type: wikipedia

text:
Is poblacht fhéinrialaitheach de chuid na hÚcráine í an Chrimé. Tá an phoblacht suite i leithinis na Crimé ar chósta thuaidh na Mara Duibhe.
 Is iomaí treibh a ghabh is a d'athghabh an Chrimé i rith na staire. Ina measc siúd, bhí na Gréagaigh, na Gotaigh, na hIaránaigh, na Hunaigh, na Casáraigh, Rúisigh Chív, na Biosantaigh, na Cipseácaigh, agus na Mongólaigh. Ceann de na ríochtaí ba tábhachtaí i stair na Crimé ab ea Cánacht na Crimé. Ina dhiaidh sin, thit an leithinis le himpireacht na Tuirce, agus san ochtú haois déag, shealbhaigh Impireacht na Rúise í. Ní ba déanaí, tháinig an tAontas Sóivéadach in áit na Rúise Impiriúla, agus nuair a bhain na poblachtaí Sóivéadacha amach a neamhspleáchas, b'í Poblacht na hÚcráine a choinnigh an Chrimé.
 Is iad na Tataraigh Chriméacha muintir dhúchasach na Crimé, ach inniu, is mionlach beag iad: Tataraigh iad 13 % de dhaonra na poblachta féinrialaithí. Nuair a bhí Stailín ag rialú an Aontais Shóivéadaigh, ruaigeadh na Tataraigh Chriméacha ar fad go dtí an Chasacstáin, agus níor tháinig siad ar ais ach le déanaí.
 Is í an Úcráinis an teanga oifigiúil, ach is tromlach iad na Rúisigh sa phoblacht, agus cé go bhfuil scéimeanna athbheochana Úcráinise á gcur chun cinn sa Chrimé, dealraíonn sé nach bhfuil fonn ar bith ar na Rúisigh malairt teanga a tharraingt orthu féin. Mar sin, is í an Rúisis caint na sráide i gcónaí. Is iomaí Úcráineach eitneach a bhfuil a chuid Rúisise níos líofa ná a chuid Úcráinise, agus de réir an daonáirimh, tá an Tatairis Chriméach féin níos coitianta mar theanga dhúchais sa Chrimé ná an Úcráinis.
 Tíreolaíocht
 Achar: 26,100 km2
 Teorainneacha:
 Teorainneacha inmheánacha: Cúige Kherson (Thuas)
 Teorainneacha uisce: An Mhuir Dhubh (Theas/Thiar), Muir Mheoid (Thoir Thuas)
 An ball is airde: Sliabh Roman-Kosh 1,545 m
 Na hAonaid Riaracháin
 Tá an phoblacht roinnte ina 25 réigiún.
 Réigiúin
 Bardais (Cathracha)
 Tagairtí
 An Chrimé
 Ballaonaid na hÚcráine


type: other

text:
A közigazgatási bíráskodás külön szervezeti keretek közé szervezése megfelelő előkészítés után jótékony hatással is lehet a jogrendszer működésére – jogállamokban. Ez a megszorító feltétel indoklást igényel. Mivel Magyarországon rendszerszerűen hiányzik a kormányzati hatalom kontrollja, a hatalommegosztás helyébe ismét a hatalom centralizált felfogása lépett és felszámolódtak az intézményi és szakmai autonómiák. Ezért a jelenlegi közjogi-politikai berendezkedést nem tekinthetjük jogállaminak.
 A közigazgatási különbíróság számára ez két szempontból is probléma. Egyrészt a bírói hatalmat érintő nagyszabású és jelentős következményekkel járó szervezeti változtatáshoz nincs legitimáció, mivel az alkotmányos igazolás ilyen rendszerben eleve kizárt, a professzionális elfogadtatás sem igazolhatná kellőképpen. A jogállami körülmények között lehetséges kedvező következmények autoriter rendszerekben a visszájára fordulnak. Ezekben a hatalmi kontroll nélküli rezsimekben a különbíróságok sajátos szabadságmegvonó funkciót töltenek be, ezért hozzák őket létre.[1]
 Közigazgatási bíráskodás és hatalomkoncentráció
 Számos alkotmányos érv szólhat a közigazgatási bíráskodás önálló szervezeti keretek közé rendelése mellett. Az állampolgár jogainak jobb, szakszerűbb, gyorsabb érvényesülése, a szakmai szempontok következetesebb figyelembevétele. Az alkotmányos érvek nem jogállami körülmények között hazudnak, mögöttük tisztán a hatalom koncentrációjából, vagyis korlátlanságából származó logikák működhetnek. Az érvek között ilyenkor a homályos tartalmú és hatásvizsgálatokkal vagy adatokkal alá nem támasztott hatékonyságra hivatkozás dominál. A teljes hatalomkoncentráció rendszerében elesik az az érv is, hogy az igazságszolgáltatás differenciálása jótékony hatással bírhat, mert így enyhíteni lehet a bírósági vezetés kétségtelen túlhatalmát. A rendszer logikáján belül maradó intézményi innováció sem szolgálhat mást, mint ami lényege, a központi hatalom erősítését. A hatalom megosztása és kontrollja nélkül működő rezsim mindent csak ebbe az irányba tud változtatni. Egy új bírósági hierarchia új szereplőt intézményesít a közjogi-politikai térben, de autoriter rendszerekben minden szereplő azonos természetű, érdemi hatalomhoz nem juthat más. Az új szereplőtől megváltozhat némely jogi terület dinamikája, kompetenciaharcok jelenhetnek meg, de ezek a küzdelmek csak az autoriter központ politikai logikáján belüli játszmák.
 Ma érzékelhető küzdelem van a Kúria és az Alkotmánybíróság között a konkrét alkotmányjogi panasz által intézményesített találkozási ponton. Ennek adott esetben (a rendőrképmás ügyben) lehet az a látszata, hogy az utóbbi testület számon kéri a történetesen nyilvánosságbarát határozat tiszteletben tartását a bíróságoktól, de a vita lényege a kompetencia lehatárolása. Annak egyértelmű követelése, hogy a Kúria nem mondhat ellent az Alkotmánybíróság döntéseinek. A természete szerint politikai testület tehát magának követeli az értelmezés teljességét. A közigazgatási bíróság önálló rendszere egy erőteljes közigazgatási felsőbírósággal sem játszhat más szerepet: hatalmi, elhatárolási, értelmezési küzdelmeivel tagolni fogja a hatalmi teret, de nem oszthatja meg, nem válhat a hatalom megosztásának szereplőjévé, mert az nem létezik. Csak az autoriter berendezkedésbe tagolódhat be. Ilyen intézményi átalakításokkal nem változik meg a rezsim jellege.
 Jogállami körülmények között lehetne az önálló közigazgatási bíráskodásnak kedvező hatása. Számos példa van arra, hogy az igazságszolgáltatás szervezetrendszerének differenciálódása erősíti a fékeket, ellensúlyt jelenthet a végrehajtó hatalommal szemben vagy érdemi alternatíváját kínálhatja más bírósági szervek értelmezésének. Mindez persze nagyban függ a létrehozás körülményeitől, a hagyományoktól, az intézmények vezetőinek felfogásától. Ehhez képest az autoriter rendszerek unalmasak, nyilvánvalóan csak egyetlen működési módra vannak kondicionálva. Posztkommunista rendszerekben jótékony következmény lehet a szükségszerű alkotmányjogi stabilizálásban való részvétel, a feszültségek megoldása. A Cseh Közigazgatási Bíróság például jelentős szereplő a bírói hatalom alkotmányos pozíciójának meghatározásában. Az elmúlt években heves közjogi viták zajlottak, amelyekben az Alkotmánybíróság, a legfelsőbb bíróság és a kormányzat eltérő pozíciókat foglalt el.[2] A viták hozzájárultak a bírói hatalom, a bírói függetlenség fogalmi, jogi és hatalmi pontosításához, ezekben a konfliktusokban kristályosodott ki a bírói hatalom közhatalmi elhelyezkedése.
 Autoriter rendszerekben a különbíróságok természetét legjobban a Franco-rezsim katonai bíróságának tudományos értékelése illusztrálja. Mint minden ilyen rezsimnek, a spanyol katonai juntának is szüksége volt némi legitimációra. Az igazságszolgáltatás függetlenségének formális felmutatása a diktatúrákban is szükséges lehet, elsősorban a külső legitimitás miatt. A bíróságokat könnyedén lehet függetlenként láttatni, ha az állami, pontosabban a hatalmi érdekek számára fontos ügyekben nincs hatáskörük. A spanyol autoriter rendszer a katonai bíróság hatáskörébe utalta azokat az ügyeket, amelyek fontosak lehettek hatalmának fenntartásához.[3] Minden olyan ügyben, amelyben az állam érdeke közvetlenül is megjelent, a különbíróság ítélkezett, amelynek hatalmi függő helyzete nem is volt kérdéses.
 A szervezeti értelemben korlátozott függetlenség a nem demokratikus államok kedvelt megoldása, mert ily módon „tisztán tarthatják” a rendes bíróságokat. Ez a tisztán tartás azonban relatív; a közjogi, politikai környezet, a hatalom működése, az alkotmányos fékek, a hatalommegosztás állapota a függetlenséget a kényes ügyek kiszervezése mellett is viszonylagossá teszi. A közigazgatási különbíróság felállításával szembeni érvek egy része a bíróság politikai intaktságát és a bírói függetlenséget óvná. Vizsgáljuk meg tehát a bíróság és a politikai rendszer kapcsolatát, illetve a függetlenség kérdését tágabb összefüggésekben!
 Bíráskodás autoriter rendszerekben
 A történelmi tapasztalatok alapján azonosíthatóak a bíróság és a nem demokratikus politikai rezsimek kapcsolatának alapelemei. A hatalmi környezet, az intézményi kultúra, a hatalommegosztás tényleges állapota minden esetben alapvetően határozza meg a bíróságok működését és a függetlenség állapotát. Pusztán a politikai rezsim aktorainak érdekeltségéből kiindulva is világos, hogy a hatalom centralizálása, a hatalmi monopólium hosszú távú fenntartásának szándéka ellentmond a bírói autonómiának. A bírósági döntések gyakran a politikai túlélést is befolyásolják: meg kell akadályozni, hogy a hatalmi korrupció és visszaélés eljusson a bírói fórumok elé vagy bíróság mondhassa ki, hogy a kormányzati szereplők bűncselekményt követtek el vagy kapcsolatban állnak bűnelkövetői csoportokkal. Ehhez általában elegendő a vádhatóság működésének totális politizálása és eltakarása. Ezzel azonban alapvetően vonják kétségbe a bírói hatalom intaktságát, a bíróság el sem juthat a lényegi folyamatokig, gyakran azzal a következménnyel, hogy felismerve vagy nem, a politikai játszmák részesévé válik.
 Ráadásul az autoriter rendszerekben kicsi a veszélye a társadalmi és szakmai ellenállásnak. Az autonóm szervezetek begyűrésének alig van költsége, se politikai, se társadalmi, se szakmai ellenállással nem kell számolni. Az ellenzéki politikai erők képtelenek a jogállami garanciák védelmére, gyakran velük szemben fegyverként használják az igazságszolgáltatást, hiszen jogállamon kívüli környezetben nem lehet hatékonyan használatba venni a jogállami intézmények formáit. Azért jöhetett létre az autoriter rezsim, mert az alkotmányos elvek és működésmódok nem rendelkeztek elégséges társadalmi támogatottsággal, így nem kell számolni azzal, hogy tömeges elégedetlenség vagy támogatásmegvonás követi a bíróságok működésének politikai befolyásolását. Egyszerűen nem éri el azt az ingerküszöböt, amely számottevő társadalmi választ hívna elő. Ezek a rezsimek nem a jogállami érzékenység miatt buknak meg.
 A szakmai ellenállás hiánya a legérdekesebb és persze összefügg a társadalmi támogatottság kérdésével. A jogállamból való kifordulás is jogászi segédlettel megy végbe. A demokratikus forradalom levezénylésére büszke jogászi szakmának szembe kell néznie azzal, hogy milyen kéjjel gyilkolta le gyermekét. Ebből úgy tűnik, hogy az alárendelődés intézményi és mentális struktúrái virulensek, komolyabb akadályok nélkül éledtek fel, az alkotmányosság elemei nemcsak a társadalmi kultúra szintjén gyengék, hanem a belső jogászi kultúra világában is. Ez az autoriter rendszerek általános sajátossága, amely a posztkommunista visszafordulás egyik legfontosabb oka. Az ilyen rezsim sajátos öngerjesztő logikával rendelkezik: minél több a hatalmi visszaélés, jogszerűtlen működés, annál nagyobb az előnye a bírói autonómia csökkentésének, annál inkább érdemes, sőt szükséges befolyásolni a döntéseket, biztosítani a jogi eljárások kimenetét, illetve megakadályozni a nem kívánatosakat. Az idő előrehaladtával a hatalom birtokosai számára egyre nagyobb a kockázata a befolyásolatlanságnak, egyre nagyobbak a tétek.
 Mindebből az következik, hogy az autoriter rendszerekben az alárendelt, korlátozott autonómiájú bíróság a norma és a függetlenség a kivétel.[4] Ritka, de természetesen nem lehetetlen, még a totális diktatúrák sem zárnak tökéletesen, még a jogi mezőben sem. Mindig van lehetőség a bátor autonómiára, csak nagyobb kockázattal, kevesebb támogatással, a rendszer logikájával szemben. Egyéni teljesítményként, mert a rendszernek része az igazságszolgáltatás szervezeti világa is. Tehát a bíróságok funkciói alapvetően eltérnek jogállami és autoriter rendszerekben. A legitimációteremtő funkció is pusztán lepel, a formálisan, deklaratíve független bíróság elfogadható felületet teremt a rezsim számára, elsősorban nemzetközi szinten. A politikai, gazdasági ellenfelek gyengítése, ellehetetlenítése céljából igénybe vett igazságszolgáltatás azonban illuzórikussá teszi ezt a deklarációt. Ugyanakkor korlátlanul át lehet terelni a népszerűtlen döntések felelősségét a bírósági szervekre: miattuk nem lehet maradéktalanul megoldani a hitelkárosultak baját, nem lehet felelősségre vonni a csalárd bankokat stb. A jogállam csak akadály, felhatalmazást lehet teremteni a további gyengítésére. Az igazságszolgáltatás alapfunkciói is deformálódnak: a büntető igazságszolgáltatás politikai színezetet kap és a hatalmi elnyomás közvetlen eszközévé válik, a meggyengített eljárási garanciák és a paralizált szakmai ellenállás miatt a kiszolgáltatottság nő. A polgári jogszolgáltatás is kiszámíthatatlanná válik, a szereplők alapvető egyensúlya felborulhat.
 A leghatározottabb következmény azonban a bírói szerepfelfogásban érhető tetten. A bíró ugyanis, ha nem hagyja el hivatását, csak a rendszeren belüli védekezéseket mobilizálhat. A bíróság felhasználása, az igazságszolgáltatás ilyen funkcionális átírása a történelmi tapasztalatok szerint a mesterséges, erőltetett értékmentességet, technicizálást és normativizmust hívja elő. Az alkotmányos értékek elvesztik hivatkozási erejüket, az ítéletek neutralizálódnak, eltűnnek az interpretáció színei, a jogszabály szövege mögött nem kell számolni az értékek ellentmondásaival. Ha nyilvánvalóan hiányzik az állam működéséből az alkotmányosság kultúrája, illetve azt más elemek (populizmus, nacionalizmus, intolerancia vagy a nem demokratikus hagyományok) hatják át, a bírói döntés hivatkozási alapjai jó esetben semlegesítődnek. Ennek nagyobb súlyt adhat, ha formálisan még működik az alkotmánybíróság, amely jogiasítja a kormányzat ideológiai és hatalmi szándékait.
 Posztkommunista körülmények között a bírói döntések sivár normativizmusa jól ismert hagyomány, a szervezeti rutinok még ismertek, minden generációváltás ellenére az intézményi emlékezet megőrizte a szocialista normativizmus alapelemeit. A normativizmus politikai céljának megfelelővé alakított bírósági adminisztráció a politikai csatornát a vezetőkiválasztásban, az igazodási kényszereket pedig a hatékony működés bürokratikus kikényszerítésében intézményesítette. A rendszer lényegéből következik, hogy a statisztikai mutatók produkálása fontosabb, mint az elvileg megalapozott, határozott társadalomképpel, alkotmányos elkötelezettséggel rendelkező indoklás. A bürokratikus hatékonyság dominanciája könnyedén állítható az autoriter rezsimek szolgálatába.
 Bírói függetlenség és különbíróság
 A különbíróság kapcsán szükséges ismét tisztázni, hogy miként értelmezzük a bírói függetlenséget, milyen fogalmak segítségével illesztjük be egy tágabb társadalomtudományi vizsgálatba. Ebben a megközelítésben közhelyszerű, hogy a formális jogi deklarációk, a függetlenség jogi cizelláltsága nem garantálja a független döntéseket, ezek esélye a jogi, politikai, társadalmi környezettől függ.[5] Az erre vonatkozó kutatásnak arra kell koncentrálnia például, hogy a bíróság döntései mennyiben tükrözik szisztematikusan a hatalommal rendelkezők érdekeit, mi az esélye ténylegesen a független döntésnek. Milyen eséllyel lehet pert nyerni az állammal szemben, nagy hatalommal rendelkező intézményekkel vagy személyekkel szemben, mekkora a hatalmi torzítás?
 A közigazgatási bíráskodás hatáskörébe tartozó döntések tipikusan alkalmasak erre a függetlenségtesztre, hiszen tükrözik a kormányzati hatalom korlátozásának egyik oldalát. Például az adóügyek, a közpénzeket érintő döntések, a választás, a közérdekű adatok feletti rendelkezés, a köztisztviselők státusza hatalmi szempontból érzékeny területek lehetnek. Különbíróság hatáskörébe utalva, autoriter rezsimben még nagyobb az esélye a politikai befolyás intézményesítésének. Egy új intézményi szabályozás lehetőséget ad a hatalmi céloknak megfelelő hatásköri, adminisztratív és személyzeti átrendezésnek.
 Ismertek a befolyásolási csatornák, tudjuk, hogy miként működnek, a különbíróság létrehozatalával kapcsolatban mégis kiemelést érdemel néhány jellemző, jogállamon kívüli intézményes eszköz.[6] A bírói aktivitás feltételei általában is súlyosan romlanak autoriter rezsimekben, a jogszabályok szövege mögé menekülés „természetes”. De a mérlegelés korlátozása gyakran szisztematikus jogalkotói-politikai szándék: a büntetési tételekre vonatkozó középmérték vagy a döntési alapok elvi szintjeinek delegitimálása a korábbi elvi irányok megváltoztatásának szándékával a rezsim ideológiájának megfelelést kívánják biztosítani.
 Általában könnyen világossá is tehető, hogy melyek a rendszer alapvető érdekei, a hatalom számára fontos területek. Minél kevésbé érzékeny a bíróság ezekre a területekre, minél inkább enged ezeken a stratégiai pontokon, annál nagyobb az esélye, hogy megőrizheti autonómiáját máshol. A jogállam éppen abban különbözik az autoriter rendszerektől, hogy az autonómia ott is megmarad, ahol a hatalom stratégiai érdekei vagy a hatalommal rendelkező személyek érdekei forognak kockán. Erős eszköz lehet az igazságszolgáltatás fragmentálása, a rendes bíróság hatásköreinek korlátozása, ügycsoportok kiszervezése. Minél kockázatosabb a rezsim számára a független döntés, annál valószínűbb valamilyen szeparált hatóság létrehozatala, a megfelelő személyzettel és hatáskörökkel. De a fragmentáció azzal a hatalmi előnnyel is jár, hogy gyengíti a szakmai integrációt és az esetleges kollektív fellépés valószínűségét. Szeparált szervezeti és karrierérdekek csökkentik a szolidaritást.
 A személyzeti politika, a bírák kiválasztása és előmenetele a függetlenség legérzékenyebb eleme. Egy új szervezet felállítása esetén megnő a lehetősége a hatalmi szempontok érvényesítésének, a totális kádercserének, ami a bíróságoknál még a nem demokratikus fordulatok esetében is körülményes. A bírói státuszok újraszabályozása nagy lehetőség, csak tiszta jogállami körülmények között nem okoz hatalmi torzítást. Járulékosan jelentkezik itt a kollektív cselekvő problémája is: minél több a nem független bíró a rendszerben, annál kisebb az esélye a politikai befolyással szembeni védekezésnek.
 A bíróságok használata mindig rejt valami veszélyt a rezsim számára, az állampolgári védekezés, a hatalom működésének megkérdőjelezése a perlésen keresztül a demokratikus ellenőrzés potenciális csatornája. Ezért hatalmi szempontból racionális a bírósághoz való hozzáférés korlátozása. Drágább, körülményesebb, nehezebb jogérvényesítés, kevesebb akadékoskodás... – a közérdekű adatokat akkor lehet elrejteni a nyilvánosság elől, ha még kiperelni sem lehet. Ehhez a ponthoz kapcsolódik a jogkeresés feltételeinek általános rombolása, a jogsegély, civil aktorok gyengítése, a források tudatos elapasztása, a civil szervezetek ellenségként való beállítása. A civilek elleni háború, a jogászi szervezetek átpolitizálási kísérletei, a jogászképzés feltételeinek és minőségének rontása az autoriter rezsimek stratégiája.
 A bírói döntések mögöttes tudásrendszere
 A jogászi kultúra, a jogászképzés tágabb összefüggéseihez tartozik a bíró mögöttes tudásának kérdése.[7] Autoriter környezetben különösen érdekes, hogy a jogalkalmazó milyen konkrét tartalommal tölti meg az absztrakt elvi, politikai fogalmakat. Milyen értelmet kapnak a közjó, a közérdek és az ezekhez kapcsolt elemek (közérdekű adat, közszereplő), milyen terjedelmet kapnak a szabadságok? Honnan származik a bíró tudáskészlete, nyelvi, kognitív eszközei ehhez az értelmezéshez?
 Jogállami körülmények között ez az izgalmas kérdés tisztán az értelmezési hatalom problémája. Autoriter rendszerekben autonómiaprobléma. Mert a bíró tudása, fogalmai elveszítik autonómiájukat, ráakaszkodnak az uralkodó ideológia modelljeire, szóhasználatára. A bírói hatalom mögöttes tudásrendszereit egyértelműbben határozzák meg a politikai elvárások – minél monolitabb, centralizáltabb, annál inkább. Problémás, átmeneti, hektikus időszakokban általában is nagyobb a kész, felülről terjesztett ideológiák hatása.[8] A folyamatos bizonytalanság, az állandó változtatás így válik hatékony politikai eszközzé. Az indoklások érvelési rendszere, társadalomképe ilyen helyzetekben hajlamos a domináns ideológia, politikai értékvilág felé való nyitásra, illetve a mesterséges semlegesítődésre. Az indoklások elszegényednek, kiveszik belőlük az alkotmányosság alapelemeire hivatkozás, a jogállam és a demokrácia értékvilága. Ezek ugyanis nem számítanak hangsúlyos, támogatott, elismert hivatkozásoknak. Egy véleményszabadsággal kapcsolatos ügyet el lehet dönteni anélkül, hogy az ítélet tisztázná, mi köze van e szabadságnak a demokrácia működéséhez. Nem szükséges túllépni a jogszabály szövegén, az alapul fekvő értékek bizonytalansága a domináns ideológiában tükröződik a jogalkalmazói nyelvhasználatban, a hivatkozások tartalmában. Az autoriter rendszerek primitív társadalomképpel rendelkeznek, a monolittá alakított sajtó, a tömegpropaganda, a közbeszéd és a jogszabályok is hordozói ennek. Különös és ritka erőfeszítést feltételez az a bírói indoklás, amely nem követi ezt.
 A bírói értelmezések mögöttes tudásrendszereit a bírák más jogászi foglalkozásokkal, jogi ágensekkel együtt alakítják. Ezért meghatározó az ún. jogászi komplex[9] állapota: az ügyvédi autonómia és civil kurázsi, az ügyészi politikamentesség, a jogtudomány kritikai potenciálja, a jogászképzés magas színvonala, a civil jogvédők elismertsége, munkájuk megbecsülése. Azokban a politikai rendszerekben, amelyek eltávolodnak a liberális alkotmányosság és jogállam hagyományaitól, ezek a szakmai feltételek súlyosan romlanak. De általában a jogászi komplex rossz állapota maga is hozzájárul a jogállam válságához.
 A nyugati jogi kultúra hagyományos logikája szerint a bíróság a jogállam védelmezője, a szabadságok legfontosabb garanciája. De az igazságszolgáltatás, mint az állam jelentős hatalommal rendelkező hierarchikus intézménye súlyos autoriter potenciállal is rendelkezik, amely kedvezőtlen körülmények között dominánssá válhat. A bíróságok általában hajlanak arra, hogy elfogadják az autoriter rezsimek eszközeit és megvédjék az állami intézményeket, bármilyenek legyenek is azok. Így különösen az állami érdekek védelmében, az aránytalan büntetésekben, a morálisan terhelt ügyek ideológiai vagy pártos elbírálásában érhető ez tetten. Történelmi tapasztalataink szerint ugyanebben a jogászi hagyományban nagy a megértés a behódolással, kollaborációval szemben, elenyésző a bírók utólagos felelősségre vonása.[10] De a minden rendszerben létező autoriter potenciál nagyon eltérő következményekhez vezet a kontextustól függően: a demokráciákban vannak más intézmények, amelyek kontrollt gyakorolnak a kormányzati hatalom felett. A jogászi szakma különböző elemei, amelyek megfelelő autonómiával rendelkeznek, a nem kollaboráló értelmezést támogathatják és ezzel ellensúlyozni képesek a hatalomnak szisztematikusan kedvező értelmezési irányokat. A politikai, hatalmi kiszolgáltatottság mindig a jogászi intézményi világ egészének tragédiája.
 egyetemi tanár (ELTE ÁJK)
 [1] Ha most a politikai feltételek miatt nem is jön létre a különbíróság, az nem változtat az intézmény és a politikai rendszer kapcsolatának természetén. A kevés korláttal működő kormányzati hatalom céljainak elérésére sokféle utat választhat.
 [2] David Kosar: Perils of Judicial Self-Government. Cambridge University Press, New York 2016.
 [3] José-Juan Toharia: Judicial Independence in an Authoritarian Regime: The Case of Contemporary Spain. Law & Society Review 1975. 3. sz. 475–496. o.
 [4] Maria Popova: Politized Justice in Emerging Democracies. A Study of Courts in Russia and Ukraine. Oxford University Press, Oxford 2015.
 [5] A bírói függetlenség terjedelmes irodalmából a klasszikus: Theodore L. Becker: Comparative Judicial Politics: The Political Functioning of Courts. University Press of America, Washington D.C. 1987 (1970).
 [6] A diktatúrák bíróságairól szóló, dinamikusan növekvő, egyre fontosabb irodalomból l. Tom Ginsburg – Tamir Moustafa (eds.): Rule by Law. The Politics of Courts in Authoritarian Regimes. Cambridge University Press, New York 2008.
 [7] A jog és jogalkalmazó mögöttes tudásáról l. Mariana Valverde: Law’s Dream of Common Knowledge. Princeton University Press, Princeton 2003.
 [8] Ann Swidler: Culture in Action: Symbols and Strategies. Americal Sociological Review 1986. 2. sz. 273–286. o.
 [9] Ezt a fogalmat ebben az értelemben használja Terence C. Halliday – Lucien Karpik – Malcolm Feeley: Lawyers and the Rise of Political Liberalism. Oxford University Press, Oxford 1998.
 [10] Hans Petter Graver: Judges Against Justice. On Judges When the Rule of Law is Under Attack. Springer 2016.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21983A0330(01)
 Acordo que altera o Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo da República da Guiné-Bissau respeitante à pesca ao largo da costa da Guiné-Bissau
 Jornal Oficial no L 084 de 30/03/1983 p. 0002 - 0008 Edição especial espanhola: Capítulo 04 Fascículo 2 p. 0087 Edição especial portuguesa: Capítulo 04 Fascículo 2 p. 0087
 ACORDO que altera o Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo da República da Guiné-Bissau respeitante à pesca ao largo da costa da Guiné-Bissau Artigo 1o 1. O Protocolo e a anexo ao Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo da República da Guiné-Bissau respeitante à pesca ao largo da costa da Guiné-Bissau, são substituídos pelo Protocolo e anexo seguintes: «PROTOCOLO entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo da República da Guiné-Bissau AS PARTES NO PRESENTE PROTOCOLO, Tendo em conta o Acordo entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo da República da Guiné-Bissau respeitante à pesca ao largo da costa da Guiné-Bissau, assinado em Bruxelas em 27 de Fevereiro de 1980, ACORDARAM NO SEGUINTE: Artigo 1o O presente Protocolo abrange as actividades piscatórias exercidas por um período de três anos a contar da data da sua entrada em vigor em 1983. Os limites referidos no artigo 4o para cada um dos exercícios anuais desse período, são os seguintes: 1. Arrastões para a pesca demersal: 7 500 toneladas de arqueação bruta. Durante cada exercício anual uma parte desta tonelagem pode ser utilizada de tal modo que o seu equivalente em média anual não exceda 3 500 toneladas de arqueação bruta. 2. Vinte e cinco atuneiros frigoríficos (classe de 900 toneladas de arqueação bruta em média). 3. Vinte e cinco atuneiros de pesca fresca com canas (classe de 130 toneladas de arqueação bruta em média). Artigo 2o 1. A compensação financeira referida no artigo 9o do Acordo é, para o período referido no artigo 1o de 4 275 000 ECUs ou 1 425 000 ECUs em relação a cada exercício anual de aplicação do presente protocolo. 2. Esta compensação abrange igualmente os montantes devidos por força dos períodos de regimes intercalares acordados depois de 1 de Março de 1982. Artigo 3o 1. A afectação da compensação fixada no artigo 2o é da competência exclusiva do Governo da Guiné-Bissau. 2. O Governo da Guiné-Bissau informará a Comunidade do programma de utilização da compensação. Artigo 4o 1. A compensação será mobilizada em três fracções anuais iguais. 2. Os fundos de compensação serão depositados numa conta aberta num organismo financeiro da escolha do Governo da Guiné-Bissau. Artigo 5o A Comunidade participará além disso no financiamento de um programa científico guineense destinado a melhorar os conhecimentos dos recursos haliêuticos da zona de pesca da Républica da Guiné-Bissau, até ao limite de 250 000 ECUs em relação ao período referido no artigo 1o. Artigo 6o A não execução pela Comunidade dos pagamentos previstos no presente Protocolo dará origem à suspensão do Acordo de Pesca. Artigo 7o O presente Protocolo entrará em vigor na data em que as Partes se notificarem da realização dos procedimentos necessários para o efeito. ANEXO CONDIÇOES DO EXERCÍCIO DA PESCA NA ZONA DE PESCA DA GUINÉ-BISSAU PARA OS NAVIOS QUE ARVORAM PAVILHÃO A. Formalidades aplicáveis ao pedido e à emissão de licenças Os procedimentos aplicáveis aos pedidos e à emissão das licenças que permitam aos navios arvorando pavilhão de um dos Estados-membros da Comunidade pescar na zona de pesca da Guiné-Bissau são os seguintes. As autoridades competentes da Comunidade submeterão através da delegação da Comissão na Guiné-Bissau, à Secretaria de Estado da Pesca da República da Guiné-Bissau um pedido para cada navio que deseje pescar por força do Acordo, pelo menos 30 dias antes da data do início de validade pedida. Os pedidos serão apresentados em conformidade com formulários fornecidos para o efeito pelo Governo da República da Guiné-Bissau, cujo modelo consta do ponto A.1. 1. Disposições aplicáveis aos arrastões a) Os pedidos serão acompanhados da prova da constituição de uma caução bancária de um montante igual à taxa devida por cada licença que permanecerá adquirida as autoridades da Guiné-Bissau, se a licença não for utilizada. b) Em derrogação do no 3 do artigo 4o do Acordo, as licenças podem ser concedidas como segue: I. Para as 3 000 toneladas de arqueação bruta utilizáveis em média anual : em relação a períodos que abranjam meses inteiros, e pelo menos três meses indicados aquando da apresentação do pedido de licença; II. Para as outras 4 000 toneladas de arqueação bruta : em relação a períodos de um ano ou de um semestre ; cada pedido pode constituir um plano de pesca para vários navios da mesma categoria que desejem pescar durante períodos consecutivos de pelo menos três meses. c) I. As taxas por tonelagem referida no ponto I alína b) são fixadas em 120 ECUs por tonelada de arqueação bruta por ano. II. As taxas por tonelagem referida no ponto II alína b) são fixadas em 100 ECUs por tonelada de arqueação bruta por ano. Em derrogação do no 2 do artigo 5o do Acordo, e a pedido do armador, as taxas podem ser pagas por trimestre ou por semestre ; nestes casos, serão aumentadas respectivamente de 5 % e 3 %. d) A partir de uma data a determinar e nas condições a determinar no ãmbito da Comissão Mista, o pagamento das taxas pode ser total ou parcialmente substituído pelo fornecimento de peixe. 2. Disposições aplicáveis aos atuneiros a) As taxas são fixadas em 20 ECUs por tonelada pescada na zona de pesca da Guiné-Bissau. b) Os pedidos de licenças relativamente a cada uma das categorias de atuneiros serão transmitidos após pagamento de uma soma global e fixa, equivalente às taxas para: - 900 toneladas de atum pescado por ano para os atuneiros frigoríficos, - 100 toneladas de atum pescado por ano para os atuneiros de pesca com canas, e a constituição de uma garantia bancária que assegure o pagamento da quantia suplementar devida no caso de capturas anuais que excedam essa quantidade. As quantidades pescadas serão determinadas de acordo com as estatísticas estabelecidas pela Comissão Internacional para a Conservação dos Atuneiros do Atlântico (CICATA). Em caso de desembarque acordado nos termos do artigo 8o do Acordo, serão fixadas no âmbito da Comissão Mista, taxas de um montante inferior. 3. As autoridades competentes da Guiné-Bissau examinarão cada pedido para assegurar a sua conformidade com as disposições do Acordo bem como com a legislação da Guiné-Bissau, e aplicarão a tabela de taxas a cobrar. As autoridades competentes da Guiné-Bissau informarão as autoridades da Comunidade das suas decisões. 4. Se surgirem dificuldades ou necessidade de informações complementares aquando do exame dos pedidos ou da emissão das licenças, realizar-se-ão consultas entre os representantes das partes contratantes, nomeadamente por intermédio do Secretário de Estado da Pesca e da delegação da Comissão das Comunidades Europeias ha Guiné-Bissau. B. Declaração das capturas 1. Todos os navios autorizados a pescar nas águas da Guiné-Bissau no âmbito do Acordo são obrigados a comunicar à Secretaria de Estado da Pesca uma declaração de capturas conforme ao modelo constante do ponto B.1. Estas declarações de capturas serão mensais e devem ser comunicadas pelo menos uma vez por trimestre. Em caso de não cumprimento desta disposição, o governo da Guiné-Bissau reserva-se o direito de suspender a licença do navio em falta até ao cumprimento desta formalidade. 2. Qualquer navio da Comunidade que pesque na zona de pesca da Guiné-Bissau permitirá e facilitará a subida a bordo e o cumprimento da missão de qualquer funcionário da Guiné-Bissau encarregado da inspecção e do controlo da conformidade com as disposições do Acordo. C. Bolsas de formação As duas Partes acordam em que a melhoria da competência e dos conhecimentos das pessoas ligadas à pesca marítima constitui um elemento essencial do sucesso da sua cooperação. Para o efeito, a Comunidade facilitará o acolhimento dos nacionais guineenses nos estabelecimentos dos seus Estatos-membros e porá para o efeito à sua disposição bolsas de estudo e de formação nas diversas disciplinas científicas, técnicas e económicas respeitantes à pesca, até ao limite de dez bolsas de uma duração de três anos ou o seu equivalente anual. >PIC FILE= "T0023036"> >PIC FILE= "T0023037"> >PIC FILE= "T0023038"> 2. É aditado ao acordo sob forma de troca de cartas entre a Comunidade Económica Europeia e o Governo da República da Guiné-Bissau respeitante à pesca ao largo da costa da Guiné-Bissau, o no 3 seguinte: «3. Em relação à frota atuneira de pesca fresca, 8 marinheiros guineenses são embarcados durante a campanha de pesca ao atum nas águas da Guiné-Bissau nas condições a determinar no âmbito da Comissão Mista.» Artigo 2o O presente Acordo entrará em vigor na data em que as Partes se notificarem da realização dos procedimentos necessários para o efeito.


type: legislation

text:
 |
 52014PC0736
 Proposta għal DEĊIŻJONI TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUNSILL li testendi l-perjodu ta' validità tad-Deċiżjoni 2012/232/UE li tawtorizza lir-Rumanija biex tapplika miżuri ta' deroga mill-punt (a) tal-Artikolu 26(1) u mill-Artikolu 168 tad-Direttiva 2006/112/KE dwar is-sistema komuni ta' taxxa fuq il-valur miżjud /* COM/2014/0736 final - 2014/0352 (NLE) */
 MEMORANDUM TA’ SPJEGAZZJONI
 1. IL-KUNTEST TAL-PROPOSTA
 Skont l-Artikolu 395(1) tad-Direttiva
 2006/112/KE tat-28 ta' Novembru 2006 dwar is-sistema komuni ta' taxxa fuq
 il-valur miżjud (minn hawn 'il quddiem "id-Direttiva dwar
 il-VAT"), il-Kunsill, li jaġixxi unanimament fuq proposta
 mill-Kummissjoni, jista' jawtorizza lil kull Stat Membru biex japplika
 miżuri speċjali għal deroga mid-dispożizzjonijet ta' dik
 id-Direttiva, sabiex jissimplifika l-proċedura tal-ġbir tal-VAT jew
 sabiex jipprevjeni ċerti tipi ta' evażjoni jew evitar tat-taxxa.
 Permezz ta' ittra rreġistrata
 mal-Kummissjoni fit-13 ta' Frar 2014, ir-Rumanija talbet awtorizzazzjoni biex
 tkompli tapplika miżura li tidderoga mill-prinċipji ġenerali li
 jirregolaw id-dritt ta' tnaqqis tal-VAT tal-input fir-rigward ta' ċerti
 vetturi tat-triq bil-magna. It-talba tlestiet fil-15 ta’ Settembru 2014,
 b'rapport li jkopri l-applikazzjoni tad-Deċiżjoni 2012/232/UE.
 Il-kuntest ġenerali
 L-Artikolu 168 tad-Direttiva tal-VAT
 jistipula li persuna taxxabbli hija intitolata li tnaqqas il-VAT dovut minn fuq
 xiri li jsir għat-tranżazzjonijiet taxxabbli tagħha. L-Artikolu
 26(1)(a) tal-istess Direttiva jeħtieġ li l-użu ta'
 oġġetti li jiffurmaw parti mill-assi ta' negozju għal skopijiet
 privati jkunu provvista ta' servizzi li jitqiesu jekk il-VAT fuq
 l-oġġetti tkun eliġibbli għat-tnaqqis. Din is-sistema
 tippermetti l-irkupru tal-VAT inizjalment imnaqqas fir-rigward tal-użu
 privat.
 Fil-każ ta' vetturi
 tal-passiġġieri, din is-sistema hija diffiċli li tiġi
 applikata, b’mod partikolari minħabba li huwa diffiċli li ssir
 distinzjoni ċara bejn l-użu privat u dak kummerċjali. Meta
 jinżammu reġistri, jiżdied piż żejjed fuq in-negozju
 kif ukoll fuq l-amministrazzjoni, minħabba ż-żamma u l-verifika
 tagħhom, anki f'każ li r-Rumanija tuża l-għażla
 prevista fl-Artikolu 168a tad-Direttiva dwar il-VAT biex tillimita t-tnaqqis
 fuq in-nefqa relatata ma' vetturi tal-kumpanija għall-proporzjon
 tal-użu effettiv għan-negozju tal-persuna taxxabbli.
 Sabiex il-ġbir tal-VAT jiġi
 simplifikat u biex tkompli fil-ġlieda tagħha kontra l-evażjoni
 tat-taxxa, fl-2011 ir-Rumanija talbet deroga individwali li permezz tagħha
 tista’ tillimita d-dritt għal tnaqqis sa 50 % fir-rigward ta’
 ċerti vetturi tat-triq bil-magna. It-talba għal deroga ġiet
 approvata mill-Kunsill bid-Deċiżjoni 2012/232/UE tas-26 ta’ April
 2012, u din tiskadi fil-31 ta’ Diċembru 2014. Ċerti kategoriji ta’
 vetturi ġew esklużi minn din il-limitazzjoni b'mod speċifiku,
 bħal vetturi li jintużaw b'mod esklussiv għal servizzi ta’
 emerġenza, ta' sikurezza jew ta' kurrier, vetturi li jintużaw
 mill-aġenti u bħala taxis, vetturi użati għat-tagħlim
 minn skejjel tas-sewqan, li jintużaw għall-kiri jew għal kiri
 fit-tul jew li jintużaw bħala komoditajiet għal finijiet
 kummerċjali. Fl-istess ħin, ma jkunx meħtieġ aktar li
 n-negozji jżommu kont tal-użu privat għal raġunijiet ta'
 taxxa.
 B’konformità mat-tieni subparagrafu
 tal-Artikolu 4(2) tad-Deċiżjoni msemmija hawn fuq, ir-Rumanija
 ppreżentat rapport li jkopri l-applikazzjoni tad-Deċiżjoni u li
 jinkludi eżami tal-perċentwal tar-restrizzjoni. Mit-tagħrif li
 ġie ppreżentat mir-Rumanija, jidher li fil-fehma tagħhom
 il-limitazzjoni ta’ 50 % xorta waħda tikkorrispondi
 għaċ-ċirkostanzi attwali, u li għalhekk dan il-limitu
 għad għandu jiġi kkunsidrat bħala xieraq.
 Madankollu, kwalunkwe estensjoni għandha
 tkun limitata fiż-żmien sabiex ikun jista’ jiġi vvalutat jekk
 il-kundizzjonijiet li fuqhom hija msejsa d-deroga jkunux għadhom validi.
 Għalhekk, huwa propost li d-deroga tkun estiża sal-aħħar
 tal-2017 u li għandha ssir talba lir-Rumanija biex tippreżenta
 rapport ġdid fil-każ li tkun prevista talba ta' estensjoni ġdida
 wara dik id-data.
 Dispożizzjonijiet eżistenti
 fil-qasam tal-proposta
 L-Artikolu 176 tad-Direttiva tal-VAT jistipula
 li l-Kunsill għandu jiddetermina l-infiq li minnu ma tistax titnaqqas
 il-VAT. Sakemm dan iseħħ, l-Istati Membri huma awtorizzati li jkomplu
 japplikaw l-esklużjonijiet li kienu fis-seħħ fl-1 ta' Jannar
 1979. Għaldaqstant, hemm għadd ta' dispożizzjonijiet ta' ‘status
 quo’ li jillimitaw id-dritt ta’ tnaqqis marbut mal-vetturi
 tal-passiġġieri.
 2. IR-RIŻULTATI
 TAL-KONSULTAZZJONIJIET MAL-PARTIJIET INTERESSATI U L-VALUTAZZJONIJIET
 TAL-IMPATT
 Konsultazzjoni mal-partijiet interessati
 Din il-proposta hija bbażata fuq talba
 mir-Rumanija u tikkonċerna biss lil dan l-Istat Membru.
 Ġbir u użu ta' għarfien
 espert
 Ma kienx hemm bżonn ta' għarfien
 espert estern.
 Valutazzjoni tal-impatt
 Id-Deċiżjoni
 proposta timmira l-ewwel nett biex tissimplifika l-ġbir tal-VAT
 fir-rigward ta' vetturi tal-passiġġieri li jintużaw parzjalment
 għal skopijiet mhux kummerċjali, u għalhekk għandha impatt
 potenzjali pożittiv. Fl-istess ħin, tiġi indirizzata
 l-evażjoni tat-taxxa permezz taż-żamma ta' rekords
 ħażina.
 Madankollu, minħabba
 l-kamp ta' applikazzjoni ristrett tad-deroga u l-applikazzjoni limitata
 fiż-żmien, f'kull każ l-impatt se jkun limitat. Din mhi se
 jkollha l-ebda impatt negattiv fuq ir-riżorsi proprji tal-Unjoni li
 jirriżultaw mill-VAT.
 3. ELEMENTI LEGALI TAL-PROPOSTA
 Awtorizzazzjoni biex ir-Rumanija tkun tista’
 tkompli tapplika miżura ta’ deroga mid-Direttiva tal-VAT biex
 tillimita għal 50 % id-dritt ta' persuna taxxabbli li tnaqqas il-VAT
 fuq l-infiq marbut ma' vetturi bil-magna fejn il-vettura ma tintużax
 esklussivament għal skopijiet ta’ negozju. Meta d-dritt għal tnaqqis
 ikun ġie limitat, il-persuna taxxabbli ma jkollhiex għalfejn
 toħroġ il-kontabbiltà tal-VAT fuq l-użu privat tal-vettura.
 Kwanlunkwe talba għal estenzjoni possibbli tal-miżura għandha
 tkun akkumpanjata minn sottomissjoni ta’ rapport dwar l-applikazzjoni
 tad-deroga, flimkien ma' eżami tal-limitu tal-perċentwal.
 Bażi legali
 L-Artikolu 395 tad-Direttiva dwar il-VAT.
 Prinċipju tas-sussidjarjetà
 Meta titqies id-dispożizzjoni
 tad-Direttiva tal-VAT li fuqha hija bbażata l-proposta, din taqa'
 taħt il-kompetenza esklussiva tal-Unjoni. Għalhekk, il-prinċipju
 tas-sussidjarjetà ma japplikax.
 Prinċipju tal-proporzjonalità
 Il-proposta hija konformi
 mal-prinċipju tal-proporzjonalità għar-raġunijiet li
 ġejjin.
 Id-Deċiżjoni
 tikkonċerna awtorizzazzjoni mogħtija lil Stat Membru wara talba li
 jkun għamel huwa stess u ma tikkostitwixxi l-ebda obbligu.
 Minħabba l-kamp ta’
 applikazzjoni limitat tad-deroga, il-miżura speċjali hija
 proporzjonata mal-għan li qed jiġi segwit, jiġifieri li
 tiġi miġġielda l-evażjoni tat-taxxa u li jiġi
 simplifikat il-ġbir tal-VAT.
 Għażla
 tal-istrumenti
 Skont l-Artikolu 395
 tad-Direttiva tal-VAT, deroga mir-regoli komuni tal-VAT hija possibbli biss
 bl-awtorizzazzjoni tal-Kunsill li jaġixxi b'mod unanimu fuq proposta
 mill-Kummissjoni. Barra minn hekk, Deċiżjoni tal-Kunsill hija l-aktar
 strument adattat peress li tista' tiġi indirizzata lill-Istati Membri
 individwali.
 4. IMPLIKAZZJONI BAĠITARJA
 Il-proposta ma għandha l-ebda
 implikazzjoni għall-baġit tal-Unjoni.
 5. ELEMENTI MHUX OBBLIGATORJI
 Il-proposta tinkludi klawżola ta'
 estinzjoni.
 2014/0352 (NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TA’ IMPLIMENTAZZJONI
 TAL-KUNSILL
 li testendi l-perjodu ta' validità
 tad-Deċiżjoni 2012/232/UE li tawtorizza lir-Rumanija biex tapplika
 miżuri ta' deroga mill-punt (a) tal-Artikolu 26(1) u mill-Artikolu 168
 tad-Direttiva 2006/112/KE dwar is-sistema komuni ta' taxxa fuq il-valur
 miżjud
 IL-KUNSILL
 TAL-UNJONI EWROPEA,
 Wara li kkunsidra
 t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
 Wara li kkunsidra
 d-Direttiva tal-Kunsill 2006/112/KE tat-28 ta' Novembru 2006 dwar is-sistema
 komuni ta' taxxa fuq il-valur miżjud[1], u b'mod partikolari l-Artikolu
 395(1) tiegħu,
 Wara li kkunsidra
 l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
 Billi:
 (1) Permezz ta’ ittra
 rreġistrata mal-Kummissjoni fit-13 ta’ Frar 2014,
 ir-Rumanija talbet l-awtorizzazzjoni biex tkompli tapplika miżura ta’
 deroga mill-Artikoli 26(1)(a) u 168 tad-Direttiva 2006/112/KE sabiex tkun
 tista’ tillimita d-dritt għal tnaqqis fejn jidħlu l-ispejjeż fuq
 ċerti vetturi tat-triq bil-magna li ma jintużawx biss għal
 skopijiet ta’ negozju. Permezz ta’ ittra rreġistrata mal-Kummissjoni
 fil-15 ta’ Settembru 2014, ir-Rumanija kkumplimentat it-talba tagħha
 b’rapport dwar l-applikazzjoni tad-Deċiżjoni tal-Kunsill 2012/232/KE.
 (2) B’konformità mat-tieni
 subparagrafu tal-Artikolu 395(2) tad-Direttiva 2006/112/KE, permezz ta'
 ittra tat-12 ta' Novembru 2014, il-Kummissjoni infurmat lill-Istati Membri
 l-oħrajn bit-talba tar-Rumanija. Permezz ta' ittra
 tat-13 ta' Novembru 2014, il-Kummissjoni nnotifikat lir-Rumanija
 li kellha l-informazzjoni kollha meħtieġa biex tqis it-talba.
 (3) L-Artikolu 168
 tad-Direttiva 2006/112/KE jawtorizza persuna taxxabbli biex tnaqqas il-VAT
 imħallsa fuq il-forniment ta' prodotti u servizzi li tkun irċeviet
 meta l-prodotti u s-servizzi inkwistjoni jintużaw
 għat-tranżazzjonijiet taxxabbli tagħha. Il-punt (a) tal-Artikolu
 26(1) ta’ dik id-Direttiva fih rekwiżit li tiġi ddikjarata l-VAT meta
 xi assi ta’ negozju jintuża għal skopijiet privati tal-persuna
 taxxabbli jew tal-persunal tagħha jew, b’mod iktar ġenerali,
 jintuża għal skopijiet mhux marbuta man-negozju tagħha.
 (4) Id-Deċiżjoni
 2012/232/UE tawtorizza lir-Rumanija biex tapplika miżura ta' deroga skont
 l-Artikolu 395(1) tad-Direttiva 2006/112/KE sabiex timplimenta miżura
 li tillimita d-dritt ta’ tnaqqis tal-VAT tal-input għal 50 %
 fir-rigward ta’ xiri, akkwist intra-UE, importazzjoni, kiri jew kiri fit-tul
 ta’ vetturi bil-magna, kif ukoll il-VAT fuq in-nefqa relatata ma' vetturi ta'
 dan it-tip, inkluż il-fjuwil, meta l-vetturi ma jintużawx
 esklussivament għal skopijiet kummerċjali.
 (5) Id-Deċiżjoni
 Nru 2012/232/UE se tiskadi fil-31 ta' Diċembru 2014.
 (6) Skont it-tieni subparagrafu
 tal-Artikolu 4(2) tad-Deċiżjoni 2012/232/UE, ir-Rumanija
 ppreżentat rapport lill-Kummissjoni dwar l-applikazzjoni ta’ dik
 id-Deċiżjoni, inkluż eżami tal-limitu tal-perċentwal
 applikat fuq id-dritt għal tnaqqis. Kif kien il-każ fir-rigward tad-deroga
 preċedenti, ir-Rumanija tkompli ssostni li r-rata ta’ 50 % hija
 ġustifikabbli.
 (7) Huwa meqjus li d-deroga se
 jkollha biss effett negliġibbli fuq l-ammont globali ta’ dħul
 mit-taxxa miġbur fl-istadju tal-konsum finali, u li din mhix se jkollha
 effetti negattivi fuq ir-riżorsi proprji tal-Unjoni li ġejjin
 mit-taxxa fuq il-valur miżjud. Għalhekk ir-Rumanija għandha tkun
 awtorizzata biex tapplika l-miżura għal perjodu limitat,
 sal-31 ta’ Diċembru 2017.
 (8) F'każ li r-Rumanija
 jkollha titlob estensjoni ulterjuri tal-miżura ta' deroga lil hinn
 mill-2017, għandu jitressaq rapport ġdid lill-Kummissjoni flimkien
 mat-talba għal estensjoni sa mhux aktar tard
 mill-31 ta’ Marzu 2017,
 ADOTTA DIN
 ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Id-Deċiżjoni 2012/232/UE hija
 emendata kif ġej:
 (1) L-Artikolu 4 jinbidel b'dan li ġej:
 'Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni
 għandha tiskadi fil-31 ta' Diċembru 2017.
 Kwalunkwe talba għal
 estensjoni tal-miżuri previsti f’din id-Deċiżjoni għandha
 tiġi ppreżentata lill-Kummissjoni sal-31 ta’ Marzu 2017.
 Tali talba għandha
 tkun akkumpanjata minn rapport li jinkludi reviżjoni tal-limitu
 tal-perċentwal applikat fuq id-dritt għal tnaqqis tal-VAT fuq
 il-bażi ta’ din id-Deċiżjoni.'
 Artikolu 2
 Din id-Deċiżjoni
 għandha tapplika mill-1 ta' Jannar 2015.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni
 hija indirizzata lir-Rumanija.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Kunsill
 Il-President
 [1] ĠU L 347, 11.12.2006, p.1.


text:
1.1.Tyto obchodní podmínky (dále jen „obchodní podmínky“) obchodní společnosti Mgr. Mária Kendrová - prevádzkovateľ eshopu popolka.cz se sídlem Tomašikova 56, Prešov, 08001, Slovensko , identifikační číslo: 44 836 465, (dále jen „prodávající“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) uzavírané mezi prodávajícím a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu prodávajícího. Internetový obchod je prodávajícím provozován na webové stránce umístěné na internetové adrese (dále jen „webová stránka“), a to prostřednictvím rozhraní webové stránky (dále jen „webové rozhraní obchodu“).
 2.6.Na základě registrace kupujícího provedené na webové stránce může kupující přistupovat do svého uživatelského rozhraní. Ze svého uživatelského rozhraní může kupující provádět objednávání zboží (dále jen „uživatelský účet“). V případě, že to webové rozhraní obchodu umožňuje, může kupující provádět objednávání zboží též bez registrace přímo z webového rozhraní obchodu.
 2.7.Při registraci na webové stránce a při objednávání zboží je kupující povinen uvádět správně a pravdivě všechny údaje. Údaje uvedené v uživatelském účtu je kupující při jakékoliv jejich změně povinen aktualizovat. Údaje uvedené kupujícím v uživatelském účtu a při objednávání zboží jsou prodávajícím považovány za správné.
 2.8.Přístup k uživatelskému účtu je zabezpečen uživatelským jménem a heslem. Kupující je povinen zachovávat mlčenlivost ohledně informací nezbytných k přístupu do jeho uživatelského účtu.
 2.9.Kupující není oprávněn umožnit využívání uživatelského účtu třetím osobám.
 2.10.Prodávající může zrušit uživatelský účet, a to zejména v případě, kdy kupující svůj uživatelský účet déle než nevyužívá, či v případě, kdy kupující poruší své povinnosti z kupní smlouvy (včetně obchodních podmínek).
 2.11.Kupující bere na vědomí, že uživatelský účet nemusí být dostupný nepřetržitě, a to zejména s ohledem na nutnou údržbu hardwarového a softwarového vybavení prodávajícího, popř. nutnou údržbu hardwarového a softwarového vybavení třetích osob.
 3.12.Veškerá prezentace zboží umístěná ve webovém rozhraní obchodu je informativního charakteru a prodávající není povinen uzavřít kupní smlouvu ohledně tohoto zboží. Ustanovení § 1732 odst. 2 občanského zákoníku se nepoužije.
 3.13.Webové rozhraní obchodu obsahuje informace o zboží, a to včetně uvedení cen jednotlivého zboží a nákladů za navrácení zboží, jestliže toto zboží ze své podstaty nemůže být navráceno obvyklou poštovní cestou. Ceny zboží jsou uvedeny včetně daně z přidané hodnoty a všech souvisejících poplatků. Ceny zboží zůstávají v platnosti po dobu, kdy jsou zobrazovány ve webovém rozhraní obchodu. Tímto ustanovením není omezena možnost prodávajícího uzavřít kupní smlouvu za individuálně sjednaných podmínek.
 3.14.Webové rozhraní obchodu obsahuje také informace o nákladech spojených s balením a dodáním zboží. Informace o nákladech spojených s balením a dodáním zboží uvedené ve webovém rozhraní obchodu platí pouze v případech, kdy je zboží doručováno v rámci území České republiky.
 3.15.Pro objednání zboží vyplní kupující objednávkový formulář ve webovém rozhraní obchodu. Objednávkový formulář obsahuje zejména informace o:
 3.15.1.objednávaném zboží (objednávané zboží „vloží“ kupující do elektronického nákupního košíku webového rozhraní obchodu),
 3.15.2.způsobu úhrady kupní ceny zboží, údaje o požadovaném způsobu doručení objednávaného zboží a
 3.15.3.informace o nákladech spojených s dodáním zboží (dále společně jen jako „objednávka“).
 3.16.Před zasláním objednávky prodávajícímu je kupujícímu umožněno zkontrolovat a měnit údaje, které do objednávky kupující vložil, a to i s ohledem na možnost kupujícího zjišťovat a opravovat chyby vzniklé při zadávání dat do objednávky. Objednávku odešle kupující prodávajícímu kliknutím na tlačítko „“. Údaje uvedené v objednávce jsou prodávajícím považovány za správné. Prodávající neprodleně po obdržení objednávky toto obdržení kupujícímu potvrdí elektronickou poštou, a to na adresu elektronické pošty kupujícího uvedenou v uživatelském účtu či v objednávce (dále jen „elektronická adresa kupujícího“).
 3.17.Prodávající je vždy oprávněn v závislosti na charakteru objednávky (množství zboží, výše kupní ceny, předpokládané náklady na dopravu) požádat kupujícího o dodatečné potvrzení objednávky (například písemně či telefonicky).
 3.18.Smluvní vztah mezi prodávajícím a kupujícím vzniká doručením přijetí objednávky (akceptací), jež je prodávajícím zasláno kupujícímu elektronickou poštou, a to na adresu elektronické pošty kupujícího.
 3.19.Kupující souhlasí s použitím komunikačních prostředků na dálku při uzavírání kupní smlouvy. Náklady vzniklé kupujícímu při použití komunikačních prostředků na dálku v souvislosti s uzavřením kupní smlouvy (náklady na internetové připojení, náklady na telefonní hovory) si hradí kupující sám, přičemž tyto náklady se neliší od základní sazby.
 4.20.Cenu zboží a případné náklady spojené s dodáním zboží dle kupní smlouvy může kupující uhradit prodávajícímu následujícími způsoby:
 4.21.Společně s kupní cenou je kupující povinen zaplatit prodávajícímu také náklady spojené s balením a dodáním zboží ve smluvené výši. Není-li uvedeno výslovně jinak, rozumí se dále kupní cenou i náklady spojené s dodáním zboží.
 4.22.Prodávající nepožaduje od kupujícího zálohu či jinou obdobnou platbu. Tímto není dotčeno ustanovení čl. 4.6 obchodních podmínek ohledně povinnosti uhradit kupní cenu zboží předem.
 4.23.V případě platby v hotovosti či v případě platby na dobírku je kupní cena splatná při převzetí zboží. V případě bezhotovostní platby je kupní cena splatná do dnů od uzavření kupní smlouvy.
 4.24.V případě bezhotovostní platby je kupující povinen uhrazovat kupní cenu zboží společně s uvedením variabilního symbolu platby. V případě bezhotovostní platby je závazek kupujícího uhradit kupní cenu splněn okamžikem připsání příslušné částky na účet prodávajícího.
 4.25.Prodávající je oprávněn, zejména v případě, že ze strany kupujícího nedojde k dodatečnému potvrzení objednávky (čl. 3.6), požadovat uhrazení celé kupní ceny ještě před odesláním zboží kupujícímu. Ustanovení § 2119 odst. 1 občanského zákoníku se nepoužije.
 4.26.Případné slevy z ceny zboží poskytnuté prodávajícím kupujícímu nelze vzájemně kombinovat.
 4.27.Je-li to v obchodním styku obvyklé nebo je-li tak stanoveno obecně závaznými právními předpisy, vystaví prodávající ohledně plateb prováděných na základě kupní smlouvy kupujícímu daňový doklad – fakturu. Prodávající plátcem daně z přidané hodnoty. Daňový doklad – fakturu vystaví prodávající kupujícímu po uhrazení ceny zboží a zašle jej v elektronické podobě na elektronickou adresu kupujícího.
 4.28 Transakce v E-shopu Popolka nepodléhají EET dle zákona 112/2016 Sb. o evidenci tržeb.
 5.28.Kupující bere na vědomí, že dle ustanovení § 1837 občanského zákoníku, nelze mimo jiné odstoupit od kupní smlouvy o dodávce zboží, které bylo upraveno podle přání kupujícího nebo pro jeho osobu, od kupní smlouvy o dodávce zboží, které podléhá rychlé zkáze, jakož i zboží, které bylo po dodání nenávratně smíseno s jiným zbožím, od kupní smlouvy o dodávce zboží v uzavřeném obalu, které spotřebitel z obalu vyňal a z hygienických důvodů jej není možné vrátit a od kupní smlouvy o dodávce zvukové nebo obrazové nahrávky nebo počítačového programu, pokud porušil jejich původní obal.
 5.29.Nejedná-li se o případ uvedený v čl. 5.1 obchodních podmínek či o jiný případ, kdy nelze od kupní smlouvy odstoupit, má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě, že předmětem kupní smlouvy je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, běží tato lhůta ode dne převzetí poslední dodávky zboží. Odstoupení od kupní smlouvy musí být prodávajícímu odesláno ve lhůtě uvedené v předchozí větě. Pro odstoupení od kupní smlouvy může kupující využit vzorový formulář poskytovaný prodávajícím, jenž tvoří přílohu obchodních podmínek. Odstoupení od kupní smlouvy může kupující zasílat mimo jiné na adresu provozovny prodávajícího či na adresu elektronické pošty prodávajícího .
 5.30.V případě odstoupení od kupní smlouvy dle čl. 5.2 obchodních podmínek se kupní smlouva od počátku ruší. Zboží musí být prodávajícímu vráceno do čtrnácti (14) dnů od odstoupení od smlouvy prodávajícímu. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, nese kupující náklady spojené s navrácením zboží prodávajícímu, a to i v tom případě, kdy zboží nemůže být vráceno pro svou povahu obvyklou poštovní cestou.
 5.31.V případě odstoupení od smlouvy dle čl. 5.2 obchodních podmínek vrátí prodávající peněžní prostředky přijaté od kupujícího do čtrnácti (14) dnů od odstoupení od kupní smlouvy kupujícím, a to stejným způsobem, jakým je prodávající od kupujícího přijal. Prodávající je taktéž oprávněn vrátit plnění poskytnuté kupujícím již při vrácení zboží kupujícím či jiným způsobem, pokud s tím kupující bude souhlasit a nevzniknou tím kupujícímu další náklady. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, prodávající není povinen vrátit přijaté peněžní prostředky kupujícímu dříve, než mu kupující zboží vrátí nebo prokáže, že zboží prodávajícímu odeslal.
 5.32.Nárok na úhradu škody vzniklé na zboží je prodávající oprávněn jednostranně započíst proti nároku kupujícího na vrácení kupní ceny.
 5.33.V případech, kdy má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, je prodávající také oprávněn kdykoliv od kupní smlouvy odstoupit, a to až do doby převzetí zboží kupujícím. V takovém případě vrátí prodávající kupujícímu kupní cenu bez zbytečného odkladu, a to bezhotovostně na účet určený kupujícím.
 5.34.Je-li společně se zbožím poskytnut kupujícímu dárek, je darovací smlouva mezi prodávajícím a kupujícím uzavřena s rozvazovací podmínkou, že dojde-li k odstoupení od kupní smlouvy kupujícím, pozbývá darovací smlouva ohledně takového dárku účinnosti a kupující je povinen spolu se zbožím prodávajícímu vrátit i poskytnutý dárek.
 6.35.V případě, že je způsob dopravy smluven na základě zvláštního požadavku kupujícího, nese kupující riziko a případné dodatečné náklady spojené s tímto způsobem dopravy.
 6.36.Je-li prodávající podle kupní smlouvy povinen dodat zboží na místo určené kupujícím v objednávce, je kupující povinen převzít zboží při dodání.
 6.37.V případě, že je z důvodů na straně kupujícího nutno zboží doručovat opakovaně nebo jiným způsobem, než bylo uvedeno v objednávce, je kupující povinen uhradit náklady spojené s opakovaným doručováním zboží, resp. náklady spojené s jiným způsobem doručení.
 6.38.Při převzetí zboží od přepravce je kupující povinen zkontrolovat neporušenost obalů zboží a v případě jakýchkoliv závad toto neprodleně oznámit přepravci. V případě shledání porušení obalu svědčícího o neoprávněném vniknutí do zásilky nemusí kupující zásilku od přepravce převzít.
 6.39.Další práva a povinnosti stran při přepravě zboží mohou upravit zvláštní dodací podmínky prodávajícího, jsou-li prodávajícím vydány.
 7.40.Práva a povinnosti smluvních stran ohledně práv z vadného plnění se řídí příslušnými obecně závaznými právními předpisy (zejména ustanoveními § 1914 až 1925, § 2099 až 2117 a § 2161 až 2174 občanského zákoníku a zákonem č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění pozdějších předpisů).
 7.41.Prodávající odpovídá kupujícímu, že zboží při převzetí nemá vady. Zejména prodávající odpovídá kupujícímu, že v době, kdy kupující zboží převzal:
 7.41.4.má zboží vlastnosti, které si strany ujednaly, a chybí-li ujednání, má takové vlastnosti, které prodávající nebo výrobce popsal nebo které kupující očekával s ohledem na povahu zboží a na základě reklamy jimi prováděné,
 7.41.5.se zboží hodí k účelu, který pro jeho použití prodávající uvádí nebo ke kterému se zboží tohoto druhu obvykle používá,
 7.41.6.zboží odpovídá jakostí nebo provedením smluvenému vzorku nebo předloze, byla-li jakost nebo provedení určeno podle smluveného vzorku nebo předlohy,
 7.41.7.je zboží v odpovídajícím množství, míře nebo hmotnosti a
 7.41.8.zboží vyhovuje požadavkům právních předpisů.
 7.42.Ustanovení uvedená v čl. 7.2 obchodních podmínek se nepoužijí u zboží prodávaného za nižší cenu na vadu, pro kterou byla nižší cena ujednána, na opotřebení zboží způsobené jeho obvyklým užíváním, u použitého zboží na vadu odpovídající míře používání nebo opotřebení, kterou zboží mělo při převzetí kupujícím, nebo vyplývá-li to z povahy zboží.
 7.43.Projeví-li se vada v průběhu šesti měsíců od převzetí, má se za to, že zboží bylo vadné již při převzetí. Kupující je oprávněn uplatnit právo z vady, která se vyskytne u spotřebního zboží v době dvaceti čtyř měsíců od převzetí.
 7.44.Práva z vadného plnění uplatňuje kupující u prodávajícího na adrese jeho provozovny, v níž je přijetí reklamace možné s ohledem na sortiment prodávaného zboží, případně i v sídle nebo místě podnikání.
 7.45.Další práva a povinnosti stran související s odpovědností prodávajícího za vady může upravit reklamační řád prodávajícího.
 8.46.Kupující nabývá vlastnictví ke zboží zaplacením celé kupní ceny zboží.
 8.47.Prodávající není ve vztahu ke kupujícímu vázán žádnými kodexy chování ve smyslu ustanovení § 1826 odst. 1 písm. e) občanského zákoníku.
 8.48.K mimosoudnímu řešení spotřebitelských sporů z kupní smlouvy je příslušná Česká obchodní inspekce, se sídlem Štěpánská 567/15, 120 00 Praha 2, IČ: 000 20 869, internetová adresa: http://www.coi.cz.
 8.49.Prodávající je oprávněn k prodeji zboží na základě živnostenského oprávnění. Živnostenskou kontrolu provádí v rámci své působnosti příslušný živnostenský úřad. Dozor nad oblastí ochrany osobních údajů vykonává Úřad pro ochranu osobních údajů. Česká obchodní inspekce vykonává ve vymezeném rozsahu mimo jiné dozor nad dodržováním zákona č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění pozdějších předpisů.
 8.50.Kupující tímto přebírá na sebe nebezpečí změny okolností ve smyslu § 1765 odst. 2 občanského zákoníku.
 9.51.Ochrana osobních údajů kupujícího, který je fyzickou osobou, je poskytována zákonem č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, ve znění pozdějších předpisů.
 9.52.Kupující souhlasí se zpracováním těchto svých osobních údajů: jméno a příjmení, adresa bydliště, identifikační číslo, daňové identifikační číslo, adresa elektronické pošty, telefonní číslo a (dále společně vše jen jako „osobní údaje“).
 9.53.Kupující souhlasí se zpracováním osobních údajů prodávajícím, a to pro účely realizace práv a povinností z kupní smlouvy a pro účely vedení uživatelského účtu. Nezvolí-li kupující jinou možnost, souhlasí se zpracováním osobních údajů prodávajícím také pro účely zasílání informací a obchodních sdělení kupujícímu. Souhlas se zpracováním osobních údajů v celém rozsahu dle tohoto článku není podmínkou, která by sama o sobě znemožňovala uzavření kupní smlouvy.
 9.54.Kupující bere na vědomí, že je povinen své osobní údaje (při registraci, ve svém uživatelském účtu, při objednávce provedené z webového rozhraní obchodu) uvádět správně a pravdivě a že je povinen bez zbytečného odkladu informovat prodávajícího o změně ve svých osobních údajích.
 9.55.Zpracováním osobních údajů kupujícího může prodávající pověřit třetí osobu, jakožto zpracovatele. Kromě osob dopravujících zboží nebudou osobní údaje prodávajícím bez předchozího souhlasu kupujícího předávány třetím osobám.
 9.56.Osobní údaje budou zpracovávány po dobu neurčitou. Osobní údaje budou zpracovávány v elektronické podobě automatizovaným způsobem nebo v tištěné podobě neautomatizovaným způsobem.
 9.57.Kupující potvrzuje, že poskytnuté osobní údaje jsou přesné a že byl poučen o tom, že se jedná o dobrovolné poskytnutí osobních údajů.
 9.58.V případě, že by se kupující domníval, že prodávající nebo zpracovatel (čl. 9.5) provádí zpracování jeho osobních údajů, které je v rozporu s ochranou soukromého a osobního života kupujícího nebo v rozporu se zákonem, zejména jsou-li osobní údaje nepřesné s ohledem na účel jejich zpracování, může:
 9.58.9.požádat prodávajícího nebo zpracovatele o vysvětlení,
 9.58.10.požadovat, aby prodávající nebo zpracovatel odstranil takto vzniklý stav.
 9.59.Požádá-li kupující o informaci o zpracování svých osobních údajů, je mu prodávající povinen tuto informaci předat. Prodávající má právo za poskytnutí informace podle předchozí věty požadovat přiměřenou úhradu nepřevyšující náklady nezbytné na poskytnutí informace.
 10.60.Kupující souhlasí se zasíláním informací souvisejících se zbožím, službami nebo podnikem prodávajícího na elektronickou adresu kupujícího a dále souhlasí se zasíláním obchodních sdělení prodávajícím na elektronickou adresu kupujícího.
 10.61.Kupující souhlasí s ukládáním tzv. cookies na jeho počítač. V případě, že je nákup na webové stránce možné provést a závazky prodávajícího z kupní smlouvy plnit, aniž by docházelo k ukládání tzv. cookies na počítač kupujícího, může kupující souhlas podle předchozí věty kdykoliv odvolat.
 11.62.Kupujícímu může být doručováno na elektronickou adresu kupujícího.
 12.63.Pokud vztah založený kupní smlouvou obsahuje mezinárodní (zahraniční) prvek, pak strany sjednávají, že vztah se řídí českým právem. Tímto nejsou dotčena práva spotřebitele vyplývající z obecně závazných právních předpisů.
 12.64.Je-li některé ustanovení obchodních podmínek neplatné nebo neúčinné, nebo se takovým stane, namísto neplatných ustanovení nastoupí ustanovení, jehož smysl se neplatnému ustanovení co nejvíce přibližuje. Neplatností nebo neúčinností jednoho ustanovení není dotknutá platnost ostatních ustanovení.
 12.65.Kupní smlouva včetně obchodních podmínek je archivována prodávajícím v elektronické podobě a není přístupná.
 12.66.Přílohu obchodních podmínek tvoří vzorový formulář pro odstoupení od kupní smlouvy.
 12.67.Kontaktní údaje prodávajícího: adresa pro doručování M. Kendrova, Tomášikova 56, Prešov, 08001 Slovensko , adresa elektronické pošty- info@popolka.cz, telefon : + 420 792 239 123, +421904 859 202. Nejsme plátci DPH.
 V dne 1.1.2016
 Sledujte nás každý den i na FB
 Nezmeškejte speciální slevy a tajné nabídky. Přihlaste se k odběru novinek.
 +420 777 323 219
 Po - Pá 12:00 - 16:00
 info@popolka.cz
 Popolka.cz © 2018
 Extra nebo dárkové balení
 Poštovné zdarma od 2800 Kč
 4. šperk máš zdarma


text:
Antoninian (łac. antoninianus) – moneta bita w cesarstwie rzymskim, wprowadzona przez Karakallę na początku III w. jako nominał srebrny o wartości 2 denarów.
 Szybko uległa zepsuciu i bita była z bilonu, a nawet z miedzi aż do panowania Dioklecjana (284-305) włącznie.
 W III w. legionista otrzymywał 10-15 antoninianów dziennie. Przykładowe ceny:
 Zdrowy niewolnik – 800-1200 antoninianów
 Koń – 250 antoninianów
 Osioł – 145 antoninianów
 Prosty miecz rzymski – 60 antoninianów
 Buty – 12 antoninianów
 Wino (1 pinta) – 4 antoninianów
 półkilowy bochenek chleba – 1 antoninianus
 lampa oliwna – 1 antoninianus
 złoty pierścień – 122 antoninianów
 mała łódź rybacka – 186 antoninianów
 Zobacz też
 system monetarny w cesarstwie rzymskim.
 Monety rzymskie


text:
Arbejdsmiljørepræsentant ikke undergivet afskedigelsesbeskyttelse
 Ansættelsesret29.11.2017
 Arbejdsmiljørepræsentant ikke undergivet afskedigelsesbeskyttelse
 Højesteret har netop afgjort, at der ikke gælder en almindelig regel om, at arbejdsmiljørepræsentanter nyder særlig beskyttelse mod afsked, og at Industriens Funktionæroverenskomst som udgangspunkt ikke kan påberåbes af akademikere, der er arbejdsmiljørepræsentanter.
 Det følger af arbejdsmiljølovens regler, at en arbejdsmiljørepræsentant er beskyttet mod afskedigelse på samme måde som tillidsrepræsentanter ”inden for vedkommende eller tilsvarende faglige område”. Hvis arbejdsmiljørepræsentanten er omfattet af en overenskomst, er det enkelt at fastslå beskyttelsesniveauet, hvorimod det kan være mere vanskeligt at vurdere, om der for ikke-overenskomstdækkede medarbejdere findes en overenskomst for et tilsvarende fagligt område, som kan påberåbes. Nu har Højesteret udtalt sig om spørgsmålet.
 Sagen handlede om en arbejdsmiljørepræsentant, der blev afskediget fra sin stilling som konsulent i en virksomheds it-afdeling. Konsulenten var oprindeligt uddannet bibliotekar, men havde i it-afdelingen arbejdet med bl.a. kortlægning af it-software og optimering af processer. Medarbejderne i it-afdelingen var organiseret i en valggruppe, som bestod af både HK’ere, ingeniører og medarbejdere med andre uddannelsesmæssige baggrunde.
 Konsulenten havde indbragt afskedigelsen for byretten, som fastslog, at afskedigelsen var uberettiget og tilkendte en godtgørelse efter funktionærlovens § 2 b.
 Byretten nåede imidlertid i sin afgørelse frem til, at der ikke gælder en almindelig regel om, at en arbejdsmiljørepræsentant nyder særlig afskedigelsesbeskyttelse, men at beskyttelsen forudsætter, at der kan peges på en overenskomst inden for samme eller tilsvarende faglige område. De overenskomster, konsulenten havde påberåbt sig, var imidlertid ikke inden for det tilsvarende faglige område, mente byretten.
 Østre Landsret var enig med byretten i, at der ikke gælder en almindelig regel om, at arbejdsmiljørepræsentanter nyder særlig beskyttelse. Landsretten fandt dog, at der ikke var grundlag for at afgrænse det faglige område snævert i forhold til arbejdsmiljørepræsentantens uddannelsesmæssige baggrund og arbejdsopgaver. Herefter vurderede Landsretten, at Industriens Funktionæroverenskomst kunne anvendes, da bl.a. konsulentens it-opgaver – efter landsrettens opfattelse – kunne omfattes af overenskomsten, og dette på trods af, at funktionæroverenskomsten efter sin ordlyd ikke omfattede akademikere. På den baggrund fik konsulenten tilkendt en godtgørelse på 5 måneders løn, da afskedigelsen ikke kunne anses for at være begrundet i tvingende årsager.
 En samlet bedømmelse
 Sagen endte i Højesteret, der med 7 enige dommere frifandt virksomheden.
 Højesteret indledte med at erklære sig enig med byretten og landsretten i, at der ikke gælder en almindelig regel om, at arbejdsmiljørepræsentanter nyder særlig beskyttelse mod afskedigelse. En sådan beskyttelse gælder kun, hvis den findes i en overenskomst på ”vedkommende eller tilsvarende” faglige område.
 At der foreligger en sådan overenskomst på et ”tilsvarende fagligt område”, vil det være op til arbejdsmiljørepræsentanten at bevise. Der skal ved vurderingen navnlig lægges vægt på karakteren af det arbejde arbejdsmiljørepræsentanten udfører, samt arbejdsmiljørepræsentantens uddannelsesmæssige baggrund og kvalifikationer.
 Konsulenten havde påberåbt sig en række virksomhedsoverenskomster, som hun anså for at være inden for et ”tilsvarende” fagligt område. Om disse udtalte Højesteret imidlertid, at de alene angik den enkelte virksomhed og dens ansatte, og derfor ikke kunne anses for at være udtryk for en almindeligt gældende afskedigelsesbeskyttelse for tillidsrepræsentanten inden for et tilsvarende fagligt område.
 Industriens Funktionæroverenskomst, som konsulenten også havde påberåbt sig, og som efter landsrettens opfattelse måtte anses for at udgøre et tilsvarende fagligt område, var efter Højesteret opfattelse heller ikke anvendelig. Højesteret udtalte således, at det edb-arbejde Industriens Funktionæroverenskomst dækker, typisk udføres af medarbejdere med en edb-uddannelse, og når man henså til konsulentens uddannelsesmæssige baggrund, de kvalifikationer der var nødvendige for udførelsen af arbejdet samt karakteren af det udførte arbejde, fandt Højesteret ikke, at det var godtgjort, at Industriens Funktionæroverenskomsten kunne anses for at udgøre et tilsvarende fagligt område.
 Konsulenten havde også påberåbt sig en række andre brancheoverenskomster samt overenskomsten for akademikere i staten, men heller ikke disse fandt Højesteret anvendelige. Højesteret frifandt derfor virksomheden, og stadfæstede dermed byrettens dom.
 at dommen en gang for alle bekræfter, at der ikke gælder en almindelig regel om, at en arbejdsmiljørepræsentant nyder en særlig afskedigelsesbeskyttelse,
 at Højesteret med dommen fastslår, at der må tages udgangspunkt i almindelige arbejdsretlige principper, når det skal fastslås om en overenskomst dækker ”vedkommende eller tilsvarende faglige område”,
 at Højesteret endvidere fastslår, at bevisbyrden for at en given overenskomst kan anses for at udgøre et ”tilsvarende fagligt område” påhviler arbejdsmiljørepræsentanten,
 at vurderingen af om en sådan overenskomst foreligger, beror på en samlet bedømmelse, og at der navnlig skal lægges vægt på karakteren af det arbejde arbejdsmiljørepræsentanten udfører, samt arbejdsmiljørepræsentantens uddannelsesmæssige baggrund og kvalifikationer set i forhold til overenskomstens dækningsområde, og
 at det er glædeligt, at der med denne dom fra Højesteret nu er sket afklaring af den usikkerhed, der har været i retspraksis efter dommen fra Østre Landsret i sagen.


text:
 Nr. L 337/44 Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen 29 . 12. 79
 VERORDENING (EEG) Nr. 3001/79 VAN DE COMMISSIE
 van 28 december 1979
 houdende vaststelling van de restituties die met ingang van 1 januari 1980
 worden toegepast voor bepaalde produkten van de sector granen en de sector
 rijst, uitgevoerd in de vorm van niet in bijlage II van het Verdrag vermelde
 goederen
 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE a) enerzijds met de gemiddelde kosten waartegen de
 GEMEENSCHAPPEN, verwerkende industrieën zich op de markt van de
 Gemeenschap van de betrokken basisprodukten
 Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese kunnen voorzien en anderzijds met de op de we
 Economische Gemeenschap, reldmarkt toegepaste prijzen ;
 Gelet op Verordening (EEG) nr. 2727/75 van de Raad b) met het niveau van de restituties bij de uitvoer van
 van 29 oktober 1975 houdende een gemeenschappe verwerkte landbouwprodukten die onder bijlage II
 lijke ordening der markten in de sector granen (J), van het Verdrag vallen en waarvan de vervaardiging
 laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1547/ onder vergelijkbare voorwaarden geschiedt ;
 79 (2), en met name op artikel 1 6, lid 2, vierde alinea, c) met de noodzaak, gelijke mededingingsvoorwaar
 eerste zin,
 den te waarborgen tussen de industrieën die pro
 Gelet op Verordening (EEG) nr. 1418/76 van de Raad dukten uit de Gemeenschap gebruiken en die wel
 van 21 juni 1976 houdende een gemeenschappelijke ke produkten uit derde landen onder de regeling
 ordening van de rijstmarkt (3), laatstelijk gewijzigd bij van het actieve veredelingsverkeer gebruiken ;
 Verordening (EEG) nr. 1 552/79 (4), en met name op
 artikel 17, lid 2, vierde alinea, eerste zin, Overwegende dat in artikel 4, lid 3, van Verordening
 (EEG) nr. 2682/72 is bepaald dat voor de vaststelling
 Overwegende dat overeenkomstig artikel 16, lid 1 , van van de restitutie in voorkomend geval rekening moet
 Verordening (EEG) nr. 2727/75 en artikel 17, lid 1 , worden gehouden met de restituties bij de produktie,
 van Verordening (EEG) nr. 1418/76 het verschil tus de steunmaatregelen of andere maatregelen van gelij
 sen de noteringen of de prijzen op de wereldmarkt ke werking, die voor de in bijlage A van die verorde
 voor de in artikel 1 van deze beide verordeningen be ning genoemde basisprodukten of de daarmede ge
 doelde produkten enerzijds . en de prijzen in de Ge lijkgestelde produkten in alle Lid-Staten worden toe
 meenschap anderzijds door een restitutie bij de uit gepast uit hoofde van de verordening houdende een
 voer kan worden overbrugd ; dat in Verordening gemeenschappelijke ordening der markten in de be
 (EEG) nr. 2682/72 van de Raad van 12 december 1972 trokken sector ; dat voor zachte tarwe, maïs en gebro
 tot vaststelling van de algemene regels aangaande de ken rijst een restitutie bij de produktie wordt verleend
 toekenning van restituties bij uitvoer en de criteria op de voorwaarden van Verordening (EEG) nr. 2742/
 voor de vaststelling van het restitutiebedrag betreffen 75 van de Raad van 29 oktober 1975 inzake de restitu
 de bepaalde landbouwprodukten, uitgevoerd in de ties bij de produktie in de sectoren granen en rijst (7),
 vorm van goederen die niet onder bijlage II van het laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 1555/
 Verdrag vallen (5), laatstelijk gewijzigd bij Verordening 79 (8) ; dat het dienstig is, met het oog op de toepas
 (EEG) nr. 707/78 (6), is omschreven voor welke van die sing van het bepaalde in artikel 4, lid 3, van Verorde
 produkten een restitutie dient te worden vastgesteld ning (EEG) nr. 2682/72, de restitutie bij de produktie
 bij uitvoer in de vorm van goederen, bedoeld naar ge in aanmerking te nemen die geldt voor de maand
 lang van het geval in bijlage B bij Verordening (EEG) waarin de uitvoer plaatsvindt ;
 nr. 2727/75 of bijlage B bij Verordening (EEG) nr.
 1418/76 ; Overwegende dat de in deze verordening vervatte
 maatregelen in overeenstemming zijn met het advies
 Overwegende dat overeenkomstig artikel 4, lid 1 , eer van het Comité van beheer voor granen,
 ste alinea, van Verordening (EEG) nr. 2682/72 de res
 titutie per 100 kg van elk van de betrokken basispro
 dukten voor iedere maand moet worden vastgesteld ;
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING
 Overwegende dat overeenkomstig lid 2 van dat zelfde VASTGESTELD :
 artikel bij de vaststelling van de restitutie met name
 rekening dient te worden gehouden : Artikel 1
 (') PB nr. L 281 van 1 . 11 . 1975, blz. 1 . De restituties die met ingang van 1 januari 1980 wor
 (2) PB nr. L 188 van 26. 7. 1979, blz. 1 .
 (3) PB nr. L 166 van 25. 6. 1976, blz. 1 . den toegepast voor de in bijlage A van Verordening
 (4) PB nr. L 188 van 26. 7. 1979, blz. 9.
 (5) PB nr. L 289 van 27. 12. 1972, blz. 13 . (7) PB nr. L 281 van 1 . 11 . 1975, blz. 57.
 (6) PB nr. L 94 van 8 . 4. 1978 , blz . 7. (8) PB nr. L 188 van 26. 7. 1979, blz. 12.
 ---pagebreak--- 29 . 12. 79 Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen Nr. L 337/45
 (EEG) nr. 2682/72 genoemde basisprodukten die te (EEG) nr. 1418/76, worden vastgesteld zoals in de bij
 vens zijn bedoeld in artikel 1 van Verordening (EEG) lage is opgenomen .
 nr. 2727/75 of artikel 1 , lid 1 , van Verordening (EEG)
 nr. 1418/76 en die worden uitgevoerd in de vorm van Artikel 2
 goederen vermeld in bijlage B van Verordening (EEG)
 nr. 2727/75 respectievelijk bijlage B van Verordening Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1980.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk
 in elke Lid-Staat.
 Gedaan te Brussel, 28 december 1979 .
 Voor de Commissie
 Étienne DAVIGNON
 Lid van de Commissie
 BIJLAGE
 bij de verordening van de Commissie van 28 december 1979 houdende vaststelling van de
 restituties die met ingang van 1' januari . 1980 worden toegepast voor bepaalde produkten
 van de sector granen en de sector rijst, uitgevoerd in de vorm van niet in bijlage II van het
 Verdrag vermelde goederen
 Nr. van het
 Restituties
 gemeenschappelijk Omschrijving in Ecu / 100 kg
 douanetarief
 10.01 A Zachte tarwe en mengkoren :
 — voor de zetmeelindustrie 7,848 (')
 — andere dan voor de zetmeelindustrie 7,848
 10.01 B Harde tarwe („durum") 10,635
 10.02 Rogge 6,576
 10.03 Gerst 6,945
 10.04 Haver 7,838
 10.05 B Maïs (andere dan maïshybriden voor zaaidoeleinden) :
 — voor de zetmeelindustrie 8,989 (')
 — andere dan voor de zetmeelindustrie 8,989
 10.06 A II Gedopte rijst, rondkorrelig 11,385 .
 Gedopte rijst, langkorrelig 15,137
 10.06 B II Witte rijst, rondkorrelig 14,690
 Witte rijst, langkorrelig 21,938
 10.06 C Breukrijst :
 — voor de zetmeelindustrie 3,686
 — andere dan / voor de zetmeelindustrie 6,212
 11.01 A Meel van tarwe en van mengkoren 9,810
 11.01 B Meel van rogge 10,598
 U .02 A I a) Gries en griesmeel van harde tarwe („durum") 16,484
 1 1 .02 A I b) Gries en griesmeel van zachte tarwe 9,810
 (') Bij de berekening van de uitvoerrestituties die worden toegekend, worden de vermelde bedragen , na toepassing van de monetaire
 coëfficiënt, respectievelijk verminderd met een van de volgende produktierestituties :
 — 2,937 Ecu/ 100 kg zachte tarwe ;
 — 2,055 Ecu/ 100 kg mals.
 De monetaire coëfficiënten worden niet op deze produktierestituties toegepast.


text:
Eugenia stipitata (Araza, Portuguese common names araçá, araçá-boi , Spanish common name arazá, also known as membrio in Ecuador) is a fruit tree native to the Amazon Rainforest in Brazil, Colombia and Ecuador.
 Description
 Arazá originated in the western part of Amazonia. This plant is a lesser-known and underutilized crop, which have certain attractive properties for further agricultural development. Although the fruit is very acidic when eaten directly from the tree, it can be processed into juices, nectars, marmalades, ice-creams, and other foods with a refreshing taste. The species is believed to have its origin in the extreme west of the Amazon basin, perhaps in the Peruvian Amazon. Most of the wild populations are found on old, non-floodable terraces in tropical, white, highly leached podzolic soils, which are distributed specifically within the area between the Marañón and Ucayali Rivers and where the Amazon begins and as far as Iquitos (ssp. sororia) and in Brazilian state Acre (ssp. Stipitata). It is only found in the western Amazon and does not appear to have been widely spread by the indigenous people, although some of the best varieties appear to have been selected by the indigenous people of Peru around Iquitos. The reason is that within the locally cultivated material, there occur varieties 12 cm in diameter and 740 g in weight, compared with the wild populations which do not exceed 7 cm in diameter and 30 g in weight. Less frequently, species may be found also in Bolivia, Brazil, Colombia. It is grown as an exotic species in other tropical areas of South America, as well as Central America and Florida. Specimens have also been introduced elsewhere in the tropics, such as Malaysia.
 Botany
 The genus was named after Francois Eugene, Prince of Savoy (1663–1736), an Austrian general who, with Marlborough, won the Battle of Blenheim and was a distinguished patron of art, science and literature. The arazá is a shrub or small tree growing a height of 2.5–15 m, with densely branched canopy. The flaking bark has a brown to reddish colour. The leaves are simple, opposite, elliptical to slightly oval, 8–19 by 3.5–9.5 cm, apex acuminate, base rounded and often subcordate, margins entire, leaves dull and dark green with 6-10 pairs of impressed lateral veins, pale green, shortly pilose, with scattered hairs below. The inflorescences are in axillary racemes, usually with two to five flowers which are 1 cm wide and pedicillate, have 4 rounded sepals and 5 white, oval petals. Linear bracteoles, calyx 4 rounded, stamens 70 and long, ovary with 3–4 locules, each with 5–8 ovules, style 5–8 mm long. The fruits are a globose to oblate or spherical berry, 2–10 x 2–12 cm, which weighs up to 750g. They are pale green, verging on bright yellow, when ripe with a thin, velvety skin enclosing a juicy, aromatic, acid, thick pulp enclosing usually 12 seeds. The seeds are recalcitrant as they do not survive drying and freezing during ex-situ conservation.
 Nutritional values and phytochemicals
 This climacteric fruit contains a high level of acidity, averaging pH 2.4 for the juice, and that confers to it a good quality for processing. Moreover, it contains a high level of nitrogen and potassium. The dry weight contains 8-10% of proteins, 5–6.5% of fibre, 65–72% of other carbohydrates and a small amount of calcium, 0.16–0.21%, 10-12ppm of zinc and also some phosphorus, potassium and magnesium. For 100g of fruit, there is approximately 775 mg of vitamin A, 9.84 mg of vitamin B1, 768 mg of vitamin C (which is double that of an orange). The pulp of the fruit contains 4% of dry matter, 11.9% of proteins, 49.2% of sugars (glucose 3.1%, fructose 33.9%, sucrose 17.2%), 4% of ash, 39% of total dietary fibres amino acids and minerals. The main constituents of the oil of the fruit of E. stipitata are sesquiterpenes which the main component is germacrene B and which confers an antioxidant activity at the fruit. Furthermore, ethanolic extract of the fruit showed antimutagenic and antigenotoxic properties which suggest that this fruit could work as preventive agent against cancer.
 Uses
 The fresh fruit can be used directly but is best with the addition of sugar because of its high acidity. In Colombia, the economic interest of this fruit has increased since the end of the 20th century, and the fruit is at present sold by growers’ associations and even in supermarkets, while the exports to the UK have just started. The USA is in the process of registering arazá to be sold fresh. Another use of this fruit tree is to rehabilitate exhausted land and also for ornamental purposes.
 Cultivation
 During the first, and in some cases also second or third, year it can be intercropped with annual cultures. The tree is useful for agroforestry systems and growth in the shade of taller trees appeared to be higher than under less intense shade.
 The propagation is done by seed, which is common in most fruit trees. The seeds have the best germination rate when they are extracted from the completely mature fruits. The success of germination stays in 80% up to 60 days when the seeds are kept in water.
 Pruning of young trees are recommended looking for the formation of three four heavy branches. Also, annual pruning and general clean up should be done.
 The seeds are recalcitrant. After 40 days in cold storage, they lose more than 70 percent of their viability. Consequently, seed beds must be established in the first five days after the seeds have been harvested. The seed beds are kept completely in the shade; the seeds are planted 2 cm apart and only lightly covered, as greater coverings inhibit germination. As a seed bed, partly decomposed softwood is recommended while the use of earth is not advised. Germination is not uniform and may take up to 80 days; in the conditions described, the germination rate may reach around 100 percent.
 The seedlings are kept in the seed bed until they reach a height of 7 to 10 cm. They are then transplanted into 6 to 8 kg polyethylene bags filled with a mixture of earth and 10 percent manure. The plants stay in the bags for up to one year; six months in the shade and 6 months in partial shade.
 Planting out. After one year, the plants are planted out on their final site. In San Roque, distances of 3 x 3 m have been adopted, with holes measuring 50 cm deep and 30 to 50 cm in diameter. The soil is mixed with 0.50 kg of manure. It is recommended that weeds be eliminated from the planted area each month and organic material added to the soil. Experimental results on fertilization suggest that organic fertilizer with manure is preferable to chemical fertilizers.
 In fertilization trials, chemical fertilizers had no influence on fruit formation (between 20 and 40 percent, average 25 percent) or on the total yield, which justifies not recommending its use in the region.
 Fruit development and harvesting
 Arazá produces fruit throughout the year, and provides 2-4 harvests per year due to the short period (around 84 days in San José de Guaviare, Colombia) between fruit setting and harvesting. Arazá can be classified as a climacteric fruit with high respiration rates but having moderate C2H4 production rates. The climacteric behavior of arazá reflects that of the Psidium genus but differs from that of the non-climacteric fruit from the Eugenia genus. Arazá fruit development in conditions of Colombian Amazon took 55 days under the climatic conditions of the Colombian Amazonia. For arazá fruit, the harvesting criteria are the same as for guava: size, color and to a lesser extent, texture. If arazá fruits are allowed to mature on the tree, the subsequent post-harvest shelf life is around 72 hours, as a result of anthracnose and other causes of decay. The fruit is harvested green, to avoid fruit softening and bruising. Fresh fruits are transported to the processing unit in plastic trays with no more than three fruit layers.
 Prospects for improvement
 Arazá is still in an early phase of domestication and therefore it is hard to estimate properly any quantitative comparisons for improvement. Also, the genetic base is not well studied and knowledge about management practices is limited so that it is difficult to make realistic projections. Productivity may be somewhat higher if optimum growing and harvesting conditions are studied further. The success of arazá as a widespread crop will depend above all on technological developments that facilitate its acceptance on markets outside its endemic region. Any improvement or selection program will have to involve parameters such as appearance, color, smell, palatability and resistance of the fruit to transportation and storage.
 Pest and fungi
 The species suffers heavy attacks from fruit flies, which reduces the normal density of plantings if sophisticated biological control measures are not adopted. The fruit fly attacks both green and mature fruits - the larvae feed on the pulp and can destroy the fruit completely in sufficient numbers. They often appear simultaneously with the larvae of (Conotrachellus sp.). The larvae of (Atractomerus imigrans) feed on the seed, while the larvae of Conotrachellus feed on the pulp. The weevil (Plectrophoroides impressicolli) feeds on the buds, tender leaves and the flowers. The black bee eats the skin, pulp and sometimes the seed of the fruit as well. Lastly, in the case of fungi, arazá is susceptible to anthracnose.
 References
 External links
 Eugenia stipitata photos
 stipitata
 Trees of Brazil
 Trees of the Amazon
 Trees of Peru
 Tropical fruit