type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52014PC0043
 Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o strukturnim mjerama kojima se poboljšava otpornost kreditnih institucija EU-a /* COM/2014/043 final - 2014/0020 (COD) */
 OBRAZLOŽENJE
 1. KONTEKST PRIJEDLOGA
 Od početka financijske krize Europska
 unija („Unija”) i njezine države članice aktivno rade na temeljitoj
 reformi propisa u području financijskog sektora i nadzora nad njime.
 Unija je u području bankarstva pokrenula
 određeni broj reformi radi uspostave sigurnijeg, stabilnijeg,
 transparentnijeg i odgovornijeg financijskog sustava, koji je povoljan za
 gospodarstvo i za cijelo društvo. No bankarski sektor Unije i dalje je golem u
 apsolutnim (42,9 bilijuna EUR) i relativnim vrijednostima (približno 350 %
 BDP-a Unije). Pojedinačna veličina najvećih banaka Unije u
 pogledu imovine približno je jednaka iznosu BDP-a njihove matične države.
 Te su banke i dalje prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje, prevelike
 su za spašavanje i presložene za rješavanje.
 U tom je kontekstu u studenome 2011.
 povjerenik Barnier najavio osnivanje stručne skupine na visokoj razini
 (HLEG), čija je zadaća ocijeniti potrebu strukturne reforme
 bankarskog sektora Unije i kojom predsjeda guverner finske središnje banke
 Erkki Liikanen[1].
 Izvješće je objavljeno u listopadu 2012., a u njemu se navodi da je
 restrukturiranje banaka potrebno kako bi se nadopunile postojeće reforme i
 preporučuje se obvezno razdvajanje trgovanja za vlastiti račun i
 ostalih visokorizičnih djelatnosti trgovanja u zaseban pravni subjekt
 unutar bankarske grupe. Razdvajanje bi bilo obvezno samo za one banke u kojima
 djelatnosti koje se razdvajaju čine značajan udio poslovanja banke.[2] Europski parlament
 donio je velikom većinom 3. srpnja 2013. izvješće na vlastitu
 inicijativu naslovljeno „Reformiranje strukture bankarskog sektora EU-a”[3],u kojem se pozdravljaju
 mjere strukturnih reformi na razini Unije kako bi se riješili problemi banaka
 „koje su prevelike da bi dopustilo njihovo propadanje”[4].
 Riječ je o prijedlogu koji je
 ključan dio odgovora EU-a na rješavanje problema povezanih s bankama koje
 su prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje. Cilj mu je spriječiti
 da se ostvare preostali neupravljani rizici u bankarskom sustavu Unije. Njime
 će se ukloniti umjetno povećanje bilanci banaka, osobito
 špekulativnih djelatnosti, čime će se smanjiti rizik od toga da
 porezni obveznici moraju snositi troškove spašavanja posrnulih banaka kao i
 troškovi i složenost bilo kojeg postupka rješavanja kada to bude potrebno. Ovim
 se prijedlogom značajno nadopunjuje i Direktiva o uspostavi okvira za
 oporavak i rješavanje kreditnih institucija i investicijskih društava („BRRD”).[5]
 Strukturna reforma dosad nije bila dio plana o
 međunarodnoj reformi koji su usuglasile članice skupine G20. No u
 okviru nekih nacionalnih zakonodavstava donesene su ili predložene mjere
 rješavanja prethodno navedenih problema. Neke države članice
 (Njemačka, Francuska, Ujedinjena Kraljevina i Belgija) pokrenule su
 zadnjih godina inicijative o reformi. Sjedinjenje Države nedavno su donijele
 tzv. „Volckerovo pravilo”, kojim se bankama zabranjuje trgovanje za vlastiti
 račun. Nadalje, međunarodne organizacije zahtijevaju globalnu
 raspravu o strukturama banaka i poslovnim modelima. Uzimajući u obzir
 rastući broj inicijativa o reformama u tom području te kako bi se
 spriječilo preklapanje ili neusklađenost mjera koje utječu na
 međunarodno aktivne banke, u okviru nedavnog sastanka na vrhu čelnici
 skupine G20 zatražili su od odbora za financijsku stabilnost ocjenu
 prekograničnih usklađenosti i utjecaja strukturne reforme bankarskog
 sustava na svjetsku financijsku stabilnost. Ovim se prijedlogom uzimaju osobito
 u obzir i sve izraženija međunarodna nastojanja usklađivanja te se
 priznaje da je potrebno spriječiti mogućnosti regulatornih arbitraža.
 Ovaj prijedlog izravno je povezan s
 prijedlogom o rješavanju još jedne mogućnosti širenja financijske zaraze –
 to jest, povezanost sudionika na tržištu, uključujući sistemske
 banke, u okviru transakcija financiranja vrijednosnih papira. U Zelenoj knjizi
 o usporednom bankarskom sustavu koju je Komisija objavila 19. ožujka 2012.[6] utvrđuje se da bi
 se zbog strožeg reguliranja banaka znatan dio bankarskih djelatnosti mogao
 izdvojiti iz okvira tradicionalnog bankarskog sustava i usmjeriti prema
 usporednom bankarskom sustavu, koji se definira kao sustav kreditnog
 posredovanja koji obuhvaća subjekte i djelatnosti izvan redovnog
 bankarskog sustava[7].
 EP je donio 20. studenoga 2012. rezoluciju o usporednom bankarskom sustavu[8], u kojoj se naglašava
 da je potrebno osigurati veću transparentnost u strukturi i djelatnostima
 financijskih institucija te nadzornim tijelima omogućiti uvid u razinu
 djelatnosti usporednog bankarskog sustava, kao što su ugovori o ponovnoj kupnji
 imovine i pozajmljivanje vrijednosnih papira. Komisija je u svojoj Komunikaciji
 o usporednom bankarskom sustavu[9]
 od 4. rujna 2013. naglasila da će jačanje transparentnosti
 transakcija financiranja vrijednosnih papira, kao što su ugovori o ponovnoj
 kupnji imovine, kreditiranje vrijednosnih papira, druge slične transakcije
 i rehipotekiranje, biti ključno za nadzor rizika u vezi s povezanošću
 s usporednim sustavom, prekomjernim zaduživanjem i procikličkim
 ponašanjem.
 U preostalom dijelu ovog objašnjenja iznosi se
 postojeći prijedlog o strukturnom razdvajanju kreditnih institucija.
 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA
 ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UČINKA
 U nekoliko navrata provedeno je savjetovanje s
 dionicima. Stručna skupina na visokoj razini susrela se tijekom svojeg
 mandata s raznim dionicima te je održala javno savjetovanje u kojem su
 sudjelovale banke, poslovni klijenti, malim ulagatelji i njihova udruženja.[10] U listopadu 2012.
 Komisija je održala i savjetovanje sa zainteresiranim stranama.[11] O strukturnoj reformi
 banaka i potrebi usklađenog djelovanja na razini Uniji raspravljalo se i s
 državama članicama.
 Tijekom pripreme ocjene učinka Komisija
 je u proljeće 2013. održala dodatno javno savjetovanje sa zainteresiranim
 stranama u okviru kojeg je zatražila od banaka da prikažu učinak
 različitih vrsta mogućnosti strukturne reforme.[12] 500 odgovora
 zaprimljenih u okviru savjetovanja ukazalo je na podjelu između banaka s
 jedne strane te klijenata i nebankarskih financijskih subjekata s druge strane.
 Banke su u velikoj mjeri bile protiv strukturnog razdvajanja, dok su ga ostali
 većinom podržali. Stajališta ostalih kategorija bila su pretežito
 uravnotežena.
 Radna skupina službi osnovana je u ožujku
 2013., a čine je predstavnici iz glavnih uprava COMP, ECFIN, EMPL, ENTR,
 JUST, MARKT, SG, SJ, TAXUD i JRC. Skupina se sastala u ožujku, travnju i rujnu
 2013. te podržala rad na ocjeni učinka.
 Nacrt ocjene učinka dostavljen je Odboru
 Komisije za ocjenu učinka 19. rujna 2013. te se o njemu raspravljalo 16.
 listopada 2013. Odbor za ocjenu učinka objavio je 18. listopada 2013.
 svoje preporuke o poboljšanju ocjene učinka. Glavne preporuke bile su
 sljedeće: i. poboljšati opis problema i temeljnog scenarija, ii. bolje
 opisati i objasniti mogućnosti reforme, iii. bolje ocijeniti učinke i
 bolje dokazati učinkovitost preuzetih mogućnosti reforme, iv. bolje
 prikazati stajališta dionika i v. dodati glosar. Službe Komisije dostavile su
 18. prosinca 2013. revidiranu ocjenu učinka, čemu je priložen i
 zaseban dokument u kojem se Odboru za ocjenu učinka objašnjava način
 ugradnje preporuka. Odbor za procjenu učinka izdao je 15. siječnja
 2013. pozitivno mišljenje, a istodobno je preporučio daljnja poboljšanja,
 zahtijevajući osobito bolju analizu objašnjenja predloženih mjera,
 alternativnih mogućnosti reforme, učinka i stajališta dionika u
 odnosu na mjere transparentnosti koje su uvedene tek u ponovno dostavljenoj
 konačnoj verziji ocjene učinka. Odbor je preporučio i daljnje
 jačanje mogućnosti strukturne reforme, ocjene učinka i
 učinkovitosti preuzetih mogućnosti reforme. U konačnoj verziji
 ocjene učinka znatno se produbila analiza mjera reforme transparentnosti
 te su se podrobnije razradile ostale dvije preporuke Odbora za ocjenu
 učinka.
 U pogledu troškova i koristi ovog prijedloga,
 ocjena učinka u kontekstu ovog prijedloga uključivala je kvalitativnu
 analizu i kvantitativno modeliranje. U ocjeni učinka zaključeno je da
 su implicitne subvencije znatne, iako one ovise o veličini banke i razini
 povezanosti banke. Uzimajući u obzir očite koristi raznolikosti
 bakarskih modela u Europi, ovim se prijedlogom želi osigurati osjetljiva
 ravnoteža između sprječavanja sistemskog rizika i financiranja
 održivog gospodarskog rasta.
 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 3.1. Pravna osnova i
 supsidijarnost
 Pravnu
 osnovu ove Uredbe čini članak 114. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju
 Europske unije (UFEU), kojim se dopušta donošenje mjera za usklađivanje
 nacionalnih odredaba u cilju uspostave i dobrog funkcioniranja unutarnjeg
 tržišta.
 Ujednačenim
 propisima o strukturi banka poboljšat će se financijska stabilnost unutar
 Unije, unaprijediti integracija financijskih tržišta, olakšati propisno
 rješavanje i oporavak grupa, poboljšati prekogranično pružanje usluga i
 olakšati poslovni nastan u drugim državama članicama, smanjiti narušavanje
 tržišnog natjecanja i spriječiti regulatorna arbitraža.
 Neke
 su države članice predložile ili donijele mjere strukturne reforme
 nacionalnih bankarskih sustava. Zbog neujednačenih nacionalnih propisa
 čiji ciljevi nisu usklađeni s mehanizmima predviđenima ovom
 Uredbom niti su im istovjetni, povećavaju se mogućnosti narušavanja
 kretanja kapitala i odluka o ulaganjima. Ako se ne donese pristup na razini
 Unije, banke će morati svoju strukturu i djelatnosti prilagoditi
 nacionalnim okvirima, čime će postati složenije te će se
 povećati rascjepkanost.
 Zbog
 neujednačenih nacionalnih propisa oslabila bi i nastojanja u vezi s
 donošenjem jedinstvenih propisa primjenjivih na unutarnjem tržištu i uspostavom
 učinkovite bankarske unije jer bi se njima ograničila djelotvornost
 jedinstvenog nadzornog mehanizma (SSM)[13] i budućeg jedinstvenog
 mehanizma rješavanja (SRM).[14]
 Neujednačenim propisima otežalo bi se i upravljanje prekograničnim
 institucijama te bi ono bilo i skuplje.
 Usklađivanjem na razini Unije
 predviđenim ovom Uredbom može se osigurati da se na bankarske grupe Unije,
 od kojih mnoge posluju u nekoliko država članica, primjenjuje
 zajednički okvir strukturnih zahtjeva, čime se osiguravaju
 ujednačeni uvjeti, smanjuje regulatorna složenost, izbjegavaju neopravdani
 troškovi, promiče daljnja integracija tržišta Unije te se pridonosi
 ukidanju mogućnosti regulatorne arbitraže
 U skladu s ciljevima doprinosa
 funkcioniranju unutarnjeg tržišta, država članica koja je prethodno
 donijela propise kojima se kreditnim institucijama koje primaju depozite od
 građana i malih i srednjih poduzeća zabranjuje bavljenje
 djelatnošću trgovanja ulaganjima u svojstvu nalogodavca i držanje imovine
 za trgovanje od Komisije može zatražiti da kreditnoj instituciji na koju se
 primjenjuje nacionalno zakonodavstvo usklađeno s odredbama poglavlja III.
 (razdvajanje određenih djelatnosti trgovanja) odobri odstupanje od
 odredaba utvrđenih tim poglavljem. Time bi se državama članicama koje
 su već počele primjenjivati istovrijedne mjere omogućilo da izbjegnu
 skupo usklađivanje postojećih, djelotvornih odredaba s ovim
 odredbama. Kako bi se osiguralo da se nacionalnim propisima ne ugrozi cilj
 funkcioniranja unutarnjeg tržišta, ciljevi nacionalnih propisa moraju biti isti
 kao ciljevi utvrđeni ovim prijedlogom. Nacionalnim pravnim, nadzornim i
 provedbenim okvirom mora se osigurati da kreditne institucije poštuju pravno
 obvezujuće zahtjeve koji su usklađeni s ovim prijedlogom.
 U ovom se prijedlogu uzimaju u obzir
 brzo rastuća financijska tržišta i financijske inovacije, kao i razvoj
 regulatornih i nadzornih okvira u Uniji. Kako bi se osigurao učinkovit i
 dosljedan nadzor i razvoj jedinstvenih propisa u bankarskom sektoru, ovim se
 prijedlogom predviđa važna uloga za Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo
 (EBA). Nadležna tijela savjetovat će se s EBA-om prilikom donošenja
 određenih odluka kako je utvrđeno ovim prijedlogom, a EBA će
 pripremiti nacrt regulatornih i provedbenih tehničkih standarda te će
 izvješća dostaviti Komisiji. To je osobito važno u situacijama opisanima u
 člancima 9., 10., 13. i 21.
 3.2. Proporcionalnost
 Na temelju načela proporcionalnosti
 utvrđenog člankom 5. UEU-u sadržaj i oblik djelovanja Unije ne bi
 trebao prijeći ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva Ugovora.
 Prijedlogom Uredbe velikim kreditnim
 institucijama Unije i bankarskim grupama zabranjuje se obavljanje trgovanja za
 vlastiti račun i određenih povezanih djelatnosti.
 Razdvajanje vlasništva mogao bi biti
 najučinkovitiji način strukturne reforme u pogledu ostvarenja
 posebnih ciljeva lakšeg rješavanja i ograničenja moralnog hazarda, sukoba
 interesa i loše raspodjele kapitala i sredstava. Moguće koristi zabrane
 trgovanja za vlastiti račun bile bi osobito važne u pogledu smanjivanja
 rizika, složenosti, međusobne povezanosti i sukoba interesa. No u pogledu
 izazova povezanih s otežanim razlikovanjem trgovanja za vlastiti račun i
 sličnih djelatnosti trgovanja, osobito održavanja tržišta, uskom
 definicijom djelatnosti na koje se primjenjuje zabrana naglašava se
 proporcionalnost mjere. Opravdano je isključivanje manjih banaka iz
 područja primjene zabrane zbog toga što bi takva zabrana mogla imati
 nerazmjerne učinke na te banke u slučaju da ih se prisili da prodaju
 dijelove svojih portfelja.
 Na temelju predložene Uredbe od nadležnih
 tijela zahtijeva se i da provedu sustavnu reviziju ostalih određenih
 djelatnosti – prije svega održavanja tržišta, ulaganja u
 sekuritizaciju/sponzoriranje sekuritizacije i trgovanja određenim
 izvedenicama. Riječ je o djelatnostima za koje se smatra da postoji veliki
 rizik od trgovanja za vlastiti račun unatoč zabrani, što bi moglo
 prouzročiti rizike za stabilnost temeljne kreditne institucije i
 financijskog sustava Unije. Nadležno tijelo ovlašteno je zatražiti
 razdvajanje. Ovlast zahtijevanja razdvajanja ne uvodi se kao bjanko-mjera,
 već nadležno tijelo može donijeti vlastitu odluku korištenjem skupa
 usklađenih parametara. Nadležno tijelo obvezno je izvršiti razdvajanje
 samo u određenim okolnostima kada rizici premašuju razine utvrđene
 korištenjem usklađenih parametara. Taj se pristup smatra razmjernim jer se
 razdvajanje uvodi samo uz određene uvjete te nakon temeljite revizije
 učinka tih djelatnosti na profil rizika i postupanje temeljne kreditne
 institucije.
 Predložena Uredba namijenjena je velikim
 kreditnim institucijama i bankarskim grupama. Budući da je glavna svrha
 prijedloga riješiti preostale sistemske rizike u financijskom sustavu Unije,
 primjena mjera iz prijedloga na sve kreditne institucije bila bi nerazmjerna te
 bi mogla uzrokovati neopravdane troškove, osobito za manje kreditne
 institucije.
 Kreditne institucije koje su izvan pragova
 utvrđenih predloženom Uredbom ne podliježu predviđenim strukturnim
 mjerama. To znači da države članice ili nadležna tijela mogu
 odlučiti da se slične mjere primjenjuju i na manje kreditne
 institucije.
 Predloženom Uredbom poštuju se temeljna prava
 i uzimaju u obzir načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim
 pravima, posebno pravo na zaštitu osobnih podataka, slobodu poslovanja, pravo
 na djelotvorna pravna sredstva i pošteno suđenje, a njezina provedba mora
 biti u skladu s tim pravima i načelima.
 3.3. Detaljno objašnjenje
 prijedloga
 U ovom odjeljku opisuju se glavne
 značajke ove uredbe.
 3.3.1. Ciljevi i predmet strukturnog
 razdvajanja
 Cilj je predložene Uredbe poboljšati
 financijsku stabilnost Unije strukturnom reformom velikih banaka i time
 nadopuniti financijske regulatorne reforme koje se već provode na razini
 Unije. Člankom 1. utvrđuju se svrha i ciljevi reforme.
 Člankom 2. utvrđuje se predmet, a to
 je utvrđivanje pravila o strukturnim promjenama banaka koje su prevelike
 da bi se dopustilo njihovo propadanje.
 3.3.2. Područje primjene
 U članku 3. navodi se da se predložena
 Uredba primjenjuje na banke koje ispunjuju određene kriterije i premašuju
 određene pragove:
 (1)
 zahtjevi se primjenjuju na banke za koje se smatra
 da imaju globalnu sistemsku značajnost.
 (2)
 zahtjevi se primjenjuju na banke koje premašuju
 određene pragove u razdoblju od tri uzastopne godine: (a) vrijednost
 ukupne imovine banke veća je od 30 milijardi eura[15] i (b) vrijednost
 ukupne imovine i obveza za trgovanje banke premašuje 70 milijardi eura ili
 10 posto ukupne imovine.
 U člancima 22. i 23. navode se daljnje
 pojedinosti o načinima izračuna za djelatnosti trgovanja (kako bi
 nadležna tijela mogla obaviti preispitivanje na temelju kojeg se može provesti
 razdvajanje od kreditne institucije). Budući da je strukturna reforma
 banaka usmjerena na bankarske djelatnosti, člankom 23. stavkom 2.
 utvrđuje se da se u slučaju financijskih konglomerata djelatnosti
 društava za osiguranje i nefinancijskih društava ne smiju uključivati u
 izračun.
 Predložena Uredba primjenjivat će se na
 kreditne institucije Unije i njihova matična društva iz EU-a, njihova
 društva kćeri i podružnice, uključujući i one u trećim
 zemljama. Primjenjivat će se i na podružnice i društva kćeri banaka
 s poslovnim nastanom u trećim zemljama, a koje se nalaze u EU-u. Takva
 primjena na širem prostornom području opravdana je radi osiguravanja
 ujednačenih uvjeta i sprječavanja prijenosa djelatnosti izvan Unije u
 cilju izbjegavanja tih zahtjeva. No inozemna društva kćeri banaka iz Unije
 i podružnice u EU-u inozemnih banaka mogli bi se izuzeti od primjene pravila
 ako se na njih primjenjuju istovjetna pravila o razdvajanju (članci 4. i
 27.). Člankom 4. stavkom 2. predviđa se još jedno moguće
 izuzeće: nadzorna tijela ovlaštena su izuzeće od razdvajanja
 primijeniti na inozemna društva kćeri grupa s neovisnom, geografski
 decentraliziranom strukturom čija se strategija rješavanja temelji na
 pristupu u kojem rješavanje provodi više nadležnih tijela.
 Primjenom zahtjeva za razdvajanje na cijelu
 globalnu grupu društava, neovisno o geografskom sjedištu, ukida se
 mogućnost izbjegavanja propisa o razdvajanju prijenosom određenih
 djelatnosti izvan Unije. Osim toga, istovjetnim okvirom u trećim zemljama
 kojim se nadopunjuje šira prostorna primjena smanjuju se mogući
 izvanteritorijalni problemi u pogledu nadležnosti trećih zemalja.
 Nametanjem obveze inozemnim bankama da razdvoje svoje djelatnosti u Uniji osiguravaju
 se ujednačeni uvjeti na unutarnjem tržištu te se time rizik narušavanja
 poštenog tržišnog natjecanja svodi na minimum.
 3.3.3. Zabrana trgovanja za vlastiti
 račun (poglavlje II.)
 Člankom 6. stavkom 1. predložene Uredbe
 predviđa se da se kreditna institucija i subjekti iz iste grupe ne smiju
 baviti trgovanjem za vlastiti račun financijskim instrumentima i robom.
 Iako dosljedni podatci na razini Unije u pogledu posebnih bankarskih
 djelatnosti nisu dostupni u dostatnoj mjeri, raspoloživim dokazima potvrđuje
 se da trgovanje za vlastiti račun čini ograničeni dio bilance
 banaka.[16]
 No na temelju istih dokaza očito je da je udjel te vrste trgovanja bio
 znatan prije krize te da se u nedostatku regulatorne intervencije ne može
 isključiti njegov ponovni rast u budućnosti.
 Teško je definirati trgovanje za vlastiti
 račun i razlikovati ga od održavanja tržišta. Na temelju članka 5.
 stavka 4., kojim se usko definira trgovanje za vlastiti račun, zabranile
 bi se djelatnosti ureda, jedinica ili odjela za trgovanje odnosno
 pojedinačnih operatera za trgovanje koji se posebno bave zauzimanjem
 pozicija za stjecanje dobiti za vlastiti račun i bez povezanosti s
 poslovanjem s klijentima ili za potrebe zaštite subjekta od rizika.
 Člankom 6. stavkom 2. objašnjava se da se
 zabrana ne primjenjuje ako kreditne institucije na koje se primjenjuje
 predložena Uredba, kako je definirano člancima 3. i 4., imaju posebne
 strukture koje obavljaju poslove kupnje i prodaje instrumenata za održavanje
 tržišta za potrebe upravljanja gotovinom. Izuzeće od zabrane primjenjuje
 se i na trgovanje državnim obveznicama iz Unije (članak 6. stavak 2.
 točka (a)) radi sprječavanja negativnih posljedica na tim
 ključnim tržištima. To izuzeće odraz je izuzeća za trgovanje
 državnim obveznicama koje je predviđeno u vezi s ocjenjivanjem djelatnosti
 (članak 8. stavak 2.).
 Iako bi se načelno zabrana trgovanja za
 vlastiti račun mogla primjenjivati na sve banke, predlaže se primjena
 zabrane samo na banke iz članka 3. Kako bi se banke spriječilo da
 izbjegnu zabranu npr. vlasništvom ili ulaganjima u fondovima za omeđivanje
 rizika, člankom 6. stavkom 1. točkom (b) utvrđuje se da se
 bankama koje podliježu zabrani trgovanja za vlastiti račun zabranjuje i
 ulaganje u fondove za omeđivanje rizika ili imanje udjela u tim fondovima
 (ili certifikate /izvedenice povezane s njima) ili u subjektima koji se bave
 trgovanjem za vlastiti račun ili sponzoriranjem fondova za omeđivanje
 rizika. Izuzeće od zabrane primjenjuje se na zatvorene fondove koji ne
 koriste financijsku pologu – prvenstveno fondove vlasničkih ulaganja u
 društva koja ne kotiraju na burzi, fondove poduzetničkog kapitala i
 fondove za socijalno poduzetništvo – zbog njihove uloge u potpori financiranju
 realnog gospodarstva (članak 6. stavak 3.). Kreditne institucije na koje
 se primjenjuje te zabrane i dalje će moći pružati bankarske usluge/f
 skrbničke usluge čuvanja vrijednosnih papira fondovima za
 omeđivanje rizika.
 3.3.4. Moguće razdvajanje
 određenih djelatnosti trgovanja (poglavlje III.)
 Banke se bave ostalim djelatnostima trgovanja i
 ulaganja, uključujući održavanje tržišta, pozajmljivanje fondovima
 poduzetničkog kapitala i fondovima vlasničkih ulaganja, ulaganje u
 rizične sekuritizacije i njihovo sponzoriranje, prodaja izvedenica i
 trgovanje njima itd. Bankarske grupe moći će se i dalje baviti tim
 ostalim djelatnostima ovisno o procjeni nadležnog tijela koje će imati
 obvezu preispitivanja djelatnosti trgovanja te će imati ovlasti (kao i
 obvezu u određenim okolnostima) razdvojiti podskup djelatnosti (održavanje
 tržišta, rizične sekuritizacije, složene izvedenice) ako se premaše
 pragovi određenih parametara. Time se izbjegava rizik od toga da bi
 banke mogle izbjeći zabranu iz članka 6. na način da se bave
 skrivenim trgovanjem za vlastiti račun i da nezabranjene djelatnosti
 trgovanja postanu preznačajne ili da imaju preveliki dio duga. U skladu s
 temeljnim načelom predložene Uredbe „subjekti koji primaju depozite”
 unutar bankarske grupe mogu se baviti tim djelatnostima samo ako nadležno
 tijelo ne odluči da se te djelatnosti trebaju obavljati u okviru drugog
 subjekta za trgovanje.
 3.3.4.1. Opseg djelatnosti koje
 podliježu razdvajanju
 U članku 8. općenito se definiraju
 djelatnosti trgovanja kao one djelatnosti koje nisu npr. primanje depozita
 prihvatljivih za osiguranje depozita, pozajmljivanje, usluge platnog prometa u
 poslovanju s malim klijentima i niz drugih djelatnosti. Na temelju članka
 8. stavka 2. izuzeće od obveze preispitivanja i razdvajanja primjenjuje se
 na državne obveznice iz Unije. To je izuzeće u skladu s aktualnom primjenom
 nultih pondera rizika na temelju Uredbe i Direktive o kapitalnim zahtjevima[17] (CRR/CRDIV). Ipak, u
 članku 8. stavku 3. navodi se da Komisija delegiranim aktima može
 izuzeće primjenjivati i na državne obveznice izvan Unije ako se ispune
 određeni uvjeti.
 3.3.4.2. Obveza preispitivanja
 djelatnosti
 Na temelju predložene Uredbe nadležno tijelo
 obvezno je preispitati djelatnosti trgovanja banaka koje premašuju pragove,
 uključujući osobito tri djelatnosti koje su posebno povezane s
 trgovanjem za vlastiti račun te su stoga podložne skrivenom trgovanju za
 vlastiti račun (održavanje tržišta) ili su imale ključnu ulogu
 tijekom financijske krize (npr. ulaganje u rizične sekuritizacije i
 njihovo sponzoriranje te trgovanje izvedenicama osim onima koje su dopuštene za
 potrebe razboritog upravljanja rizikom). Nadležna tijela ocijenit će te
 djelatnosti na temelju određenih parametara koji će se uskladiti
 korištenjem podataka nadzornih tijela. Parametri se odnose na relativnu
 veličinu, financijsku polugu, složenost, profitabilnost, povezani tržišni
 rizik kao i međusobnu povezanost (članak 9. stavak 2.) Kako bi se
 osiguralo dosljedno mjerenje i primjena tih parametara, na temelju članka
 9. stavka 1. EBA-i je povjereno sastavljanje obvezujućih provedbenih
 tehničkih standarda koje donosi Komisija.
 3.3.4.3. Ovlasti za razdvajanje
 U članku 10. stavku 1. navodi se da
 nadležna tijela mogu zahtijevati razdvajanje ako se utvrdi da su djelatnosti
 trgovanja banaka (održavanje tržišta, ulaganja u rizične sekuritizacije i
 njihovo sponzoriranje te trgovanje određenim izvedenicama) i povezani
 rizici premašili određene pragove te ispunjuju određene uvjete
 povezane s parametrima. Ako banka nadležnim tijelima dokaže da se tim
 djelatnostima ne ugrožava financijska stabilnost Unije, uzimajući u obzir
 ciljeve predložene Uredbe, nadležno tijelo može odlučiti da neće
 zahtijevati razdvajanje.
 U članku 10. stavku 2. navodi se da
 nadležno tijelo može, uzimajući u obzir ciljeve predložene Uredbe,
 zatražiti razdvajanje određene djelatnosti trgovanja ako smatra da se
 dotičnom djelatnošću ugrožava financijska stabilnost banke ili
 Unije.
 Nadležno tijelo savjetuje se s EBA-om prije
 donošenja odluka iz članka 10. i o svojoj konačnoj odluci
 obavješćuje EBA-u.
 Na temelju članka 10. stavka 5. Komisija
 je ovlaštena donijeti delegirani akt kojim se određuju razina parametara
 koja se ne smije premašiti i uvjeti za primjenu razdvajanja,
 uključujući broj parametara čije se razine moraju premašiti.
 Nadalje, Komisija je ovlaštena odrediti za koju se vrstu sekuritizacije smatra
 da ne predstavlja rizik financijskoj stabilnosti u skladu s popisom kriterija
 te je stoga temeljna kreditna institucija može provoditi.
 3.3.4.4. Upravljanje vlastitim rizicima
 banaka (upravljanje riznicom)
 Ako se ostvari daljnje razdvajanje, člankom
 11. stavkom 1. utvrđuje se da banka koja prima depozite može i dalje
 upravljati vlastitim rizicima. No upravljanje riznicom može dovesti do
 trgovanja za vlastiti račun, a kako upravljanje likvidnošću
 uključuje zauzimanje određenih špekulativnih pozicija, na to se
 trebaju primjenjivati određene zaštitne mjere.
 3.3.4.5. Pružanje usluga upravljanja
 rizicima klijentima
 Člankom 12. utvrđuje se da temeljna
 kreditna institucija i dalje može prodavati određene proizvode upravljanja
 rizicima (npr. izvedenice) nefinancijskim, nebankarskim klijentima. No zbog
 prodaje izvedenica klijentima banka je izložena većim rizicima, zbog
 čega njezino rješavanje može biti složenije te stoga podliježe
 različitim razinama zaštitnih mjera i kontrole. Kako bi se riješili ti rizici,
 utvrđeno je da temeljna kreditna institucija može kamatne, valutne,
 kreditne i robne izvedenice te izvedenice iz emisijskih kvota prihvatljive za
 poravnanje preko druge ugovorne strane, prodati svojim nefinancijskim
 klijentima, društvima za osiguranje i institucijama za strukovno mirovinsko
 osiguranje, ali samo radi zaštite od kamatnog rizika, valutnog rizika,
 kreditnog rizika, robnog rizika i rizika od emisijskih kvota i ako pozicijski
 rizik koji iz toga proizlazi ne premašuje određene pragove. Priznavanjem
 određenih izvedenica potiču su banke da standardiziraju te izvedenice
 te je ono u skladu s ciljevima politike iz Uredbe o strukturi europskog tržišta
 („EMIR”).[18]
 3.3.4.6. Pravila o razdvajanju
 djelatnosti trgovanja
 Ako nadležna tijela zahtijevaju razdvajanje
 prethodno navedenih djelatnosti trgovanja i ako te djelatnosti ostanu unutar
 bakarske grupe, te se djelatnosti trebaju prenijeti na zaseban pravni subjekt
 („subjekt za trgovanje”). Radi osiguravanja djelotvornog razdvajanja potrebno
 je ograničiti pravnu, ekonomsku, upravljačku i operativnu povezanost
 tog subjekta s ostatkom grupe. U članku 13. stavku 3. navodi se da se u
 slučaju razdvajanja grupa mora organizirati u obliku homogenih
 funkcionalnih podgrupa s temeljnom kreditnom institucijom s jedne strane i
 ostalim subjektima za trgovanje s druge strane. Člankom 13. stavcima 5. do
 13. predložene Uredbe utvrđuju se uvjeti koji se primjenjuju na jasno
 razdvajanje u pogledu pravne, ekonomske, upravljačke i operativne
 povezanosti. Nakon razdvajanja bonitetni zahtjevi iz tih članaka trebali
 bi se primjenjivati na pojedine podgrupe na pojedinačnoj ili
 potkonsolidiranoj osnovi.
 Nadalje, člankom 13. stavkom 11.
 predviđaju se odstupanja od CRR-a u smislu odstupanja od određenih
 zahtjeva kako bi se osiguralo da se bonitetni zahtjevi (regulatorni kapital,
 likvidnost i objava) primjenjuju na pojedine podgrupe na potkonsolidiranoj
 osnovi. Grupe koje su priznate kao uzajamne institucije, zadruge, štedne
 institucije ili slično bave se rizičnim djelatnostima trgovanja i
 stoga podliježu zahtjevima iz ovog prijedloga. No te institucije imaju vrlo
 specifičnu vlasničku i ekonomsku strukturu te imaju važnu ulogu u
 financiranju lokalnog i regionalnog gospodarstva. Zbog primjene pravila o
 razdvajanju mogle bi biti potrebne dalekosežne promjene u strukturnoj
 organizaciji tih subjekata. To bi moglo biti nerazmjerno u odnosu na koristi
 ako bi zbog toga ti subjekti morali potpuno promijeniti svoj korporativni
 identitet. Stoga nadležno tijelo može odlučiti da temeljna kreditna institucija
 koja ispunjuje zahtjeve utvrđene člankom 49. stavkom 3. točkama
 (a) ili (b) Uredbe (EU) br. 575/2013 može imati instrumente kapitala ili
 glasačka prava u subjektu za trgovanje ako nadležno tijelo smatra da je
 imanje tih instrumenata kapitala ili glasačkih prava neophodno za
 funkcioniranje grupe i da je temeljna kreditna institucija poduzela dostatne
 mjere kako bi primjereno ublažila odgovarajuće rizike.
 Važan dio ekonomskog razdvajanja temeljne
 kreditne institucije i subjekta za trgovanje odnosi se na ograničenja
 velikih izloženosti. U skladu s time propisuju se pravila u člancima 14.
 do 17. Ta se pravila odnose na unutargrupne i izvangrupne, pojedinačne i
 ukupne velike izloženosti.
 3.3.4.7. Plan za razdvajanje
 Prije samog razdvajanja djelatnosti trgovanja
 dotične banke obvezne su nadležnim tijelima dostaviti plan za razdvajanje.
 Člankom 18. predviđa se da nadležno tijelo treba odobriti taj plan te
 po potrebi može zatražiti izmjene tog plana ili donijeti vlastiti plan za
 razdvajanje u slučaju nedjelovanja dotične banke.
 3.3.4.8. Suradnja između nadležnih
 tijela i mjerodavnih tijela za rješavanje
 BRRD-om se predviđa da nadležna tijela za
 rješavanje mogu, u okviru planiranja rješavanja, od banaka zatražiti provedbu
 strukturnih promjena (npr. njihove pravne i organizacijske strukture) ako
 nadležno tijelo smatra da je potrebno riješiti prepreke djelotvornom
 rješavanju. Iako se predloženom Uredbom utvrđuje širi niz ciljeva koji su
 izvan okvira rješavanja, potrebno je osigurati da se odgovarajuća nadležna
 tijela međusobno povežu. Na temelju članka 19., ako nadležno tijelo
 odluči zatražiti razdvajanje, ono mora obavijestiti nadležna tijela za
 rješavanje (članak 19. stavak 1.) i uzeti u obzir sve postojeće ili
 prethodne procjene rješivosti koje provode nadležna tijela za rješavanje u
 skladu s člancima 13. i 13.a BRRD-a. Prilikom procjene rješivosti
 institucije nadležno tijelo za rješavanje mora uzeti u obzir objavu odluke o
 razdvajanju koju je donijelo nadležno tijelo.
 3.3.4.9. Djelatnosti koje su zabranjene
 subjektu za trgovanje
 Člankom 20. predviđa se da subjekt
 za trgovanje ne smije obavljati određene djelatnosti trgovanja. To se
 odnosi na primanje depozita prihvatljivih za zaštitu na temelju sustava
 osiguranja depozita i pružanje usluga platnog prometa u poslovanju s malim
 klijentima, kako je definirano Direktivom o uslugama platnog prometa[19].
 3.3.4.10. Odstupanje
 Iako se predloženom Uredbom utvrđuju
 jedinstvena pravila o svrsi, ciljevima i instrumentima strukturne reforme
 banaka na unutarnjem tržištu. člankom 21. predviđa se moguće
 odstupanje od zahtjeva za razdvajanje iz poglavlja III. za kreditne institucije
 na koje se primjenjuje nacionalno zakonodavstvo koje ima istovjetan učinak
 kao i odredbe poglavlja III. ovog prijedloga. Komisija to odstupanje odobrava
 na zahtjev predmetne države članice nakon što je država članica
 primila pozitivo mišljenje od nadležnog tijela za nadzor banke za koju je
 odstupanje zatraženo. Kako bi se odstupanje odobrilo, nacionalni primarni
 propisi trebali su se donijeti prije 29. siječnja 2014. i trebaju
 ispunjivati uvjete utvrđene člankom 21. stavkom 1. To znači da
 cilj nacionalnih propisa, njihovo područje primjene i odredbe koje se
 odnose na pravno, ekonomsko i upravljačko razdvajanje subjekta koji prima
 depozite moraju biti slične onima u predloženoj Uredbi.
 3.3.5. Usklađenost: subjekti i
 nadležna tijela (poglavlje V.)
 Većina banaka na koje se primjenjuje
 članak 3. posluje u nekoliko država preko svojih podružnica i društava
 kćeri. Njih nadziru različita nadležna tijela matične zemlje
 (matično društvo, društva kćeri u različitim državama
 članicama) i zemlje domaćina (podružnice). Kako bi se osigurala
 djelotvorna i učinkovita provedba strukturne reforme na razini grupe,
 člankom 26. utvrđuje se da konačnu odluku o strukturnom razdvajanju
 donosi glavno nadzorno tijelo nadležno za cijelu konsolidiranu grupu.
 Riječ je o pristupu koji je odabran i u okviru nekih prijedloga
 nacionalnih reformi. Prije donošenja odluka glavno nadzorno tijelo trebalo bi
 se savjetovati s nadzornim tijelom iz zemlje domaćina u kojoj se nalaze
 važna društva kćeri iz grupe.
 3.3.6. Odnosi s trećim zemljama
 (poglavlje VI.)
 Člankom 27.
 predviđa se donošenje delegiranih akata kako bi se strukturne reforme u
 trećim zemljama priznale kao istovjetne ako se ispune određeni
 uvjeti.
 3.3.7. Administrativne sankcije i
 mjere (poglavlje VII.)
 Poglavlje VII. odražava
 postojeće horizontalne politike u vezi sa sankcijama i mjerama u sektoru
 financijskih usluga. U poglavlju se definira zajednički pristup glavnim
 kršenjima predložene Uredbe te se utvrđuju administrativne sankcije i
 mjere koje nadležna tijela mogu primijeniti u slučaju glavnih kršenja
 propisa.
 3.3.8. Izvješćivanje i
 preispitivanje (poglavlje VIII.)
 Donošenje ovog prijedloga bit će prvo u
 nizu propisa o strukturnom razdvajanju koje se primjenjuje na banke na razini
 Unije. Stoga je važno ocijeniti jesu li prethodno navedeni propisi djelotvorni
 i učinkoviti za ostvarivanje glavnog cilja i pojedinačnih ciljeva
 strukturne reforme. U tu svrhu u zadnjem poglavlju navode se područja u
 kojima će Komisija preispitati okvir u općenitim i pojedinačnim
 pitanjima (članak 34.). Primjerice, u okviru preispitivanja naglasak
 će biti na primjeni pragova, primjeni i djelotvornosti zabrane predviđene
 člankom 6., opsegu djelatnosti koje podliježu preispitivanju te
 primjerenosti i primjeni parametara.
 3.3.9. Vremenski okvir
 U nastavku se navode ključni datumi za
 donošenje i provedbu ključnih odredaba ovog prijedloga ako EP i
 Vijeće donesu konačni tekst do lipnja 2015.:
 ·
 Komisija do 1. siječnja 2016. donosi
 delegirane akte za provedbu ključnih odredaba;
 ·
 popis banaka na koje primjenjuje prijedlog i
 odgovarajuća odstupanja objavljuje se 1. srpnja 2016., a nakon toga
 objavljuje se jedanput godišnje;
 ·
 zabrana trgovanja za vlastiti račun stupa na
 snagu 1. siječnja 2017.;
 ·
 odredbe o razdvajanju djelatnosti trgovanja od
 kreditnih institucija stupaju na snagu 1. srpnja 2018.
 4. Posljedice za proračun:
 Financijski utjecaj prijedloga i njegov
 utjecaj na proračun navedeni su u zakonodavnom financijskom izvještaju
 priloženom uz prijedlog.
 2014/0020 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o strukturnim mjerama kojima se poboljšava
 otpornost kreditnih institucija EU-a
 (Tekst značajan za EGP)
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
 EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
 Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske
 komisije,
 nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
 akta nacionalnim parlamentima,
 uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
 gospodarskog i socijalnog odbora[20],
 uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke[21],
 nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom za
 zaštitu podataka[22],
 djelujući u skladu s redovnim
 zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 (1) Financijski sustav Unije
 obuhvaća preko 8 000 banaka različitih veličina,
 korporativnih struktura i poslovnih modela, a neke od njih posluju u okviru
 velikih bankarskih grupa koje se bave sveobuhvatnim nizom djelatnosti. Te se
 grupe sastoje od složene mreže pravnih subjekata i unutargrupnih odnosa.
 Međusobno su čvrsto povezane na temelju međubankarskog
 zaduživanja i pozajmljivanja te tržišta izvedenica. Učinak mogućeg
 propadanja tih velikih banaka može imati teške i dalekosežne posljedice.
 (2) Financijska kriza dokaz je
 međusobne povezanosti banaka Unije i s time povezanog rizika za
 financijski sustav. Rješavanje je dosad bilo problematično te je
 uključivalo cijele bankarske grupe, a ne samo neodržive dijelove, te se
 znatno temeljilo na javnoj potpori.
 (3) Od početka financijske
 krize Europska unija i njezine države članice aktivno rade na temeljitoj
 reformi propisa u području bankarskog sektora i nadzora nad bankama,
 uključujući uspostavu prvih mjera prema stvaranju bankarske unije.
 Zbog dalekosežnosti financijske krize i potrebe da se osigura rješavanje svih
 banaka, bilo je potrebno ocijeniti jesu li potrebne dodatne mjere kako bi se
 dodatno smanjili vjerojatnost i učinak propadanja najvećih i
 najsloženijih banaka. U tu svrhu uspostavljena je stručna skupina na
 visokoj razini (HLEG), kojom predsjeda Erkki Liikanen. HLEG je za najveće
 i najsloženije banke preporučio obvezno razdvajanje trgovanja za vlastiti
 račun i ostalih visokorizičnih djelatnosti trgovanja u zaseban pravni
 subjekt unutar bankarske grupe.
 (4) Postojećim planovima o
 regulatornoj reformi bankarskog sustava znatno će se povećati
 otpornost pojedinačnih banaka i bankarskog sektora u cjelini. No među
 najvećim i najsloženijim bankarskim grupama u Uniji neke su i dalje
 prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje, prevelike su za spašavanje i
 presložene za upravljanje, nadzor i rješavanje. Strukturna reforma stoga je
 važna nadopuna ostalim regulatornim inicijativama i mjerama jer se njome
 omogućuje izravnije rješavanje unutargrupne složenosti, unutargrupnih
 subvencija i prekomjerno preuzimanje rizika. Neke države članice donijele
 su mjere za uvođenje strukturne reforme u svoje bankarske sustave ili
 razmatraju njihovo donošenje.
 (5) Europski parlament zatražio
 je od Komisije 3. srpnja 2013. da osigura pristup strukturnoj reformi europskog
 bankarskog sustava utemeljen na načelima.
 (6) Pravnu osnovu ove Uredbe
 čini članak 114. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije
 (UFEU), kojim se dopušta donošenje mjera za usklađivanje nacionalnih
 odredaba u cilju uspostave i dobrog funkcioniranja unutarnjeg tržišta.
 (7) Zbog neujednačenih
 nacionalnih zakonodavstava čiji ciljevi nisu usklađeni s mehanizmima
 predviđenima ovom Uredbom niti su im istovjetni, povećavaju se
 mogućnosti negativnog utjecaja na odluke sudionika na tržištu u pogledu kretanja
 kapitala, a zbog neusklađenih propisa i prakse mogu se znatno
 povećati troškovi poslovanja kreditnih institucija koje posluju
 prekogranično te se time može uzrokovati manje učinkovita raspodjela
 sredstava i kapitala u odnosu na situaciju u kojoj se na kretanje kapitala
 primjenjuju slični i usklađeni propisi. Zbog istih će razloga
 različiti i neusklađeni propisi imati negativan utjecaj na odluke
 sudionika na tržištu u pogledu mjesta i načina pružanja
 prekograničnih financijskih usluga. Različitim i neusklađenim
 propisima može se nehotično poticati geografska arbitraža. Kretanje
 kapitala i pružanje prekograničnih usluga ključni su elementi
 pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta Unije. Ako se ne donese pristup na
 razini Unije, kreditne institucije morat će svoju strukturu i djelatnosti
 prilagoditi nacionalnim okvirima, čime će postati složenije te
 će se povećati rascjepkanost unutarnjeg tržišta.
 (8) Zbog neujednačenih
 nacionalnih propisa slabe i nastojanja u vezi s donošenjem jedinstvenih propisa
 primjenjivih na unutarnjem tržištu. Time bi se ograničila i djelotvornost
 jedinstvenog nadzornog mehanizma[23]
 (SSM) jer bi Europska središnja banka (ESB) morala primijeniti različite i
 neusklađene propise na kreditne institucije koje nadzire, čime bi se
 povećali troškovi nadzora i složenost. Neujednačenim propisima
 otežava se i upravljanje prekograničnim kreditnim institucijama te je ono
 time i skuplje, osobito u pogledu osiguravanja sukladnosti s različitim i
 mogućim neusklađenim propisima. Jedinstvenim mehanizmom rješavanja[24] (SRM) trebale bi se
 riješiti kreditne institucije na koje se primjenjuju potencijalno
 različiti nacionalni zahtjevi u vezi s njihovim organizacijskim i
 operativnim strukturama.
 (9) Usklađivanjem na razini
 Unije može se, na temelju zajedničkog okvira strukturnih zahtjeva,
 osigurati reguliranje bankarskih grupa Unije, od kojih mnoge posluju u nekoliko
 država članica, i tako izbjeći narušavanje tržišnog natjecanja,
 smanjiti regulatorna složenost, izbjeći neopravdani troškovi usklađivanja
 za prekogranične djelatnosti, promicati daljnja integracija tržišta Unije
 i spriječiti mogućnosti regulatorne arbitraže.
 (10) U skladu s ciljevima
 jačanja funkcioniranja unutarnjeg tržišta, trebalo bi biti moguće
 odobriti kreditnoj instituciji odstupanje od odredaba o razdvajanju
 određenih djelatnosti trgovanja ako je država članica prije 29.
 siječnja 2014. donijela propise u okviru primarnog zakonodavstva
 (uključujući i nakon toga donošenje u okviru sekundarnog
 zakonodavstva) kojima se kreditnim institucijama, koje primaju depozite od
 građana i malih i srednjih poduzeća, zabranjuje trgovanje ulaganjima
 u svojstvu nalogodavca i držanje imovine za trgovanje. Države članice
 stoga bi trebale imati pravo podnijeti Komisiji zahtjev o odobrenju odstupanja
 od odredaba o razdvajanju određenih djelatnosti trgovanja za kreditnu
 instituciju na koju se primjenjuje nacionalno zakonodavstvo usklađeno s
 tim odredbama. Time bi se državama članicama koje su već donijele
 propise u okviru primarnog zakonodavstva, a čiji su učinci istovjetni
 ovoj Uredbi te su s njome usklađeni, omogućilo da ne moraju
 usklađivati svoje postojeće djelotvorne odredbe s odredbama ove
 Uredbe. Kako bi se osiguralo da se nacionalnim propisima te popratnim
 provedbenim mjerama ne ugrozi cilj funkcioniranja unutarnjeg tržišta,
 nacionalnim zakonodavstvom i povezanim nadzornim i provedbenim okvirom mora se
 osigurati da kreditne institucije koje primaju depozite od građana i malih
 i srednjih poduzeća poštuju pravno obvezujuće zahtjeve koji su
 istovjetni odredbama predviđenima ovom Uredbom te su s njima
 usklađeni. Nadležno tijelo koje nadzire kreditnu instituciju na koju se
 primjenjuje predmetno nacionalno zakonodavstvo trebalo bi biti nadležno za
 donošenje mišljenja koje se prilaže uz zahtjev za odstupanje.
 (11) U skladu s člankom 4.
 stavkom 1. točkom i. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013[25] ESB je ovlašten
 provoditi nadzorne zadaće u odnosu na strukturne promjene koje se
 zahtijevaju od kreditnih institucija radi sprječavanja financijskog stresa
 ili propadanja ako su te zadaće nadzornih tijela izričito propisane
 zakonodavstvom Unije.
 (12) Ovom se Uredbom namjerava
 smanjiti prekomjerno preuzimanje rizika i brzi rast bilanci, otežano
 rješavanje, otežani nadzor, sukob interesa, narušavanje tržišnog natjecanja i
 loša raspodjela kapitala. Njome se institucije koje obavljaju djelatnosti koje
 zaslužuju javnu zaštitu nastoje zaštititi od gubitaka uzrokovanih drugim
 djelatnostima. Potrebnim propisima trebalo bi se stoga osigurati da se banke
 ponovno usredotoče na svoju temelju ulogu, tj. da pomažu realnom
 gospodarstvu te da se izbjegava prekomjerno usmjerivanje kapitala banaka u
 trgovanju nauštrb pozajmljivanja nefinancijskom gospodarstvu.
 (13) Ova će se Uredba
 primjenjivati samo na kreditne institucije i grupe čije djelatnosti trgovanja
 dosežu pragove utvrđene Uredbom. To je u skladu s izričitim naglaskom
 na određeni podskup najvećih i najsloženijih kreditnih institucija i
 grupa koje su unatoč drugim zakonodavnim aktima i dalje prevelike da bi se
 dopustilo njihovo propadanje, prevelike su za spašavanje i presložene za
 upravljanje, nadzor i rješavanje. Stoga bi se odredbe ove Uredbe trebale
 primjenjivati samo na one kreditne institucije i grupe u Uniji za koje se
 smatra da imaju globalnu sistemsku značajnost ili premašuju određene
 relativne i apsolutne računovodstvene pragove u pogledu trgovanja ili
 apsolutne veličine. Države članice ili nadležna tijela mogu
 odlučiti da se slične mjere primjenjuju i na manje kreditne
 institucije.
 (14) Ova Uredba trebala bi se
 primjenjivati na širem prostornom području kako se ne bi narušilo tržišno
 natjecanje i kako bi se spriječilo izbjegavanje propisa. No izuzeće
 bi se trebalo primjenjivati ako podružnice matičnih društava iz EU-a u
 trećim zemljama ili podružnice iz EU-a kreditnih institucija s poslovnim
 nastanom u trećim zemljama na koje se primjenjuje ova Uredba podliježu
 mjerama za koje Komisija smatra da imaju istovrijedan učinak kao i one
 predviđene ovom Uredbom. Nadležna tijela trebala bi moći primijeniti
 izuzeće i na inozemne podružnice grupa čije je matično društvo
 iz EU-a ako su one neovisne i ako bi njihovo propadanje ograničeno
 utjecalo na grupu u cjelini.
 (15) Kreditnim institucijama i
 subjektima koji pripadaju istoj grupi trebalo bi zabraniti kupnju i prodaju
 financijskih instrumenata i robe za vlastiti račun jer ta djelatnost ima
 ograničenu ili nikakvu dodanu vrijednost za javno dobro te je implicitno
 rizična.
 (16) Trgovanje za vlastiti
 račun teško je razlikovati od održavanja tržišta. Kako bi se prevladala ta
 poteškoća, zabrana trgovanja za vlastiti račun trebala bi se
 ograničiti na urede, jedinice ili odjele za trgovanje odnosno
 pojedinačne operatere za trgovanje koji se posebno bave trgovanjem za
 vlastiti račun. Banke ne bi smjele izbjegavati zabranu na način da
 obavljaju ili koriste ulaganja u nebankarske subjekte koji se bave trgovanjem
 za vlastiti račun.
 (17) Kako bi subjekti koji
 podliježu zabrani trgovanja za vlastiti račun mogli i dalje pridonositi
 financiranju gospodarstva, trebalo bi im se omogućiti ulaganje u zatvoreni
 popis fondova. Iscrpan popis trebao bi sadržavati zatvorene alternativne
 investicijske fondove koji ne koriste financijsku polugu, europske fondove
 poduzetničkog kapitala, europske fondove za socijalno poduzetništvo i
 europske fondove za dugoročna ulaganja. Kako bi se osiguralo da se tim
 fondovima ne ugrozi održivost i financijsko zdravlje kreditnih institucija koje
 u njih ulažu, ključno je da zatvorenim alternativnim investicijskim
 fondovima koji ne koriste financijsku polugu, a u koja kreditne institucije i dalje
 mogu ulagati, upravljaju upravitelji alternativnih investicijskih fondova koji
 imaju odobrenje za rad i koje se nadzire u skladu s odgovarajućim
 odredbama Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća[26] te da ti alternativni
 investicijski fondovi imaju poslovni nastan u Uniji, a ako nemaju poslovni
 nastan u Uniji, da se njima trguje u Uniji u skladu s pravilima te Direktive.
 (18) Subjektima na koje se
 primjenjuje zabrana trgovanja za vlastiti račun trebalo bi se dopustiti
 korištenje vlastitog kapitala za ulaganja u okviru upravljanja gotovinom.
 Upravljanje gotovinom trebala bi biti djelatnost čiji je cilj
 očuvanje vrijednosti vlastitog kapitala dok bi se kreditni rizik trebao
 rasporediti među višestrukim drugim ugovornim stranama te maksimizirati
 likvidnost vlastitog kapitala. Pri upravljanju gotovinom subjektima na koje se
 primjenjuju zabrana trgovanja za vlastiti račun cilj ne bi smio biti
 ostvarivanje prinosa koji je veći od cijena na tržištu novca, pri
 čemu se kao referentna vrijednost koristi stopa prinosa tromjesečne
 visokokvalitetne državne obveznice.
 (19) Novčani ekvivalenti
 znače instrumenti kojima se uobičajeno trguje na tržištima novca, kao
 što su trezorski zapisi i municipalne obveznice, certifikati o depozitu,
 komercijalni zapisi, bankovni akcepti, kratkoročne obveznice ili jedinice
 ili dionice reguliranih novčanih fondova. Kako bi se zabranila kratka
 prodaja, kreditna institucija trebala bi imati novčane ekvivalente prije
 nego što može prodavati tu imovinu.
 (20) Politikama primitaka kojima se
 potiče prekomjerno preuzimanje rizika može se ugroziti dobro i djelotvorno
 upravljanje rizicima banaka. Nadopunjavanjem mjerodavnog zakonodavstva Unije u
 ovom području odredbama o primitcima trebalo bi se spriječiti
 izbjegavanje zabrane trgovanja za vlastiti račun. Slično tomu,
 trebale bi se spriječiti sve preostale ili skrivene djelatnosti trgovanja
 za vlastiti račun u okviru njihova razboritog upravljanja rizicima.
 (21) Upravljačko tijelo
 subjekta na koje se primjenjuje zabrana trgovanja za vlastiti račun
 trebalo bi osigurati usklađenost s tom zabranom.
 (22) Osim trgovanjem za vlastiti
 račun velike kreditne institucije bave se mnogim drugim djelatnostima
 trgovanja, kao što su održavanje tržišta, izdavanje, ulaganja u rizične
 sekuritizacije i njihovo sponzoriranje ili strukturiranje, organizacija ili
 obavljanje složenih transakcija izvedenicama. Te djelatnosti trgovanja
 često su povezane s poslovanjem s klijentima, no ipak mogu biti uzrok
 zabrinutosti. No uzimajući u obzir korisnu narav tih djelatnosti, na njih
 se ne bi trebala primjenjivati izravna zabrana. Te bi djelatnosti trebale
 podlijegati ex post ocjeni koju provodi nadležno tijelo te bi se po
 potrebi na njih trebao primjenjivati zahtjev o razdvajanju od ostalih
 djelatnosti grupe.
 (23) Ako prilikom ocjene
 djelatnosti trgovanja nadležno tijelo zaključi da su se tim djelatnostima
 premašili određeni parametri u pogledu relativne veličine,
 financijske poluge, složenosti, profitabilnosti, povezanog tržišnog rizika i
 međusobne povezanosti, ono treba zatražiti njihovo razdvajanje od temeljne
 kreditne institucije, osim ako temeljna kreditna institucija može dokazati
 nadležnom tijelu da te djelatnosti trgovanja nisu prijetnja financijskoj
 stabilnosti temeljne kreditne institucije ili financijskom sustavu Unije u
 cjelini, uzimajući u obzir ciljeve utvrđene ovom Uredbom.
 (24) Poseban problem odnosi se na
 održavanje tržišta. Rješivost banke može biti onemogućena zbog pozicija
 trgovanja i inventara vrijednosnih papira unutar velike bankarske grupe jer se
 u okviru procesa rješavanja pozicije trgovanja tretiraju jednako bez obzira na
 to proizlaze li iz održavanja tržišta na temelju poslovanja s klijentima ili iz
 špekulacija. Nadalje, održavatelji tržišta povezani su s ostalim velikim
 bankarskim grupama. Održavatelji tržišta mogu biti izloženi znatnom riziku
 druge ugovorne strane, a konkretno funkcioniranje održavanja tržišta može se
 razlikovati u odnosu na različite financijske instrumente i tržišne
 modele. Stoga se tim djelatnostima treba posvetiti posebna pažnja tijekom
 ocjene koju provodi nadzorno tijelo.
 (25) Zbog određenih
 djelatnosti koje uključuju sekuritizaciju, kreditnim institucijama
 omogućena je brza akumulacija rizika, koncentracija rizika unutar
 zaduženog sektora, znatan rast oslanjanja na kratkoročni dug među
 financijskim posrednicima te bolja povezanost financijskih posrednika. Osim ako
 se sekuritizacijom ispunjuju minimalni kriteriji na temelju kojih se može
 smatrati visokokvalitetnom, kreditne institucije i dalje imaju značajan
 likvidnosni rizik. Nadalje, ulaganjima u rizične sekuritizirane proizvode
 može se prouzročiti međusobna povezanost financijskih institucija,
 čime se sprječava propisno i brzo rješavanje. Zbog toga je potrebno
 tim djelatnostima posvetiti posebnu pozornost tijekom ocjene koju provodi
 nadzorno tijelo.
 (26) Kako bi se osiguralo
 djelotvorno razdvajanje u pogledu pravne, ekonomske, upravljačke i
 operativne povezanosti, temeljne kreditne institucije i subjekti za trgovanje
 trebali bi poštovati pravila o kapitalu, likvidnosti i velikim izloženostima na
 osnovi funkcionalne podgrupe. Trebali bi imati snažno neovisno upravljanje i
 zasebna upravljačka tijela.
 (27) Grupe koje su priznate kao
 uzajamne institucije, zadruge, štedne institucije ili slično imaju posebnu
 vlasničku i ekonomsku strukturu. Zbog primjene pravila o razdvajanju mogle
 bi biti potrebne dalekosežne promjene u strukturnoj organizaciji tih subjekata,
 a troškovi toga mogli bi biti nerazmjerni koristima. Ovisno u kojoj se mjeri
 Uredba primjenjuje na te grupe, nadležno tijelo može odlučiti da temeljna
 kreditna institucija koja ispunjuje zahtjeve utvrđene člankom 49.
 stavkom 3. točkama (a) ili (b) Uredbe (EU) br. 575/2013 može imati
 instrumente kapitala ili glasačka prava u subjektu za trgovanje ako
 nadležno tijelo smatra da je imanje tih instrumenata kapitala ili
 glasačkih prava neophodno za funkcioniranje grupe i da je temeljna
 kreditna institucija poduzela dostatne mjere
 kako bi primjereno ublažila odgovarajuće rizike.
 (28) Cilj je ograničenja
 velikih izloženosti zaštititi kreditne institucije od rizika gubitka zbog
 prevelike koncentracije na jednog klijenta ili grupu povezanih osoba. Primjena
 tih ograničenja među razdvojenim dijelovima unutar kreditne
 institucije ili grupe te između temeljne kreditne institucije i vanjskih
 subjekata koji obavljaju djelatnosti trgovanja sastavni je dio ove Uredbe.
 Neovisno o ograničenjima pojedinačnih izloženosti, ukupne velike
 izloženosti ipak i dalje mogu biti znatne. Stoga bi se ograničenja
 pojedinačnih izloženosti trebala dopuniti i ograničenjima ukupnih
 velikih izloženosti. Kako bi se ograničila primjena okvira javne zaštite
 na djelatnosti koje podliježu razdvajanju i kako bi se jasno razlikovale
 djelatnosti subjekta za trgovanje od onih temeljne kreditne institucije,
 subjektima za trgovanje trebalo bi se zabraniti primanje depozita prihvatljivih
 za osiguranje depozita. Zabranom se ne bi smjela spriječiti razmjena
 kolaterala koja se izričito odnosi na njihove djelatnosti trgovanja. Kako
 se ipak ne bi onemogućio dodatan izvor kredita, subjektu za trgovanje
 trebala bi se omogućiti dodjela kredita svim klijentima. Budući da je
 moguće da subjekt za trgovanje mora pružati usluge platnog prometa u
 poslovanju s velikim klijentima, poravnanja i namire, on ne bi smio sudjelovati
 u pružanju usluga platnog prometa u poslovanju s malim klijentima.
 (29) Neovisno o razdvajanju
 temeljna kreditna institucija i dalje bi trebala upravljati vlastitim rizikom.
 Stoga bi trebalo dopustiti određene djelatnosti trgovanja u onoj mjeri u
 kojoj im je cilj razborito upravljanje kapitalom, likvidnošću i
 financiranjem temeljne kreditne institucije i u mjeri u kojoj ne ugrožavaju
 financijsku stabilnost. Temeljna kreditna institucija trebala bi moći
 svojim klijentima pružati određene usluge potrebnog upravljanja rizicima.
 No to bi se trebalo provesti a da se pritom temeljna kreditna institucija ne
 izlaže nepotrebnom riziku i da se ne uzrokuju problemi njezinoj financijskoj
 stabilnosti. Za djelatnosti zaštite koje su prihvatljive za potrebe razboritog
 upravljanja vlastitim rizikom te za pružanje usluga upravljanja rizicima
 klijentima može se, ali i ne mora, smatrati da ispunjuju računovodstvene
 uvjete zaštite od rizika na temelju Međunarodnih standarda financijskog
 izvještavanja.
 (30) Kako bi se poboljšala
 djelotvornost postupka odlučivanja predviđenog ovom Uredbom i
 osigurala najveća moguća razina usklađenosti mjera uvedenih na
 temelju ove Uredbe, Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 Europskog parlamenta
 i Vijeća, Direktive [BRRD] i Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i
 Vijeća[27],
 nadležna tijela i mjerodavna tijela za rješavanje trebaju blisko
 surađivati u svim okolnostima izvršavajući ovlasti koje su im
 dodijeljene na temelju mjerodavnog zakonodavstva Unije. Obveza suradnje
 trebala bi postojati u svim fazama postupka u kojem nadležno tijelo donosi
 konačnu odluku o uvođenju strukturnih mjera.
 (31) Razdvajanje ima značajan
 učinak na pravnu, organizacijsku i operativnu strukturu bankarske grupe.
 Kako bi se osiguralo djelotvorno i učinkovito razdvajanje i
 spriječilo da razdvajanje grupa prati geografske granice, odluke o
 razdvajanju treba donijeti konsolidirajuće nadzorno tijelo na razini
 grupe, po potrebi nakon savjetovanja s nadležnim tijelima značajnih
 društava kći iz bankarske grupe.
 (32) Radi promicanja
 transparentnosti i pravne sigurnosti u korist svih sudionika na tržištu,
 Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) trebalo bi na svojoj internetskoj
 stranici objaviti i ažurirati popis kreditnih institucija i grupa na koje se
 primjenjuju zahtjevi u vezi sa zabranom trgovanja za vlastiti račun i
 razdvajanje određenih djelatnosti trgovanja.
 (33) U mjeri u kojoj objava
 informacija koje se odnose na bonitetni nadzor i za potrebe Uredbe
 uključuju obradu osobnih podataka, ti podatci trebaju biti u potpunosti
 zaštićeni pravnim ovkirom Unije. Nadležno tijelo smije čuvati osobne
 podatke samo tijekom potrebnog razdoblja u skladu s mjerodavnim pravilima o
 zaštiti podataka[28].
 (34) Razdvajanje uključuje
 promjene u pravnoj, organizacijskoj i operativnoj strukturi predmetnih
 bankarskih grupa, što uzrokuje troškove. Kako bi se spriječilo da se rizik
 preuzimanja troškova prenese na klijente te kako bi se kreditnim institucijama
 osiguralo vrijeme potrebno za propisno izvršenje odluke o razdvajanju,
 razdvajanje se ne bi smjelo provoditi odmah nakon stupanja na snagu Uredbe,
 već bi se trebalo primjenjivati od [OP treba unijeti točan datum 18
 mjeseci nakon dana objave Uredbe].
 (35) Sve investicijske usluge ili
 djelatnosti, odnosno dio tih usluga ili djelatnosti, koje pružaju
 različiti subjekti navedeni u ovoj Uredbi u okviru redovite djelatnosti
 ili poslovanja na profesionalnoj osnovi trebaju se, zbog strukturnih promjena
 nametnutih velikim, složenim i povezanim kreditnim institucijama, pružati u
 skladu s odredbama Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[29]. Ako se ovom Uredbom
 predviđaju daljnja ograničenja tim subjektima u pogledu pružanja
 investicijskih usluga u odnosu na ona definirana Direktivom 2004/39/EZ,
 prednost imaju odredbe ove Uredbe. Pružanje tih investicijskih usluga ili djelatnosti
 podliježe prethodnom odobrenju u skladu s odredbama Direktive 2004/39/EZ, uz
 iznimku kreditnih institucija koje su dobile odobrenje za rad na temelju
 Direktive 2013/36/EU.
 (36) Komisija treba surađivati
 s tijelima trećih zemalja u pronalaženju obostrano povoljnih rješenja kako
 bi se osigurala dosljednost odredaba ove Uredbe i zahtjeva koje utvrde
 treće zemlje. U tom smislu Komisija bi trebala utvrditi da je pravni okvir
 treće zemlje istovrijedan ovoj Uredbi, kao i pravni, nadzorni i provedbeni
 okviri.
 (37) Kako bi se osiguralo da
 subjekti na koje se primjenjuje ova Uredba poštuju obveze koje proizlaze iz
 ove Uredbe i da podliježu sličnom tretmanu u cijelom EU-u, potrebno je
 osigurati administrativne sankcije i mjere koje su učinkovite, razmjerne i
 odvraćajuće. Stoga bi se administrativnim sankcijama i mjerama
 utvrđenima ovom Uredbom trebali zadovoljiti određeni temeljni
 zahtjevi koji se odnose na primatelje, kriterije koji se trebaju uzeti u obzir
 kada se primjenjuje sankcija ili mjera, objavljivanje sankcija ili mjera,
 ključne ovlasti sankcioniranja i razinu administrativnih novčanih
 kazni.
 (38) Kako bi se odredili zahtjevi
 utvrđeni ovom Uredbom, potrebno je Komisiji dodijeliti ovlasti za
 donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi sa sljedećim
 elementima koji nisu ključni: proširivanje popisa državnih obveznica koje
 se ne smiju zabraniti na temelju članka 6. i koje nadležna tijela ne
 trebaju preispitati ili razmatrati za razdvajanje; određivanje
 odgovarajućih pragova i uvjeta u kojima nadležno tijelo pretpostavlja da
 se određene djelatnosti trgovanja moraju razdvojiti; proširivanje popisa
 instrumenata koje su dopušteni za upravljanje vlastitim rizikom kreditnih
 institucija; proširivanje popisa instrumenata u vezi s kojima kreditna institucija
 može obaviti transakcije radi upravljanja rizicima klijenata;
 izračunavanje praga iznad kojeg se izvedenice ne smiju prodavati niti
 iskazati u bilanci temeljne kreditne institucije; velike izloženosti i razina
 priznavanja tehnika ublažavanja kreditnog rizika; izmjene sastavnih dijelova
 pojma „djelatnosti trgovanja” korištenog za utvrđivanje uvjeta primjene
 poglavlja II. i poglavlja III. ove Uredbe; određivanje vrsta
 sekuritizacija koje nisu prijetnja financijskoj stabilnosti temeljne kreditne
 institucije ili financijskom sustavu Unije; kriteriji za ocjenu istovjetnosti
 pravnih i nadzornih okvira treće zemlje. Posebno je važno da Komisija
 tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja,
 uključujući i ona na razini stručnjaka. Komisija pri pripremi i
 sastavljanju delegiranih akata treba osigurati istodobno, pravodobno i
 odgovarajuće dostavljanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i
 Vijeću.
 (39) Kako bi se osigurali
 usklađeni uvjeti za provedbu ove Uredbe, osobito u pogledu odredaba utvrđenih
 člancima 21. i 27., potrebno je provedbene ovlasti
 dodijeliti Komisiji.
 (40) Tehničkim kriterijima u
 financijskim uslugama trebalo bi se deponentima, ulagačima i
 potrošačima diljem Unije osigurati dosljedno usklađivanje i
 odgovarajuća zaštita. Budući da je EBA visokospecijalizirano
 stručno tijelo, učinkovito je i primjereno da joj se dodijeli
 zadaća izrade nacrta regulatornih tehničkih i provedbenih standarda
 koji ne uključuju odluke o politikama. EBA bi trebala pri sastavljanju
 nacrta tehničkih standarda osigurati učinkovite administrativne i
 izvještajne postupke.
 (41) Komisija bi trebala donijeti
 regulatorne tehničke standarde koje je sastavila EBA u pogledu
 metodologije za dosljedno mjerenje i primjenu parametara koji se odnose na
 izračun praga iznad kojeg je potrebno primijeniti razdvajanje djelatnosti
 trgovanja na temelju delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a i u
 skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog
 parlamenta i Vijeća[30].
 Komisija i EBA trebaju osigurati da te standarde mogu primijeniti sve predmetne
 institucije na način koji je razmjeran vrsti, opsegu i složenosti tih
 institucija i njihovih djelatnosti.
 (42) Komisija bi trebala biti
 ovlaštena donositi tehničke standarde koje je sastavila EBA u pogledu
 metodologije za izračun djelatnosti trgovanja koje obavljaju kreditne
 institucije i grupe, jedinstvenog obrasca za objavu ukupnog iznosa i sastavnih
 dijelova djelatnosti trgovanja kreditnih institucija i matičnih društava i
 utvrđivanja postupaka i oblika razmjene informacija o sankcijama s EBA-om
 na temelju provedbenih akata u skladu s člankom 291. UFEU-a i u skladu s
 člankom 15. Uredbe (EU) br. 1093/2010.
 (43) U skladu s načelom
 proporcionalnosti radi ostvarivanja cilja sprječavanja sistemskog rizika,
 financijskog stresa ili propadanja velikih, složenih i povezanih kreditnih
 institucija, potrebno je i primjereno utvrditi pravila o zabrani trgovanja za
 vlastiti račun i razdvajanja određenih djelatnosti trgovanja. Ovom
 Uredbom ne prelazi se ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva u skladu s
 člankom 5. stavkom 4. Ugovora o Europskoj uniji.
 (44) Na temelju članka 16.
 Povelje o temeljnim pravima Europske unije (Povelja) priznaje se sloboda
 poslovanja u skladu sa zakonodavstvom Unije i nacionalnim propisima i praksom.
 Svaka osoba unutar Unije ima pravo započeti poslovanje ili ga nastaviti a
 da pritom nije izložena diskriminaciji ili nepotrebnim ograničenjima. U
 skladu s člankom 17. vlasništvo dionica zaštićeno je kao vlasništvo.
 Dioničari imaju pravo posjedovati vlasništvo, koristiti ga ili njime
 raspolagati te pravo da ih se ne smije lišiti vlasništva protivno njihovoj
 volji. Zabrana trgovanja za vlastiti račun i razdvajanje određenih
 djelatnosti trgovanja predviđenih ovom Uredbom mogu utjecati na slobodu
 poslovanja i na vlasnička prava dioničara koji se u takvoj situaciji
 ne mogu slobodno raspolagati svojim vlasništvom.
 (45) Ograničenja slobode
 poslovanja i prava dioničara trebaju biti u skladu s člankom 52.
 Povelje. Uplitanje u ta prava ne smije biti nerazmjerno. Stoga se zabrana ili
 razdvajanje djelatnosti trgovanja trebaju zahtijevati samo ako je to u javnom
 interesu radi promicanja dobrog funkcioniranja bankarskog tržišta Unije i
 financijske stabilnosti. Dotičnim dioničarima ne bi se smjelo onemogućiti
 korištenje ostalih prava, kao što su pravo na učinkovit pravni lijek i
 pravično suđenje.
 (46) Ovom se Uredbom poštuju
 temeljna prava i uzimaju u obzir načela priznata Poveljom, osobito pravo
 na privatni i obiteljski život, pravo na zaštitu osobnih podataka, sloboda
 poslovanja, pravo na učinkovit pravni lijek i pošteno suđenje i pravo
 na obranu i načelo ne bis in idem. Ova Uredba mora se
 primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.
 (47) Budući da će
 subjektima na koje se primjenjuje zabrana trgovanja za vlastiti račun biti
 potrebno dosta vremena za provedbu zabrane, ovom Uredbom predviđa se da se
 zabrana primjenjuje [OP treba unijeti točan datum 18 mjeseci nakon
 objave Uredbe]. Slično tomu, postupci predviđeni ovom Uredbom koji se
 odnose na odredbe o odluci koju donosi nadležno tijelo da se djelatnosti
 trgovanja moraju razdvojiti od temeljne kreditne institucije i postupci koji se
 primjenjuju na grupu nakon donošenja te odluke složeni su i potrebno je dosta
 vremena ne samo za njihovu provedbu već i za odgovornu i održivu provedbu
 tih mjera. Stoga je primjereno da se te odredbe primjenjuju [OP treba
 unijeti točan datum 36 mjeseci nakon objave ove Uredbe].
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 Poglavlje I.
 Opće odredbe
 Članak 1.
 Ciljevi
 Cilj je ove Uredbe spriječiti sistemski
 rizik, financijski stres ili propadanja velikih, složenih i međusobno
 povezanih subjekata u financijskom sustavu, a posebice kreditnih institucija,
 te ispuniti sljedeće ciljeve:
 (a)
 smanjiti prekomjerno preuzimanja rizika unutar
 kreditne institucije;
 (b)
 ukloniti materijalne sukobe interesa među
 različitim dijelovima kreditne institucije;
 (c)
 izbjegavati lošu raspodjelu sredstava i poticati
 pozajmljivanje realnom gospodarstvu;
 (d)
 pridonositi nenarušenim uvjetima tržišnog
 natjecanja za sve kreditne institucije na unutarnjem tržištu;
 (e)
 smanjiti međusobnu povezanost unutar
 financijskog sektora koja uzrokuje sistemski rizik;
 (f)
 olakšati učinkovito upravljanje kreditnom
 institucijom te praćenje i nadzor;
 (g)
 olakšati propisno rješavanje i oporavak grupe.
 Članak 2.
 Predmet
 Ovom se Uredbom utvrđuju pravila:
 (a)
 o zabrani trgovanja za vlastiti račun;
 (b)
 o razdvajanju određenih djelatnosti trgovanja.
 Članak 3.
 Područje primjene
 1. Ova se Uredba primjenjuje na
 sljedeće subjekte:
 (a)
 svaku kreditnu instituciju ili matično društvo
 iz EU-a, uključujući sve podružnice i društva kćeri neovisno o
 tome gdje se nalaze, ako je utvrđeno da je riječ o globalno sistemski
 važnoj instituciji (GSV institucija) na temelju članka 131. Direktive
 2013/36/EU;
 (b)
 svaki od sljedećih subjekata čija ukupna
 imovina u razdoblju od tri uzastopne godine iznosi najmanje 30 milijardi EUR i
 čije djelatnosti trgovanja iznose najmanje 70 milijardi EUR ili 10 posto
 ukupne imovine:
 i. svaka kreditna institucija s poslovnim
 nastanom u Uniji koja nije matično društvo ni društvo kćer, uključujući
 sve podružnice neovisno o tome gdje se nalaze;
 ii. matično društvo iz EU-a,
 uključujući sve podružnice i društva kćeri neovisno o tome gdje
 se nalaze, ako je jedan od subjekata iz grupe kreditna institucija s poslovnim
 nastanom u Uniji;
 iii. podružnice iz EU-a kreditnih
 institucija s poslovnim nastanom u trećim zemljama.
 Članak 4.
 Izuzimanje iz područja primjene
 1. Ova se Uredba ne primjenjuje
 na:
 (a)
 podružnice iz EU-a kreditnih institucija s
 poslovnim nastanom u trećim zemljama ako one podliježu pravnom okviru koji
 se smatra istovjetnim u skladu s člankom 27. stavkom 1.;
 (b)
 društva kćeri matičnih društava iz EU-a s
 poslovnim nastanom u trećim zemljama ako one podliježu pravnom okviru koji
 se smatra istovjetnim u skladu s člankom 27. stavkom 1.;
 (c)
 subjekti iz članak 2. stavka 5. točaka 2.
 do 23. Direktive 2013/36/EU.
 2. Osim stavka 1. točke (b)
 nadležno tijelo može od zahtjeva iz poglavlja 3. izuzeti društva kćeri
 matičnih društava iz EU-a s poslovnim nastanom u trećim zemljama u kojima ne postoje propisi koji se smatraju
 istovrijednima člancima 10. do 16. i članku 20. ako je nadležno
 tijelo sigurno:
 (a)
 da postoji strategija rješavanja koja je usuglašena
 između tijela za rješavanje na razini grupe u Uniji i tijela treće
 zemlje domaćina;
 (b)
 da se strategijom rješavanja za društvo kćer
 matičnog društva iz EU-a s poslovnim nastanom u trećoj zemlji ne
 utječe negativno na financijsku stabilnost države članice ili
 članica u kojima matično društvo iz EU-a i ostali subjekti iz grupe
 imaju poslovni nastan.
 Članak 5.
 Definicije
 Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se
 sljedeće definicije:
 1. „kreditna institucija”
 znači kreditna institucija kako je definirana člankom 4. stavkom 1.
 točkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[31];
 2. „grupa” znači matično
 društvo i njegova društva kćeri;
 3. „rješavanje” znači
 rješavanje kako je definirano člankom 2. stavkom 1. Direktive [BRRD];
 4. „trgovanje za vlastiti
 račun” znači korištenje vlastitog kapitala ili posuđenog novca
 za zauzimanje pozicija u bilo kojoj vrsti transakcije radi kupnje, prodaje
 odnosno stjecanja ili ustupanja bilo kojeg financijskog instrumenta ili robe
 isključivo za potrebe stjecanja dobiti za vlastiti račun i bez
 povezanosti sa stvarnim ili predviđenim poslovanjem s klijentima, ili za
 potrebe zaštite subjekta od rizika zbog stvarnog ili predviđenog
 poslovanja s klijentima, što obavljaju uredi, jedinice ili odjeli za trgovanje
 odnosno pojedinačni operateri za trgovanje, čiji je poseban zadatak
 zauzimati pozicije i stjecati dobit, uključujući i posredstvom
 internetskih platformi namijenjenih trgovanju za vlastiti račun;
 5. „matično društvo iz
 EU-a” znači matično društvo u državi članici koje nije društvo
 kći nekog drugog društva unutar neke države članice;
 6. „društvo kći” znači
 društvo kći kako je definirano člankom 2. točkom 10. Uredbe
 (EU) br. 34/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[32];
 7. „nadležno tijelo” znači
 nadležno tijelo kako je definirano člankom 4. stavkom 1. točkom 40.
 Uredbe (EU) br. 575/2013, uključujući ESB u skladu s Uredbom Vijeća
 (EU) br. 1024/2013;
 8. „institucija” znači
 institucija kako je definirana člankom 4. stavkom 1. točkom 3. Uredbe
 (EU) br. 575/2013;
 9. „matično društvo”
 znači matično društvo kako je definirano člankom 2. točkom
 9. Direktive 2013/34/EU, uključujući instituciju, financijski
 holding, mješoviti financijski holding i mješoviti holding;
 10. „financijski instrumenti”
 znače financijski instrumenti kako su definirani u odjeljku C Priloga I.
 Direktivi 2004/39/EZ;
 11. „upravljačko tijelo”
 znači upravljačko tijelo kako je definirano člankom 3. stavkom
 1. točkom 7. Direktive 2013/36/EU ili istovjetno tijelo ako predmetni
 subjekt nije institucija;
 12. „održavanje tržišta”
 znači obvezu financijske institucije o osiguravanju tržišne likvidnosti na
 redovitoj i stalnoj osnovi objavom istovremenih ponuda u odnosu na
 određeni financijski instrument, ili kao dio uobičajenog poslovanja,
 izvršavanjem naloga klijenata ili kao odgovor na zahtjeve klijenata za
 trgovanje, ali u oba slučaja bez izloženosti materijalnom tržišnom
 riziku;
 13. „sponzor” znači sponzor
 kako je definiran člankom 4. stavkom 1. točkom 14. Uredbe (EU) br.
 575/2013;
 14. „sekuritizacija” znači
 sekuritizacija kako je definirana člankom 4. stavkom 1. točkom 61.
 Uredbe (EU) br. 575/2013;
 15. „trgovanje izvedenicama”
 znači kupnja ili prodaja izvedenica;
 16. „temeljna kreditna
 institucija” znači kreditna institucija koja najmanje prima depozite
 prihvatljive na temelju sustava osiguranja depozita u skladu s Direktivom
 94/19/EZ[33];
 17. „roba” znači roba kako je
 definirana člankom 2. točkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 1287/2006[34];
 18. „subjekt iz grupe” znači
 pravni subjekt koji je dio grupe;
 19. „financijski subjekt”
 znači subjekt koji pripada jednoj od sljedećih kategorija:
 –
 subjekt financijskog sektora kako je definiran
 člankom 4. stavkom 1. točkom 27. Uredbe (EU) br. 575/2013;
 –
 zatvoreni alternativni financijski fondovi (AIF)
 koji ne koriste financijsku polugu kako je definirano Direktivom 2011/61/EU,
 ako ti AIF-ovi imaju poslovni nastan u Uniji, ili ako nemaju poslovni nastan u
 Uniji, da se njima trguje u Uniji na temelju članka 35. ili 40. Direktive
 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća[35],
 kvalificirani fondovi poduzetničkog kapitala kako su definirani
 člankom 3. točkom (b) Uredbe (EU) br. 345/2013 Europskog parlamenta
 i Vijeća[36],
 kvalificirani fondovi za socijalno poduzetništvo kako su definirani
 člankom 3. točkom (b) Uredbe (EU) br. 346/2013[37] i AIF-ovi s odobrenjem za rad kao europski fondovi za
 dugoročna ulaganja (ELTIF) u skladu s Uredbom (EU) br. [XXX/XXXX][38]];
 –
 UCITS kako je definiran člankom 1. stavkom 2.
 Direktive 2009/65/EZ[39];
 –
 sekuritizacijski subjekt posebne namjene kako je
 definiran člankom 4. stavkom 1. točkom 66. Uredbe (EU) br. 575/2013;
 20. „malo i srednje poduzeće”
 znači poduzeće koje zapošljava manje od 250 zaposlenika, a čiji
 godišnji promet ne premašuje 50 milijuna EUR i/ili čija godišnja bilanca
 ukupno ne premašuje 43 milijuna EUR;
 21. „trgovanje ulaganjima u
 svojstvu nalogodavca ” znači kupnja, prodaja, upis ili provedba ponude
 odnosno prodaje uz obvezu otkupa vrijednosnih papira ili ulaganja temeljenih na
 ugovorima u svojstvu nalogodavca;
 22. „konsolidirajuće nadzorno
 tijelo” znači tijelo nadležno za provedbu nadzora matičnog društva iz
 EU-a i njegovih društva kćeri na konsolidiranoj osnovi kako je definirano
 člankom 4. stavkom 1. točkom 48. Uredbe (EU) br. 575/2013.
 Poglavlje II.
 Zabranjene djelatnosti
 Članak 6.
 Zabrana određenih djelatnosti
 trgovanja
 1. Subjekti iz članka 3. ne
 smiju:
 (a)
 trgovati za vlastiti račun;
 (b)
 vlastitim kapitalom ili posuđenim novcem te za
 isključivu svrhu stjecanja dobiti za vlastiti račun:
 i. stjecati ili zadržati udjele ili
 dionice u alternativnim investicijskim fondovima kako je definirano
 člankom 4. stavkom 1. točkom (a) Direktive 2011/61/EU;
 ii. ulagati u izvedenice, certifikate,
 indekse ili bilo koje druge financijske instrumente čija je
 učinkovitost povezana s dionicama ili udjelima u alternativnim
 investicijskim fondovima;
 iii. imati udjele ili dionice u subjektu
 koji se bavi trgovanjem za vlastiti račun ili koji stječe udjele ili
 dionice u alternativnim investicijskim fondovima.
 2. Zabrana iz stavka 1.
 točke (a) ne primjenjuje se na:
 (a)
 financijske instrumente koje izdaju središnje vlade
 država članica ili subjekti iz članka 117. točke 2. i
 članka 118. Uredbe (EU) br. 575/2013;
 (b)
 situaciju u kojoj subjekt iz članka 3.
 ispunjuje sve sljedeće kriterije:
 i. on koristi vlastiti kapital kao dio
 postupaka upravljanja gotovinom;
 ii. on isključivo drži, kupuje,
 prodaje ili na drugačiji način stječe ili ustupa novčanu
 imovinu ili novčane ekvivalente. Novčani ekvivalenti moraju biti
 visoko likvidna ulaganja koja se drže u osnovnoj valuti vlastitog kapitala,
 koji se jednostavno mogu konvertirati u poznati iznos gotovine, koji podliježe
 neznačajnom riziku promjene vrijednosti, čije dospijeće ne
 premašuje 397 dana i kojima se osigurava prinos čija stopa nije veća
 od stope prinosa tromjesečne visokokvalitetne državne obveznice.
 3. Ograničenja
 utvrđena stavkom 1. točkom (b) ne primjenjuju se na zatvorene
 alternativne investicijske fondove koji ne koriste financijsku polugu kako je
 definirano Direktivom 2011/61/EU, ako ti AIF-ovi imaju poslovni nastan u Uniji,
 ili ako nemaju poslovni nastan u Uniji, da se njima trguje u Uniji na temelju
 članaka 35. ili 40. Direktive 2011/61/EU, kvalificirane fondove
 poduzetničkog kapitala kako su definirani člankom 3. točkom (b)
 Uredbe (EU) br. 345/2013, kvalificirane fondove za socijalno poduzetništvo kako
 su definirani člankom 3. točkom (b) Uredbe (EU) br. 346/2013 i
 AIF-ove s odobrenjem za rad kao europski fondovi za dugoročna ulaganja
 (ELTIF) u skladu s Uredbom (EU) br. [XXX/XXXX]
 4. Upravljačko tijelo
 svakog subjekta iz članka 3. osigurava ispunjenje zahtjeva utvrđenih
 u stavku 1.
 5. Zahtjevi iz stavaka 1. do 4.
 primjenjuju se od [OP treba unijeti točan datum, 18 mjeseci nakon
 objave Uredbe].
 6. Komisija je ovlaštena
 donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. kako bi se od zabrane iz
 stavka 1. točke (a) izuzeli:
 (a)
 financijski instrumenti osim onih iz stavka 2.
 točke (a) koje izdaju vlade trećih zemalja u kojima se primjenjuje
 nadzorni i pravni okvir koji je barem istovjetan onome koji se primjenjuje u
 Uniji, a čije se izloženosti ponderiraju ponderom rizika 0 % u skladu
 s člankom 115. Uredbe (EU) br. 575/2013;
 (b)
 financijski instrumenti koje izdaju regionalne
 vlade država članica, a čije se izloženosti ponderiraju ponderom
 rizika 0 % u skladu s člankom 115. Uredbe (EU) br. 575/2013;
 Članak 7.
 Pravila o primitcima
 Ne dovodeći u pitanje pravila o
 primitcima utvrđenima u Direktivi 2013/36/EU, politika primitaka subjekata
 iz članka 3. donosi se i primjenjuje tako da se njome izravno ili
 neizravno ne potiču ili nagrađuju djelatnosti zabranjene člankom
 6. stavkom 1., a koje provodi bilo koji član osoblja.
 Poglavlje III.
 Razdvajanje određenih djelatnosti trgovanja
 Članak 8.
 Opseg djelatnosti
 1. Za potrebe ovog poglavlja
 djelatnosti trgovanja uključuju djelatnosti osim sljedećih:
 (a)
 primanje depozita prihvatljivih na temelju sustava
 osiguranja depozita u skladu s Direktivom 94/19/EZ Europskog parlamenta i
 Vijeća[40];
 (b)
 pozajmljivanje uključujući
 potrošačke kredite, ugovore o kreditu koji se odnose na nepokretnu
 imovinu, otkup potraživanja s regresom ili bez njega, financiranje
 komercijalnih transakcija (uključujući forfeiting);
 (c)
 financijski najam;
 (d)
 usluge platnog prometa kako su definirane
 člankom 4. stavkom 3. Direktive 2007/64/EZ Europskog parlamenta i
 Vijeća[41];
 (e)
 izdavanje i upravljanje ostalim platnim
 instrumentima, npr. putničkim čekovima i bankovnim mjenicama, ako ta
 djelatnost nije obuhvaćena točkom (d);
 (f)
 poslovi posredovanja pri sklapanju poslova na
 novčanom tržištu, čuvanje i upravljanje vrijednosnim papirima;
 (g)
 usluge prikupljanja podataka o kreditnoj
 sposobnosti klijenata;
 (h)
 usluge iznajmljivanja sefova;
 (i)
 izdavanje elektroničkog novca.
 2. Zahtjevi iz ovog poglavlja ne
 primjenjuju se na kupnju ili prodaju financijskih instrumenata koje izdaju
 središnje vlade država članica ili subjekti iz članka 117. točke
 2. i članka 118. Uredbe (EU) br. 575/2013.
 3. Komisija je ovlaštena
 donositi delegirane akte u skladu s člankom 35. kako bi primijenila
 izuzeće na financijske instrumente:
 (a)
 osim onih iz stavka 2. koje izdaju vlade
 trećih zemalja, u kojima se primjenjuje nadzorni i pravni okvir koji je
 barem istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji, a čije se izloženosti
 ponderiraju ponderom rizika 0 % u skladu s člankom 115. Uredbe (EU)
 br. 575/2013;
 (b)
 koje izdaju regionalne vlade država članica, a
 čije se izloženosti ponderiraju ponderom rizika 0 % u skladu s
 člankom 115. Uredbe (EU) br. 575/2013;
 Članak 9.
 Obveza preispitivanja djelatnosti
 1. Nadležno tijelo ocjenjuje
 djelatnosti trgovanja uključujući osobito: održavanje tržišta,
 ulaganja u sekuritizaciju i u svojstvu sponzora za sekuritizaciju te trgovanje
 izvedenicama osim izvedenicama dopuštenima na temelju članaka 11. i 12. za
 sljedeće subjekte:
 (a)
 temeljna kreditna institucija s poslovnim nastanom
 u Uniji koja nije matično društvo ni društvo kćer,
 uključujući sve podružnice neovisno o tome gdje se nalaze;
 (b)
 matično društvo iz EU-a, uključujući
 sve podružnice i društva kćeri neovisno o tome gdje su nalaze, ako je
 jedan od subjekata iz grupe temeljna kreditna institucija s poslovnim nastanom
 u Uniji;
 (c)
 podružnice iz EU-a kreditnih institucija s
 poslovnim nastanom u trećim zemljama.
 2. Prilikom ocjenjivanja
 utvrđenog stavkom 1. nadležno tijelo koristi sljedeće parametre:
 (a)
 relativna veličina imovine za trgovanje, koja
 se mjeri omjerom imovine za trgovanje i ukupne imovine;
 (b)
 financijska poluga imovine za trgovanje, koja se
 mjeri omjerom imovine za trgovanje i osnovnog kapitala;
 (c)
 relativna važnost kreditnog rizika druge ugovorne
 strane, koja se mjeri omjerom fer vrijednost izvedenica i ukupne imovine za
 trgovanje;
 (d)
 relativna složenost izvedenica za trgovanje, koja
 se mjeri omjerom imovine po izvedenicama za trgovanje razine 2 i 3 i izvedenica
 za trgovanje i robe za trgovanje;
 (e)
 relativna profitabilnost imovine za trgovanje, koja
 se mjeri omjerom prihoda od trgovanja i ukupnih neto prihoda;
 (f)
 relativna važnost tržišnog rizika, koja se mjeri
 tako da se izračuna razlika između imovine i obveza za trgovanje u
 apsolutnoj vrijednosti te se podijeli s jednostavnim prosjekom imovine za
 trgovanje i obveza za trgovanje;
 (g)
 međusobna povezanost, koja se mjeri
 metodologijom iz članka 131. stavka 18. Direktive 2013/36/EU;
 (h)
 kreditni i likvidnosni rizik koji proizlazi iz
 obveza i jamstava koje osigurava temeljna kreditna institucija.
 3. Nadležno tijelo mora završiti
 svoju ocjenu do [OP – treba unijeti 18 mjeseci od dana objave Uredbe], a
 nakon toga redovito provodi ocjene barem jedanput godišnje.
 4. EBA izrađuje nacrt regulatornih
 tehničkih standarda kojima se određuje način mjerenja parametara
 te se po potrebi određuju pojedinosti parametara iz stavka 2. i njihova
 mjerenja korištenjem podataka nadzornih tijela. Nacrt regulatornih
 tehničkih standarda sadržava i metodologiju koja nadležnom tijelu
 omogućuje dosljedno mjerenje parametara i njihovu primjenu.
 EBA Komisiji dostavlja taj nacrt regulatornih
 tehničkih standarda do [OP – treba unijeti 1 mjesec od dana objave
 Uredbe].
 Komisiji se dodjeljuje ovlast za donošenje regulatornih
 tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14.
 Uredbe (EU) br. 1093/2010.
 Članak 10.
 Ovlast nadležnog tijela da zatraži da
 temeljna kreditna institucija ne obavlja određene djelatnosti
 1. U slučaju da na temelju
 procjene iz članka 9. stavka 1. nadležno tijelo zaključi da su
 ispunjena ograničenja i uvjeti u vezi s parametrima iz članka 9.
 stavka 2. točaka (a) do (h) i opisani u delegiranom aktu iz stavka 5. te
 stoga smatra da, uzimajući u obzir ciljeve iz članka 1., postoji prijetnja
 financijskoj stabilnosti temeljne kreditne institucije ili financijskom sustavu
 Unije u cjelini, najkasnije dva mjeseca nakon završetka ocjene ono pokreće
 postupak kojim se donosi odluka kako je navedeno u stavku 3. drugom podstavku.
 2. U slučaju da
 ograničenja i uvjeti iz stavka 1. nisu ispunjeni, nadležno tijelo može
 pokrenuti postupak kojim se donosi odluka kako je navedeno u stavku 3.
 trećem podstavku ako na temelju ocjene iz članka 9. stavka 1.
 zaključi da bilo koja djelatnost trgovanja koju obavlja temeljna kreditna
 institucija, osim trgovanja izvedenicama osim onih dopuštenih na temelju
 članaka 11. i 12., prijeti financijskoj stabilnosti temeljne kreditne
 institucije ili financijskom sustavu Unije u cjelini uzimajući u obzir
 ciljeve iz članka 1.
 3. Nadležno tijelo
 obavješćuje temeljnu kreditnu instituciju o svojim zaključcima iz
 stavka 1. ili 2. te omogućuje temeljnoj kreditnoj instituciji da se
 pismeno očituje u roku od dva mjeseca od datuma obavijesti.
 Osim ako temeljna
 kreditna institucija dokaže, u roku navedenom u prvom podstavku i na način
 prihvatljiv nadležnom tijelu, da su razlozi na kojima se temelji
 zaključci neopravdani, nadležno tijelo donosi odluku upućenu
 temeljnoj kreditnoj instituciji u kojoj se od nje zahtijeva da ne obavlja
 djelatnosti trgovanja navedene u tim zaključcima. Nadležno tijelo navodi
 razloge svoje odluke te je javno objavljuje.
 Za potrebe stavka
 1., u slučaju da nadležno tijelo odluči temeljnoj kreditnoj
 instituciji dopustiti obavljanje tih djelatnosti trgovanja, ono navodi razloge
 te odluke te je javno objavljuje.
 Za potrebe stavka
 2., u slučaju da nadležno tijelo odluči temeljnoj kreditnoj
 instituciji dopustiti obavljanje djelatnosti trgovanja, nadležno tijelo o tome
 donosi odluku upućenu temeljnoj kreditnoj instituciji.
 Prije donošenja
 odluke iz ovog stavka, nadležno tijelo savjetuje se s EBA-om o razlozima na
 kojima se temelji predviđena odluka i o mogućem učinku te odluke
 na financijsku stabilnost Unije i funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Nadležno tijelo
 o svojoj konačnoj odluci obavješćuje i EBA-u.
 Nadležno tijelo
 donosi svoju konačnu odluku u roku od dva mjeseca nakon što je primilo
 pismeno očitovanje iz prvog podstavka.
 4. Nadležno tijelo svakih pet
 godina preispituje odluke iz stavka 3. drugog podstavka.
 5. Komisija [OP treba unijeti
 točan datum šest mjeseci od objave Uredbe] donosi delegirane akte u
 skladu s člankom 35. kako bi:
 (a)
 u pogledu parametara odredila sljedeće:
 (a)
 relevantnu granicu svakog parametra iz članka
 9. stavka 1. točaka (a) do (h) iznad koje se razina rizika predmetne
 djelatnosti trgovanja smatra pojedinačno značajnom;
 (ii)
 uvjete, uključujući broj parametara za
 koje je potrebno da premaše relevantnu granicu te u kojim kombinacijama, kako
 bi nadležno tijelo pokrenulo postupak iz članka 10. stavka 1.
 (iii)
 Utvrđivanje uvjeta iz točki ii.
 uključuje razinu ukupnog značajnog rizika predmetne djelatnosti
 trgovanja koja je rezultat toga da je nekoliko parametara premašilo relevantnu
 granicu iz točke i.;
 (b)
 odredila vrstu sekuritizacije koja nije prijetnja
 financijskoj stabilnosti temeljne kreditne institucije ili financijskom sustavu
 Unije u cjelini u odnosu na sljedeće:
 i. strukturna obilježja, kao što su
 promjena ugrađenog dospijeća i jednostavnost strukture;
 ii. kvaliteta odnosne imovine i srodnih
 obilježja kolaterala;
 iii. obilježja kotacije i transparentnosti
 sekuritizacije i njezine odnosne imovine;
 iv. stabilnost i kvaliteta postupaka
 pružanja usluge provedbe ponude odnosno prodaje financijskih instrumenata uz
 obvezu otkupa.
 Članak 11.
 Razborito upravljanje vlastitim rizikom
 1. Temeljna kreditna institucija
 na koju se primjenjuje odluka iz članka 10. stavka 3. može obavljati
 djelatnosti trgovanja u mjeri u kojoj je svrha ograničena isključivo
 na razborito upravljanje kapitalom, likvidnošću i financiranjem.
 U okviru razboritog
 upravljanja kapitalom, likvidnošću i financiranjem temeljna kreditna
 institucija može koristiti samo kamatne izvedenice, valutne izvedenice i
 kreditne izvedenice prihvatljive za poravnanje središnje druge ugovorne strane
 za zaštitu od ukupnog bilančnog rizika. Temeljna kreditna institucija
 dokazuje nadležnom nadzornom tijelu da je djelatnost zaštite od rizika
 namijenjena smanjenju određenih i odredivih rizika pojedinačnih ili
 ukupnih pozicija temeljne kreditne institucije ta da se njome oni očito
 smanjuju ili znatno ublažuju.
 2. Ne dovodeći u pitanje
 pravila o primitcima utvrđena u Direktivi 2013/36/EU, politikom primitaka
 koja se primjenjuje na osoblje temeljne kreditne institucije koje obavlja
 djelatnosti zaštite od rizika:
 (a)
 namjeravaju se spriječiti preostale ili
 skrivene djelatnosti trgovanja za vlastiti račun, bilo da se prikazuju kao
 upravljanje rizicima bilo drugačije;
 (b)
 odražavaju se legitimni ciljevi zaštite temeljne
 kreditne institucije u cjelini te se osigurava da dodjela primitaka izravno ne
 ovisi o dobiti ostvarenoj tim djelatnostima, već da se u obzir uzme
 cjelovita učinkovitost djelatnosti u smanjenju ili ublažavanju rizika.
 Upravljačko
 tijelo osigurava da je politika primitaka temeljne kreditne institucije
 usklađena s odredbama iz prvog podstavka, djelujući na temelju
 savjeta odbora za rizike, ako je takav odbor osnovan u skladu s člankom
 76. stavkom 3. Direktive 2013/36/EU.
 3. Komisija je ovlaštena
 donositi delegirane akte u skladu s člankom 35. ove Uredbe kako bi se
 financijski instrumenti iz stavka 1. nadopunili dodavanjem ostalih financijskih
 instrumenata, uključujući ostale vrste izvedenica, osobito one na
 koje se primjenjuju obveze utvrđene člankom 11. Uredbe (EU) br.
 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća[42],
 kako bi se u obzir uzeli financijski instrumenti koji imaju isti učinak na
 financijsku stabilnost kao oni navedeni u stavku 1. za potrebe razboritog
 upravljanja kapitalom, likvidnošću i financiranjem.
 Članak 12.
 Pružanje usluga upravljanja rizicima
 klijentima
 1. Temeljna kreditna institucija
 na koju se primjenjuje odluka iz članka 10. stavka 3. može prodati kamatne
 izvedenice, valutne izvedenice, kreditne izvedenice, izvedenice iz emisijskih
 kvota i robne izvedenice prihvatljive za poravnanje druge ugovorne strane i
 emisijske kvote svojim nefinancijskim klijentima, financijskim subjektima iz
 članka 5. točke 19. druge i treće alineje, društvima za
 osiguranje i institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje ako su ispunjeni
 sljedeći uvjeti:
 (a)
 isključiva svrha prodaje zaštita je od
 kamatnog rizika, valutnog rizika, kreditnog rizika, robnog rizika ili rizika od
 emisijskih kvota;
 (b)
 kapitalni zahtjevi temeljne kreditne institucije za
 pozicijski rizik koji proizlazi iz izvedenica i emisijskih kvota ne premašuju
 udio u njezinim ukupnim kapitalnim zahtjevima za rizik koji će se odrediti
 u delegiranom aktu Komisije u skladu sa stavkom 2.
 Ako zahtjev iz
 točke (b) nije ispunjen, temeljna kreditna institucija ne smije prodati
 izvedenice i emisijske kvote niti ih smije iskazati u bilanci.
 2. Komisija je ovlaštena
 donositi delegirane akte u skladu s člankom 35. kako bi:
 (a)
 dopustila da se ostali financijski instrumenti osim
 onih navedenih u stavku 1., a osobito oni na koje se primjenjuju obveze
 utvrđene člankom 11. Uredbe (EU) br. 648/2012, prodaju vrstama
 klijenata navedenih u stavku 1. ovog članka za potrebe zaštite od rizika;
 (b)
 odredila udio kapitalnih zahtjeva temeljne kreditne
 institucije iznad kojih se izvedenice i emisijske kvote iz stavka 1. ovog
 članka ne smiju prodati niti iskazati u bilanci temeljne kreditne
 institucije.
 Članak 13.
 Pravila o zasebnim subjektima iz grupe
 1. Ako nadležno tijelo donese
 odluku u skladu s člankom 10. stavkom 3. da temeljna kreditna institucija
 ne smije obavljati određene djelatnosti trgovanja i ako je temeljna
 kreditna institucija dio grupe, djelatnosti trgovanja koje se moraju razdvojiti
 može obavljati samo subjekt iz grupe koji je pravno, ekonomski i operativno
 zaseban („subjekt za trgovanje”) u odnosu na temeljnu kreditnu instituciju.
 2. Ako je subjekt iz članak
 9. stavka 1. na vlastitu inicijativu odlučio djelatnosti trgovanja
 obuhvaćene člankom 9. razdvojiti od temeljne kreditne institucije te
 mu je odobren plan za razdvajanje u skladu s postupkom iz članka 18., na
 zasebne subjekte primjenjuju se zahtjevi utvrđeni u stavcima 3. do 13.
 ovog članka, člancima 14. do 17. i članku 20.
 3. Matično društvo iz EU-a
 osigurava da je struktura grupe koja uključuje temeljne kreditne
 institucije i subjekte za trgovanje takva da se na potkonsolidiranoj osnovi
 uspostavljaju dvije zasebne podgrupe, pri čemu samo jedna od njih sadržava
 temeljne kreditne institucije.
 4. Matično društvo iz EU-a
 temeljne kreditne institucije osigurava u potrebnoj mjeri da temeljna kreditna
 institucija može i dalje obavljati svoje djelatnosti u slučaju
 insolventnosti subjekta za trgovanje.
 5. Temeljna kreditna institucija
 ne smije imati instrumente kapitala u subjektu za trgovanje niti u njemu smije
 imati glasačka prava.
 Neovisno o prvom podstavku nadležno tijelo može
 odlučiti da temeljna kreditna institucija koja ispunjuje zahtjeve
 utvrđene člankom 49. stavkom 3. točkama (a) ili (b) Uredbe (EU)
 br. 575/2013 može imati instrumente kapitala ili glasačka prava u subjektu
 za trgovanje ako nadležno tijelo smatra da je imanje tih instrumenata kapitala
 ili glasačkih prava neophodno za funkcioniranje grupe i da je temeljna
 kreditna institucija poduzela dostatne mjere kako bi primjereno ublažila
 odgovarajuće rizike.
 Temeljna kreditna institucija, koja nije ni
 središnja ni regionalna kreditna institucija, ne smije ni u kojem slučaju
 izravno imati instrumente kapitala ili glasačka prava u bilo kojem
 subjektu za trgovanje.
 Prije donošenja odluke u skladu s ovim stavkom
 nadležno tijelo savjetuje se s EBA-om.
 Nadležno tijelo o svojoj odluci obavješćuje
 EBA-u. EBA objavljuje popis institucija na koje se ovaj stavak primjenjuje.
 6. Temeljna kreditna institucija
 i subjekt za trgovanje izdaju vlastiti dužnički instrument na
 pojedinačnoj i potkonsolidiranoj osnovi pod uvjetom da je to u skladu s planom
 za rješavanje koji su usuglasila odgovarajuća nadležna tijela za
 rješavanje u skladu s Direktivom [BRRD].
 7. Svi ugovori i ostale
 transakcije koje međusobno sklope temeljna kreditna institucija i subjekt
 za trgovanje trebaju biti povoljni temeljnoj kreditnoj instituciji kao i
 usporedivi ugovori i transakcije koje uključuju ili koje se sklapaju sa
 subjektima koji ne pripadaju istoj podgrupi.
 8. Većinu članova
 upravljačkog tijela temeljne kreditne institucije i većinu
 članova upravljačkog tijela subjekta za trgovanje ne smiju
 činiti osobe koje su članovi upravljačkog tijela drugog
 subjekta. Svi članovi upravljačkog tijela bilo kojeg subjekta ne
 smiju obavljati izvršne dužnosti u oba subjekta osim dužnosnika za upravljanje
 rizikom iz matičnog društva.
 9. Upravljačko tijelo
 temeljne kreditne institucije, subjekta za trgovanje i njihovih matičnih
 društava obvezno je provoditi ciljeve razdvajanja.
 10. U skladu s mjerodavnim
 nacionalnim zakonodavstvom ime ili oznake subjekta za trgovanje i temeljne
 kreditne institucije trebaju biti takvi da javnost može lako utvrditi tko je
 subjekt za trgovanje, a tko temeljna kreditna institucija.
 11. Strukturno razdvojene
 institucije poštuju obveze utvrđene u drugom, trećem i četvrtom
 dijelu te šestom, sedmom i osmom dijelu Uredbe (EU) br. 575/2013 te u glavi
 VII. Direktive 2013/36/EU na potkonsolidiranoj osnovi u skladu sa stavkom 3.
 ovog članka.
 12. Odstupajući od
 članka 6. stavka 1. i članka 7. Uredbe (EU) br. 275/2013, obveze
 utvrđene u drugom, trećem i četvrtom dijelu i dijelu osmom te
 Uredbe primjenjuju se na potkonsolidiranoj osnovi u skladu sa stavkom 3. ovog
 članka.
 13. Odstupajući od
 članka 6. stavka 4. i članka 8. Uredbe (EU) br. 275/2013, obveze
 utvrđene u dijelu šestom te Uredbe primjenjuju se na potkonsolidiranoj
 osnovi u skladu sa stavkom 3. ovog članka.
 Članak 14.
 Ograničenja unutargrupnih velikih
 izloženosti
 1. Za potrebe izračuna
 ograničenja unutargrupnih velikih izloženosti iz stavka 2. svi subjekti
 koji pripadaju istoj podgrupi u skladu s člankom 13. stavkom 3. smatraju
 se jednom osobom ili jednom grupom povezanih osoba u smislu članka 4.
 stavka 1. točke 39. Uredbe (EU) br. 575/2013.
 2. Kada se uvedu mjere u skladu
 s ovim poglavljem, unutargrupna izloženost temeljne kreditne institucije prema
 subjektu koji ne pripada istoj podgrupi kao i temeljna kreditna institucija ne
 smije prelaziti 25 % njezina priznatog kapitala. Ograničenje
 unutargrupne izloženosti primjenjuje se na potkonsolidiranoj osnovi te nakon
 uzimanja u obzir učinka tehnika ublažavanja kreditnog rizika i
 izuzeća u skladu s člancima 399. do 403. Uredbe (EU) br. 575/2013 i
 člankom 16. ove Uredbe.
 Članak 15.
 Ograničenja izvangrupnih velikih
 izloženosti
 1. Osim odredaba članka
 395. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 kada se uvedu mjere u skladu s ovim
 poglavljem ove Uredbe, izloženosti temeljne kreditne institucije ne smiju
 uključivati sljedeće:
 (a)
 veliku izloženost prema financijskom subjektu koja
 premašuje 25 % priznatog kapitala temeljne kreditne institucije.
 Ograničenje izloženosti primjenjuje se na pojedinačnoj i
 potkonsolidiranoj osnovi te nakon uzimanja u obzir učinka tehnika
 ublažavanja kreditnog rizika i izuzeća u skladu s člancima 399. do
 403. Uredbe (EU) br. 575/2013 i člankom 16. ove Uredbe.
 (b)
 velike izloženosti prema financijskim subjektima koje
 ukupno premašuju 200 % priznatog kapitala temeljne kreditne institucije.
 To ograničenje izloženosti primjenjuje se na pojedinačnoj i
 potkonsolidiranoj osnovi te nakon uzimanja u obzir učinka tehnika
 ublažavanja kreditnog rizika i izuzeća u skladu s člancima 399. do
 403. Uredbe (EU) br. 575/2013 i člankom 16. ove Uredbe.
 2. Komisija je ovlaštena
 donositi delegirane akte u skladu s člankom 35. kako bi uskladila razinu
 ograničenja izvangrupne ukupne velike izloženosti utvrđenu u stavku
 1. točki (b), u skladu s mjerom u kojoj je u obzir uzeto ublažavanje
 kreditnog rizika
 Članak 16.
 Tehnike ublažavanja kreditnog rizika
 Osim odredaba članaka 399. do 403. Uredbe
 (EU) br. 575/2013., nakon što se uvedu mjere u skladu s ovim poglavljem ove
 Uredbe, ograničenje u vezi s priznavanjem tehnika ublažavanja rizika
 primjenjuju se na izračun vrijednosti izloženosti radi usklađivanja s
 ograničenjima velikih izloženosti kako je navedeno u člancima 14. i
 15. ove Uredbe.
 Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u
 skladu s člankom 35. kako bi utvrdila u kojoj se mjeri priznaju tehnike
 ublažavanja kreditnog rizika uključujući vrste i ograničenja
 prihvatljive kreditne zaštite za potrebe prvog podstavaka kako bi se osiguralo
 da se ne ugroze tehnike ublažavanja rizika u slučaju pojave rizika te kako
 bi se time osigurala učinkovita uspostava kreditne zaštite.
 Članak 17.
 Odstupanja od prijelaznih odredaba za
 velike izloženosti
 Iznimno od primjene članka 493. stavka 3.
 Uredbe (EU) br. 575/2013, odstupanja predviđena tim stavkom ne primjenjuju
 se na izloženosti temeljnih kreditnih institucija na koje su se primijenile
 strukturne mjere u skladu s ovom Uredbom.
 Članak 18.
 Plan za razdvajanje
 1. Ako nadležno tijelo donese
 odluku u skladu s člankom 10. stavkom 3. da temeljna kreditna institucija
 ne smije obavljati određene djelatnosti trgovanja, temeljna kreditna
 institucija, ili po potrebi njezino matično društvo iz EU-a, nadležnom
 tijelu dostavljaju plan za razdvajanje u roku od 6 mjeseci od datuma donošenja
 odluke iz članka 10. stavka 3. drugog podstavka.
 Slično tome, ako je subjekt iz članka 9.
 stavka 1. odlučio od temeljne kreditne institucije razdvojiti djelatnosti
 trgovanja obuhvaćene obvezom preispitivanja djelatnosti iz članka 9.,
 on na početku razdoblja ocjene iz članka 9. dostavlja plan u kojem
 navodi pojedinosti razdvajanja. Plan sadržava barem informacije koje su
 potrebne na temelju stavka 2. točaka (a) i (b) ovog članka.
 2. U planu za razdvajanje
 detaljno se opisuje način provedbe razdvajanja.
 Plan sadržava barem
 sljedeće:
 (a)
 opis imovine i djelatnosti koje će se
 razdvojiti od temeljne kreditne institucije;
 (b)
 pojedinosti o primjeni pravila iz članka 13.;
 (c)
 vremenski okvir razdvajanja.
 3. Nadležno tijelo ocjenjuje
 planove iz stavaka 1. i 2. te u roku od šest mjeseci od podnošenja plana donosi
 odluku kojom se plan za razdvajanje odobrava ili se zahtijevaju njegove
 izmjene.
 4. Ako nadležno tijelo zahtijeva
 izmjene u planu za razdvajanje, u roku od tri mjeseca od zahtjeva nadležnog
 tijela temeljna kreditna institucija, ili po potrebi njezino matično
 društvo iz EU-a, dostavljaju novi plan za razdvajanje s potrebnim izmjenama.
 5. U roku od mjesec dana od
 podnošenja novog plana nadležno tijelo donosi odluku o odobrenju ili odbijanju
 plana. U slučaju odbijanja plana, nadležno tijelo u roku od mjesec dana od
 odbijanja plana donosi odluku o utvrđivanju plana za razdvajanje u koji se
 uključuju potrebne izmjene.
 6. Ako temeljna kreditna
 institucija, ili po potrebi njezino matično društvo iz EU-a, ne dostave
 novi plan za razdvajanje kako se zahtijeva na temelju stavka 1., nadležno
 tijelo donosi odluku o utvrđivanju plana za razdvajanje najkasnije tri
 mjeseca nakon isteka roka iz stavka 1.
 7. Ako temeljna institucija, ili
 po potrebi njezino matično društvo iz EU-a, ne dostave novi plan za razdvajanje
 s izmjenama koje je zatražilo nadležno tijelo, nadležno tijelo donosi odluku o
 utvrđivanju plana za razdvajanje najkasnije mjesec dana nakon isteka roka
 iz stavka 4. prvog podstavka.
 8. Temeljna kreditna
 institucija, ili po potrebi njezino matično društvo iz EU-a, obvezni su
 dokazati nadležnom tijelu da je odobreni plan proveden.
 9. Upravljačko tijelo
 kreditne institucije ili matičnog društva iz EU-a osigurava da se plan za
 razdvajanje provodi u skladu s odobrenjem nadležnog tijela.
 Članak 19.
 Suradnja između nadležnih tijela i
 mjerodavnih tijela za rješavanje
 1. Prije nego što donese odluku
 iz članka 10. stavka 3., nadležno tijelo obavješćuje mjerodavno
 tijelo za rješavanje imenovano u skladu s člankom 3. Direktive [BRRD].
 2. Prilikom provedbe ocjene u
 skladu s člankom 9. i kada od temeljne kreditne institucije zahtijeva da
 ne obavlja određene djelatnosti u skladu s člankom 10., nadležno
 tijelo uzima u obzir sve postojeće ili prethodne procjene rješivosti koje
 provodi mjerodavno tijelo za rješavanje u skladu s člankom 13. i
 člankom 13. točkom (a) Direktive [BRRD].
 3. Nadležno tijelo surađuje
 s mjerodavnim tijelom za rješavanje i razmjenjuje bitne informacije koje se
 smatraju potrebnima za obavljanje njegovih dužnosti.
 4. Nadležno tijelo osigurava da
 su mjere uvedene u skladu s ovim poglavljem usklađene s mjerama koje se
 izriču u skladu s člankom 13. točkom (b) Uredbe (EU) br.
 1024/2013, člankom 8. stavkom 9. Uredbe (EU) br. [SRM], člankom 13. i
 člankom 13. točkom (a), člankom 14. i člankom 15. Direktive
 [BRRD] i člankom 104. Direktive 2013/36/EU.
 Članak 20.
 Djelatnosti koje se zabranjuju subjektu
 za trgovanje
 Subjekt za trgovanje ne smije:
 (a)
 primati depozite prihvatljive na temelju sustava
 osiguranja depozita u skladu s Direktivom 94/19/EZ, osim ako se navedeni
 depozit odnosi na razmjenu kolaterala u vezi s djelatnostima trgovanja;
 (b)
 pružati usluge platnog prometa kako je definirano
 člankom 4. stavkom 3. Direktive 2007/64/EZ povezanima s djelatnostima iz
 točke (a), osim ako su navedene usluge platnog prometa pomoćne usluge
 i nužno potrebne za razmjenu kolaterala u vezi s djelatnostima trgovanja.
 Članak 21.
 Odstupanja od zahtjeva iz poglavlja III.
 1. Komisija može, na zahtjev
 države članice, odobriti odstupanje od zahtjeva iz ovog poglavlja
 kreditnoj instituciji koja prima depozite od građana i malih i srednjih
 poduzeća koji podliježu nacionalnom primarnom zakonodavstvu koje je
 doneseno prije 29. siječnja 2014. ako je nacionalno zakonodavstvo u skladu
 sa sljedećim zahtjevima:
 (a)
 cilj mu je spriječiti financijski stres,
 propadanje i sistemski rizik iz članka 1.;
 (b)
 njime se kreditnim institucijama koje primaju
 prihvatljive depozite od građana i malih i srednjih poduzeća
 onemogućuje bavljenje reguliranom djelatnošću trgovanja ulaganjima u
 svojstvu nalogodavca i držanje imovine za trgovanje; međutim, u
 nacionalnom zakonodavstvu mogu se predvidjeti i ograničene iznimke kojima
 se kreditnim institucijama omogućuje primanje depozita od pojedinaca i
 malih i srednji poduzeća radi obavljanja djelatnosti ublažavanja rizika za
 potrebe razboritog upravljanja kapitalom, likvidnošću i financiranjem te
 pružanja ograničenih usluga upravljanja rizikom klijentima;
 (c)
 ako je kreditna institucija koja prima prihvatljive
 depozite od pojedinaca i malih i srednjih poduzeća dio grupe, nacionalnim
 zakonodavstvom osigurava se da je kreditna institucija pravno razdvojena od
 subjekata iz grupe koji se bave reguliranom djelatnošću trgovanja
 ulaganjima u svojstvu nalogodavca ili drže imovinu za trgovanje te se njime
 utvrđuje sljedeće:
 i. kreditna institucija koja prima
 prihvatljive depozite od građana i malih i srednjih poduzeća može
 donositi odluke neovisno o ostalim subjektima iz grupe;
 ii. kreditna institucija koja prima
 prihvatljive depozite od građana i malih i srednjih poduzeća ima upravljačko
 tijelo koje je neovisno o ostalim subjektima iz grupe i neovisno o samoj
 kreditnoj instituciji;
 iii. kreditna institucija koja prima
 prihvatljive depozite od građana i malih i srednjih poduzeća
 samostalno podliježe kapitalnim i likvidnosnim zahtjevima;
 iv. kreditna institucija koja prima
 prihvatljive depozite od građana i malih i srednjih poduzeća ne smije
 sklapati ugovore i transakcije s ostalim subjektima iz grupe, osim uz uvjete
 slične onima utvrđenima u članku 13. stavku 7.
 2. Država članica koja želi
 dobiti odstupanje za kreditnu instituciju na koju se primjenjuje predmetno
 nacionalno zakonodavstvo dostavlja Komisiji zahtjev za odstupanje uz koji
 prilaže pozitivno mišljenje nadležnog tijela koji nadzire kreditnu instituciju
 na koju se odnosi zahtjev za odstupanje. U tom se zahtjevu moraju navesti sve
 potrebne informacije za ocjenu nacionalnog zakonodavstva te navesti kreditna
 institucija za koju se podnosi zahtjev za odstupanje. Ako Komisija smatra da ne
 raspolaže svim potrebnim informacijama, obvezna je stupiti u kontakt s
 predmetnom državom članicom u roku od dva mjeseca od primitka zahtjeva te
 navesti koje su joj dodatne informacije potrebne.
 Nakon što se
 Komisiji dostave sve informacije koje su joj potrebne za ocjenu zahtjeva za
 odstupanje, ona je obvezna u roku od mjesec dana obavijestiti državu
 članicu podnositeljicu zahtjeva da je primila informacije.
 U roku od pet
 mjeseci nakon objave obavijesti iz drugog podstavka i nakon savjetovanja s
 EBA-om o razlozima njezine predviđene odluke te o mogućem učinku
 te odluke na financijsku stabilnost Unije i funkcioniranje unutarnjeg tržišta,
 Komisija donosi provedbenu odluku o usklađenosti nacionalnog zakonodavstva
 s ovim poglavljem i odobravanju odstupanja za kreditnu instituciju navedenu u
 zahtjevu iz stavka 1. Ako Komisija namjerava proglasiti nacionalno
 zakonodavstvo neusklađenim i ne odobriti odstupanje, ona mora detaljno
 opisati neodobravanje i omogućiti državi članici podnositeljici
 zahtjeva da se pismeno očituje u roku od mjesec dana od dana obavijesti o
 Komisijinu neodobravanju. Komisija donosi provedbenu odluku o odobrenju ili
 odbijanju odstupanja u roku od tri mjeseca od isteka roka za podnošenje.
 U slučaju da
 se nacionalno zakonodavstvo izmijeni, država članica o izmjenama
 obavješćuje Komisiju. Komisija može preispitati provedbenu odluku iz
 trećeg podstavka.
 Ako se nacionalno
 zakonodavstvo koje nije proglašeno neusklađenim s ovim poglavljem više ne
 primjenjuje na kreditnu instituciju kojoj je odobreno odstupanje od zahtjeva iz
 ovog poglavlja, to se odstupanje ukida u odnosu na dotičnu kreditnu
 instituciju.
 Komisija o svojim
 odlukama obavješćuje EBA-u. EBA objavljuje popis kreditnih institucija
 kojima je odobreno odstupanje u skladu s ovom člankom. Popis se mora
 stalno ažurirati.
 Poglavlje IV.
 Subjekti koji podliježu zahtjevima iz
 poglavlja II. i III.
 Članak 22.
 Pravila o izračunu pragova
 1. Za potrebe članka 3.
 točke (b) podtočke ii. izračun pragova temelji se na
 konsolidiranim financijskim izvještajima matičnog društva iz EU-a.
 2. Za potrebe članka 3.
 točke (b) podtočke iii. izračun pragova temelji se na
 djelatnostima koje se obavljaju u Uniji.
 3. U izračun nisu
 uključeni imovina i obveze društava za osiguranje i društava za
 reosiguranje i ostalih nefinancijskih društava.
 4. Do [OP treba unijeti
 točan datum 12 mjeseci nakon objave ove Uredbe] nadležno tijelo
 određuje kreditne institucije i grupe na koje se primjenjuje ova Uredba u
 skladu s člankom 3. te o njima bez odgode obavještava EBA-u.
 Nakon što je
 obavijesti nadležno tijelo, EBA bez odgode objavljuje popis iz prvog
 podstavka. Popis se mora stalno ažurirati.
 Članak 23.
 Izračun djelatnosti trgovanja
 1. Za potrebe članka 3.
 djelatnosti trgovanja izračunavaju se kako slijedi u skladu s primjenjivim
 računovodstvenim okvirom.
 Djelatnosti
 trgovanja = (TSA + TSL + DA + DL)/2, pri čemu:
 (a)
 imovina po vrijednosnim papirima za trgovanje (TSA)
 znači imovina koja je dio portfelja kojim se upravlja kao cjelinom i za
 koju postoje dokazi o nedavnom stvarnom obrascu kratkoročnog ostvarenja
 dobiti, isključujući imovinu po izvedenicama;
 (b)
 obveze po vrijednosnim papirima za trgovanje (TSL)
 znače obveze preuzete s namjerom ponovne kupnje u kratkom roku, koje su
 dio portfelja kojim se upravlja kao cjelinom, i za koje postoje dokazi o
 nedavnom stvarnom obrascu kratkoročnog ostvarenja dobiti,
 isključujući obveze po izvedenicama;
 (c)
 imovina po izvedenicama (DA) znači izvedenice
 s pozitivnim vrijednostima zamjene, a koje nisu određene kao izvedenice
 koje se koriste kao instrument zaštite ili ugrađene izvedenice;
 (d)
 obveze po izvedenicama (DL) znače izvedenice s
 negativnim vrijednostima zamjene, a koje nisu određene kao izvedenice koje
 se koriste kao instrument zaštite;
 2. U izračun djelatnosti
 trgovanja nisu uključeni imovina i obveze društava za osiguranje i
 društava za reosiguranje i ostalih nefinancijskih društava.
 3. EBA izrađuje nacrt
 provedbenih tehničkih standarda o metodologiji za izračun djelatnosti
 trgovanja iz stavka 1. uzimajući u obzir razlike u primjenjivim
 računovodstvenim okvirima.
 EBA Komisiji
 dostavlja taj nacrt regulatornih tehničkih standarda do [OP treba
 unijeti točan datum mjesec dana nakon dana objave Uredbe.]
 Komisiji je
 dodijeljena ovlast za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog
 podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1093/2010.
 4. Komisija je ovlaštena
 izmijeniti, na temelju delegiranih akata u skladu s člankom 35.,
 komponente djelatnosti trgovanja iz točaka (a) do (d) stavka 1. ovog
 članka kako bi se u obzir uzele promjene u primjenjivim
 računovodstvenim okvirima.
 Članak 24.
 Dostava informacija o djelatnostima
 trgovanja nadležnom tijelu
 1. Subjekti iz članka 3.
 nadležnom tijelu dostavljaju, prvi put [PO treba unijeti datum 9
 mjeseci nakon dana objave ove Uredbe], a nakon toga jedanput godišnje,
 odgovarajuće informacije o ukupnom iznosu njihovih djelatnosti trgovanja i
 njihovih komponenti, kako je predviđeno člankom 23. stavkom 1.
 2. EBA sastavlja nacrt
 provedbenih tehničkih standarda kako bi odredila jedinstveni obrazac za
 objave iz stavka 1. te upute za primjenu navedenog obrasca.
 EBA Komisiji
 dostavlja taj nacrt regulatornih tehničkih standarda do [OP treba
 unijeti točan datum mjesec dana nakon objave Uredbe.]
 Komisiji je
 dodijeljena ovlast za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog
 podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1093/2010.
 Poglavlje V.
 Usklađenost
 Odjeljak 1.
 Subjekti
 Članak 25.
 Obveze subjekata koji podliježu ovoj
 Uredbi
 1. Subjekti koji podliježu ovoj
 Uredbi dužni su osigurati odgovarajuće mjere na temelju kojih nadležna
 tijela mogu dobiti informacije potrebne za ocjenu usklađenosti s Uredbom.
 2. Subjekti koji podliježu ovoj
 Uredbi nadležnom tijelu dostavljaju sve potrebne informacije,
 uključujući informacije potrebne za ocjenu na temelju parametara iz
 članka 9. stavka 2. te za ocjenu usklađenosti s ovom Uredbom. Ti
 subjekti osiguravaju da je u okviru njihovih unutarnjih mehanizama kontrole i
 administrativnih i računovodstvenih postupaka u svakom trenutku dopušten
 nadzor njihove usklađenosti s ovom Uredbom.
 3. Subjekti koji podliježu ovoj
 Uredbi bilježe sve transakcije, sustave dokumentiranja i postupke korištene za
 potrebe ove Uredbe tako da nadležno tijelo može u svakom trenutku nadzirati
 sukladnosti s ovom Uredbom.
 Odjeljak 2.
 Nadležna tijela
 Članak 26.
 Ovlasti i
 obveze nadležnih tijela
 1. Prilikom provođenja
 zadaća koje su im dodijeljene na temelju ove Uredbe, nadležna tijela
 izvršavaju ovlasti koje su im dodijeljene u skladu s mjerodavnim zakonodavstvom
 Unije.
 2. Nadležno tijelo nadzire
 djelatnosti subjekata na koje se primjenjuje ova Uredba te redovito ocjenjuje i
 osigurava sukladnost s ovom Uredbom.
 3. Nadležna tijela ovlaštena su
 zatražiti od matičnog društva iz EU-a, koje nije regulirani subjekt ali
 ima barem jedno društvo kćer koje je regulirani subjekt, da osigura da
 njegova regulirana društva kćeri poštuju odredbe ove Uredbe.
 4. Za potrebe ove Uredbe smatra
 se da je konsolidirajuće nadzorno tijelo nadležno za sve subjekte iz grupe
 koji pripadaju istoj grupi kao i matično društvo iz EU-a i na koje se
 primjenjuje ova Uredba.
 Ako društvo
 kći matičnog društva iz EU-a ima poslovni nastan u drugoj državi
 članici te ga nadzire nadzorno tijelo koje je različito od onoga koje
 nadzire matično društvo iz EU-a i ako je društvo kći značajno u
 skladu s člankom 6. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1024/2013,
 konsolidirajuće nadzorno tijelo savjetuje se s nadležnim tijelom
 matične države članice značajnog društva kćeri u pogledu
 bilo koje odluke koje mora donijeti na temelju ove Uredbe.
 Poglavlje VI.
 Odnosi s trećim zemljama
 Članak 27.
 Istovrijednost pravnog okvira treće
 zemlje
 1. Na zahtjev nadležnog tijela
 države članice ili treće zemlje, ili na vlastitu inicijativu,
 Komisija može donositi provedbene akte u kojima utvrđuje sljedeće:
 (a)
 pravnim, nadzornim i provedbenim okvirom treće
 zemlje osigurava se da kreditne institucije i matična društva u toj
 trećoj zemlji poštuju obvezujuće zahtjeve koji su istovjetni
 zahtjevima utvrđenima člancima 6., 10 do 16. i člankom 20.;
 (b)
 pravnim okvirom te treće zemlje predviđa
 se djelotvoran istovjetan sustav priznavanja strukturnih mjera predviđenih
 nacionalnim zakonodavnim okvirom treće zemlje.
 2. Komisija može izmijeniti ili
 povući svoju odluku ako više nisu ispunjeni uvjeti na temelju kojih je
 odluka donesena.
 3. Komisija je ovlaštena
 donositi delegirane akte u skladu s člankom 35. ove Uredbe radi
 utvrđivanja kriterija za ocjenu istovjetnosti pravnog i nadzornog okvira
 treće zemlje s ovom Uredbom.
 Komisija donosi
 delegirane akte [OP treba unijeti točan datum u roku od 24 mjeseca
 od stupanja na snagu ove Uredbe].
 4. EBA sklapa sporazume o
 suradnji s relevantnim nadležnim tijelima trećih zemalja čiji se
 pravni i nadzorni okviri smatraju istovjetnima ovoj Uredbi u skladu sa stavcima
 1. do 3.. Tim se okvirom utvrđuje barem minimalni režim razmjene informacija
 između mjerodavnih nadležnih tijela iz dviju teritorijalnih nadležnosti.
 Poglavlje VII.
 Administrativne sankcije i mjere
 Članak 28.
 Administrativne sankcije i mjere
 1. Ne dovodeći u pitanje
 nadzorne ovlasti nadležnih tijela na temelju članka 26. i prava država
 članica da predvide i izriču kaznene sankcije, države članice u
 skladu s nacionalnim zakonodavstvom osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena
 izricati administrativne sankcije i ostale administrativne mjere u odnosu na
 barem sljedeća kršenja:
 (a)
 kršenje zabrane utvrđene člankom 6.;
 (b)
 svaka manipulacija informacijama koje se
 dostavljaju u skladu s člankom 24. stavkom 1.
 Države članice
 osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena izricati administrativne sankcije i
 mjere kreditnim institucijama i bilo kojem subjektu iz grupe,
 uključujući mješoviti holding, društvo za osiguranje ili društvo za
 reosiguranje.
 Ako se odredbe iz
 prvog podstavka primjenjuju na pravne osobe, države članice u slučaju
 kršenja osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena primjenjivati sankcije, u
 skladu s uvjetima utvrđenima nacionalnim zakonodavstvom, na članove
 upravljačkog tijela ili druge osobe koje su na temelju nacionalnog
 zakonodavstva odgovorne za kršenje propisa.
 2. Administrativne sankcije i
 mjere koje se poduzimaju za potrebe stavka 1. moraju biti učinkovite,
 proporcionalne i odvraćajuće.
 3. Ako su države članice
 odlučile utvrditi kaznene sankcije za kršenja odredaba iz stavka 1., one
 osiguravaju primjenu odgovarajućih mjera tako da nadležno tijelo ima sve
 potrebne ovlasti za suradnju s pravosudnim tijelima u okviru njihove
 nadležnosti kako bi dobilo određene informacije povezane s kaznenim
 istragama ili postupcima pokrenutima zbog moguće povrede članka 6. i
 manipulacija informacijama koje se trebaju dostaviti u skladu s člankom
 24. stavkom 1. i kako bi te informacije dostavilo ostalim nadležnim tijelima i
 EBA-i te ispunilo obvezu međusobne suradnje i po potrebi suradnje s
 EBA-om za potrebe stavka 1.
 Nadležna tijela
 mogu surađivati i s nadležnim tijelima drugih država članica radi
 lakše provedbe njihovih ovlasti sankcioniranja.
 4. U skladu s nacionalnim
 zakonodavstvom države članice dodjeljuju nadležnim tijelima ovlast za
 primjenu barem sljedećih administrativnih sankcija i ostalih mjera u
 slučaju kršenja iz stavka 1.:
 (a)
 nalog kojim se zahtijeva da osoba odgovorna za
 kršenje prestane s takvim postupanjem i da takvo postupanje ne ponavlja;
 (b)
 povrat ostvarene dobiti ili izbjegnutih gubitaka
 zbog kršenja ako ih je moguće utvrditi;
 (c)
 javno upozorenje u kojem se navode odgovorna osoba
 i narav kršenja;
 (d)
 povlačenje ili privremeno oduzimanje
 odobrenja;
 (e)
 privremena zabrana obavljanja poslova upravljanja
 subjektom iz članka 3. za svaku fizičku osobu koja se smatra
 odgovornom;
 (f)
 u slučaju ponovnog kršenja stalna zabrana
 obavljanja poslova upravljanja subjektom iz članka 3. za svaku
 fizičku osobu koja se smatra odgovornom;
 (g)
 najveće administrativne novčane kazne
 koje su barem trostruko veće od iznosa ostvarene dobiti ili izbjegnutih
 gubitaka zbog kršenja, ako ih je moguće utvrditi;
 (h)
 u slučaju fizičke osobe, administrativna
 novčana kazna u iznosu od najmanje 5 000 000 EUR ili u državama
 članicama u kojima euro nije službena valuta, odgovarajuća
 protuvrijednost u nacionalnoj valuti na dan stupanja na snagu ove Uredbe;
 (i)
 u slučaju pravnih osoba, najveće
 administrativne novčane kazne koje iznose najmanje 10 posto ukupnog
 godišnjeg prometa pravne osobe na temelju posljednjih dostupnih izvještaja koje
 je odobrilo upravljačko tijelo; u slučaju da je pravna osoba
 matično društvo ili društvo kći matičnog društva koje mora
 pripremiti konsolidirane financijske izvještaje u skladu s Direktivom
 2013/34/EU, relevantan ukupni godišnji promet znači ukupni godišnji promet
 ili odgovarajuća vrsta prihoda na temelju odgovarajućeg
 računovodstvenog okvira na temelju posljednjih dostupnih konsolidiranih
 izvještaja koje je odobrilo upravljačko tijelo krajnjeg matičnog
 društva.
 Države članice mogu nadležnim tijelima
 dodijeliti i druge ovlasti uz one iz ovog stavka i mogu predvidjeti šire
 područje primjene sankcija i veće razine sankcija od onih koje su
 utvrđene u ovom stavku.
 5. Do [OP treba unijeti
 točan datum 12 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe] države
 članice obavješćuju Komisiju i EBA-u o pravilima koja se odnose na
 stavak 1. O daljnjim izmjenama tih pravila moraju bez odgode obavijestiti
 Komisiju i EBA-u.
 Članak 29.
 Izvršenje nadzornih ovlasti i sankcija
 1. Države članice
 osiguravaju da nadležna tijela pri utvrđivanju vrste i razine
 administrativnih sankcija uzimaju u obzir sve bitne okolnosti,
 uključujući po potrebi sljedeće:
 (a)
 težina i trajanje kršenja;
 (b)
 razina odgovornosti osobe odgovorne za kršenje;
 (c)
 financijska snaga osobe odgovorne za kršenje,
 uzimajući u obzir čimbenike kao što su ukupni promet u slučaju
 pravne osobe ili godišnji prihod u slučaju fizičke osobe;
 (d)
 važnost ostvarene dobiti ili izbjegnutih gubitaka
 osobe odgovorne za kršenje, ako ih je moguće utvrditi;
 (e)
 razina suradnje osobe odgovorne za kršenje s
 nadležnim tijelom, ne dovodeći u pitanje potrebu da se osigura povrat
 ostvarene dobiti ili izbjegnutih gubitaka te osobe;
 (f)
 prethodna kršenja koje je osoba odgovorna za
 kršenje počinila;
 (g)
 mjere koje je osoba odgovorna za kršenje poduzela
 kako bi spriječila da se ono ponovi;
 (h)
 sve moguće sistemske posljedice kršenja.
 Članak 30.
 Izvješćivanje o kršenju propisa
 1. Nadležno tijelo utvrđuje
 djelotvorne mehanizme radi izvješćivanja o stvarnim ili mogućim
 kršenjima iz članka 28. stavka 1.
 2. Mehanizmi iz stavka 1.
 uključuju barem sljedeće:
 (a)
 posebne postupke za primitke izvješća o
 kršenju propisa i daljnje postupanje, uključujući uspostavu sigurnih
 komunikacijskih kanala za ta izvješća;
 (b)
 prikladna zaštita osoba koje su zaposlene na
 temelju ugovora o radu, a koje prijave kršenja ili su za njih optužena, od
 zastrašivanja, diskriminacije ili ostalih vrsta nepoštenog postupanja;
 (c)
 zaštita osobnih podataka osobe koja prijavi kršenje
 i fizičke osobe koja je navodno počinila kršenje,
 uključujući zaštitu u pogledu čuvanja povjerljivosti identiteta
 u svim fazama postupka, ne dovodeći u pitanje objavu informacija koja je
 potrebna na temelju nacionalnog zakonodavstva u okviru istraga ili daljnjih
 sudskih postupaka.
 3. Države članice
 zahtijevaju od poslodavaca da provode odgovarajuće interne postupke na
 temelju kojih zaposlenici mogu prijaviti kršenja iz članka 28. stavka 1.
 4. Države članice mogu
 predvidjeti dodjelu financijskih poticaja osobama koje nude ključne
 informacije o mogućim kršenjima ove Uredbe u skladu s nacionalnim
 zakonodavstvom ako takve osobe nemaju unaprijed definiranu zakonsku ili
 ugovornu obvezu prijavljivati takve informacije, ako su informacije nove i ako
 se na temelju njih izriču administrativne sankcije ili ostale mjere
 uvedene zbog kršenja ove Uredbe ili kriminalne sankcije.
 Članak 31.
 Razmjena podataka s EBA-om
 1. Nadležna tijela EBA-i
 dostavljaju jedanput godišnje zbirne informacije o svim administrativnim
 mjerama i sankcijama izrečenima u skladu s člankom 28. EBA objavljuje
 te podatke u godišnjem izvješću.
 2. Ako su države članice
 odlučile utvrditi kaznene sankcije za kršenja odredaba iz stavka
 članka 28. stavka 1., njihova nadležna tijela EBA-i dostavljaju jedanput
 godišnje anonimizirane i zbirne podatke u vezi s poduzetim kaznenim istragama i
 izrečenim kaznenim sankcijama. EBA objavljuje te podatke u godišnjem
 izvješću.
 3. Ako je nadležno tijelo javno
 objavilo administrativne sankcije, novčane sankcije i ostale mjere, kao i
 kaznene sankcije, o tome mora istovremeno obavijestiti EBA-u.
 4. EBA sastavlja nacrt
 provedbenih tehničkih standarda kako bi se utvrdili postupci i oblici
 razmjene informacija iz stavaka 1. i 2.
 EBA Komisiji dostavlja taj nacrt regulatornih
 tehničkih standarda do [OP treba unijeti točan datum 12
 mjeseci nakon dana objave Uredbe.]
 Komisiji je dodijeljena ovlast za donošenje
 provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člankom
 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
 Članak 32.
 Objava odluka
 1. U skladu s trećim
 podstavkom nadležno tijelo na svojoj internetskoj stranici objavljuje svaku
 odluku o izricanju administrativne sankcije ili druge mjere u pogledu kršenja
 članka 6. i zbog manipulacija financijskog izvještavanja iz članka
 28. stavka 1. odmah nakon što o toj odluci obavijesti osobu na koju se odluka
 odnosi.
 U objavljenim
 informacijama na temelju prvog podstavka navode se barem vrsta i narav kršenja
 i identitet osobe na koju se odluka odnosi.
 Prvi i drugi
 podstavak ne primjenjuju se na odluke kojima se izriču mjere u okviru
 istrage.
 Ako nadzorno tijelo
 smatra, na temelju ocjene na pojedinačnoj osnovi, da bi objava identiteta
 pravne osobe na koju se odluka odnosi ili osobnih podataka fizičke osobe
 mogla biti nerazmjerna, ili ako bi se tom objavom ugrozila postojeća
 istraga ili stabilnost financijskih tržišta ili postojeće istrage, ono je
 obvezno učiniti jedno od sljedećeg:
 (a)
 odgoditi objavu odluke sve do prestanka postojanja
 razloga za tu odgodu;
 (b)
 anonimno objaviti odluku na način koji je u
 skladu s nacionalnim zakonodavstvom ako se tom objavom osigurava djelotvorna
 zaštita dotičnih osobnih podataka i po potrebi odgoditi objavu
 odgovarajućih podataka u razumnom roku ako je predvidivo da će
 razlozi za anonimnu objavu prestati postojati u tom razdoblju;
 (c)
 ne objaviti odluku u slučaju da nadležno
 tijelo smatra da je objava u skladu s točkom (a) ili (b) nedostatna kako
 bi se osiguralo:
 i. neugrožavanje stabilnosti financijskih
 tržišta;
 ii. razmjernost objave takvih odluka u
 odnosu na mjere koje se smatraju mjerama blaže naravi.
 2. Ako odluka podliježe
 podnošenju žalbe nacionalnom pravosudnom, administrativnom ili nekom drugom
 tijelu, nadležno tijelo odmah na svojoj internetskoj stranici objavljuje te
 informacije i daljnje informacije o ishodu takve žalbe. Objavljuje se i odluka
 o poništenju odluke na koju se žalba odnosi.
 3. Nadležno tijelo osigurava da
 odluka objavljena u skladu s ovim člankom bude dostupna na njegovoj
 službenoj internetskoj stranici najmanje pet godina od objave. Osobni podatci
 iz tih odluka pohranjuju se na službenoj internetskoj stranici nadležnog
 tijela tijekom razdoblja koje je potrebno u skladu s primjenjivim propisima o
 zaštiti podataka.
 Poglavlje VIII.
 Izvješća i preispitivanje
 Članak 33.
 EBA-ina izvješća
 EBA u
 suradnji s ESMA-om priprema sljedeća izvješća i dostavlja ih Komisiji
 u roku od [OP treba unijeti točan datum, 12 mjeseci nakon objave
 Uredbe.]:
 (a)
 izvješće o mogućem ograničenju
 parametara iz točaka (a) do (h) članka 9. stavka 2. i vrstama
 sekuritizacije koje prema mišljenju EBA-e ne predstavljaju prijetnju
 financijskoj situaciji temeljne kreditne institucije ili financijskog sustava
 Unije;
 (b)
 izvješće o tome trebaju li se uključiti
 druge vrste izvedenica i druge vrste financijskih instrumenata osim onih
 navedenih u članku 11. stavku 1. za potrebe razboritog upravljanja
 vlastitim rizikom temeljne kreditne institucije;
 (c)
 izvješće o tome može li se dopustiti prodaja
 klijentima drugih financijskih instrumenata namijenjenih zaštiti od rizika i
 udjelu kapitalnih zahtjeva iznad kojih se izvedenice ne smiju prodavati kako je
 navedeno u članku 12. stavku 2. točki (b).
 Članak 34.
 Preispitivanje
 Komisija
 redovito prati učinak pravila utvrđenih ovom Uredbom u pogledu
 ostvarenja ciljeva iz članka 1. te na stabilnost financijskog sustava
 Unije u cjelini, uzimajući u obzir razvoj strukture tržišta, kao i razvoj
 i djelatnosti subjekata reguliranih ovom Uredbom te podnosi odgovarajuće
 prijedloge. U okviru preispitivanja naglasak je osobito na primjeni pragova iz
 članka 3., primjeni i djelotvornosti zabrane predviđene člankom
 6., opsegu djelatnosti iz članka 8. i primjerenosti parametara
 utvrđenih člankom 9. Do 1. siječnja 2020. i na redovitoj osnovi
 nakon toga Komisija dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću, nakon što je
 u obzir uzela mišljenje nadležnih tijela, izvješće o prethodno navedenim
 pitanjima, kojemu po potrebi prilaže zakonodavni prijedlog.
 Poglavlje IX.
 Završne odredbe
 Članak 35.
 Provedba delegiranih ovlasti
 1. Ovlasti za donošenje
 delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji u skladu s uvjetima utvrđenima u
 ovom članku.
 2. Ovlast donošenja delegiranih
 akata iz članka 6. stavka 6., članka 8. stavka 3., članka 10.
 stavka 5., članka 11. stavka 3., članka 12. stavka 2., članka
 15. stavka 2., članka 16. drugog podstavka, članka 23. stavka 4. i
 članka 27. stavka 3. dodjeljuje se Komisiji na neodređeno razdoblje
 počevši od datuma iz članka 38.
 3. Europski parlament ili
 Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka
 6. stavka 6., članka 8. stavka 3., članka 10. stavka 5., članka
 11. stavka 3., članka 12. stavka 2., članka 15. stavka 2.,
 članka 16. drugog podstavka, članka 23. stavka 4. i članka 27.
 stavka 3. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj
 navedeno. Ona proizvodi učinke sljedećeg dana od dana svoje objave u Službenom
 listu Europske unije ili na neki kasniji datum koji je naveden u
 odluci. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na
 snazi.
 4. Čim donese delegirani
 akt, Komisija o njemu istodobno obavješćuje Europski parlament i
 Vijeće.
 5. Delegirani akt donesen u
 skladu s člankom 6. stavkom 6, člankom 8. stavkom 3., člankom
 10. stavkom 5., člankom 11. stavkom 3., člankom 12. stavkom 2.,
 člankom 15. stavkom 2., člankom 16. drugim podstavkom, člankom
 23. stavkom 4. i člankom 27. stavkom 3. stupa na snagu samo ako Europski
 parlament ili Vijeće na njega ne ulože nikakav prigovor u roku od dva
 mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću, odnosno
 ako prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijeste
 Komisiju da neće uložiti prigovore. Ovaj se rok produžuje za 2 mjeseca na
 inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
 Članak 36.
 Stupanje na snagu i datum primjene
 Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od
 dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Primjenjuje se od datuma stupanja na snagu,
 osim članka 6. koji se primjenjuje [OP treba unijeti točan datum, 18
 mjeseci nakon objave Uredbe] i članaka 13. do 18. i članka 20. koji
 se primjenjuju [OP treba unijeti točan datum, 36 mjeseci nakon
 objave ove Uredbe].
 Ova je Uredba u
 cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama
 članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament Za
 Vijeće
 Predsjednik Predsjednik
 ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
 1. OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1. Naslov prijedloga/inicijative
 1.2. Odgovarajuće područje/područja
 politike u strukturi ABM/ABB
 1.3. Vrsta prijedloga/inicijative
 1.4. Cilj (ciljevi)
 1.5. Osnova prijedloga/inicijative
 1.6. Trajanje i financijski utjecaj
 1.7. Predviđeni načini upravljanja
 2. MJERE UPRAVLJANJA
 2.1. Pravila nadzora i izvješćivanja
 2.2. Sustav upravljanja i kontrole
 2.3. Mjere za sprečavanje prijevare i nepravilnosti
 3. PROCIJENJENI FINANCIJSKI
 UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 3.1. Naslov/naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i
 proračunska linija/linije rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi
 3.2. Procijenjeni utjecaj na rashode
 3.2.1. Sažetak
 procijenjenog utjecaja na rashode
 3.2.2. Procijenjeni utjecaj
 na odobrena sredstva za poslovanje
 3.2.3. Procijenjeni utjecaj
 na odobrena sredstva administrativne prirode
 3.2.4. Usklađenost s
 tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
 3.2.5. Doprinos trećih
 osoba
 3.3. Procijenjeni utjecaj na prihode
 ZAKONODAVNI
 FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
 1. OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1. Naslov prijedloga/inicijative
 Uredba Europskog parlamenta i Vijeća o
 strukturnim mjerama kojima se poboljšava otpornost banaka EU-a
 1.2. Odgovarajuće
 područje/područja politike u strukturi ABM/ABB[43]
 Unutarnje tržište – Financijska tržišta
 1.3. Vrsta prijedloga/inicijative
 ý Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje
 1.4. Cilj (ciljevi)
 1.4.1. Višegodišnji strateški
 cilj/ciljevi Komisije na koje se odnosi prijedlog/inicijativa
 Pridonijeti smanjenju rizika za financijsku
 stabilnost i obnoviti povjerenje ulagača i ostalih tržišnih sudionika u
 financijska tržišta
 1.4.2. Posebni cilj/ciljevi i
 odgovarajuća aktivnost/aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB
 Na temelju prethodno navedenih općih
 ciljeva, cilj je uredbe spriječiti sistemski rizik, financijski stres ili
 propadanje velikih, složenih i povezanih banaka te ostvariti sljedeće
 ciljeve:
 ·
 smanjiti prekomjerno preuzimanja rizika unutar
 kreditne institucije
 ·
 ukloniti materijalne sukobe interesa među
 različitim dijelovima kreditne institucije
 ·
 izbjegavati lošu raspodjelu sredstava i poticati
 pozajmljivanje realnom gospodarstvu
 ·
 osigurati nenarušene uvjete tržišnog natjecanja za
 sve institucije na unutarnjem tržištu
 ·
 smanjiti međusobnu povezanost unutar
 financijskog sektora što uzrokuje sistemski rizik
 ·
 olakšati učinkovito upravljanje kreditnom
 institucijom te praćenje i nadzor i
 ·
 olakšati propisno rješavanje i oporavak grupe.
 1.4.3. Očekivani
 rezultat/rezultati i utjecaj
 Navesti učinke
 koje bi prijedlog/inicijativa trebali imati na ciljane korisnike/skupine.
 Smanjenje prekomjernog preuzimanja rizika
 unutar kreditne institucije;
 Smanjenje materijalnih sukoba interesa
 među različitim dijelovima kreditne institucije;
 Smanjena loša raspodjela sredstava i veće
 pozajmljivanje realnom gospodarstvu;
 Manje narušavanje tržišnog natjecanja na
 unutarnjem tržištu;
 Smanjena međusobna povezanost unutar
 financijskog sektora;
 Učinkovitije upravljanje kreditnom
 institucijom te njezino praćenje i nadzor;
 Bolje rješavanje i oporavak najvećih i
 najsloženijih bankarskih grupa.
 1.4.4. Pokazatelji rezultata i
 utjecaja
 Navesti pokazatelje
 koji omogućuju praćenje provedbe prijedloga/inicijative.
 Pokazatelji bitni za ocjenu prijedloga mogu
 biti sljedeći:
 ·
 broj i veličina banaka na koje se primjenjuju
 zahtjevi o strukturnom razdvajanju
 ·
 dodjeljivanje djelatnosti subjektu za primanje
 depozita ili subjektu za trgovanje
 ·
 obujam transakcija, marže ili likvidnost na
 predmetnim tržištima
 ·
 razvoj tržišnih udjela banaka na koje se
 primjenjuje strukturno razdvajanje
 ·
 tržišna koncentracija djelatnosti na koje se
 primjenjuje strukturno razdvajanje
 ·
 novi tržišni sudionici u djelatnostima na koje se
 primjenjuje strukturno razdvajanje
 ·
 razvoj profitabilnosti banaka na koje se
 primjenjuje strukturno razdvajanje
 ·
 mjerenje razine implicitnih javnih subvencija
 ·
 mjerenje prednosti banaka koje su prevelike da bi
 se dopustilo njihovo propadanje u pogledu financiranja troškova
 ·
 mjerenje djelatnosti trgovanja i djelatnosti
 kreditiranja banaka koje su prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje.
 1.5. Osnova prijedloga/inicijative
 1.5.1. Zahtjev/zahtjevi koje je
 potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
 Od početka financijske krize Europska
 unija (EU) i njezine države članice aktivno rade na temeljitoj reformi
 propisa u području bankarskog sektora i nadzora nad bankama.
 Unija je u području bankarstva pokrenula
 određeni broj reformi kako bi povećala otpornost banaka i smanjila
 učinak mogućeg propadanja banaka u cilju uspostave sigurnijeg,
 stabilnijeg, transparentnijeg i odgovornijeg financijskog sustava, koji je
 povoljan za gospodarstvo i za cijelo društvo (vidi novu Uredbu i Direktivu o
 kapitalnim zahtjevima (CRR/CRDIV) i prijedlog Direktive o oporavku i rješavanju
 banaka (BRRD).
 No bankarski sektor Unije i pojedinačne
 banke i dalje su golemi u apsolutnim i relativnim vrijednostima. Najveće
 banke bilježe veliku aktivnost u pogledu složenih djelatnosti trgovanja i
 prekograničnih djelatnosti posredstvom velikog broja pravnih subjekata.
 Nekoliko država članica EU-a kao i neke
 treće zemlje provode ili planiraju provedbu strukturne reforme svojih
 bankarskih sektora kako bi se riješili problemi najvećih i najsloženijh
 financijskih institucija. Međunarodne institucije, kao što su skupina
 G20, Odbor za financijsku stabilnost, Banka za međunarodne namire,
 Međunarodni monetarni fond i Organizacija za gospodarsku suradnju i
 razvoj, naglasile su ulogu tih reformi u pogledu npr. rješivosti te su
 zatražile sveobuhvatnu i globalnu raspravu o poslovnim modelima banaka.
 1.5.2. Dodana vrijednost sudjelovanja
 EU-a
 Uzimajući u obzir te razvoje, opravdano
 je djelovanje na razini EU-a. Iako se nacionalnim reformama u načelu teži
 istom cilju, one se razlikuje u pojedinostima. Time će se narušiti odluke
 o uspostavi poslovnog nastana jer banke koje su prevelike da bi se dopustilo
 njihovo propadanje mogu djelatnosti prenijeti ili smjestiti u drugu državu
 članicu. Zajednički odgovor EU-a bio bi stoga djelotvorniji.
 Ujednačena pravila osobito su važna za bankarsku uniju radi olakšavanja
 nadzornih zadaća SSM-a i rješavanja u okviru SRM-a.
 1.5.3. Pouke iz prijašnjih
 sličnih iskustava
 Nije dostupno
 1.5.4. Usklađenost i moguća
 sinergija s ostalim odgovarajućim instrumentima
 EU je već pokrenuo određeni broj reformi
 radi povećanja otpornosti banaka i smanjenja mogućnosti i učinka
 propadanja banaka. Te reforme sadrže mjere jačanja solventnosti banaka
 (kapitalni i likvidnosni zahtjevi u okviru akata CRR/CRDIV), mjere jačanja
 rješivosti banaka (prijedlog BRRD-a), mjere za bolje osiguranje depozita
 (revizija Direktive o sustavu osiguranja depozita, DGS), mjere poboljšanja
 transparentnosti i rješavanja rizika izvedenica i poboljšanja tržišnih
 infrastruktura (Uredba o infrastrukturi europskog tržišta, EMIR) i srodne revizije
 Direktive o tržištima financijskih instrumenata, MiFID). Kako bi se prekinuo
 negativan lanac povezanosti državnih i bankarskih rizika i obnovilo povjerenje
 u euro i bankarski sustav, Europska komisija zatražila je daljnji razvoj
 bankarske unije, uključujući jedinstvena pravila koja će se
 primjenjivati na sve banke u cijelom EU-u. U to su uključeni jedinstveni
 nadzorni mehanizam (SSM) i jedinstveni mehanizam rješavanja (SRM), koji će
 biti obvezni za sve članice europodručja, a u njima će
 dobrovoljno moći sudjelovati i ostale države članice.
 Unatoč tom širokom programu reformi
 potrebne su dodatne mjere za smanjivanje mogućnosti i učinka banaka
 koje su prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje. Te se mjere podupiru
 na svjetskoj razini, što su dokazale izjave čelnika i ministara skupine
 G20.
 U pogledu učinka propadanja, provedbom
 BRRD-a osigurat će se propisno rješavanje normalnih banaka EU-a, čime
 će se znatno smanjiti učinak propadanja takvih banaka na javne
 financije. Bit će teško provesti ovlasti za rješavanje u slučaju
 banaka koje su prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje zbog njihovih
 velikih, složenih i integriranih bilanci i korporativnih struktura. Iako se
 tako smanjuju moguće potrebe javne potpore, ona i dalje nije potpuno isključena
 ako se ovlasti ne primjenjuju u potpunosti na svim razinama. Učinak
 propadanja velike i složene banke i dalje može biti znatan. Time se mogu
 objasniti percepcije tržišta o postojanju implicitnih subvencija te je potrebno
 daljnje objašnjenje u pogledu mogućih dodatnih strukturnih mjera.
 Strukturnom reformom osigurao bi se veći broj mogućnosti dostupnih
 nadležnim tijelima prilikom rješavanja problema posrnulih bankarskih grupa.
 Jačanjem vjerodostojnosti propisnog rješavanja poboljšat će se ex
 ante tržišna disciplina i bilanca banaka. Strukturnim reformama mogla bi se
 povećati i djelotvornost novih ovlasti dodijeljenih na temelju BRRD-a za
 banke koje su prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje jer bi se
 nadležna tijela bavila zasebnim, odvojenim i jednostavnijim bilancama. Time bi
 praćenje i ocjenjivanje različitih subjekata iz bankarske grupe bilo
 jednostavnije te bi se proširio opseg mogućnosti dostupnih tijelima za
 rješavanje. Dodatne mjere za banke koje su prevelike da bi se dopustilo njihovo
 propadanje bile bi u skladu s načelom proporcionalnosti BRRD-a.
 1.6. Trajanje i financijski
 utjecaj
 ý Prijedlog/inicijativa neograničenog trajanja
 Stupanje na snagu i početak primjene
 predviđaju se za 2015./2017., provedba usklađenosti sa zabranom
 trgovanja za vlastiti račun predviđa se od 1. siječnja 2017., a
 mogućih zahtjevi o razdvajanju od srpnja 2018.
 1.7. Predviđena metoda/metode
 upravljanja[44]
 Iz proračuna za 2014.
 ̈ Izravno upravljanje od strane Komisije
 –
 ̈ njezinih odjela, uključujući njezino osoblje u delegacijama
 Unije;
 –
 ̈ od strane izvršnih agencija;
 ̈ Podijeljeno upravljanje s državama članicama
 ý Neizravno upravljanje delegiranjem zadaća provedbe na:
 –
 ̈ treće zemlje ili tijela koje su one odredile;
 –
 ̈ međunarodne organizacije i njihove agencije (navesti);
 –
 ̈EIB i Europski investicijski fond;
 –
 ̈tijela na koja se upućuje u članku 208. i članku 209.
 Financijske uredbe;
 –
 ̈ javno-pravna tijela;
 –
 ̈ tijela uređena privatnim pravom koja pružaju javne usluge u mjeri
 u kojoj daju odgovarajuća financijska jamstva
 –
 ̈ tijela uređena privatnim pravom države članice kojima je
 povjerena provedba javno-privatnog partnerstva i koja daju odgovarajuća
 financijska jamstva
 –
 ̈ osobe kojima je povjerena provedba određenih aktivnosti u ZVSP-u
 u skladu s glavom V. UEU-a i koje su navedene u odgovarajućem temeljnom
 aktu.
 – Ako je označeno više načina
 upravljanja, pojedinosti navesti u odjeljku „Napomene”.
 Napomene
 EBA je regulatorna agencija koja djeluje pod
 nadzorom Komisije.
 2. MJERE UPRAVLJANJA
 2.1. Pravila nadzora i izvješćivanja
 Prijedlogom se predviđa da bi Komisija
 trebala redovito preispitivati učinkovitost predloženih mjera.
 2.2. Sustav upravljanja i kontrole
 2.2.1. Utvrđeni rizik/rizici
 U vezi s pravnim, gospodarskim,
 učinkovitim i djelotvornim korištenjem odobrenih sredstava koje proizlazi
 iz prijedloga, očekuje se da prijedlog neće donijeti nove rizike koji
 trenutačno ne bi bili obuhvaćeni postojećim okvirom unutarnje
 kontrole EBA-e.
 2.2.2. Informacije o uspostavi
 sustava unutarnje kontrole
 nije dostupno
 2.2.3. Troškovi i koristi kontrola i
 procjena očekivane razine rizika od pogreške
 nije dostupno
 2.3. Mjere za sprečavanje
 prijevare i nepravilnosti
 Za potrebe suzbijanja prijevare, korupcije i
 svih drugih nezakonitih radnji, odredbe Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog
 parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski
 ured za borbu protiv prijevara (OLAF) primjenjuju se na EBA-u bez
 ograničenja.
 EBA pristupa Međuinstitucijskom sporazumu
 od 25. svibnja 1999. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske
 unije i Komisije Europskih zajednica o unutarnjim istragama Europskog ureda za
 borbu protiv prijevara (OLAF) te odmah donosi odgovarajuće odredbe za
 cjelokupno osoblje EBA-e.
 Odlukama o financiranju te sporazumima i
 provedbenim instrumentima koji iz njih proizlaze izričito se određuje
 da Revizorski sud i OLAF mogu, po potrebi, provesti provjere na licu mjesta
 korisnika novčanih sredstava koja je isplatila EBA kao i osoblja
 odgovornog za njihovu dodjelu.
 Člancima 64. i 65. Uredbe o osnivanju
 EBA-e utvrđuju se odredbe o provedbi i kontroli proračuna EBA-e i
 primjenjiva financijska pravila.
 3. PROCIJENJENI FINANCIJSKI
 UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 3.1. Naslov/naslovi višegodišnjeg
 financijskog okvira i proračunska linija/linije rashoda na koje se
 prijedlog/inicijativa odnosi
 · Postojeće proračunske linije
 Prema redoslijedu
 naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Proračunska linija || Vrsta rashoda || Doprinos
 || Dif./nedif. ([45]) || zemalja EFTA-e[46] || zemalja kandidatkinja[47] || trećih zemalja || u smislu članka 21. stavka 2. točke (b) Financijske uredbe
 1.a || 12.0302 Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) || DIF. || DA || DA || NE || NE
 · Zatražene nove proračunske linije
 3.2. Procijenjeni utjecaj na rashode
 Ova zakonodavna inicijativa imat će
 sljedeći utjecaj na rashode:
 ·
 zapošljavanje dvaju novih privremenih zaposlenika u
 EBA-i (2 privremena zaposlenika od siječnja 2016) – vidi u Prilogu
 pojedinosti o njihovoj ulozi i izračunu troškova (od čega će EU
 financirati 40 %, a države članice 60 %).
 ·
 Nove zadaće obavljat će se s pomoću
 ljudskih resursa dostupnih na temelju godišnjeg postupka raspodjele
 proračunskih sredstava zbog proračunskih ograničenja koja se
 primjenjuju na sva tijela EU-a i u skladu s financijskim programiranjem za
 agencije. Resursi koji su potrebni agenciji za nove zadaće bit će
 usklađeni s kadrovskim i financijskim programiranjem za EBA-u, kako je
 navedeno u nedavnoj Komunikaciji Europskom parlamentu i Vijeću – o programiranju
 kadrovskih i financijskih resursa za decentralizirane agencije u razdoblju
 2014. – 2020. (COM(2013)519).
 3.2.1. Sažetak procijenjenog utjecaja
 na rashode
 milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Broj || 1.a pametan i uključiv rast – Gospodarska, socijalna i teritorijalna kohezija
 Glavna uprava: MARKT || || || 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
  Odobrena sredstva za poslovanje || || || || || || || ||
 12.0302. Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) || Preuzete obveze || (1) || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Plaćanja || (2) || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe[48] || || || || || || || ||
 Broj proračunske linije || || (3) || || || || || || || ||
 UKUPNA odobrena sredstva za Glavnu upravu MARKT || Preuzete obveze || =1+1a +3 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Plaćanja || =2+2a +3 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
  UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje || Preuzete obveze || (4) || || || || || || || ||
 Plaćanja || (5) || || || || || || || ||
  UKUPNA odobrena sredstva administrativne naravi koja se financiraju iz omotnice za posebne programe || (6) || || || || || || || ||
 UKUPNA odobrena sredstva za NASLOV 1.a višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || =4+ 6 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Plaćanja || =5+ 6 || 0,00 || 0,00 || 0,16 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,15 || 0,76
 Plaćanja || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || 5 || „Administrativni rashodi”
 milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
 || || || Godina N || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja učinka (vidi točku 1.6.) || UKUPNO
 Glavna uprava: ||
  Ljudski resursi || || || || || || || ||
  Ostali administrativni rashodi || || || || || || || ||
 UKUPNO GLAVNA UPRAVA <.......> || Odobrena sredstva || || || || || || || ||
 UKUPNA odobrena sredstva za NASLOV 5 višegodišnjeg financijskog okvira || (Ukupno obveze = ukupno plaćanja) || || || || || || || ||
 milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
 || || || Godina N[49] || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja učinka (vidi točku 1.6.) || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 1 – 5 višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || || || || || || || ||
 Plaćanja || || || || || || || ||
 3.2.2. Procijenjeni utjecaj na
 odobrena sredstva za poslovanje
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje odobrenih sredstava
 za poslovanje
 –
 ý Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje odobrenih sredstava
 za poslovanje, kako je objašnjeno u nastavku:
 Odobrena sredstva za preuzimanje obveza u milijunima
 EUR (do tri decimalna mjesta)
 Navesti ciljeve i rezultate ò || || || Godina N || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja učinka (vidi točku 1.6.) || UKUPNO
 REZULTATI
 Vrsta[50] || Prosječni trošak || Broj || Trošak || Broj || Trošak || Broj || Trošak || Broj || Trošak || Broj || Trošak || Broj || Trošak || Broj || Trošak || Ukupni broj || Ukupan trošak
 POSEBNI CILJ br. 1.[51] ... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Rezultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Rezultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Rezultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Međuzbroj za posebni cilj br. 1 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 POSEBNI CILJ br. 2. ... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Rezultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Međuzbroj za posebni cilj br. 2 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 UKUPNI TROŠAK || || || || || || || || || || || || || || || ||
 3.2.3. Procijenjeni utjecaj na
 odobrena sredstva administrativne prirode
 3.2.3.1. Sažetak
 –
 ý Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje odobrenih sredstava
 administrativne prirode
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje odobrenih sredstava
 administrativne prirode, kako je objašnjeno u nastavku:
 milijuna EUR (do tri
 decimalna mjesta)
 || Godina N[52] || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja učinka (vidi točku 1.6.) || UKUPNO
 NASLOV 5 višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || ||
 Ljudski resursi || || || || || || || ||
 Ostali administrativni rashodi || || || || || || || ||
 Međuzbroj za NASLOV 5 višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || ||
 Izvan NASLOVA 5[53] višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || ||
 Ljudski resursi || || || || || || || ||
 Ostali rashodi administrativne prirode || || || || || || || ||
 Međuzbroj izvan NASLOVA 5 višegodišnjeg financijskog okvira || || || || || || || ||
 UKUPNO || || || || || || || ||
 Potrebna odobrena sredstva
 za ljudske resurse pokrit će se odobrenim sredstvima glavne uprave koja su
 već dodijeljena za upravljanje djelovanjem i/ili su preraspoređena
 unutar glavne uprave te, po potrebi, bilo kojim dodatnim sredstvima koja se
 mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele
 sredstava uzimajući u obzir proračunska ograničenja.
 3.2.3.2. Procijenjene potrebe u
 pogledu ljudskih resursa
 –
 ý Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje ljudskih resursa.
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje ljudskih resursa,
 kako je objašnjeno u nastavku:
 Procjenu navesti u ekvivalentima punog radnog
 vremena
 || || Godina N || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja učinka (vidi točku 1.6.)
 ||  Plan radnih mjesta (dužnosnici i privremeno osoblje) || ||
 || XX 01 01 01 (sjedišta i predstavništva Komisije) || || || || || || ||
 || XX 01 01 02 (delegacije) || || || || || || ||
 || XX 01 05 01 (neizravno istraživanje) || || || || || || ||
 || 10 01 05 01 (izravno istraživanje) || || || || || || ||
  Vanjsko osoblje (u ekvivalentima punog radnog vremena: EPRV)[54] ||
 || XX 01 02 01 (UO, UNS, UsO, iz „opće omotnice”) || || || || || || ||
 || XX 01 02 02 (UD, LD, UNS, INT i JED u delegacijama) || || || || || || ||
 || XX 01 04 gg[55] || - u sjedištima || || || || || || ||
 || - u delegacijama || || || || || || ||
 || XX 01 05 02 (UO, UNS, UsO – neizravno istraživanje) || || || || || || ||
 || 10 01 05 02 (UO, UsO, UNS – izravno istraživanje) || || || || || || ||
 || Ostale proračunske linije (navesti) || || || || || || ||
 || UKUPNO || || || || || || ||
 XX je dotično
 područje politike ili proračunska glava.
 Potrebe za ljudskim
 resursima pokrit će se osobljem iz glavne uprave koje je već
 dodijeljeno za upravljanje djelovanjem i/ili je preraspoređeno unutar
 glavne uprave te, po potrebi, bilo kojim dodatnim sredstvima koja se mogu
 dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele sredstava
 uzimajući u obzir proračunska ograničenja.
 Opis zadaća:
 Dužnosnici i privremeno osoblje ||
 Vanjsko osoblje ||
 3.2.4. Usklađenost s
 tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
 –
 ý Prijedlog/inicijativa u skladu je s postojećim višegodišnjim
 financijskim okvirom.
 –
 Resursi potrebni EBA-i za nove zadaće bit
 će usklađeni s višegodišnjim financijskim okvirom za razdoblje 2014.
 – 2020. te kadrovskim i financijskim programiranjem za EBA-u, kako je navedeno
 u nedavnoj Komunikaciji Europskom parlamentu i Vijeću – o programiranju
 kadrovskih i financijskih resursa za decentralizirane agencije u razdoblju
 2014. – 2020. (COM(2013)519).
 –
 ̈ Prijedlog/inicijativa uključuje reprogramiranje
 odgovarajućeg naslova višegodišnjeg financijskog okvira.
 Objasniti o kakvom je reprogramiranju riječ te
 navesti odgovarajuće proračunske linije i iznose.
 –
 ̈ Za prijedlog/inicijativu potrebna je primjena instrumenta za
 financijsku fleksibilnost ili revizija višegodišnjeg financijskog okvira.[56].
 Objasniti što je potrebno te navesti odgovarajuće
 proračunske linije i iznose.
 3.2.5. Doprinos trećih osoba
 –
 Prijedlogom/inicijativom predviđa se
 sufinanciranje prema sljedećoj procjeni:
 Odobrena sredstva u milijunima EUR (do 3 decimalna
 mjesta)
 || 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || Ukupno
 Države članice || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00
 UKUPNA sredstva sufinanciranja || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00
 3.3. Procijenjeni utjecaj na
 prihode
 –
 ̈ Prijedlog/inicijativa nema financijski učinak na prihode
 –
 ̈ Prijedlog/inicijativa ima sljedeći financijski učinak:
 ̈ na vlastita sredstva
 ̈ na razne prihode
 milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
 Proračunska linija u okviru prihoda: || Odobrena sredstva dostupna za tekuću proračunsku godinu || Učinak prijedloga/inicijative[57]
 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020.
 Članak............. || || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00
 Za razne namjenske
 prihode navesti odgovarajuću proračunsku liniju/linije u okviru
 rashoda.
 Navesti metodu
 izračuna utjecaja na prihode.
 Prilog o strukturnim mjerama kojima se
 poboljšava otpornost kreditnih institucija EU-a
 Procjena za EBA-u
 Prijedlogom
 Komisije previđa se da EBA izradi četiri delegirana akta i šest
 tehničkih standarda kojima bi se trebalo osigurati da se visoko
 tehničke odredbe dosljedno provode unutar EU-a.
 Komisija
 bi trebala donijeti regulatorne tehničke standarde koje je sastavila EBA u
 pogledu metodologije za dosljedno mjerenje i primjenu parametara koji se odnose
 na izračun praga iznad kojeg je potrebno primijeniti razdvajanje
 djelatnosti trgovanja. Komisija i EBA trebaju osigurati da te standarde mogu
 primijeniti sve predmetne institucije na način koji je razmjeran vrsti,
 opsegu i složenosti tih institucija i njihovih djelatnosti. Nadalje, Komisija
 bi trebala donijeti provedbene tehničke standarde koje je sastavila EBA u
 pogledu metodologije za izračun djelatnosti trgovanja koje obavljaju
 kreditne institucije i matična društva, jedinstvenog obrasca za objavu
 ukupnog iznosa i sastavnih dijelova djelatnosti trgovanja kreditnih institucija
 i matičnih društava. Za predviđeno djelovanje potrebni su dvostrani i
 višestrani sastanci sa zainteresiranim stranama, analize i ocjene
 mogućnosti te izrada savjetodavnih dokumenata, javno savjetovanje sa
 zainteresiranim stranama, osnivanje stalnih stručnih skupina koje
 čine predstavnici nadzornih tijela iz država članica i upravljanje
 tim skupinama, osnivanje ad hoc stručnih skupina, analiza odgovora
 na savjetovanja, izrada analize troškova i koristi i izrada zakonodavnih
 tekstova.
 Predviđa
 se da će Uredba stupiti na snagu krajem 2015. Stoga su dodatni resursi za
 EBA-u potrebni tek od 2016. Bit će potrebna dva privremena djelatnika za
 dugoročno obavljanje potrebnih poslova.
 Delegirani akti Komisije:
 ·
 parametri: oborive činjenične razine,
 broj
 ·
 pružanje proizvoda upravljanja rizicima: prag iznad
 kojeg subjekt za trgovanje mora pružati proizvode upravljanja rizicima
 ·
 pravila o razdvajanju – velike izloženosti:
 prihvatljive tehnike ublažavanja kreditnog rizika
 ·
 prostorno područje primjene: kriteriji
 istovjetnosti
 Tehnički standardi Komisije:
 ·
 zabrana trgovanja za vlastiti račun –
 metodologija izračuna djelatnosti trgovanja za potrebe općeg praga
 ·
 zabrana trgovanja za vlastiti račun –
 jedinstveni obrazac za objavu djelatnosti trgovanja
 ·
 razdvajanje – parametri: dosljedno mjerenje i
 primjena
 ·
 pojedinosti o obvezi izvješćivanja i stupanje
 na snagu
 ·
 registracija trgovinskih repozitorija
 ·
 nadležna tijela s pravom pristupa podatcima
 trgovinskih repozitorija
 Pretpostavka o dodatnim resursima:
 ·
 Na dva dodatna radna mjesta trebali bi se zaposliti
 privremeni djelatnici funkcijske skupine i razreda AD7.
 ·
 Prosječni troškovi plaća za
 različite kategorije djelatnika temelje se na uputama Glavne uprave za
 proračun;
 ·
 Koeficijent ispravka plaće za London je 1,344.
 ·
 Troškovi službenih putovanja procjenjuju se na
 10 000 EUR.
 ·
 Troškovi povezani sa zapošljavanjem (putovanje,
 hotel, liječnički pregledi, naknade za nastanjenje i druge naknade,
 troškovi selidbe itd.) procjenjuju se na 12 700 EUR.
 Metoda izračuna povećanja potrebnih
 proračunskih sredstava za sljedeće tri godine detaljnije je prikazana
 u sljedećoj tablici. U izračunu se u obzir uzima činjenica da se
 proračunom Unije pokriva 40 % troškova.
 Vrsta troška || Izračun || Iznos (u tisućama)
 2016. || 2017. || 2018. || Ukupno
 Rashodi za osoblje || || || || ||
 11 plaća i naknada || =2 x 132 x1.344 || 355 || 355 || 355 || 1 064
 Rashodi za zapošljavanje 12 osoba || =2 x 13 || 25 || || || 25
 Troškovi za službena putovanja 13 osoba || =2 x 10 || 20 || 20 || 20 || 60
 Ukupno: Rashodi za osoblje || || 400 || 375 || 375 || 1 150
 || || || || ||
 Od čega doprinos Zajednice (40 %) || || 160 || 150 || 150 || 460
 Od čega doprinos države članice (60 %) || || 240 || 225 || 225 || 690
 [1] Pojedinosti o zadaći i popisu članova dostupne
 su na http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/high-level_expert_group/mandate_en.pdf
 [2] Ostale preporuke stručne skupine na visokoj razini
 uključuju sljedeće: razdvajanje dodatnih djelatnosti može ovisiti o
 planu za oporavak i rješavanje; korištenje sanacije vlastitim sredstvima kao
 instrumenta za rješavanje; preispitivanje kapitalnih zahtjeva o imovini za
 trgovanje i kredita za nekretnine i mjere kojima je cilj jačanje
 upravljanja i nadzora banaka kako bi se ojačala kontrola banaka i tržišna
 disciplina.
 [3] Europski parlament (McCarthy 2013.), Reformiranje strukture
 bankarskog sektora EU-a, 2013/2021 (INI)
 [4] Prevelike da bi se dopustilo njihovo propadanje
 znači prevažne da bi propale, prepovezane da bi propale i presložene da bi
 propale. Vidi i Europska komisija (2013b).
 [5] Direktiva xx/xxxx/EU Europskog parlamenta i Vijeća
 o uspostavi okvira za oporavak i rješavanje kreditnih institucija i
 investicijskih društava te o izmjeni direktiva Vijeća 77/91/EEZ i
 82/891/EZ, direktiva 2001/27/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ
 i 2011/35/EZ i Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (OJ
 L--xxx,
 [6] COM(2012.) 102 završna verzija,
 http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/shadow/green-paper_en.pdf
 [7] Ta definicija
 proizlazi iz izvješća Odbora za financijsku stabilnost od 27. listopada o
 jačanju nadzora i reguliranju usporednog bankarskog sustava,
 http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_111027a.pdf
 [8] P7_TA(2012)0427,
 http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P7-TA-2012-0427&language=EN
 [9] Komunikacija Komisije Vijeću i Europskom parlamentu
 o usporednom bankarskom sustavu – Rješavanje novih izvora rizika u financijskom
 sektoru, COM(2013.), 614 završna verzija
 [10] Savjetovanje koje je provela stručna skupina na
 visokoj razini o strukturi bankarskog sektora EU-a, svibanj/lipanj 2012. http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/banking_sector_en.htm.
 HLEG je primio 83 odgovora, od čega su većina bili odgovori banaka i
 ostalih financijskih institucija, zatim malih ulagatelja i njihovih udruženja
 te naposljetku poslovnih klijenata.
 [11] Savjetovanje o preporukama koje je HLEG izdao o strukturi
 bankarskog sustava EU-a, http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/hleg-banking_en.htm.
 Bankarski sektor autor je gotovo polovice od 89 odgovora.
 [12] Savjetovanje koje je provela Komisija o strukturnoj
 reformi bankarskog sektora, http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2013/banking-structural-reform/index_en.htm.
 Službe Komisije primile su više od 500 odgovora. Odgovore su dostavile banke i
 druge financijske institucije, poslovni klijenti, ulagači, javna nadležna
 tijela, udruženja potrošača i pojedinci – 439 odgovora od pojedinaca i 11
 odgovora od udruženja.
 [13] Uspostavljen na temelju Uredbe Vijeća (EU) br.
 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj
 središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija
 (SL L 287, 29.10.2013, str. 63.).
 [14] Uspostavljen na temelju donošenja [SRM].
 [15] Riječ je o pragu za „značajne institucije” iz
 Uredbe (EU9 br. 1024/2013.
 [16] Vidi Prilog 6. procjeni učinka.
 [17] Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i
 Vijeća o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska
 društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012, SL L 176, 27.6.2013., str.1.
 Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća o pristupanju
 djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim
 institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ i
 stavljaju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176,
 27.6.2013., str. 338.).
 [18] Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 4. srpnja 2012. (SL L 201, 27.7.2012., str. 1.)
 [19] Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 13.
 studenog 2007. o uslugama platnog prometa na unutarnjem tržištu (SL L 319,
 5.12.2007., str. 1.–36.).
 [20] SL C , , str. .
 [21] SL C [...], [...], str. [...].
 [22] SL C [...], [...], str. [...].
 [23] Uspostavljen na temelju Uredbe Vijeća (EU) br.
 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj
 središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija
 (SL L 287, 29.10.2013, str. 63.).
 [24] Uspostavljen [SRM-om].
 [25] Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada
 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s
 politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013, str.
 63.).
 [26] Direktiva
 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2013.
 o
 upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i o izmjeni direktiva
 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU)
 br. 1095/2010
 [27] Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i
 bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni
 Direktive 2002/87/EZ te stavljaju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ
 (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.)
 [28] Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća
 od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u
 institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L
 8, 12.1.2001., str. 1.)
 [29] Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata te o izmjeni direktiva
 Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i
 Vijeća te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 93/22/EEZ (SL L
 145, 30.4.2004., str.1).
 [30] Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela
 (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br.
 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL L 331,
 15.12.2010., str. 12).
 [31] Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 26. lipnja 2013
 o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva
 i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.)
 [32] Direktiva 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od
 26. lipnja 2013. o godišnjim financijskim izvještajima,
 konsolidiranim financijskim izvještajima i vezanim izvješćima za
 određene vrste poduzeća, o izmjeni Direktive 2006/43/EZ Europskog
 parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage direktiva Vijeća
 78/660/EEZ i 83/349/EEZ, SL L 182, 29.6.2013., str. 19.
 [33] Direktiva
 94/19/EZ Vijeća i Europskog parlamenta o sustavima osiguranja depozita, SL
 L 135, 31.5.1994., str. 0005. do 0014.
 [34] Uredba Komisije (EZ) br. 1287/2006 od 10. kolovoza
 2006. o provedbi Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi
 s obvezom vođenja evidencija investicijskih društava, izvještavanjem o
 transakcijama, transparentnosti tržišta, uvrštavanjem financijskih instrumenata
 za trgovanje i određenim pojmovima za potrebe navedene Direktive
 (SL L 241, 2.9.2006., str. 1.)
 [35] Direktiva 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od
 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i
 izmjenama direktiva 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i
 (EU) br. 1095/2010 (SL L 174, 1.7.2011., str. 1.).
 [36] Uredba (EU) 345/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od
 17. travnja 2013. o europskim fondovima poduzetničkog kapitala (SL L 115,
 25.4.2013., str. 1.)
 [37] Uredba (EZ)
 br. 346/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2013. o
 europskim fondovima za socijalno poduzetništvo (SL L 115, 25.4.2013.,
 str. 18).
 [38] Uredba (EU) xxx/xxxx Europskog parlamenta i Vijeća o
 europskim fondovima za dugoročna ulaganja, SL L xx/xx.
 [39] Direktiva 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
 13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na
 subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) (SL
 L302, 17.11.2009., str.32).
 [40] Direktiva 94/19/EZ Vijeća i Europskog parlamenta o
 sustavima osiguranja depozita (SL L 135, 31.5.1994., str. 0005. do 0014.)
 [41] Direktiva 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
 13. studenog 2007. o uslugama platnog prometa na unutarnjem tržištu (SL L 319,
 5.12.2007., str. 1.).
 [42] Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i
 Vijeća od 4. srpnja 2012
 o OTC
 izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju.
 [43] ABM: activity-based Management (upravljanje po
 djelatnostima) t – ABB: activity-based budgeting. (priprema proračuna na
 temelju djelatnosti)
 [44] Pojedinosti o načinima upravljanja i upućivanja
 na Financijsku uredbu mogu se naći na internetskoj stranici BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [45] Dif. = diferencirana odobrena sredstva / nedif. =
 nediferencirana odobrena sredstva.
 [46] EFTA: Europsko udruženje slobodne trgovine.
 [47] Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne
 zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.
 [48] Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi
 za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”),
 neizravnih istraživanja, izravnih istraživanja.
 [49] Godina N je godina početka provedbe
 prijedloga/inicijative.
 [50] Rezultati se odnose na proizvode i usluge koji se
 isporučuju (npr.: broj financiranih studentskih razmjena, kilometri
 izgrađenih prometnica itd.).
 [51] Kako je opisano u točki 1.4.2. „Posebni
 cilj/ciljevi...”.
 [52] Godina N je godina početka provedbe
 prijedloga/inicijative.
 [53] Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi
 za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”),
 neizravnih istraživanja, izravnih istraživanja.
 [54] UO = ugovorno osoblje; LO = lokalno osoblje; UNS =
 upućeni nacionalni stručnjak; UsO = ustupljeno osoblje; MSD = mladi
 stručnjaci u delegacijama.
 [55] U okviru gornje granice za vanjsko osoblje iz odobrenih
 sredstava za poslovanje (prijašnje linije „BA”).
 [56] Vidi točke 19. i 24. Međuinstitucijskog
 sporazuma (za razdoblje 2007. – 2013.).
 [57] Kad je riječ o tradicionalnim vlastitim sredstvima
 (carine, pristojbe na šećer), navedeni iznosi moraju biti neto iznosi, to
 jest bruto iznosi umanjeni za 25 % na ime troškova naplate.