl.a. UfR 2008.2393 HK, og UfR 2011.3074HK)
 Ved en netop vedtaget ændring af retsplejeloven (lov nr. 1725 af 27. december 2016), er ovenstående princip nu fastslået ved lov (retsplejeloven § 341a). Ændringen træder i kraft 1. juli 2017.
 Hidtidig praksis og de foranstående ændringer til retsplejeloven knytter sig til erklæringer om faktum, modsat skøn, og kræver, at erklæringerne er indhentet før sagens anlæg, hvis de skal kunne fremlægges i sagen.
 Ved ændringen er der i øvrigt skabt balance i det skæve forhold, at såfremt en part fremlægger en erklæring, det der er ensidigt indhentet inden sagsanlæg, tillades det modparten at fremlægge en tilsvarende erklæring, uanset denne er indhentet efter sagens indlæg.
 Ud over denne mulighed, kan der kan imidlertid fortsat stadigvæk stilles spørgsmål ved, om det er muligt at fremlægge ensidigt indhentede erklæringer, der er indhentet efter sagens anlæg.
 Højesteret har ved kendelse af 9. januar 2017 haft lejlighed til at behandle forholdet.
 De nærmere omstændigheder for sagen var, at en række husejere, der havde erhvervet nyopførte rækkehuse, havde anlagt sag om erstatning for mangler imod den udførende entreprenør og den projekterende arkitekt (totalrådgiver). Sælger, som havde entreret med såvel entreprenøren som arkitekten, var gået konkurs.
 I forbindelse med sagen for byretten, blev der gennemført syn og skøn, hvilket dannede grundlag for byrettens skøn over den erstatning, som der blev tilkendt husejerne.
 I forbindelse med ankesagen, ønskede husejerne at fremlægge et egentligt udbedringsprojekt, der var udarbejdet af husejernes rådgiver, efter byrettens dom, og fremlægge et indhentet tilbud på gennemførelse af de i projektet beskrevne arbejder. Husejerne ønskede videre, med baggrund i udbedringsprojektet og tilbuddet, at stille supplerende spørgsmål til skønsmanden. Husejerne ønskede at få skønsmandens stilling til forskellen mellem eget skøn over udbedringsomkostningerne og det indhentede tilbud.
 Den af husejernes benyttede fremgangsmåde er set accepteret og anvendt tidligere.
 Entreprenøren og arkitekten protesterede imod fremlæggelse af projekt og tilbud. Landsretten nægtede herefter husejerne at benytte fremgangsmåden, hvilket husejerne, med procesbevillingsnævnets tilladelse, kærede til Højesteret.
 Højesteret stadfæstede landsrettens kendelse.
 Højesteret begrunder blandt andet med følgende begrundelse:
 ”Formålet med fremlæggelsen af bilagene må antages at være at påvise en markant forskel på skønsmandens økonomiske opgørelse af udbedringsomkostningerne i forhold til det indhentede tilbud”.
 Det skal bemærkes, at husejerne kun havde modtaget (fremlagt) ét tilbud på udbedringsprojektet.
 Det er derfor uklart, om Højesteret ville vurdere sagen anderledes, hvis husejerne havde gennemført et udbud og modtaget 3 - 5 tilbud, for derved at sandsynliggøre, at omkostningerne til gennemførelse af udbedring (til markedspris) væsentligt oversteg det niveau, som skønsmanden var kommet frem til.
 Husejerne havde videre ikke sandsynliggjort, at udbedringsprojektet alene indeholdt de af skønsmanden anførte nødvendige udbedringsarbejder. Herunder var skønsmanden ikke anmodet om af granske udbedringsprojektet med henblik på at vurdere dette forhold. Det fremgår ikke, hvorvidt Højesteret har tillagt dette forhold direkte betydning.
 Højesteret henviser imidlertid til, at husejerne ikke havde dokumenteret, at de havde accepteret det modtagne tilbud. Dette forhold har i sig selv ikke betydning for vurderingen af tilbuddets indhold og (u)overensstemmelsen med skønsmandens konklusioner om udbedringstiltag. Det kan imidlertid ikke afvises, at den manglende accept, af det eneste modtagne tilbud er tillagt betydning derhen, at Højesteret har vurderet, at husejerne end ikke selv har anset tilbuddet for værende udtryk for markedspris og nødvendigt omfang af udbedring, da husejerne ikke har acceptere dette.
 Det nægtes derfor husejerne at stille supplerende spørgsmål til skønsmanden om tilbuddets indhold, ligesom det nægtes husejerne at fremlægge tilbud, og som konsekvens heraf også udbedringsprojektet.
 Giver Højesterets kendelse anledning til særlige overvejelser?
 Som udgangspunkt ville husejerne kunne benytte fremgangsmåden, såfremt syn og skøn indledende var gennemført ved isoleret bevisførelse, hvilket endda muligt ville kunne udstrækkes til, at fremgangsmåden kunne anvendes, ved indledende isoleret bevisoptagelse, for derefter at få udarbejdet udbedringsprojekt og indhente et enkelt tilbud, forinden stævning blev udtaget, for derefter at stille supplerende spørgsmål til skønsmanden, efter sagens anlæg.
 Denne tilfældige rækkefølge af dispositioner, bør imidlertid ikke være afgørende for, hvorvidt domstolene bør accepterefremlæggelse af en énsidigt indhentet erklæring.
 Sager kan endda udvikle sig således, at udarbejdelsen af et udbedringsprojekt er nødvendigt for at komme videre med sagens forberedelse. Ved større, eller mere komplicerede mangelforhold forekommer det med mellemrum, at den udmeldte skønsmand afviser at besvare spørgsmål om udbedringsomkostninger, eller alene giver helt overordnet skøn, idet der samtidigt anvendes besvarelse som, at besvarelse kræver udarbejdelse af egentligt projekt, hvilket ligger udenfor skønsmandens opdrag.
 I den situation, eller tilsvarende, må det være helt berettiget at få udarbejdet udbedringsprojekt og fremlægge dette.
 Afgørende må være, hvordan projektet indhentes, særligt i hvilket omfang den indhentende part medinddrager sagens modparter og i øvrigt loyalt søger sagens oplyst.
 Problemet ved husejernes fremgangsmåde i den konkrete sag var netop, at de havde gennemført hele udbudsprocessen uden samtykke fra eller orientering af de øvrige parters og retten. Herudover var det ugennemsigtigt, hvorvidt den indhentede pris overhovedet udtrykte et reelt tilbud, da husejerne alene havde modtaget ét tilbud. Yderligere var udbudsgrundlaget ikke direkte overensstemmende med skønsmandens konklusioner om, hvilket arbejde der skulle udføres. Endeligt henstår det uklar, hvorvidt husejernes reelt havde påtænkt sig at anvende udbedringsprojektet og tilbuddet som egentlig bevismiddel i konkurrence med skønsmandens erklæringer.
 Ses kendelsen i sammenhæng med den nye bestemmelse i retsplejeloven (§ 341a), og Højesterets hidtidige praksis vedrørende ensidigt indhentede erklæringer indhentet inden sagsanlæg, må Højesterets kendelse tages som udtryk for, at muligheden for at fremlægge sådanne indhentede erklæringer, alene er udgangspunktet. Hvis det fremgår af omstændighederne, at erklæringen ikke er indhentet med henblik på loyal oplysning af sagen, men derimod med henblik på (utilbørlig) påvirkning af skønsmænd eller retten, kan erklæringen ikke fremlægges. Dette uanset, hvornår erklæringen måtte være fremlagt.
 Konklusionen bør være, at den part der ved overholdelse af det kontradiktoriske princip, loyalt søger at oplyse sagen, tillades vide rammer for bevisførelse, mens den modsatte er tilfældet, for den part, der ikke på tilsvarende vis, medvirker ved sagens oplysning.
 DAHL Advokatfirma ved advokat og partner Niels Wulff og advokat Jesper Laursen repræsenterede den udførende entreprenør i forbindelse med kendelsen fra landsretten og Højesteret.


text:
 23.1.2017
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 22/12
 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. novembrī iesniedza Nejvyšší soud České republiky (Čehijas Republika) – Michael Dědouch u.c./Jihočeská plynárenská, a.s., E.ON Czech Holding AG
 (Lieta C-560/16)
 (2017/C 022/17)
 Tiesvedības valoda – čehu
 Iesniedzējtiesa
 Nejvyšší soud České republiky
 Pamatlietas puses
 Prasītāji: Michael Dědouch, MUDr. Petr Streitberg, Pavel Sud
 Atbildētāji: Jihočeská plynárenská, a.s., E.ON Czech Holding AG
 Prejudiciālie jautājumi
 1)
 Vai Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 (1) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (“Briseles I regula”) 22. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, kas tas attiecas arī uz tiesvedību, kurā prasa pārskatīt tādas atlīdzības pamatotību, kura vairākuma akcionāram ir jānodrošina – kā dalības vērtspapīriem līdzvērtīga vērtība – iepriekšējiem dalības vērtspapīru īpašniekiem, kuri šim vairākuma akcionāram tika nodoti saskaņā ar publiskas akciju sabiedrības pilnsapulces lēmumu par citu dalības vērtspapīru obligātu nodošanu minētajam vairākuma akcionāram (tā sauktā “squeeze out”[izspiešana]), ja rezolūcija, kas pieņemta publiskās akciju sabiedrības pilnsapulcē, nosaka pamatotas atlīdzības summu un ja ir pieņemts tiesas nolēmums, ar kuru ir piešķirtas tiesības uz atšķirīgu atlīdzības summu, kas ir saistošs vairākuma akcionāram un uzņēmumam attiecībā uz piešķirto tiesību bāzi, kā arī vis-à-vis citiem dalības vērtspapīru īpašniekiem?
 2)
 Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir noliedzoša, vai Briseles I regulas 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas arī uz tiesvedību, kurā prasa pārskatīt iepriekšējā jautājumā minētās atlīdzības pamatotību?
 3)
 Ja atbilde uz abiem iepriekšējiem jautājumiem ir noliedzoša, vai Briseles I regulas 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas arī uz tiesvedību, kurā prasa pārskatīt pirmajā jautājumā minētās atlīdzības pamatotību?
 (1) OV 2001, L 12, 1. lpp.


jurisdiction: US

text:
 116 HR 211 IH: Hold Congress Accountable Act
 U.S. House of Representatives
 2019-01-03
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I116th CONGRESS1st SessionH. R. 211IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVESJanuary 3, 2019Mr. Schrader (for himself, Mr. Cooper, Ms. Speier, Ms. DelBene, Mr. Moulton, Mr. Loebsack, Mr. Correa, Mr. O'Halleran, Mr. Welch, Mr. Schneider, Mr. Costa, Ms. Spanberger, and Mr. Rose of New York) introduced the following bill; which was referred to the Committee on House Administration, and in addition to the Committee on Oversight and Reform, for a period to be subsequently determined by the Speaker, in each case for consideration of such provisions as fall within the jurisdiction of the committee concernedA BILLTo reduce the annual rate of pay of Members of Congress if a Government shutdown occurs during a year, and for other purposes.
 1.Short titleThis Act may be cited as the Hold Congress Accountable Act. 2.Requiring reduction of pay of Members of Congress if Government shutdown occurs (a)Reduction of pay for each day of Government shutdownIf on any day during a year a Government shutdown is in effect, the annual rate of pay applicable under section 601(a) of the Legislative Reorganization Act of 1946 (2 U.S.C. 4501) with respect to each Member of Congress for the year shall be reduced by an amount equal to the product of—
 (1)an amount equal to one day’s worth of pay under such annual rate; and (2)the number of 24-hour periods during which the Government shutdown is in effect.
 (b)Effective dateThis section shall apply with respect to days occurring after the date of the regularly scheduled general election for Federal office held in November 2020. 3.Special rule for One Hundred Sixteenth Congress (a)Holding salaries in escrowIf on any day during the One Hundred Sixteenth Congress a Government shutdown is in effect, the payroll administrator of that House of Congress shall—
 (1)withhold from the payments otherwise required to be made with respect to a pay period for the compensation of each Member of Congress who serves in that House of Congress an amount equal to the product of— (A)an amount equal to one day’s worth of pay under the annual rate of pay applicable to the Member under section 601(a) of the Legislative Reorganization Act of 1946 (2 U.S.C. 4501); and
 (B)the number of 24-hour periods during which the Government shutdown is in effect which occur during the pay period; and (2)deposit in an escrow account all amounts withheld under paragraph (1).
 (b)Release of amounts at end of the CongressIn order to ensure that this section is carried out in a manner that shall not vary the compensation of Senators or Representatives in violation of the twenty-seventh article of amendment to the Constitution of the United States, the payroll administrator of a House of Congress shall release for payments to Members of that House of Congress any amounts remaining in any escrow account under this section on the last day of the One Hundred Sixteenth Congress. (c)Role of Secretary of the TreasuryThe Secretary of the Treasury shall provide the payroll administrators of the Houses of Congress with such assistance as may be necessary to enable the payroll administrators to carry out this section.
 (d)Payroll administrator definedIn this section, the payroll administrator of a House of Congress means— (1)in the case of the House of Representatives, the Chief Administrative Officer of the House of Representatives, or an employee of the Office of the Chief Administrative Officer who is designated by the Chief Administrative Officer to carry out this section; and
 (2)in the case of the Senate, the Secretary of the Senate, or an employee of the Office of the Secretary of the Senate who is designated by the Secretary to carry out this section. (e)Exception for days occurring after general electionThis section does not apply with respect to any day during the One Hundred Sixteenth Congress which occurs after the date of the regularly scheduled general election for Federal office held in November 2020.
 4.Determination of Government shutdownFor purposes of this Act, a Government shutdown shall be considered to be in effect if there is a lapse in appropriations for any Federal agency or department as a result of a failure to enact a regular appropriations bill or continuing resolution. 5.Member of Congress definedIn this Act, the term Member of Congress means an individual serving in a position under subparagraph (A), (B), or (C) of section 601(a) of the Legislative Reorganization Act of 1946 (2 U.S.C. 4501).


text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52007PC0177
 Ehdotus neuvoston päätös Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestä /* KOM/2007/0177 lopull. - ACC 2007/0067 */
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.4.2007KOM(2007) 177 lopullinen2007/0067 (ACC)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestä(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Euroopan yhteisö pyrkii osana EU:n ulkopolitiikkaa toimimaan yhteistyössä tulliasioissa kansainvälisellä tasolla merkittävimpien kauppakumppaniensa kanssa. Komission annettua suosituksen neuvoston luvasta tulliyhteistyösopimuksista neuvottelemiseksi neuvosto päätti 5. huhtikuuta 1993 antaa komissiolle luvan aloittaa neuvottelut yhteisön tärkeimpien kauppakumppanien eli Korean, Kanadan, Yhdysvaltojen, Hongkongin ja Japanin kanssa. EY:n ja Japanin välinen tulliyhteistyösopimus olisi merkittävä väline kaupan vapauttamisen tasapainottamiseen ja kaupan menettelyjen helpottamiseen petosten ja laittoman toiminnan torjumiseksi. |120 | Yleinen tausta Yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevat sopimukset mahdollistavat tulliyhteistyöhön tarvittavien välineiden käyttöönoton EY:n kansainvälistä tulliyhteistyöpolitiikkaa noudattaen. EY on tähän mennessä tehnyt tulliyhteistyösopimukset Korean, Hongkongin, Kanadan, Yhdysvaltojen, Intian ja Kiinan kanssa. Japani on EY:n merkittävistä kauppakumppaneista ainoa, joka ei vielä ole tehnyt tullisopimusta EY:n kanssa. EY:n ja Japanin välinen tulliyhteistyösopimus, jota pidetään yhtenä ensisijaisista tavoitteista EU:n ja Japanin toimintasuunnitelmassa, tarjoaisi ihanteellisen kehyksen keskusteluille kaikista tulliin liittyvistä asioista ja ongelmista kuten kaupan helpottamisesta, tekijänoikeuslainsäädännön noudattamisen valvomisesta ja väärennettyjen tavaroiden torjumisesta sekä logistisen toimitusketjun turvallisuudesta, jotka ovat EU:n ja Japanin suhteissa ensisijaisia asioita. Yhteydenotot EY:n ja Japanin välisen sopimuksen neuvottelemiseksi aloitettiin vasta vuonna 2004, ja tätä seurasi useita muodollisia neuvottelukierroksia Japanin viranomaisten kanssa vuosina 2005 ja 2006. Vuoden 2006 viimeisen neuvottelukierroksen jälkeen ja Japanin lainsäädäntökabinetin tarkistettua sopimusluonnoksen vuoden 2006 lopussa sopimuspuolet pääsivät yhteisymmärrykseen liitteenä olevasta sopimustekstistä. Komissio esittää, että neuvosto hyväksyisi liitteenä olevan päätösehdotuksen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä, jotta yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva sopimus voidaan allekirjoittaa mahdollisimman pian. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Luonnos EY:n ja Japanin tulliyhteistyösopimukseksi sisältää aiempiin yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeviin sopimuksiin sisältyvät vakiomääräykset lainsäädännöllisestä yhteistyöstä, teknisestä avunannosta ja keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta. |140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus noudattaa täysin EY:n tulliyhteistyötä kolmansiin maihin nähden koskevaa politiikkaa. Sen tavoitteena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa tullimenettelyjä, ja se mahdollistaa tullipetosten torjumisen ja tietojen vaihdon keskinäiseen hallinnolliseen avunantoon liittyvissä asioissa. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Jäsenvaltioita on neuvottelujen aikana kuultu säännöllisesti neuvoston tulliliittotyöryhmässä. Sopimus on esitetty ennen sisäistä lausuntokierrosta OLAFille, RELEX-pääosastolle, TRADE-pääosastolle ja oikeudelliselle yksikölle.. |212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Ehdotus sisältää jäsenvaltioiden neuvoston tulliliittotyöryhmässä suullisesti esittämät näkökohdat. Siinä on myös otettu huomioon asiaan liittyvien komission yksiköiden lausunnot. Kuullut tahot ovat sitä mieltä, että sopimus on vakiomuotoinen ja vastaa EY:n kolmansien maiden kanssa aiemmin tekemiä tulliyhteistyösopimuksia. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Julkista kuulemista ei ole suunniteltu osaksi strategista lähestymistapaa EY:n ja Japanin välisiin tullisuhteisiin. Erilaisilla EU:n ja Japanin välisillä foorumeilla intressitahot, kuten hallitukset, yksityisyritykset, konsultit, liike-elämän yhdistykset ja teollisuusliitot, ovat kuitenkin ilmaisseet odottavansa, että EY:n ja Japanin tulliyhteistyösopimus auttaisi huomattavasti EY:n ja Japanin välisten nykyisten tulliasioihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa. Sopimus muodostaa oikeusperustan tietojenvaihdolle ja hallinnolliselle avunannolle sopimuspuolten välillä tullilainsäädännön asianmukaista soveltamista varten, ja siihen sisältyy joitakin etuja ja nykyaikaisia yhteistyömenetelmiä, joihin liittyy erilaisia lakien täytäntöönpanotekniikoita. Ehdotus on oikeudellinen väline, jota tarvitaan asianmukaisen tulliyhteistyön harjoittamiseen EY:n ja Japanin välillä. Siinä otetaan huomioon kansainvälisen piratismin ja väärentämisen lisääntyminen, kohdealat ja kehittyneisyys sekä sopimuspuolten sitoutuminen tekijänoikeussuojan parantamiseen, kansainvälisen toimitusketjun varmistamiseen samalla kun helpotetaan laillisten tavaroiden maailmanlaajuista kauppaa. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Neuvoston vuonna 1993 antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti ja ottaen huomioon Japanin ja EY:n kauppayhteyksien merkittävyys (Japani on yksi EY:n pääkauppakumppaneista) pyrkimyksenä on varmistaa tehokas yhteistyö sopimuskumppanien tulliviranomaisten välillä. Liitteenä olevan ehdotuksen tavoitteena on neuvoston päätöksen tekeminen Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisestä yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevasta sopimuksesta. Tällaisen välineen avulla sopimuspuolet voivat kehittää tulliyhteistyötä tullirikkomusten torjumisessa sekä tällaisten tullilainsäädännön vastaisten toimien estämistä, tutkimista ja torjumista. Lisäksi sen avulla voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa tullimenettelyjä ja vaihtaa tietoja toimista, jotka voivat johtaa rikoksiin toisen sopimuspuolen alueella. |310 | Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artiklan mukaan, jos on neuvoteltava yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kanssa tehtävistä sopimuksista, komissio antaa asiasta suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission aloittamaan tarpeelliset neuvottelut. Neuvoston ja komission tehtävänä on huolehtia, että neuvotellut sopimukset ovat yhteisön sisäisten politiikkojen ja sääntöjen mukaisia. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 300 artiklassa todetaan, että neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta sopimusten allekirjoittamisesta ja tekemisestä. Neuvoston 5. huhtikuuta 1993 tekemät päätökset, jotka sisältävät ohjeet tulliyhteistyösopimusten neuvottelemiseksi EU:n tärkeimpien kauppakumppanien kanssa. |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Ehdotettu toimenpide on tarpeellinen ja riittävä tulliyhteistyön soveltamiseksi asianmukaisella tavalla EY:n ja Japanin välillä. |332 | Ehdotuksessa vahvistetaan koordinointimekanismi, tulliyhteistyösekakomitea, joka koostuu sopimuspuolten tullihallintojen edustajista ja komission edustajista. Tulliyhteistyösekakomitea pyrkii vähentämään sopimuksesta aiheutuvaa hallinnollista taakkaa asianmukaisessa suhteessa sopimuspuolten asettamiin tavoitteisiin nähden. |Sääntelytavan valinta |342 | EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaan neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta sopimusten allekirjoittamisesta ja tekemisestä. Neuvoston päätös on tässä tapauksessa soveltuva väline (neuvosto mainitsi tämän myös huhtikuussa 1993 antaessaan komissiolle luvan neuvotella puolestaan tulliyhteistyösopimuksista EY:n tärkeimpien kauppakumppanien kanssa). |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |533 | Ehdotus ei sisällä raukeamislauseketta. |1. 2007/0067 (ACC)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, että neuvosto antoi 5 päivänä huhtikuuta 1993 komissiolle valtuudet aloittaa Euroopan yhteisön puolesta neuvottelut tulliyhteistyösopimuksista joidenkin EY:n tärkeimpien kauppakumppanien kanssa,Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välinen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään Euroopan yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välinen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva sopimus.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaKomissio edustaa Euroopan yhteisöä jäsenvaltioiden edustajien avustamana sopimuksen 21 artiklalla perustetussa tulliyhteistyösekakomiteassa.3 artiklaNeuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta.4 artiklaNeuvoston puheenjohtaja antaa sopimuksen 22 artiklan mukaisen ilmoituksen Euroopan yhteisön puolesta [1].5 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEEUROOPAN YHTEISÖN JA JAPANIN HALLITUKSEN VÄLINEN SOPIMUS YHTEISTYÖSTÄ JA KESKINÄISESTÄ HALLINNOLLISESTA AVUNANNOSTA TULLIASIOISSAEUROOPAN YHTEISÖ ja JAPANIN HALLITUS, jäljempänä ’sopimuspuolet’, jotkaOTTAVAT HUOMIOON Euroopan yhteisön, jäljempänä ’yhteisö’, ja Japanin välisten kaupallisten yhteyksien tärkeyden ja haluavat edistää kyseisten yhteyksien sopusointuista kehitystä molempien sopimuspuolten hyödyksi,USKOVAT, että sitoumus tulliyhteistyön kehittämisestä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten välisen tullimenettelyjä koskevan tulliyhteistyön kehityksen,KATSOVAT, että tullilainsäädännön vastaiset toimet ovat haitallisia molempien sopimuspuolten taloudellisille, verotuksellisille ja kaupallisille eduille, ja tunnustavat, että on tärkeää varmistaa tullien ja muiden verojen oikea määritys,OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että kyseisiä toimia voidaan vastustaa tehokkaammin tulliviranomaisten yhteistyöllä,TUNNUSTAVAT tulliviranomaisten tärkeän aseman ja tullimenettelyjen merkityksen kaupan helpottamisessa,OTTAVAT HUOMIOON molempien sopimuspuolten tiukan sitoutumisen tullitoimiin ja yhteistyöhön tekijänoikeuksien loukkaamisen torjumiseksi,OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten aikaisemmin hyväksymät tai niihin sovellettavat kansainvälisten yleissopimusten mukaiset velvoitteet samoin kuin Maailman kauppajärjestön, jäljempänä ’WTO’, tulliasioita koskevat toimet;OTTAVAT HUOMIOON keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta 5 päivänä joulukuuta 1953 annetut tulliyhteistyöneuvoston suositukset,KATSOVAT, ETTÄ vuonna 1991 annettuun yhteiseen julistukseen Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Japanin suhteista sisältyivät suhteen yleiset suuntaviivat ja siinä vahvistettiin menetelmälliset tavoitteet suhteiden kehittämiseksi,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET1 artiklaMääritelmätTässä sopimuksessa tarkoitetaan ilmaisulla:a) ’tullilainsäädäntö’ kaikkia Euroopan yhteisön tai Japanin lakeja ja asetuksia, jotka koskevat tavaroiden tuontia, vientiä ja kauttakuljetusta sekä niiden asettamista mihin tahansa tulliviranomaisten toimivaltaan kuuluvaan tullimenettelyyn, mukaan lukien kielto-, rajoitus- ja valvontatoimenpiteet;b) ’sopimuspuolen lait ja asetukset’ ja ’kunkin sopimuspuolen lait ja asetukset’ Japanin lakeja ja asetuksia tai yhteisön lakeja ja asetuksia asiayhteyden mukaan;c) ’tulliviranomainen’ Japanissa valtiovarainministeriötä ja Euroopan yhteisössä Euroopan yhteisöjen komission tulliasioista vastaavia toimivaltaisia yksiköitä sekä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tulliviranomaisia;d) ’pyynnön esittänyt viranomainen’ sopimuspuolen tulliviranomaista, joka pyytää hallinnollista avunantoa tämän sopimuksen mukaisesti;e) ’pyynnön vastaanottanut viranomainen’ sopimuspuolen tulliviranomaista, joka vastaanottaa avunantopyynnön tämän sopimuksen mukaisesti;f) ’henkilötiedot’ kaikkia tunnistettua tai tunnistettavissa olevaa yksilöä koskevia tietoja;g) ’tullilainsäädännön vastainen toimi’ mitä tahansa tullilainsäädännön rikkomista tai yritystä rikkoa kyseistä lainsäädäntöä;h) ’henkilö’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä taikka mitä tahansa kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti perustettua tai järjestäytynyttä yksikköä, jolla ei ole oikeushenkilön asemaa, joka harjoittaa tavaroiden tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta; sekäi) ’tieto’ tietoja, asiakirjoja, kertomuksia ja muita missä tahansa muodossa olevia tiedonantoja niiden sähköiset jäljennökset mukaan luettuina.2 artiklaAlueet, joihin sopimusta sovelletaanTätä sopimusta sovelletaan Japanissa sen alueeseen, jossa Japanin tullilainsäädäntö on voimassa, sekä Euroopan yhteisössä alueisiin, joihin Euroopan yhteisön perustamissopimusta sovelletaan mainitussa sopimuksessa määrätyin edellytyksin.3 artiklaTäytäntöönpanoSopimuspuolet panevat tämän sopimuksen täytäntöön kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti tulliviranomaisen käytettävissä olevien voimavarojen rajoissa.4 artiklaYhteistyön soveltamisala1. Tulliyhteistyöhön kuuluvat tämän sopimuksen nojalla kaikki tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvät kysymykset.2 Sopimuspuolet sitoutuvat kehittämään tulliyhteistyötä tulliviranomaistensa välityksellä. Sopimuspuolet toimivat yhteistyössä erityisesti seuraavissa kysymyksissä:a) sopimuspuolten tulliviranomaisten välisten yhteydenpitokanavien luominen ja ylläpitäminen varman ja nopean tietojen vaihdon helpottamiseksi;b) sopimuspuolten tulliviranomaisten välisen tehokkaan yhteistoiminnan helpottaminen; sekäc) mitkä tahansa muut tähän sopimukseen liittyvät hallinnolliset kysymykset, jotka saattavat ajoittain vaatia yhteisiä toimia sopimuspuolilta.3. Sopimuspuolet sitoutuvat myös pyrkimään yhteistyössä tulliviranomaistensa välityksellä kehittämään kauppaa helpottavia toimia tullialalla kansainvälisten normien mukaisesti.5 artiklaAvunannon soveltamisala1. Sopimuspuolet antavat toisilleen tulliviranomaistensa välityksellä apua toimivaltaansa kuuluvilla aloilla ja käytettävissä olevien voimavarojen rajoissa tässä sopimuksessa määrätyin tavoin ja edellytyksin varmistaakseen tullilainsäädännön moitteettoman soveltamisen erityisesti tullilainsäädännön vastaisia toimia ehkäisemällä, tutkimalla ja torjumalla.2. Tässä sopimuksessa tarkoitettu keskinäinen avunanto tulliasioissa koskee sopimuspuolten tulliviranomaisia, jotka ovat toimivaltaisia soveltamaan tätä sopimusta. Se ei rajoita rikosasioissa annettavaa keskinäistä avunantoa koskevia oikeuksia ja velvollisuuksia, joita jompikumpi sopimuspuolista soveltaa kansainvälisten sopimusten tai kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti. Avunannon piiriin eivät myöskään kuulu tiedot, jotka on saatu oikeusviranomaisten pyynnöstä käytetyillä valtuuksilla.3. Tämän sopimuksen soveltamisalaan ei kuulu tullien, verojen tai sakkojen kantamisessa annettava avunanto.6 artiklaSuhde muihin kansainvälisiin sopimuksiin1. Tämä sopimus ei vaikuta muiden kansainvälisten sopimusten mukaisiin sopimuspuolten oikeuksiin eikä velvoitteisiin.2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan tapauksissa, joissa yksittäisten jäsenvaltioiden ja Japanin mahdollisten kahdenvälisten yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevien sopimusten määräykset ovat ristiriidassa tämän sopimuksen määräysten kanssa.3. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta niiden yhteisön säännösten soveltamiseen, jotka koskevat tämän sopimuksen perusteella saatujen, yhteisölle mahdollisesti merkityksellisten tietojen toimittamista komission toimivaltaisten yksiköiden ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välillä.II OSASTOTULLIYHTEISTYÖ7 artiklaTullimenettelyjä koskeva yhteistyöLaillisen tavaroiden liikkuvuuden helpottamiseksi tulliviranomaiset vaihtavat tullitekniikoiden ja -menettelyjen sekä tietokonejärjestelmien kehittämistoimenpiteisiin liittyvää tietoa ja asiantuntemusta tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.8 artiklaTekninen yhteistyöTulliviranomaiset voivat tarjota toisilleen teknistä yhteistyötä ja harjoittaa keskinäistä tullitekniikoiden ja -menettelyjen sekä tietokonejärjestelmien kehittämistoimenpiteisiin liittyvää henkilöstön ja asiantuntemuksen vaihtoa näiden tavoitteiden täytäntöön panemiseksi tämän sopimuksen määräysten mukaisesti9 artiklaKeskustelut kansainvälisissä järjestöissäTulliviranomaiset pyrkivät kehittämään ja lujittamaan yhteistyötään yhteisen edun mukaisista kysymyksistä käytävien tulliasioita koskevien keskustelujen edistämiseksi asiaan liittyvissä kansainvälisissä järjestöissä kuten tulliyhteistyöneuvosto ja WTO.III OSASTOKESKINÄINEN HALLINNOLLINEN AVUNANTO10 artiklaPyynnöstä annettava apu1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle kaikki tarvittavat tiedot, jotta tämä voi varmistaa, että pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädäntöä sovelletaan oikein, mukaan luettuina tiedot havaituista tai suunnitelluista toimista, jotka ovat tai saattaisivat olla tullilainsäädännön vastaisia.Erityisesti pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on pyynnöstä toimitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle tietoja toimista, jotka saattavat johtaa pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin, kuten virheellisistä tulli-ilmoituksista, alkuperätodistuksista, laskuista tai muista asiakirjoista, joiden tiedetään tai epäillään olevan virheellisiä tai väärennettyjä.2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä:a) onko toisen sopimuspuolen alueelta viedyt tavarat tuotu asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelle, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn; sekäb) onko toisen sopimuspuolen alueelle tuodut tavarat viety asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelta, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn.3. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä tarvittavat pyynnön esittäneen sopimuspuolen lakien ja asetusten rajoissa tietoja seuraavista seikoista ja harjoittaa seuraavien seikkojen erityistä valvontaa:a) henkilöt, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin;b) paikat, joissa tavaroita on koottu tai varastoitu tai joissa niitä voidaan koota tai varastoida siten, että on perusteltua uskoa, että tavarat on tarkoitettu käytettäviksi pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisissa toimissa;c) tavarat, joita kuljetetaan tai voidaan kuljettaa siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisissa toimissa; sekäd) kuljetusvälineet, joita käytetään tai voidaan käyttää siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.11 artiklaOma-aloitteinen avunantoSopimuspuolet auttavat toisiaan omasta aloitteestaan ja kunkin sopimuspuolen lakeja ja asetuksia noudattaen, jos ne pitävät sitä tullilainsäädännön oikean soveltamisen kannalta tarpeellisena, etenkin tilanteissa, jotka saattavat aiheuttaa merkittävää vahinkoa toisen sopimuspuolen taloudelle, kansanterveydelle, yleiselle turvallisuudelle tai vastaavalle keskeiselle edulle, erityisesti toimittamalla seuraavista asioista saatuja tietoja:a) toimet, jotka ovat tai näyttävät olevan tullilainsäädännön vastaisia ja joilla saattaa olla merkitystä toiselle sopimuspuolelle;b) uudet keinot tai menetelmät, joita käytetään tullilainsäädännön vastaisten toimien toteuttamisessa;c) tavarat, joiden tiedetään olevan tullilainsäädännön vastaisten toimien kohteena;d) henkilöt, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin; sekäe) kuljetusvälineet, joita perustellusti uskotaan käytetyn tai käytettävän tai voitavan käyttää tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.12 artiklaAvunantoa koskevien pyyntöjen muoto ja sisältö1. Tämän sopimuksen mukaiset pyynnöt tehdään kirjallisesti. Pyyntöön on liitettävä asiakirjat, jotka katsotaan tarpeellisiksi pyynnön täyttämiseksi. Myös suulliset pyynnöt voidaan hyväksyä asian kiireellisyyden perusteella, mutta ne on viipymättä vahvistettava kirjallisesti.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa pyynnöissä on esitettävä seuraavat tiedot:2. pyynnön esittänyt viranomainen;3. pyydetty toimenpide;4. pyynnön tarkoitus ja syy;5. mahdollisimman tarkat ja laajat tiedot tutkimuksen kohteena olevista henkilöistä;6. yhteenveto asiaan liittyvistä seikoista ja jo suoritetuista tutkimuksista; sekä7. asiaan liittyvä oikeudellinen aineisto.3. Pyynnöt on esitettävä sekä pyynnön vastaanottaneelle että pyynnön esittäneelle viranomaiselle sopivalla kielellä. Tätä vaatimusta voidaan tarpeen mukaan soveltaa myös asiakirjoihin, jotka seuraavat 1 kohdan mukaista pyyntöä.4. Jos pyyntö ei täytä edellä määrättyä muotovaatimusta, sen korjaamista tai täydentämistä voidaan vaatia; pyynnön vastaanottanut viranomainen voi sillä välin toteuttaa varotoimenpiteitä.13 artiklaPyyntöjen täyttäminen1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toteuttaa toimivaltansa ja käytettävissä olevien voimavarojensa mukaisesti kaikki kohtuulliset toimenpiteet ja toimittaa käytössään jo olevat tiedot sekä tekee tai teettää aiheellisia tutkimuksia.2. Avunantopyynnöt täytetään pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti.3. Pyynnön esittäneen viranomaisen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat pyynnön vastaanottaneen viranomaisen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin saada pyynnön vastaanottaneelta viranomaiselta näiden toimipaikassa tietoja, jotka koskevat tosiasiallisesti tai mahdollisesti tullilainsäädännön vastaisia toimia ja joita pyynnön esittänyt viranomainen tarvitsee tämän sopimuksen soveltamiseksi.4. Pyynnön esittäneen viranomaisen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat toisen pyynnön vastaanottaneen viranomaisen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin olla tietyissä tapauksissa läsnä tutkimuksissa, jotka tehdään tämän tuomiovallan alueella.5. Jos pyyntöä ei voida noudattaa, pyynnön esittäneelle viranomaiselle on toimitettava tästä tieto nopeasti ja esitettävä perusteet. Perusteisiin voidaan liittää asiaa koskevat tiedot, joiden pyynnön vastaanottanut viranomainen arvelee auttavan pyynnön esittänyttä viranomaista.6. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä tiedon avunantopyynnön täyttämiseksi toteutettavien toimien ajasta ja paikasta, jotta toimet voidaan koordinoida.14 artiklaTietojen välityksessä käytettävä muoto1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa tiedustelujen tulokset pyynnön esittäneelle viranomaiselle kirjallisesti ja liittää mukaan tarvittavat asiakirjat tai muun aineiston.2. Nämä tiedot voivat olla sähköisessä muodossa.15 artiklaPoikkeukset avunantovelvollisuudesta1. Avunannosta voidaan kieltäytyä tai pidättäytyä tai sen antamiselle voidaan asettaa edellytyksiä tai vaatimuksia, jos pyynnöt vastaanottanut sopimuspuoli katsoo, että tämän sopimuksen mukainen avunanto voisi loukata Japanin tai yhteisön jonkun jäsenvaltion täysivaltaisuutta taikka vahingoittaa yleistä järjestystä, turvallisuutta tai muita keskeisiä etuja, kuten 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.Kukin sopimuspuoli voi erityisesti rajoittaa toiselle sopimuspuolelle toimittamiaan tietoja silloin, kun jälkimmäinen sopimuspuoli ei pysty takaamaan ensin mainitulle sopimuspuolelle, että tiedot käsitellään luottamuksellisena tai että niitä käytetään rajoitettuihin käyttötarkoituksiin.2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi pidättäytyä avun antamisesta, jos se katsoo avunannon häiritsevän vireillä olevia tutkimuksia, asianomaisten lainvalvontaviranomaisten tutkimukset, syytetoimet ja hallinnolliset menettelyt mukaan luettuina. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on tällöin neuvoteltava pyynnön esittäneen viranomaisen kanssa sen selvittämiseksi, voidaanko apua antaa sen tarpeellisina pitämiä edellytyksiä tai vaatimuksia noudattaen.3. Jos pyynnön esittävä viranomainen pyytää sellaista apua, jota se ei itse voisi pyydettäessä antaa, sen on huomautettava tästä pyynnössään. Pyynnön vastaanottanut viranomainen saa päättää, miten se vastaa tällaiseen pyyntöön.4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen päätös ja sen perustelut on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti.16 artiklaTietojen vaihto ja luottamuksellisuus1. Kaikkia tämän sopimuksen mukaisesti missä tahansa muodossa toimitettuja tietoja on käsiteltävä luottamuksellisina kunkin sopimuspuolen laeista ja asetuksista riippuen ja niille on taattava tiedot vastaanottaneen sopimuspuolen tulliviranomaisen asiaa koskevassa lainsäädännössä sekä yhteisön toimielimiin sovellettavissa vastaavissa säännöksissä samanlaisille tiedoille säädetty suoja, jollei tiedot toimittava sopimuspuoli anna etukäteen suostumusta tällaisen tiedon julkistamiseen.2. Henkilötietoja saa toimittaa ainoastaan, jos ne vastaanottava sopimuspuoli sitoutuu suojelemaan niitä vähintään samalla tavalla kuin tiedot toimittava sopimuspuoli suojelisi niitä kyseisessä tapauksessa. Se sopimuspuoli, joka voisi toimittaa tietoja, ei saa asettaa vaatimuksia, jotka ovat ankarampia kuin sen omalla oikeudenkäyttöalueella sovellettavat vastaavat vaatimukset.Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen tiedon kunkin sopimuspuolen voimassa olevissa laeista ja asetuksista, tarvittaessa myös yhteisön jäsenvaltioissa voimassa olevat lait ja asetukset.3. Saatuja tietoja voidaan käyttää yksinomaan tässä sopimuksessa määrättyihin tarkoituksiin. Jos toinen sopimuspuoli haluaa käyttää tietoja muihin tarkoituksiin, sen on hankittava tiedot toimittaneelta tulliviranomaiselta kirjallinen ennakkosuostumus. Tietojen käytössä on tällöin noudatettava tämän viranomaisen asettamia rajoituksia.4. Edellä olevan 3 kohdan määräykset eivät estä tämän sopimuksen mukaisesti saatujen tietojen käyttöä todisteina tullilainsäädännön vastaisten toimien toteamisen johdosta tuomioistuimissa vireille pantavissa hallinnollisissa menettelyissä. Tästä syystä sopimuspuolet voivat käyttää tämän sopimuksen määräysten mukaisesti saatuja tietoja näyttönä todistusasiakirjoissa, kertomuksissa ja lausunnoissa sekä hallinnollisissa menettelyissä. Kyseiset tiedot toimittaneelle tulliviranomaiselle ilmoitetaan tällaisesta käytöstä.5. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 3 kohdassa määrätään, tiedot vastaanottanut tulliviranomainen voi toimittaa tämän sopimuksen mukaisesti saadut tiedot sopimuspuolen asianomaisille lainvalvontaviranomaisille, jollei tiedot toimittanut tulliviranomainen muuta ilmoita. Nämä viranomaiset saavat käyttää tietoja ainoastaan tullilainsäädännön asianmukaiseen soveltamiseen tämän sopimuksen 16 ja 17 artiklassa määrätyin edellytyksin.6. Tämä artikla ei estä tietojen käyttöä tai julkistamista tapauksissa, joissa tiedot vastaanottavan sopimuspuolen lait ja asetukset velvoittavat tähän. Tulliviranomaisen on mahdollisuuksien mukaan annettava tiedot antaneelle tulliviranomaiselle ennakkoilmoitus tällaisesta julkistamisesta.Tiedot vastaanottavan sopimuspuolen on, jollei tiedot toimittanut sopimuspuoli muuta sovi, käytettävä tarvittaessa kaikkia ensimmäisenä mainitun sopimuspuolen sovellettavien lakien ja asetusten sallimia toimenpiteitä säilyttääkseen tietojen luottamuksellisuuden ja suojatakseen henkilötiedot kolmansien osapuolten tai muiden viranomaisten hakemuksissa kyseisiä tietoja julkistettaessa.17 artiklaRikosasiain käsittelyTiedot vastaanottaneen sopimuspuolen tulliviranomainen ei saa käyttää toisen sopimuspuolen sille tämän sopimuksen perusteella toimittamia tietoja tuomioistuimen tai tuomarin käsittelemissä oikeudenkäynneissä.18 artiklaAvunannosta aiheutuvat menot1. Sopimuspuolet maksavat kullekin tämän sopimuksen täytäntöönpanosta aiheutuvat menot.2. Jos pyynnön täyttämisen aikana käy ilmi, että siitä aiheutuu poikkeuksellisia menoja, tulliviranomaisten on neuvoteltava määritelläkseen ne edellytykset ja vaatimukset, joiden mukaisesti pyynnön täyttäminen voisi jatkua.IV OSASTOLOPPUSÄÄNNÖKSET19 artiklaOtsakkeetTämän sopimuksen osastojen ja artiklojen otsakkeet on lisätty ainoastaan viittauksia varten, eivätkä ne vaikuta tämän sopimuksen tulkintaan.20 artiklaKuuleminenKaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai täytäntöönpanoa koskevat kysymykset tai riidat ratkaistaan sopimuspuolten yhteisellä kuulemisella.21 artiklaTulliyhteistyösekakomitea1. Perustetaan tulliyhteistyösekakomitea, joka muodostuu Japanin valtiovarainministeriön ja ulkoministeriön virkamiehistä sekä Euroopan yhteisön tulliasioista vastaavista virkamiehistä. Molempien sopimuspuolten muita virkamiehiä, joilla on käsiteltäviä aiheita koskevaa hyödyllistä asiantuntijuutta, voidaan ottaa mukaan tilapäisesti. Tulliyhteistyösekakomitean kokoontumispaikasta ja -ajasta sekä asialistasta sovitaan yhdessä.2. Tulliyhteistyösekakomitean tehtävänä on muun muassa:a) huolehtia tämän sopimuksen moitteettomasta toiminnasta;b) toteuttaa tulliyhteistyön kannalta tarpeellisia toimenpiteitä tämän sopimuksen tavoitteiden mukaisesti;c) vaihtaa näkemyksiä kaikista yhteistä etua koskevista tulliyhteistyöhön liittyvistä kysymyksistä, mukaan lukien tulevat toimenpiteet ja niiden toteuttamiseksi käytettävissä olevat voimavarat;d) antaa suosituksia ratkaisuiksi, joilla edistetään tämän sopimuksen tavoitteiden toteuttamista; sekäe) hyväksyä työjärjestyksensä.22 artiklaVoimaantulo ja voimassaoloaika1. Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat niiden välisillä diplomaattinooteilla ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamisesta.2. Sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten välisillä diplomaattinooteilla sopimuspuolten yhteisestä suostumuksesta. uutokset tulevat voimaan 1 kohdassa mainituin edellytyksin, jolleivät sopimuspuolet muuta sovi.3. Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla asiasta kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen irtisanominen tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona asiasta on ilmoitettu toiselle sopimuspuolelle. Ennen sopimuksen irtisanomista vastaanotettuihin avunpyyntöihin vastaaminen on kuitenkin saatettava päätökseen tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.23 artiklaTodistusvoimaiset tekstitTämä sopimus laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja japanin kielillä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen. Jos tekstien tulkinnassa on eroavaisuuksia, englannin- ja japaninkieliset tekstit ovat ensisijaisia muihin kielitoisintoihin verrattuna.Tämän vakuudeksi asianmukaisesti valtuutetut allekirjoittajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.Tehty BrysselissäEuroopan yhteisön puolesta | Japanin hallituksen puolesta | [1] Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä .


text:
 14.4.2007
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 82/4
 Sentencia del Tribunal de Justicia (Sala Segunda) de 15 de febrero de 2007 (petición de decisión prejudicial planteada por el Hof van beroep te Brussel — Bélgica) — BVBA Management, Training en Consultancy/Benelux-Merkenbureau
 (Asunto C-239/05) (1)
 (Marcas - Directiva 89/104/CEE - Solicitud de registro de una marca para un conjunto de productos y servicios - Examen del signo por la autoridad competente - Consideración de todos los hechos y circunstancias pertinentes - Competencia del órgano jurisdiccional nacional que conoce de un recurso)
 (2007/C 82/06)
 Lengua de procedimiento: neerlandés
 Órgano jurisdiccional remitente
 Hof van beroep te Brussel
 Partes en el procedimiento principal
 Demandante: BVBA Management, Training en Consultancy
 Demandada: Benelux-Merkenbureau
 Objeto
 Petición de decisión prejudicial — Hof van Beroep te Brussel — Interpretación del artículo 3 de la Directiva 89/104/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1988, Primera Directiva relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de marcas (DO L 40, p. 1) — Solicitud de registro de la marca «The Kitchen Company »— Examen del signo por la autoridad competente — Toma en consideración de todos los hechos y circunstancias relevantes — Sentencia Koninklijke KPN Nederland
 Fallo
 La Directiva 89/104/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1988, Primera Directiva relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de marcas debe interpretarse en el sentido de que:
 —
 la autoridad competente, cuando deniega el registro de una marca está obligada a indicar en su resolución la conclusión a la que llega respecto a cada uno de los productos y servicios a los que se refiere la solicitud de registro, independientemente de la manera como se haya formulado dicha solicitud. No obstante, cuando se hace valer la misma causa de denegación para una categoría o un grupo de productos o servicios, la autoridad competente puede limitarse a una motivación global para todos los productos o servicios de que se trate;
 —
 no se opone a una normativa nacional que impide que el órgano jurisdiccional que conoce de un recurso contra una resolución de la autoridad competente se pronuncie sobre el carácter distintivo de la marca por separado para cada uno de los productos y servicios mencionados en la solicitud de registro, siempre que ni esta resolución ni dicha solicitud se refieran a categorías de productos o servicios o a productos o servicios considerados separadamente;
 —
 no se opone a una normativa nacional que impide que el órgano jurisdiccional que conoce de un recurso contra una resolución de la autoridad competente tenga en cuenta hechos y circunstancias posteriores a la fecha de adopción de dicha resolución.
 (1) DO C 217, de 3.9.2005.


text:
Din position: Hem > Tyresö kommun > Byggnadsnämnden > Sammanträde 2017-10-18
 2 X - Schaktning och fyllning av mark för väg och uppförande av mur
 3 X - Utvändig ändring av enbostadshus
 4 Byggnadsnämndens sammanträdesplan 2018
 Projektledare Helene Bergström och GDPR-jurist Ebba Ljungdahl informerar om GDPR.
 §72_prot_20171018.pdf (148 kb)
 §73 Schaktning och fyllning av mark för väg och uppförande av mur
 Dnr 2017BNS0258/231
 1. Marklov för schaktning och fyllning av mark nekas med stöd av 9 kap. 35 § plan- och bygglagen.
 2. Bygglov för mur nekas med stöd av 9 kap. 30 § och 9 kap. 31 b och 31 c §§ plan- och bygglagen.
 3. Avgift: Avslag: 7 616 kronor (faktureras separat)
 Ansökan gäller schaktning och fyllning av mark samt nybyggnation av murar i fastighetsgräns mot privata bostadsfastigheter. Åtgärden är tänkt att utföras inom ett område som är belagt som parkmark i gällanden detaljplan. Marken ägs av kommunen, något servitut för att nyttja marken är inte upprättat.
 §73_prot_20171018.pdf (149 kb)
 § 73 Tjänsteskrivelse.pdf (267 kb)
 §74 Utvändig ändring av enbostadshus
 Dnr 2017BNS0314/231
 1. Med stöd av 11 kap. 51 § plan- och bygglagen (2010:900) påförs ägaren till fastigheten X, X, byggsanktionsavgifter om totalt 5 600 kronor för att bygglov inte har sökts för utvändig ändring av enbostadshus och för att åtgärden har påbörjats innan byggnadsnämnden har gett ett startbesked. Byggsanktionsavgifterna ska betalas till Tyresö kommun inom två månader efter det att beslutet om att ta ut avgiften har delgetts den avgiftsskyldige.
 2. Bygglov för utvändig ändring ges med stöd av 9 kap. 30 § plan- och bygglagen
 3. Startbesked för att påbörja åtgärden ges, med stöd av 10 kap. 23 § plan- och bygglagen.
 5. Avgift: Bygglov i efterhand: 1 882 kronor
 Avdrag Mittbygge: - 188 kronor
 Byggsanktionsavgift: 5 600 kronor
 Summa avgifter: 7 294 kronor (faktureras separat)
 Ärendet avser att byta en dubbel garagedörr mot en vägg med en dörr och ett fönster. Ansökan kom in till bygglovenheten den 15 maj 2017. En begäran om komplettering skickades ut den 26 maj 2017. Därefter kom handlingar in till bygglovenheten däribland en signerad kontrollplan. Bygglovenheten upptäckte den 2 augusti 2017 att åtgärden redan var påbörjad. Gatuvybilder från den 16 maj 2017 visar att åtgärden var påbörjad. Möjlighet till förklaring skickades till byggherren den 2 augusti 2017. En förklaring kom in till bygglovenheten den 7 augusti 2017 där byggherren förklarar att den inte visste att åtgärden kräver bygglov men efter att åtgärden påbörjats blivit uppmärksammade på att lov krävs och har då sökt lov i efterhand.
 §74_prot_20171018.pdf (152 kb)
 § 74 Tjänsteskrivelse.pdf (252 kb)
 §75 Byggnadsnämndens sammanträdesplan 2018
 Dnr 2017/BNS0609.200
 - Datum för byggnadsnämndens sammanträden under 2018 fastställs enligt stadsbyggnadsförvaltningens förslag.
 Stadsbyggnadsförvaltningen har sammanställt förslag till sammanträdesdatum för byggnadsnämnden för 2018. Förslaget är framställt så att ärenden som ska gå vidare till kommunstyrelsen eller kommunfullmäktige kan göra det utan dröjsmål till kommunstyrelsen.
 §75_prot_20171018.pdf (148 kb)
 § 75 Tjänsteskrivelse.pdf (258 kb)
 §76 Delegationsbeslut
 Byggnadsnämnden har överlåtit sin beslutanderätt till ordförande och tjänstemän enligt byggnadsnämnden delegationsordning. Delegationsbeslut under september redovisas i bifogad bilaga.
 §76_prot_20171018.pdf (148 kb)
 § 76 Delegationsbeslut september.pdf (246 kb)
 §77_prot_20171018.pdf (148 kb)
 § 77 Byggnadsnämndens meddelanden oktober.pdf (149 kb)


text:
 26.4.2008
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 107/9
 Euroopa Kohtu (kolmas koda) 6. märtsi 2008. aasta otsus — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Hispaania Kuningriik
 (Kohtuasi C-196/07) (1)
 (Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Konkurentsipoliitika - Koondumised - Komisjoni poolt pandud kohustuste täitmata jätmine - E.ON/Endesa)
 (2008/C 107/13)
 Kohtumenetluse keel: hispaania
 Pooled
 Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: V. Di Bucci ja E. Gippini Fournier)
 Kostja: Hispaania Kuningriik (esindaja: N. Díaz Abad)
 Kohtuasja ese
 Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Komisjoni 26. septembri 2006. aasta otsuse (juhtum COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — K(2006)4279 lõplik) artikli 2 täitmata jätmine ja komisjoni 20. detsembri 2006. aasta otsuse (juhtum COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — K(2006)7039 lõplik) artikli 1 täitmata jätmine
 Resolutiivosa
 1.
 Kuna Hispaania Kuningriik ei tühistanud talle antud tähtaegade jooksul:
 —
 riikliku energiakomitee otsuses seatud tingimusi nr 1–6, 8 ja 17, mis tunnistati ühisturuga kokkusobimatuks komisjoni 26. septembri 2006. aasta otsuse (juhtum COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — K(2006)4279 lõplik) artiklis 1, ja
 —
 tööstuse, turismi ja kaubanduse ministri otsusega kehtestatud tingimusi nr 1, 10, 11 ja 15 nende muudetud redaktsioonis, mis tunnistati ühisturuga kokkusobimatuks komisjoni 20. detsembri 2006. aasta otsuse (juhtum COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — K(2006)7039 lõplik) artiklis 1,
 siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad nende otsuste artikleist 2.
 2.
 Mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.
 (1) ELT C 155, 7.7.2007.


type: wikipedia

text:
Tháinig an gearrscannán íorónta Yu Ming Is Ainm Dom ar an scáileán an chéad uair sa bhliain 2003. Ba é Daniel O'Hara stiúrthóir an scannáin.
 Carachtair
 Diyu Daniel Wu mar Yu Ming
 Frank Kelly mar sean fhear
 Paddy C. Courtney mar freastalaí bhear
 Richard Morton mar Lenny
 Naisc sheachtracha
 An Leathanach ag IMDB faoin scannán.
 An scannán iomlán ag AtomFilms
 Scéal
 Tá Yu Ming (Daniel Wu) ag obair ina ghiolla siopa sa tSín, agus é tinn tuirseach den obair. Lá amháin, buaileann sé isteach sa leabharlann, agus nuair nach bhfuil an leabharlannaí ann, cuireann sé an chruinneog ag casadh le ceann de na tíortha coimhthíocha a roghnú mar cheann scríbe.
 Buaileann a mhéar Éire, agus cinneann sé ar theanga na tíre a fhoghlaim. Léann sé ar leabhar na mapaí gurb í an Ghaeilge an teanga oifigiúil in Éirinn, agus faigheann sé téacsleabhar Gaeilge leis an teanga a fhoghlaim. Feictear ag labhairt Gaeilge lena scáth scáileáin féin é, agus é ag bearradh a fhéasóige.
 Ansin, tugann sé a aghaidh ar Bhaile Átha Cliath, agus feicimid an t-eitleán ag tuirlingt ar an aerfort ansin. Ar dtús, tá sé breá sásta na fógraí Gaeilge a fheiceáil ina thimpeall agus é in ann iad a thuiscint. Baineann sé amach lár na cathrach - agus an-áthas air nuair a aithníonn sé an focal An Lár ar an mbus - ach ansin, tosaíonn na deacrachtaí. Téann sé ag lorg leapa agus bricfeasta i dteach lóistín, agus an fáilteoir óg an-chairdiúil leis, ach is é an Béarla an t-aon teanga amháin atá aige, agus ní féidir le Yu Ming bun ná barr a dhéanamh den teanga sin. Ní aithníonn an fáilteoir go bhfuil Yu Ming ag labhairt Gaeilge, agus síleann sé gur Sínis atá i gceist. Iarrann sé ar fhear óg Áiseach teanga a dhéanamh dó, ach is as an Mongóil don stócach, agus é dall ar fad ar an tSínis.
 Dóchasach is uile mar a bhí Yu Ming as Éirinn mar cheann scríbe i dtús an scéil, tá mealladh bainte as anois. Cuireann sé an locht air féin nach bhfuil sé in ann a dhath a thuiscint de chaint na ndaoine, cé go ndearna sé staidéar chomh dúthrachtach sin ar an teanga. Ansin, buaileann sé isteach i dteach tábhairne, agus faigheann sé an fhoireann ansin chomh dall céanna ar an nGaeilge agus muintir eile na cathrach. Ansin, áfach, labhraíonn seanfhear lách (Frank Kelly) leis as Gaeilge. Tá dreas deas comhrá ag an mbeirt acu le chéile, agus faigheann Yu Ming amach anois nach bhfuil an Ghaeilge á labhairt ach sa chorr-áit in Éirinn.
 I ndeireadh an scannáin, feicimid Yu Ming ag fáiltiú turasóirí isteach i dteach tábhairne i gConamara, meangadh mór gáire trasna a aghaidhe, agus an Ghaeilge go líofa ar bharr a theanga.
 Chuaigh príomhaisteoir an scannáin, Daniel Wu, ar aghaidh go Coláiste na Tríonóide chun staidéar a dhéanamh ar an Dlí. Eisíodh an scannán ar dhlúthdhiosca físeáin (DVD) in éineacht le cúig ghearrscannán Gaeilge eile. Cuireadh cóip den dhlúthdhiosca ar fáil do gach scoil in Éirinn
 Tagairtí
 Yu Ming Is Ainm Dom
 Scannáin na hÉireann
 Scannáin Ghaeilge
 Scannáin Béarla
 Scannáin Sínise


text:
 10.12.2005
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 315/3
 SODBA SODIŠČA
 (veliki senat)
 z dne 18. oktobra 2005
 v zadevi C-405/03 (predlog za sprejem predhodne odločbe Gerechtshof te 's-Gravenhage): Class International BV proti Colgate-Palmolive Company, Unilever NV, SmithKline Beecham plc, Beecham Group plc (1)
 (Znamke - Direktiva 89/104/EGS - Uredba (ES) št. 40/94 - Pravice iz znamke - Uporaba znamke v gospodarskem prometu - Uvoz izvirnih izdelkov v Skupnost - Proizvodi v carinskem postopku zunanjega tranzita ali v carinskem postopku carinskega skladiščenja - Nasprotovanje imetnika znamke - Ponudba za prodajo ali prodaja proizvodov, ki so v carinskem postopku zunanjega tranzita ali v carinskem postopku carinskega skladiščenja - Nasprotovanje imetnika znamke - Dokazno breme)
 (2005/C 315/06)
 Jezik postopka: nizozemščina
 V zadevi C-405/03, katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, naslovljen na Sodišče s sklepom Gerechtshof te 's-Gravenhage (Nizozemska) z dne 28. avgusta 2003, ki je prispel na Sodišče dne 29. septembra 2003, v postopku v glavni stvari med Class International BV in Colgate-Palmolive Company, Unilever NV, SmithKline Beecham plc, Beecham Group plc, je Sodišče (veliki senat), v sestavi V. Skouris, predsednik, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas in J. Malenovský, predsedniki senatov, C. Gulmann (poročevalec), R. Schintgen, sodnika, N. Colneric, sodnica, S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues, A. Borg Barthet, M. Ilešič in J. Klučka, sodniki, generalni pravobranilec: F. G. Jacobs, sodni tajnik: M. Ferreira, glavna administratorka, dne 18. oktobra 2005 razglasilo sodbo, katere izrek se glasi:
 1.
 Člena 5(1) in (3)(c) Prve direktive Sveta 89/104/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami 89/104/EGS ter 9(1) in (2)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti je treba razlagati tako, da imetnik znamke v carinskem postopku zunanjega tranzita ali v carinskem postopku carinskega skladiščenja ne more nasprotovati samemu vnosu z znamko označenih izvirnih proizvodov v Skupnost, ki jih navedeni imetnik ali kdo drug z njegovim soglasjem pred tem še ni dal na trg v Skupnosti. Imetnik znamke ne more pogojevati vnosa obravnavanega blaga v postopek zunanjega tranzita ali v postopek carinskega skladiščenja s tem, da je v trenutku vnosa tega blaga v Skupnost njegova končna namembnost v neko tretjo državo že določena, in sicer v tem primeru na podlagi prodajne pogodbe.
 2.
 Izraza „ponujanje“ in „dajanje na trg“ blaga iz členov 5(3)(b) Direktive 89/104 in 9(2)(b) Uredbe št. 40/94 lahko zajemata ponudbo oziroma prodajo z znamko označenih izvirnih proizvodov, ki imajo carinski status neskupnostnega blaga takrat, ko je ponudba dana in/ali prodaja opravljena, ko je blago v postopku zunanjega tranzita ali v postopku carinskega skladiščenja. Imetnik znamke lahko nasprotuje ponudbi ali prodaji takega blaga, kadar ta nujno obsega dajanje tega blaga na trg v Skupnosti.
 3.
 V takem položaju, kot se obravnava v postopku o glavni stvari, nosi dokazno breme o okoliščinah, ki omogočajo uveljavljanje pravice do prepovedi iz členov 5(3)(b) in (c) Direktive 89/104 in 9(2)(b) in (c) Uredbe št. 40/94, imetnik znamke, ki mora dokazati sprostitev z njegovo znamko označenega neskupnostnega blaga v prosti promet ali ponudbo ali prodajo tega blaga, ki nujno obsega njegovo dajanje na trg v Skupnosti.
 (1) UL C 304, 13.12.2003.