type: contracts

text:
 24.1.2013
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 21/51
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
 nr 201/2012,
 26. oktoober 2012,
 millega muudetakse EMP lepingu XX lisa („Keskkond”)
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (EMP leping), eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 22. novembri 2010. aasta otsus 2010/709/EL, millega asutatakse Euroopa Liidu ökomärgise komisjon (1).
 (2)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 28. aprilli 2011. aasta otsus 2011/263/EL, millega kehtestatakse nõudepesumasinas kasutatavatele detergentidele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (2).
 (3)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 28. aprilli 2011. aasta otsus 2011/264/EL, millega kehtestatakse pesumasinas kasutatavatele detergentidele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (3).
 (4)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 6. juuni 2011. aasta otsus 2011/330/EL, millega kehtestatakse sülearvutitele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (4).
 (5)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 6. juuni 2011. aasta otsus 2011/331/EL, millega kehtestatakse valgusallikatele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (5).
 (6)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 7. juuni 2011. aasta otsus 2011/333/EL, millega kehtestatakse koopia- ja joonestuspaberile ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid, (6) parandatud ELTs L 161, 21.6.2011, lk 34.
 (7)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 9. juuni 2011. aasta otsus 2011/337/EL, millega kehtestatakse personaalarvutitele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (7).
 (8)
 EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 24. juuni 2011. aasta otsus 2011/381/EL, millega kehtestatakse määrdeainetele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (8).
 (9)
 EMP lepingusse tuleb lisada komisjoni 24. juuni 2011. aasta otsus 2011/382/EL, millega kehtestatakse käsinõudepesuvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (9).
 (10)
 EMP lepingusse tuleb lisada komisjoni 28. juuni 2011. aasta otsus 2011/383/EL, millega kehtestatakse universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid, (10) parandatud ELTs L 110, 24.4.2012, lk 44.
 (11)
 Otsusega nr 2010/709/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2000/730/EÜ, (11) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (12)
 Otsusega nr 2011/263/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2003/31/EÜ, (12) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (13)
 Otsusega nr 2011/264/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2003/200/EÜ, (13) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (14)
 Otsusega nr 2011/330/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2005/343/EÜ, (14) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (15)
 Otsusega nr 2011/331/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2002/747/EÜ, (15) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (16)
 Otsusega nr 2011/333/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2002/741/EÜ, (16) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (17)
 Otsusega nr 2011/337/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2005/341/EÜ, (17) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (18)
 Otsusega nr 2011/381/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2005/360/EÜ, (18) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (19)
 Otsusega nr 2011/382/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2005/342/EÜ, (19) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (20)
 Otsusega nr 2011/383/EL tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2005/344/EÜ, (20) mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt lepingust välja jätta.
 (21)
 Seetõttu tuleks EMP lepingu XX lisa vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 EMP lepingu XX lisa muudetakse järgmiselt.
 1)
 Punkti 2ad (komisjoni otsus 2000/730/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32010 D 0709: komisjoni otsus 2010/709/EL, 22. november 2010, millega asutatakse Euroopa Liidu ökomärgise komisjon (ELT L 308, 24.11.2010, lk 53).”
 2)
 Punkti 2e (komisjoni otsus 2003/200/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0264: komisjoni otsus 2011/264/EL, 28. aprill 2011, millega kehtestatakse pesumasinas kasutatavatele detergentidele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 111, 30.4.2011, lk 34).”
 3)
 Punkti 2h (komisjoni otsus 2003/31/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0263: komisjoni otsus 2011/263/EL, 28. aprill 2011, millega kehtestatakse nõudepesumasinas kasutatavatele detergentidele Euroopa Liidu ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 111, 30.4.2011, lk 22).”
 4)
 Punkti 2o (komisjoni otsus 2002/747/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0331: komisjoni otsus 2011/331/EL, 6. juuni 2011, millega kehtestatakse valgusallikatele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 148, 7.6.2011, lk 13).”
 5)
 Punkti 2q (komisjoni otsus 2005/341/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0337: komisjoni otsus 2011/337/EL, 9. juuni 2011, millega kehtestatakse personaalarvutitele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 151, 10.6.2011, lk 5).”
 6)
 Punkti 2r (komisjoni otsus 2005/342/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0382: komisjoni otsus 2011/382/EL, 24. juuni 2011, millega kehtestatakse käsinõudepesuvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 169, 29.6.2011, lk 40).”
 7)
 Punkti 2s (komisjoni otsus 2005/343/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0330: komisjoni otsus 2011/330/EL, 6. juuni 2011, millega kehtestatakse sülearvutitele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 148, 7.6.2011, lk 5).”
 8)
 Punkti 2t (komisjoni otsus 2005/344/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0383: komisjoni otsus 2011/383/EL, 28. juuni 2011, millega kehtestatakse universaalpuhastusvahenditele ja sanitaarpuhastusvahenditele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 169, 29.6.2011, lk 52), parandatud ELTs L 110, 24.4.2012, lk 44.”
 9)
 Punkti 2u (komisjoni otsus 2005/360/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0381: komisjoni otsus 2011/381/EL, 24. juuni 2011, millega kehtestatakse määrdeainetele ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 169, 29.6.2011, lk 28).”
 10)
 Punkti 2x (komisjoni otsus 2002/741/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:
 „32011 D 0333: komisjoni otsus 2011/333/EL, 7. juuni 2011, millega kehtestatakse koopia- ja joonestuspaberile ELi ökomärgise andmise ökoloogilised kriteeriumid (ELT L 149, 8.6.2011, lk 12), parandatud ELTs L 161, 21.6.2011, lk 34.”
 Artikkel 2
 Otsuste 2010/709/EL, 2011/263/EL, 2011/264/EL, 2011/330/EL, 2011/331/EL, 2011/333/EL, parandatult ELT L 161, 21.6.2011, lk 34, 2011/337/EL, 2011/381/EL, 2011/382/EL ja 2011/383/EL, parandatud ELTs L 110, 24.4.2012, lk 44, islandi- ja norrakeelsed tekstid, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub 1. novembril 2012, tingimusel et EMP ühiskomiteele on esitatud kõik lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated, (21) või EMP ühiskomitee 26. oktoobri 2012. aasta otsuse nr 200/2012 (22) jõustumise päeval, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.
 Artikkel 4
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, 26. oktoober 2012
 EMP Ühiskomitee nimel
 eesistuja
 Atle LEIKVOLL
 (1) ELT L 308, 24.11.2010, lk 53.
 (2) ELT L 111, 30.4.2011, lk 22.
 (3) ELT L 111, 30.4.2011, lk 34.
 (4) ELT L 148, 7.6.2011, lk 5.
 (5) ELT L 148, 7.6.2011, lk 13.
 (6) ELT L 149, 8.6.2011, lk 12.
 (7) ELT L 151, 10.6.2011, lk 5.
 (8) ELT L 169, 29.6.2011, lk 28.
 (9) ELT L 169, 29.6.2011, lk 40.
 (10) ELT L 169, 29.6.2011, lk 52.
 (11) EÜT L 293, 22.11.2000, lk 24.
 (12) EÜT L 9, 15.1.2003, lk 11.
 (13) ELT L 76, 22.3.2003, lk 25.
 (14) ELT L 115, 4.5.2005, lk 35.
 (15) EÜT L 242, 10.9.2002, lk 44.
 (16) EÜT L 237, 5.9.2002, lk 6.
 (17) ELT L 115, 4.5.2005, lk 1.
 (18) ELT L 118, 5.5.2005, lk 26.
 (19) ELT L 115, 4.5.2005, lk 9.
 (20) ELT L 115, 4.5.2005, lk 42.
 (21) Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.
 (22) Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 50.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 14.5.2005
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 115/2
 WYROK TRYBUNAŁU
 (trzecia izba)
 z dnia 3 marca 2005 r.
 w sprawie C-32/03 I/S Fini H przeciwko Skatteministeriet (wniosek o wydanie orzeczenia w trybie prejudycjalnym, złożony przez przez Højesteret) (1)
 (Szósta dyrektywa VAT - Przymiot podatnika - Prawo do odliczenia - Likwidacja - Bezpośredni i ścisły związek - Transakcje nierozerwalnie związane z całością działalności gospodarczej)
 (2005/C 115/03)
 Język postępowania: duński
 W sprawie C-32/03, mającej za przedmiot wniosek o wydanie, na podstawie art. 234 WE, orzeczenia w trybie prejudycjalnym, złożony przez Højesteret (Dania) postanowieniem z dnia 22 stycznia 2003 r., które wpłynęło do Trybunału w dniu 28 stycznia 2003 r., w postępowaniu: I/S Fini H przeciwko Skatteministeriet Trybunał (trzecia izba), w składzie: A. Rosas, prezes izby, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský i U. Lõhmus (sprawozdawca), sędziowie, rzecznik generalny: F. G. Jacobs, sekretarz: H. von Holstein, zastępca sekretarza, wydał w dniu 3 marca 2005 r. wyrok, którego sentencja brzmi następująco:
 Artykuł 4 ust. 1-3 szóstej dyrektywy Rady z dnia 17 maja 1977 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw Państw Członkowskich w odniesieniu do podatków obrotowych wspólny system podatku od wartości dodanej: ujednolicona podstawa wymiaru podatku (77/388/EWG) zmienionej dyrektywą Rady 95/7/WE z dnia 10 kwietnia 1995 r. należy interpretować w ten sposób, że podmiot, który zaprzestał prowadzenia działalności gospodarczej, lecz nadal płaci czynsz oraz opłaty związane z pomieszczeniem służącym uprzednio wykonywaniu tej działalności, ponieważ umowa najmu zawiera klauzulę uniemożliwiającą jej wypowiedzenie, jest uważany za podatnika w rozumieniu tego artykułu i może odliczyć podatek VAT naliczony od poniesionych w ten sposób wydatków, o ile istnieje bezpośredni i ścisły związek między dokonanymi płatnościami a działalnością gospodarczą oraz stwierdzony zostanie brak nieuczciwego zamiaru bądź nadużycia.
 (1) Dz.U. C 83 z 5.4.2003.


type: legislation

text:
 2.6.2007
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 141/53
 VERORDENING (EG) Nr. 612/2007 VAN DE COMMISSIE
 van 1 juni 2007
 houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 596/2007 tot vaststelling van de invoerrechten in de sector granen van toepassing vanaf 1 juni 2007
 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN,
 Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap,
 Gelet op Verordening (EG) nr. 1784/2003 van de Raad van 29 september 2003 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen (1),
 Gelet op Verordening (EG) nr. 1249/96 van de Commissie van 28 juni 1996 tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad ten aanzien van de invoerrechten in de sector granen (2), en met name op artikel 2, lid 1,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 De invoerrechten in de sector granen die van toepassing zijn vanaf 1 juni 2007, zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 596/2007 van de Commissie (3).
 (2)
 Aangezien het berekende gemiddelde van de invoerrechten 5 EUR/t verschilt van het vastgestelde recht, moet een overeenkomstige aanpassing van de bij Verordening (EG) nr. 596/2007 vastgestelde invoerrechten plaatsvinden.
 (3)
 Verordening (EG) nr. 596/2007 moet dienovereenkomstig worden gewijzigd,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De bijlagen I en II bij Verordening (EG) nr. 596/2007 worden vervangen door de tekst in de bijlage bij de onderhavige verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op 2 juni 2007.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 1 juni 2007.
 Voor de Commissie
 Jean-Luc DEMARTY
 Directeur-generaal Landbouw en plattelandsontwikkeling
 (1) PB L 270 van 29.9.2003, blz. 78. Verordening gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1154/2005 van de Commissie (PB L 187 van 19.7.2005, blz. 11).
 (2) PB L 161 van 29.6.1996, blz. 125. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1110/2003 (PB L 158 van 27.6.2003, blz. 12).
 (3) PB L 140 van 1.6.2007, blz. 24.
 BIJLAGE
 „
 BIJLAGE I
 Vanaf 2 juni 2007 geldende invoerrechten voor de in artikel 10, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1784/2003 bedoelde producten
 GN-code
 Omschrijving
 Invoerrecht (1)
 (EUR/t)
 1001 10 00
 HARDE TARWE van hoge kwaliteit
 0,00
 van gemiddelde kwaliteit
 0,00
 van lage kwaliteit
 0,00
 1001 90 91
 ZACHTE TARWE, zaaigoed
 0,00
 ex 1001 90 99
 ZACHTE TARWE van hoge kwaliteit, andere dan zaaigoed
 0,00
 1002 00 00
 ROGGE
 0,00
 1005 10 90
 MAÏS, zaaigoed, ander dan hybriden
 0,00
 1005 90 00
 MAÏS, andere dan zaaigoed (2)
 0,00
 1007 00 90
 GRAANSORGHO, andere dan hybriden bestemd voor zaaidoeleinden
 0,00
 BIJLAGE II
 Elementen voor de berekening van de in bijlage I vastgestelde rechten
 31 mei 2007
 1.
 Gemiddelden over de in artikel 2, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1249/96 bedoelde referentieperiode:
 (EUR/t)
 Zachte tarwe (3)
 Maïs
 Harde tarwe van hoge kwaliteit
 Harde tarwe van gemiddelde kwaliteit (4)
 Harde tarwe van lage kwaliteit (5)
 Gerst
 Beurs
 Minneapolis
 Chicago
 —
 —
 —
 —
 Notering
 153,89
 114,21
 —
 —
 —
 —
 Fob-prijs VSA
 —
 —
 179,70
 169,70
 149,70
 129,46
 Golfpremie
 —
 14,93
 —
 —
 —
 —
 Grote-Merenpremie
 10,58
 —
 —
 —
 —
 —
 2.
 Gemiddelden over de in artikel 2, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1249/96 bedoelde referentieperiode:
 Vrachtkosten: Golf van Mexico–Rotterdam:
 36,61 EUR/t
 Vrachtkosten: Grote Meren–Rotterdam:
 37,17 EUR/t
 ”
 (1) Voor producten die via de Atlantische Oceaan of het Suezkanaal in de Gemeenschap worden aangevoerd, komt de importeur op grond van artikel 2, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1249/96 in aanmerking voor een verlaging van het invoerrecht met:
 —
 3 EUR/t als de loshaven aan de Middellandse Zee ligt,
 —
 2 EUR/t als de loshaven in Denemarken, Estland, Ierland, Letland, Litouwen, Polen, Finland, Zweden, het Verenigd Koninkrijk of aan de Atlantische kust van het Iberisch Schiereiland ligt.
 (2) De importeur komt in aanmerking voor een forfaitaire verlaging van het invoerrecht met 24 EUR/t als aan de in artikel 2, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1249/96 vastgestelde voorwaarden is voldaan.
 (3) Premie van 14 EUR/t inbegrepen (artikel 4, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1249/96).
 (4) Korting van 10 EUR/t (artikel 4, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1249/96).
 (5) Korting van 30 EUR/t (artikel 4, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1249/96).


type: wikipedia

text:
Hnilčík je obec na Slovensku v okrese Spišská Nová Ves, v Košickom kraji.
 Polohopis
 Obec sa nachádza v severnej časti Slovenského rudohoria v údolí Železného potoka.
 Susedné obce
 Hnilec, Nálepkovo, Spišská Nová Ves, Teplička, Závadka
 Časti obce
 Dolný Hnilčík (Jerohuta), Chotár, Roztoky, Gezwäng, Zimná dolina, Furmanec, Cechy, Štolvek, Bindt.
 Vodné toky
 Železný potok (historicky Eisenbach, tiež Malý Hnilec alebo Malá Gelnica)
 Ráztoka
 Zimný potok (historicky Kalt Bach)
 Symboly obce
 Heraldická komisia Ministerstva vnútra Slovenskej republiky po prerokovaní odporučila prípisom č.j. HR 154/H – 75/97 dňa 26. mája 1997 schváliť obecnému zastupiteľstvu obce Hnilčík erb. Zároveň bol erb zaevidovaný do Heraldického registra SR v tejto podobe: „V zelenom štíte geometricky štylizovaná Panna Mária, vľavo v náručí s Ježiškom, postavy sú strieborné, zlato korunované, zlato nimbované, odeté v striebornom, zlato lemovanom šate, sprevádzané vpravo čiernymi kladivkami so zlatými skríženými poriskami“.
 Okrem toho bola zadefinovaná obecná vlajka takto:
 „Vlajka obce pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov vo farbách zelenej, bielej, žltej a čiernej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.“
 Obecná pečať má takúto oficiálnu podobu:
 „Je kruhová, bez heraldického šrafovania. V strede pečatného poľa je zvolený obecný symbol, ktorý môže byť zobrazený aj bez štítu. Kruhopis pečate znie: OBEC HNILČÍK“.
 Uznaniu obecných symbolov predchádza archívny výskum historických reálií a ich spracovanie do návrhu obecného erbu, pečate a vlajky (Žifčák, 1997).
 Hnilčík mal už na konci 18. storočia takú vyvinutú administratívu, že dokumenty overoval vlastnou pečaťou. Jej otlačok sa našiel na písomnosti z roku 1801. Pečať má priemery a a má vo svojom poli umiestnenú štylizovanú Madonu s dieťaťom, vpravo so skráteným názvom osady „HNIL“ a vľavo s dvoma skríženými baníckymi kladivkami. Predpokladá sa, že pečatidlo si dali vyrobiť už v osemdesiatych rokoch 18. storočia.
 História
 V dnešnej podobe vznikol Hnilčík až v roku 1961 (vytvorením katastra spojením Horného Hnilčíka – osady Hnilčík – dovtedy miestnej časti Spišskej Novej Vsi a Dolného Hnilčíka – obce Hnilčík, ako aj Bindtu a Roztok). Táto skutočnosť je odrazom historického vývoja osídlenia dvoch častí, patriacich do sféry mesta Nová Ves (Iglov) a markušovských pánov rodu Máriássy.
 1290 – prvá pisomná zmienka, listina grófa Batiza a jeho bratov o šoltýskom osídlení územia Malého Hnilca (Parva Gnylnycz) – uvedené v listine z roku 1315
 1328 – písomnú zmienku o dolnom Hnilčíku nachádzame v listine spišského grófa magistra Willermusa („Magister Willermus, Comes de Scepus..“), dnes uloženej v Maďarskom štátnom archíve v Budapešti. V tejto listine z roku 1328 sa uvádzajú osady patriace grófom Jánovi a Michalovi synom Markovým a Štefanovi synovi Marka, ktoré sa nazývajú Svätý Michal Pán, Lieskovany, Železný potok, Vondrišel a Teplička (...“possessiones Comitis Ioannis et Michaelis filiorum Marcus, Stephani, filii Markus, Szent Mihaly Úr, Liskuan, Eisenbach, Vagendrusz et Toplicza vocatam...“)
 1383 – v súpise novoveského richtára Jána Kuncha opis viacerých majerov patriacich mestu, lokalizovateľných na územie dnešného Hnilčíka
 1412 – pri reambulancii spornej hranice medzi mestom Iglov a vlastníctvom Máriášiovcov opis hnilčíckych lokalít a zmienka o opustených baniach a hutách v doline Železného potoka (chotárna listina mesta)
 1437 – listina o násilných konfliktoch o bane na hnilčíckom Stangenbergu a Altenbergu
 koniec 16. stor. – oživenie baníctva medi na Hnilčíku
 1599 – novoveský mešťan Jaroschek postavil hutu na spracovanie starobylých troskových háld obsahujúcich meď (Jero huta)
 1639 – Szontágh Gáspar (najväčší dobový novoveský banský podnikateľ a veľkoobchodník) ťažil na Grajnári, Kráľovej hore, Knole, Grétli, Žigmund Reiser a Ludevit Walsdorf na Knole (Šmelko, 2000), Gaspar Mum na Bindte, Rosenberg na Roztokách, Bastel Weisz v údolí Železného potoka meď, Bastel Schellbach na Grétli, Jarošek v údolí Železného potoka železnú rudu, Münnich otvára novú baňu na Glänzene.
 1669 – Gaspar Sontagh ťaží na Grétli, Grajnári a iných hnilčíckych lokalitách, podobne iní ťažiari
 17491764 – bane Veľkého Bindtu zamenili 5 273 viedenských centov medi (280 t) obsahujúcej Ag.
 17531765 – Ťažiari z Hnilčíka zamenili 9 271 viedenských centov (cca 570 t) medi (hlavne z Gezwäng žily).
 1765 – Záznam o novoveskej bani Greinen Stollweg (Štolvek), preslávenej produkciou najjemnejšej medi
 1766 – Novoveskí ťažiari požiadali o vstup do Združenia hornouhorských ťažiarov – v listine súpis medených baní, o. i. Gretel, Rinnergang, Greinen Stohl Stollweg a Malá Knola.
 1772 – Dekonjuktúra baníctva v Spišskej Novej Vsi. Fungovalo iba 16 baní, v hnilčíckom priestore baňa Glänzen na meď (ťažiari Jony, Szulyowszky, Grünblatt, Pongrácz, Glatzinger, Ujházy, Berzeviczy), Rinnergang na meď (ťažiari Grünblatt, Glatzinger, Ujházy, Meerwaldt, Zittkowszky), Grétla na meď (Schneider, Jóny, Elstermann, Grünblatt, Szulyowszky, Meerwaldt, Zittkovich, Szontagh, Pongrácz, Berzeviczy a Izdenczy), na Štolveku štôlňa Svätého Michala na meď (Grünblatt, Korabinszky), na Borovniaku (v Roztokách) baňa na meď (Rheihländer, Szontágh, Majerčík resp. Mariantsik).
 1776 – Otvorenie nových baní na Grétli a Malej Knole – ťažiar Benigny
 1779 – V novoveskom chotári funguje 16 medenorudných baní: v hnilčíckom priestore Štolvek (Stohlweg) ako zisková (hlavný ťažiar gróf Csáky), Česká baňa (ťažiar Greisinger), Schönhengst (Schienhenst) baňa (Benigny), Gezwäng – zisková (Martin Grünblatt), Putnok – zisková baňa – hlavný účastinár Bodó, Rinnergang (Szontágh), Glänzen – Víztárna (Gál), Stangenberg (Eötvös), na Suchom vrchu a na Muráni (Dürre Wies – ťažiar Pavol Jóny). Nanovo otvárajú železné bane: na Grételskom kopci Máriássy, Szentmiklóssy a Ján Demian, na Stangenbergu Szentmiklóssy, V Roztokách a v údolí Železného potoka Máriássy.
 1780 – Hnilčík (ako Hnilcsik) zaznamenaný na administratívnej mape Spišskej župy (autor: Andrej Marko); na najstaršej mape Spiša (Pavol Kray – rok 1723) Hnilčík nie je uvedený.
 1780 – Prípis prvého spišského biskupa Karola de Salbeka – vysiela dvoch pátrov ako misionárov do spišských dedín bez vlastnej farnosti, m. i. do „obidvoch Hnilcov“, je medzi nimi prvý hnilčícky kňaz Žigmund Mankach (páter – minorita).
 Najstaršie zápisy farského úradu v Hnilčíku, v nich náznakovitá zmienka o tom, že obec (filiálka Malého Hnilca) bola pomenovaná po istom pražiarovi, ktorý sa menoval Jore (Hadri). Farnosť (s časťami Hnilčík – osada, Hajgrund s novoveskými Roztokami, Joreho huta, Kvasnica, Roztoky-obec, Binith, so Sontangrundom) má 777 obyvateľov, z toho 710 katolíkov, 67 nekatolíkov.
 1783 – V mape Samuela Köhlera je na Železnom potoku uvedená Gezwänghuta ležiaca povyše hámru Českej huty (Czechenhutta hamor), pravdepodobne Jarošekovej huty.
 1784 – Sťažnosť baníkov z Hnilčíka (ŠA Levoča)
 1785 – Revízia sporu baníkov z Hnilčíka s Mariášiovcami kvôli útlaku (ŠA Levoča)
 Zriadenie fary v Hnilčíku a Hnilci (ŠA Levoča)
 Urbársky spor obyvateľov Hnilčíka (ŠA Levoča)
 1786 – Sťažnosť baníkov z Hnilčíka na panstvo panovníkovi (ŠA Levoča)
 1787 – Sťažnosti poddaných Hnilčíka na panstvo (Mariašiovcov)
 17921793 – V Hnilčíku bol postavený drevený kostol (Povýšenia sv. Kríža) so zvonom prevezeným z Markušoviec (s erbom rodu Mariášiovcov) z roku 1767. Iniciátorom bol farár Honorius Veselský; postavené z nariadenia cisára Františka I. (17921835).
 1848 – vymanenie sa spodného Hnilčíka spod feudálnej závislosti na markušovských zemepánoch.
 1849 – Cholerová epidémia v Hnilčíku
 1856 – Arciknieža Albrecht nadobúda právo dobývať železnú rudu v Bindte a financuje rozvoj banského závodu.
 1858 – Oprava kostolov v Hnilčíku (ŠA Levoča)
 70. roky 19. st. – Právo dobývať železnú rudu v Roztokách odkúpila Rakúsko – Uhorská účastinárska vysokopecná spoločnosť (Oesterreichische – ungarische Hochofengesellschaft Wien); v rokoch 18721873 vystavala úzkokoľajku Roztoky – Markušovce.
 1870 – v Bindte postavená prvá pražiareň železnej rudy.
 1871 – Začala sa výstavba školy v Bindte (vyučovanie začalo 1. 1. 1874).
 1873 – Cholerová epidémia v Hnilčíku (14 obetí)
 18721873 – Vybudovanie úzkokoľajnej železnice Bindt – Markušovce dĺžky (fungovala do 23. marca 1939).
 18781880 – Bindt – postavené drevené domčeky pre robotníkov a úradníkov, prevádzkové budovy (dielne, úpravňa) a ľudová škola pre zamestnancov závodu
 1879 – Zatvorenie kostola a zlý stav fary v Hnilčíku (ŠA Levoča)
 1880 – Záznamy učiteľa J. Kovalčika: spodný Hnilčík má 74 domov a 573 obyvateľov (z toho 10 Nemcov, zvyšok Slováci)
 1882 – Banský majetok na Grétli nadobudla Hornosliezska účastinárska spoločnosť. Ruda sa vozila do huty Pokój (Lazar, 1973).
 1882 – Postavená kaplnka v Jerohute (Krestian), obnovená v roku 1930 za 42 644 korún
 Začiatok výstavby nového kostola v Hnilčíku. Ministerstvo financií v Budapešti rozhodlo o financovaní nového kostola už 14. augusta 1879, dva roky trvalo vyhotovenie plánu, na stavbu bolo vyčlenených 9 500 zlatých. Na výstavbu bol vypísaný súbeh, vyhrala firma Andrej Roth zo Spišskej Novej Vsi (Hadri), slávnostný výkop stavby – 9. júla 1882, ukončenie – 30. júna 1885. Farský kostol v osade bol nakoniec sfinancovaný rakúsko-uhorským štátom za 24 000 zlatiek.(Krestian, Obecná kronika). Kostol bol zasvätený svätému Krížu a budovaný podľa projektu Ing. J. Kepplera v neorománskom slohu.
 1891 – Majiteľom baní v Bindte sa stáva banská spoločnosť arcikniežaťa Fridricha (Hadri)
 1892 – Závod Roztoky kúpila Hornosliezska želez. úč.spoločnosť od Vítkovického banského a hutného ťažiarstva.
 1894 – Majitelia Bindtu postavili na Železnom potoku vodnú turbínu o výkone 30 HP, slúžiacu na pohon dynama typu Thomson-Houston; hydroelektráreň pre závod Bindt pre pohon elektrických vŕtačiek Marvin, neskôr Siemens-Halsch, po roku 1904 aj pre celozávodné účely (osvetlenie povrchových prevádzok), v čase vzniku prvá výkonnejšia výrobňa elektrického prúdu.
 Bindt – zavedenie mechanického vŕtania, v bani zavedené vrtné stroje typu Marvin (elektrické solenoidové vŕtačky)
 1895 – Zriadené zdravotné banské stredisko na Bindte pre Bindt a Roztoky (Obecná kronika). Bol tam jeden lekár a lekáreň. Na Bindte a v Roztokách boli zriadené samostatné nemocnice so štyrmi, resp. 5 lôžkami. Lekárske ošetrenie sa poskytovalo bezplatne členom nemocenskej pokladne (ľudovo krankenkasy) a ich rodinným príslušníkom. Mimo nemocenského na baniach bolo aj penzijné poistenie – dôchodok dostali zostarnutí, invalidní baníci a ich vdovy a siroty.
 1896 – Roztoky – biskupom Párfym založená Banská rímskokatolícka ľudová škola, financovaná Hornosliezskou účastinárskou spoločnosťou. Neskôr bola odkúpená markušovským závodom Bansko-drevárskej spoločnosti v Bratislave a financovaná do roku 1926. Od roku 1930 časť detí prechádza do školy, zriadenej v bývalej hydroelektrárni.
 Použitie vrtných strojov s elektromotorickým pohonom typu Siemens-Halske
 1901 – Elektrifikácia železnice Bindt – Markušovce
 Bindt – postavená prvá parná lokomobila na výrobu elektrickej energie pre elektrifikovanú úzkokoľajku a na iné prevádzkové účely.
 1902 – Bindt – druhá pražiareň postavená firmou Oberschlesiche Eisenindustrie A.G., od roku 1910 v súvislosti s ťažbou v Nálepkove rozšírená o 6 pecí
 Bindt – vyhĺbenie šachty Štefani – elektrický ťažný vrátok s 2 bubnami a príslušenstvom pre jazdu mužstva na lane, pohon elektromotorom 37,7 kW. V roku 1908 dosiahla hĺbku . (Schifter).
 Vybudovaná stanica banskej železnice Štación – zásobníky na rudu a triediareň (ľudovo rajty).
 Šafárka: vybudovaná triedička rudy. Ruda sa z vagónov vyklápala pomocou kruhového výklopníka. Vozík sa do výklopníka vsunul a po uvoľnení vyklopil zmenou ťažiska. Po vysypaní sa zase zmenila poloha ťažiska (podvozok vozíka ťažší ako korba) a vozík sa preklopil do pôvodnej polohy. Výklopníky používali aj na Bindte a v Roztokách.
 Osvetlenie povrchových prevádzok elektrinou v Roztokách. Elektricky boli osvetlené aj všetky banícke rodinné domy robotníkov a technikov v Bindte (do roku 1939) a v Roztokách (do roku 1935). Pri likvidácii bane Bindt Banská a Hutná spoločnosť so sídlom v Máriahute ponúkla elektráreň na Hnilčíku obci na predaj, vtedajší predstavitelia neprejavili záujem.
 1903 – Bindt – hĺbenie šachty Štefan
 1904 – Roztoky – po vyhĺbení šachty Martin, na nej namontovaný parný ťažný vrátok.
 Zaviedli sa vrtné pneumatické stroje typu Fröhlich a Klüpfel s umelým výplachom vstrekovaním vody do vrtu pomocou čerpadla Worhington s pneumatickým pohonom (Roztoky, Grétla)
 Roztoky – razenie dedičnej štôlne Martini a budovanie ťažnej veže.
 Roztoky – postavená kotolňa na výrobu pary pre šachtový ťažný stroj šachty Martin.
 1905 – Postavenie úpravne – triediarne rudy
 Bindt – Rakúska banská a hutná spoločnosť zamestnáva 564 robotníkov, – Hornosliezský železiarsky priemysel, uč. spol. 407 robotníkov, v Roztokách – Hornosliezska železiarska uč. spoločnosť – 564 robotníkov.
 1906 – Závod v Bindte kúpila Banská a hutná spoločnosť Viedeň.
 1907 – Bindt – vybudovanie mechanickej úpravne (mokrá gravitačná úpravňa). Kusová ruda podrvená na sa preberala na preberacích stoloch a frakcia 35 – na otočných stoloch. Drobná frakcia sa rozdružovala na piestových sádzačkách typu Humboldt. Frakcia pod bola dodávaná železiarňam v surovom stave, frakciu nad vsádzali do pražiarne.
 V baniach (Bindt, Roztoky) použité prvé agregáty typu Ingersoll Temple Drill americkej firmy Ingersoll Rand Co. – elektropneumatické vrtné stroje s nergetickým agregátom (ektromotorom a kompresorom).
 19071909 – Zavedenie karbidových lámp typu Freimann a Wolf, (karbid vápnika objavený v r. 1894)
 1910 – Bindt: vybudovanie lanovky Bindt – Nálepkovo, dĺžka
 Pražiareň firmy Gleiwitz z roku 1902 rozšírená na 12 pecí a spojená lanovkou typu Pohlig na parný pohon dĺžky a s prevýšením s Nálepkovom (po zrušení tamojšej pražiarne).
 Mokrá úpravňa Banskej a hutnej spoločnosti v Bindte doplnená o nové zariadenie – pojazdné sito, pomocou ktorého sa kusová ruda zavážala podľa potreby do zásobníkov preberacích stolov.
 Bindt – inštalovaný elektrický vrátok na úpadnici v banskom poli Robert, na povrchu používaná konská doprava.
 Grétla – konskú trakciu na trati medzi štôlňou Anton a Šafárkou vystriedali benzínové a benzolové lokomotívy s rôznymi výkonmi. Na povrchu používaná aj konská doprava, sčasti benzínové lokomotívy fy Ruhrthaler Maschinen fabrik, rozchod koľaje . Benzolové lokomotívy boli odstavené v rokoch 19471948.
 1913 – Hĺbenie šachty Róbert (Roberti) – Bindt
 Roztoky – vybudovaná brzdová zvažnica.
 1914 – Koncom júla narukovali všetci hnilčícki zbraneschopní muži vo veku 2140 rokov, neskôr aj starší do veku 60 rokov a mladší od 17 rokov. Od roku 1915 bolo možné požiadať o prepustenie baníkov z vojenskej služby na prácu do bane (Krestian).
 19141916 – Roztoky – používanie kvapalného vzduchu na trhacie práce (svetový unikát v baníctve). Vybudované zariadenie na výrobu kvapalného vzduchu typu Heylandt pri ústí štôlne Jozef. Nálož sa odpaľovala elektricky. Spôsob sa skúšal aj pri razení Novej štôlne. Skvapalnený vzduch sa prenášal na pracovisko vo voľnej nádobe. Náložky boli z papiera a naplnené drevenými pilinami. Náložky sa ponorili do tekutého vzduchu a dobre nasiaknuté sa vkladali do vývrtov. Naložené vývrty sa upchali hlinou a odpálili z bezpečného miesta. Pri skúške na Novej štôlni došlo k úrazu (nahromadeniu výparov a predčasnému výbuchu s troma zranenými).
 1915 – Bindt – zavedené príklepové pneumatické kladivo typu Flottmann
 1919 – Bindt – 130 povrchových zamestnancov, 227 baníkov pod zemou; výroba 290 125 q surovej železnej rudy (z toho vyrobili 128 918 t praženca).
 1922 – Banský závod Bindt stratil samostatnosť, bol včlenený do závodu v Máriahute.
 1924 – Zmena Hornosliezskej účastinárskej spoločnosti na Drevársky a banský priemysel, účastinárska spoločnosť; prevzala závod Markušovce (Grétla + Roztoky), začiatok razenia Novej štôlne z Hrabkovej doliny (Hagelsgrundu).
 1924 – Zápisnica z banskopolicajnej prehliadky: v Bindte je 114 baníkov (z toho 27 mladistvých v bani), 68 na povrchu (18 mladistvých a 10 žien), spolu 182 robotníkov. Dobývajú sa žily Róbert, Nová a Hrubá, pracuje sa na II., III. a IV. hlbinnom horizonte, spolu na 26 poruboch. Pracuje sa na tri zmeny, denná ťažba je 6001000 q rudy.
 1928 – Vybudovaná lanovka Nová štôlňa – Šafárka (zrušená v roku 1963, zbúraná v rokoch 19651966). Postavený výklopník s unikátnym riešením: bol pojazdný, pojal 2 vozíky. Pohyboval sa pomocou elektrického motora po koľajniciach po celej dĺžke zásobníka a obsluhujúci pracovník mohol vysypať rudu tam, kde bol zásobník prázdny. Zariadenie bolo funkčné až do roku 1962.
 1931 – Zastavené dobývanie železnej rudy v Roztokách, likvidačné práce do roku 1937. Potom bol závod presťahovaný do Markušoviec (resp. na Grétlu).
 1931 – Otvorenie školy v dome č. 30 (ľudovo „Do turbíny“ – bývalá hydroelektráreň).
 193131. mája – návšteva biskupa Jána Vojtaššáka pri príležitosti birmovky
 1931 – Koncom roka sa zastavila práca v Roztokách a na Grétli (Banský a drevársky priemysel Markušovce)
 1932 – Na začiatku roku pre deti v osade Hnilčík a v Roztokách zriadili vývarovňu.
 1932 – Od 31. marca bola baňa v Bindte zastavená – udržiavali ju 10. robotníci až do roku 1937.
 1932 – Kameňolom na Zlatníku, založený stavebnou firmou Bartha a Holý (stavitelia úseku trate Červená skala – Margecany), na výrobu kameniva pre budovanie železnice
 1933 – Založený dobrovoľný hasičský zbor v obci Hnilčík (Obecná kronika)
 1933 – Vystúpenie Andreja Hlinku pri hostinci Servátku,
 1935 – V dome č. 25 na Gezwängu zriadili ambulanciu (dvakrát do týždňa ordinoval lekár z Nálepkova).
 1936 – Drevársky a banský priemysel, účastinárska spoločnosť prešla do sféry Banskej a Hutnej spoločnosti (potomok Coburgových banských a hutných závodov) – prevzala závod Markušovce a obnovila ťažbu na Grétli.
 193615. augusta položili základný kameň novej školy v hornom Hnilčíku.
 1937 – Ukončená novostavba obecnej ľudovej školy. Prvý učiteľ Ján Frlička.
 Od 1. septembra začal premávať štátny autobus Spišská Nová Ves – Vondrišel.
 19371939 – Obnovenie bane v Bindte (v roku 1937 je 122 baníkov, 153 na povrchu, 5 dozorcov, v roku 1939 je 118 baníkov, 133 na povrchu, 6 dozorcov.
 1938 – Grétla – inštalovaný ťažný stroj na elektrický pohon, výrobok strojární vo Vyhniach, inštalované tiež elektrické odstredivé čerpadlo na I. a II. obzore
 1938 – Dňa 22. 9. navštívil faru a tunajšiu školu biskup Ján Vojtaššák.
 1939 – Banská a hutná spoločnosť v Bindte upozorňuje na vyčerpané vhodné zásoby železnej rudy a to, že ani geologický prieskum rudných žíl smerujúcich na Vondrišel nepriniesol očakávaný efekt. Preto obmedzila a potom zastavila banskú činnosť. Dňa 23. marca 1939 bolo posledné vyfáranie baníkov, prepustených bolo 256 robotníkov.
 194422. augusta boj povstaleckých jednotiek, obsadenie obce, 21.október 194421. január 1945 – vojnové udalosti.
 1943 – Prichádza František Hadri – Drevenický na miestnu faru. Spočítava ľudí: spolu 1528, z toho 463 v osade Hnilčík, 578 v obci Hnilčík, 222 v „obecných a mestských Roztokách“, 82 v Domkoch, 183 v Bindte.
 1949 – Sčítanie ľudu: obec Hnilčík 464 ľudí a 89 domov, Bindt 135 osôb a 43 domov
 19501956 – Likvidácia úzkokoľajnej trate Grétla – Šafárka
 1951 – Preložená škola v Bindte zo starej závodnej školy do budovy č. 116 – starej ambulancie závodného lekára (Obecná kronika)
 1955 – Založená Telovýchovná jednota Baník. Vytvorili hokejové mužstvo – pri slobodárni vystavali hokejové ihrisko s osvetlením. Oddiel nehral v súťaži, ale len priateľské stretnutia. Založil sa zároveň lyžiarsky oddiel (na tradícii z rokov 19491953, keď sa organizovali preteky).
 1959 – Územná reorganizácia: k obci Hnilčík boli pričlenené osady Hnilčík (dosiaľ osada Spišskej Novej Vsi) a Roztoky, odčlenená osada Delava (pričlenená k obci Hnilec).
 Na svahu Mráznice vybudované základy lyžiarskeho vleku (použitý banský vrátok zo zrušenej zvážnej na Šafárke).
 1960 – Elektrifikácia Bindtu (22.26. novembra postavený transformátor)
 19611965 – Rekonštrukcia „prašnej“ štátnej cesty cez obec Hnilčík (od Kiry do Nálepkova), asfaltovanie
 1961 – Obec nadobudla súčasnú administratívno-správnu podobu (kataster).
 Staré a cudzie názvy obce
 1315 silva parua Guylnitz
 1828 Hnilczek
 1920 Hnilčík
 Nemecký názov: Eisenbach
 Maďarský názov: Hnilczek, Kishnyilec
 Politika
 Starostovia obce
 V Hnilčíku sú známi nasledujúci predstavitelia samosprávy:
 Matúš Ištok – richtár (?, známy z roku 1785),
 Michal Renner – richtár (?, zápisnica z roku 1886),
 Zajac Jozef – richtár (19001913),
 Novák Ján – richtár (19131918),
 Oravec Štefan – richtár (19181924),
 Herich Karol – richtár (19241931),
 Paciga Jozef – richtár (19311936),
 Matuš Ján – richtár (19361938),
 Dugas Vincent – richtár (19381939),
 Krestian Ján, vládny komisár (19391943), (v rokoch 194145 bol v obci aj notársky úrad)
 Matuš Michal, vládny komisár (19431944),
 Kačír Ladislav, starosta (19441945),
 Bočkay Jozef, starosta, 29. 1. 194511. 2. 1945 – odvolaný,
 Kačír Ján, predseda miestneho národného výboru (19451946),
 Fabiny Adolf, predseda miestneho národného výboru (19461948),
 Dugas Ladislav, predseda dočasnej národnej rady (19481951),
 Varecha Gustáv (predseda MNV 19511958),
 Oravec Ľudovít, predseda MNV (19581963),
 Fabiny Stanislav, predseda MNV (19631972),
 Ondrejčík Ján, predseda MNV (19721984),
 Novotta Blažej, predseda MNV (19841985),
 Fabian František, predseda MNV (19851990),
 Seman Štefan, starosta (19901992),
 Fabian Vladimír, starosta (19922008)
 Obecné zastupiteľstvo
 19901994 – 11 poslancov
 19941998 – 11 poslancov (9 HZDS, 1 KDH, 1 SDĽ)
 19982002 – 11 poslancov (9 HZDS, 2 KDH)
 20022006 – 5 poslancov (3 HZDS, 1 KDH, 1 NEKA)
 Obyvateľstvo
 Vývoj obyvateľstva od roku 1869:
 Zloženie obyvateľstva podľa náboženského vyznania (2001):
 Zloženie obyvateľstva podľa národnosti (2001):
 Kultúra a zaujímavosti
 Stavby
 Pamiatky
 Katolícky kostol sv. Kríža
 Bol postavený v rokoch 1882 až 1885 v pseudorománskom slohu podľa projektu inž. J. Kepplera zo SNV. Jednolodie s polygonálnym uzáverom a predstavanou dvojpodlažnou vežou. Presbytérium je zaklenuté konchou, loď pruskou klenbou. Fasády sú celkom hladké. Hlavný oltár je pseudorománskeho slohu a pochádza z roku 1926. Bočné oltáre (Lurdskej P. Márie, sv. Klimenta pápeža, patróna baníkov), kazateľnica, krstiteľnica a organ sú v pseudorománskom a pseudogotickom slohu z konca 19.stor. voľný obraz Kalvárie z bývalého hlavného oltára od A. Springera z roku 1885. Zvon z roku 1767 (prenesený z Markušoviec).
 Kaplnka sv. Jána Nepomuckého
 Bola postavená v klasicistickom slohu v 19.stor.. je obdĺžnikového pôdorysu, zaklenutá valenou klenbou. Na murovanej menze stojí menšia socha svätca.
 Pomníky
 Pomník obetiam vojenského nešťastia, kedy sa zrazili dve stíhačky Mig-29 na sedle Grajnár. Jeden z pilotov zahynul.
 Šport
 V obci Hnilčík je športom číslo 1 futbal.
 Hospodárstvo a infraštruktúra
 Farský úrad
 Rímskokatolícky úrad
 Duchovný správca –
 Školstvo
 Materská škola – Hnilčík 39
 Osobnosti
 Pavol Rozlozsnik (24. 12. 188028. 8. 1940)
 významný geológ
 František Hadri-Drevenický (13. 6. 190511. 11. 1961)
 kňaz, básnik, regionálny historik, etnograf
 Ján Kovalčík (22. 5. 18344. 1. 1902)
 učiteľ, publicista a básnik, národný buditeľ
 Doc. PhDr. František Matúš (13. 10. 1936)
 vysokoškolský pedagóg, významný muzikológ a historik hudby
 PhDr. Marián Servátka, CSc. (7. 11. 1951)
 publicista, vysokoškolský pedagóg, diplomat, veľvyslanec SR v Poľsku a vo Vatikáne
 Ing. Marián Jančura, CSc. (19. 6. 1952)
 geológ, publicista, miestny historik
 Miloš Greisel,
 horolezec, cestovateľ, fotograf
 Referencie
 Externé odkazy
 Hnilčík
 oficiálne stránky obce
 Bindt
 Obce okresu Spišská Nová Ves