text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52009PC0637
 Pasiūlymas Tarybos reglamentas [data] iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1911/2006 nuostatas dėl galutinio antidempingo muito importuojamiems Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalams /* KOM/2009/0637 galutinis */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 2009.11.23KOM(2009)637 galutinisPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTAS[data]iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1911/2006 nuostatas dėl galutinio antidempingo muito importuojamiems Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalams AIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPasiūlymo aplinkybės |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas yra susijęs su 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005, (toliau – pagrindinis reglamentas) taikymu atliekant tyrimą dėl importuojamų, inter alia, Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalų. |Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas pateikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus. |Pasiūlymo srityje galiojančios priemonės Šiuo metu galiojančios priemonės buvo nustatytos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1911/2006, nustatančiu galutinį antidempingo muitą importuojamiems, inter alia, Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalams. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus atliekant tyrimą pagal pagrindinio reglamento nuostatas. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nenumatytas bendras poveikio vertinimas, tačiau jame pateikiamas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. |Teisiniai pasiūlymo aspektai |Siūlomų veiksmų santrauka 2009 m. kovo 21 d. Komisija, gavusi Rusijos eksportuojančio gamintojo Joint Stock Company Acron (toliau – pareiškėjas) prašymą, inicijavo naujo eksportuotojo peržiūrą dėl priemonių, taikomų importuojamiems Rusijos kilmės vandeninio ar amoniakinio tirpalo pavidalo karbamido ir amonio nitrato (toliau – KAN) mišiniams. Prašymas pagrįstas prima facie įrodymais, kad tiriamuoju laikotarpiu, kuriuo remiantis nustatytos antidempingo priemonės, pareiškėjas neeksportavo KAN į Bendriją ir kad jis nesusijęs su jokiais KAN eksportuojančiais gamintojais, kuriems taikomos minėtosios antidempingo priemonės. Be to, pareiškėjas teigė, kad KAN jis pradėjo eksportuoti į Bendriją pasibaigus pradiniam tiriamajam laikotarpiui. Pridedamas Tarybos reglamento pasiūlymas pagrįstas tyrimo, per kurį buvo tiriamas tik pripažinimas nauju eksportuotoju ir su pareiškėju susijęs dempingas, išvadomis. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad pareiškėjas turėtų būti laikomas nauju eksportuotoju pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalį. Taip pat nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu buvo vykdomas dempingas. Nustatytas dempingo lygis buvo didesnis už pradiniame tyrime nustatytą žalos pašalinimo lygį. Todėl siūloma nustatyti antidempingo priemones, atitinkančias pradiniame tyrime nustatytą žalos skirtumo lygį. Šis skirtumas atitinka visai šaliai apskaičiuotą muitą iš Rusijos importuojamam KAN. Tikslinga nustatyti muitus (konkrečią sumą už toną), kaip Reglamentu (EB) Nr. 1995/2000 jau nustatyta kitiems eksportuotojams. Muitas taikomas atgaline data nuo peržiūros inicijavimo datos. |Teisinis pagrindas 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2005 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005. |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytų priežasčių. |Veiksmų pobūdis yra aprašytas pirmiau minėtame pagrindiniame reglamente nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinį sprendimą. |Nuoroda apie Bendrijai, nacionalinėms vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ūkinės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės bei administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. |Pasirinkta priemonė |Siūloma priemonė – iš dalies keičiantis reglamentas. |Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos priežasties. minėtame pagrindiniame reglamente kitos galimybės nenumatytos. |Poveikis biudžetui |Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTAS[data]iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1911/2006 nuostatas dėl galutinio antidempingo muito importuojamiems Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalamsEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių[1] (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį ir 11 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. ANKSTESNĖ PROCEDŪRA1. Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1995/2000[2] nustatė galutinį antidempingo muitą importuojamiems, inter alia , Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato (toliau – KAN) tirpalams. Šis reglamentas toliau vadinamas „pradiniu reglamentu“, o tyrimas, po kurio pradiniu reglamentu buvo nustatytos priemonės, toliau vadinamas „pradiniu tyrimu“.2. Atlikus 2005 m. rugsėjo mėn. inicijuotą galiojimo termino peržiūrą (toliau – galiojimo termino peržiūra), Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1911/2006[3] penkeriems metams atnaujino galiojančio dydžio priemones. Šios priemonės – tai konkrečiai suteikti muitai.B. DABARTINĖ PROCEDŪRA1. PRAšYMAS ATLIKTI PERžIūRą3. Rusijos eksportuojantis gamintojas Joint Stock Company Acron (toliau – pareiškėjas) pateikė prašymą atlikti naujo eksportuotojo peržiūrą (toliau – ši peržiūra) pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalį. Prašyta tirti tik pareiškėjo dempingo aspektus.4. Pareiškėjas teigė, kad per tiriamąjį laikotarpį, kuriuo remiantis nustatytos antidempingo priemonės, t. y. 1998 m. birželio 1 d.–1999 m. gegužės 31 d. (toliau – pradinis tiriamasis laikotarpis), jis neeksportavo KAN į Bendriją ir kad jis nesusijęs su jokiais KAN eksportuojančiais gamintojais, kuriems taikomos minėtosios antidempingo priemonės. Be to, pareiškėjas teigė, kad KAN jis pradėjo eksportuoti į Bendriją pasibaigus pradiniam tiriamajam laikotarpiui.2. NAUJO EKSPORTUOTOJO PERžIūROS INICIJAVIMAS5. Komisija išnagrinėjo pareiškėjo pateiktus prima facie įrodymus ir nusprendė, kad jų pakanka pagrįstai inicijuoti peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalį. Pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu ir suteikusi galimybę susijusiai Bendrijos pramonei pateikti pastabas, Komisija Reglamentu (EB) Nr. 241/2009[4] inicijavo Reglamento (EB) Nr. 1911/2006 (toliau – galiojančios priemonės) peržiūrą dėl pareiškėjo.6. Pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 241/2009 2 straipsnį panaikintas 20,11 EUR/t antidempingo muitas, Reglamentu (EB) Nr. 1911/2006 nustatytas importuojamam pareiškėjo gaminamam ir eksportui į Bendriją parduodamam KAN. Tuo pat metu pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalį muitinėms nurodyta imtis atitinkamų priemonių tokiam importuojamam produktui registruoti.3. NAGRINėJAMASIS PRODUKTAS7. Šioje peržiūroje nagrinėjamasis produktas yra tas pats kaip ir pradiniame tyrime, t. y. Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalas, žemės ūkyje paprastai naudojamas kaip skystosios trąšos (toliau – nagrinėjamasis produktas). Jį sudaro karbamido, amonio nitrato ir vandens mišinys. Šiuo metu nagrinėjamojo produkto KN kodas yra 3102 80 00.4. SUSIJUSIOS šALYS8. Komisija apie peržiūros inicijavimą oficialiai pranešė pareiškėjui, eksportuojančios šalies atstovams ir Bendrijos gamintojų asociacijai. Suinteresuotosioms šalims buvo sudaryta galimybė per pranešime apie inicijavimą nustatytą laikotarpį raštu pareikšti nuomonę ir pateikti prašymą išklausyti. Visos suinteresuotosios šalys, pateikusios prašymą išklausyti ir jame nurodžiusios svarbias priežastis, dėl kurių reikėtų jas išklausyti, buvo išklausytos.9. Komisija nusiuntė pareiškėjui ir susijusioms bendrovėms klausimyną ir iki nustatyto termino gavo atsakymus. Komisija surinko ir patikrino visą, jos manymu, dempingui nustatyti būtiną informaciją. Komisija surengė tikrinamuosius vizitus pareiškėjo ir su juo susijusios bendrovės patalpose:10. JSC Acron , Novgorodas, Rusija;11. Agronova International Inc. , Hallandale, JAV (toliau – Agronova ).5. PERžIūROS TIRIAMASIS LAIKOTARPIS12. Atliekant naujo eksportuotojo peržiūros tyrimą nagrinėtas 2008 m. sausio 1 d.–2008 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau – PTL).C. TYRIMO REZULTATAI1. PRIPAžINIMAS NAUJU EKSPORTUOTOJU13. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad pareiškėjas neeksportavo nagrinėjamojo produkto per pradinį tiriamąjį laikotarpį, o jį pradėjo eksportuoti į Bendriją pasibaigus tam laikotarpiui.14. Be to, pareiškėjui pavyko įrodyti, kad jis nėra susijęs su jokiais Rusijos eksportuotojais arba gamintojais, kurių gaminamam ir importuojamam Rusijos kilmės nagrinėjamajam produktui taikomos galiojančios antidempingo priemonės.15. Atsižvelgiant į tai patvirtinama, kad pareiškėjas turėtų būti laikomas naujuoju eksportuotoju pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalį.2. DEMPINGAS2.1 Normaliosios vertės nustatymas16. Pareiškėjas Rusijos vidaus rinkoje nagrinėjamojo produkto nepardavė. Kai nustatant normaliąją vertę negalima remtis vidaus rinkos kainomis, reikia taikyti kitą metodą. Todėl pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalį Komisija nustatė apskaičiuotąją normaliąją vertę toliau nurodytu būdu.17. Normalioji vertė buvo apskaičiuota remiantis pareiškėjo gamybos sąnaudomis prie jų pridėjus pagrįstą pardavimo, bendrųjų ir administracinių sąnaudų (toliau – PBA) sumą bei pelną, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 ir 6 dalyse.2.1.1. Gamtinių dujų sąnaudų Rusijos vidaus rinkoje koregavimas18. Dėl gamybos sąnaudų reikėtų pažymėti, kad dujų sąnaudos sudaro didžiąją gamybos sąnaudų ir didelę bendrųjų gamybos sąnaudų dalį. Remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalimi buvo tiriama, ar su nagrinėjamojo produkto gamyba ir pardavimu susijusios sąnaudos yra tinkamai parodytos pareiškėjo apskaitoje.19. Nustatyta, kad pareiškėjo mokėtos dujų kainos buvo neįprastai mažos. Pavyzdžiui, jos sudarė maždaug nuo ketvirtadalio iki penktadalio Rusijos gamtinių dujų eksporto kainos. Šiuo atžvilgiu visi turimi duomenys rodo, kad Rusijos vidaus dujų kainos buvo reguliuojamos ir gerokai mažesnės už gamtinių dujų kainas nereguliuojamose rinkose. Kadangi pareiškėjo apskaitoje dujų sąnaudos nebuvo pagrįstai parodytos, jas reikėjo atitinkamai pakoreguoti. Neturint duomenų apie neiškreiptas Rusijos vidaus rinkos dujų kainas, vadovaujantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalimi, dujų kainas reikėjo nustatyti remiantis „bet kokiu kitu tinkamu pagrindu, įskaitant ir informaciją, gautą iš kitų tipinių rinkų“.20. Pakoreguota kaina buvo pagrįsta vidutine Rusijos dujų kaina parduodant eksportui prie Vokietijos ir Čekijos sienos (Vaidhauzas) be transporto sąnaudų ir pakoregavus taip, kad būtų parodytos paskirstymo vietoje sąnaudos. Kadangi Vaidhauzas yra pagrindinis Rusijos dujų pardavimo ES centras, jis kartu yra didžiausia Rusijos dujų rinka, kurioje kainos pagrįstai atspindi sąnaudas, todėl jį galima laikyti tipine rinka, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalyje.21. Po faktų atskleidimo pareiškėjas pateikė kelis skundus dėl i) atlikto dujų kainų koregavimo teisinio pagrindo ir ii) dujų kainų koregavimui taikytos metodikos.2.1.1.1. Dujų kainų koregavimo teisinis pagrindas22. Pareiškėjas tvirtino, kad bet koks dujų kainos Rusijos vidaus rinkoje koregavimas nepateisinamas, nes apskaitos dokumentai visiškai parodo su nagrinėjamojo produkto gamyba susijusias sąnaudas Rusijoje. Pareiškėjas taip pat teigė, kad pagal pagrindinio reglamento 1 straipsnį normalioji vertė visais atvejais turi būti apskaičiuojama atsižvelgiant į eksportuojančią šalį ir todėl šis straipsnis buvo pažeistas pagrindžiant išvadas iš kitų trečiųjų šalių gamintojų gauta informacija.23. Dėl pareiškėjo tvirtinimo, kad buvo tariamai pažeistas pagrindinio reglamento 1 straipsnis, reikėtų pažymėti, kad 1 straipsnyje pateikiama tik bendra dempingo sąvoka, o išsamios dempingo nustatymo taisyklės išdėstytos pagrindinio reglamento 2 straipsnyje. Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalyje numatyta galimybė naudotis kitų tipinių rinkų, įskaitant trečiąją šalį, duomenimis, jei su nagrinėjamojo produkto gamyba ir pardavimu susijusios sąnaudos nėra tinkamai parodytos susijusios šalies apskaitoje. Todėl pareiškėjo argumentas šiuo klausimu turėjo būti atmestas.24. Pareiškėjas taip pat nurodė natūralius konkurencinius pranašumus Rusijoje, kaip antai dideli gamtinių dujų ištekliai ir palankios tiekimo sąlygos, kurie galėtų paaiškinti šalies vidaus rinkoje parduodamų dujų ir eksportuojamų dujų kainų skirtumą. Pareiškėjas taip pat tvirtino, kad Rusijos vidaus dujų rinkos kainos galėtų padengti sąnaudas.25. Nurodydamas natūralius pranašumus pareiškėjas nepaminėjo fakto, kad dujų kainos Rusijos vidaus rinkoje buvo reguliuojamos ir todėl negalėjo būti manoma, kad jos tinkamai parodo kainą, kuri paprastai mokama neiškreiptose rinkose. Pareiškėjas taip pat nepateikė jokių šiuos teiginius pagrindžiančių įrodymų. Be to, kalbant apie sąnaudas, net jei pareiškėjo mokėtos dujų kainos padengė vieneto gamybos ir dujų pardavimo sąnaudas, kurias patyrė jų tiekėjas, šis argumentas yra nepagrįstas, nes dujų rinkos kaina nebūtinai yra susijusi su jų gamybos ir pardavimo sąnaudomis. Todėl šie argumentai turėjo būti atmesti.26. Be to, pareiškėjas teigė, kad pagal pagrindinį reglamentą tyrimas neturėtų apimti pirminės gamybos produktų subsidijavimo. Pažymima, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalimi siekiama nustatyti, ar sąnaudos, susijusios su panašaus produkto gamyba ir pardavimu, yra tinkamai parodytos susijusios šalies apskaitoje. Remiantis 17 konstatuojamojoje dalyje nurodytomis priežastimis nustatyta, kad taip nėra. Tai nesusiję su subsidijų teikimo nustatymu, be to, tai ir nebuvo šio tyrimo objektas. Todėl pareiškėjo argumentas turėjo būti atmestas.27. Šiomis aplinkybėmis pareiškėjas taip pat teigė, kad net jei rinkoje susidaro ypatingos situacijos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalyje, jos gali būti susijusios tik su nagrinėjamojo produkto, t. y. KAN, rinka ir negali būti taikomos pirminės gamybos produkto rinkos sąlygoms. Tačiau, kaip aišku iš 24 konstatuojamosios dalies, gamtinių dujų kainų koregavimas buvo atliktas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalį, kuria, kaip minėta 21 konstatuojamojoje dalyje, institucijoms aiškiai suteikiama teisė taikyti kitos tipinės rinkos gamybos sąnaudas. Todėl pareiškėjo argumentas turėjo būti atmestas.28. Galiausiai, pareiškėjas tvirtino, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalį nagrinėjama tik tai, ar bendrovės apskaita atitinka trečiosios šalies bendruosius apskaitos principus ir nereikalaujama, kad sąnaudos atitiktų nereguliuojamų rinkų sąnaudas.29. Reikėtų pažymėti, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalį siekiant, kad sąnaudos būtų apskaičiuotos remiantis eksportuotojo turimais apskaitos dokumentais, būtina atitikti du reikalavimus: i) apskaitos dokumentai turi būti tvarkomi laikantis susijusios šalies bendrųjų apskaitos principų (BAP) ir ii) apskaitos dokumentai turi pagrįstai parodyti su nagrinėjamojo produkto gamyba ir pardavimu susijusias sąnaudas. Jei, kaip šiuo atveju, antrojo reikalavimo nėra laikomasi, nes sąnaudos nėra parodytos apskaitoje, jos turi būti pakoreguotos. Todėl pareiškėjo argumentas turėjo būti atmestas.2.1.1.2 Dujų kainų koregavimui taikyta metodika30. Pareiškėjas teigė, kad šio tyrimo PTL dujų kainos smarkiai svyravo ir kad normalioji vertė turėtų būti nustatyta remiantis mėnesio (ar bent jau ketvirčio), o ne metiniais, duomenimis.31. Reikėtų pažymėti, kad nors PTL dujų kainos svyravo, šie svyravimai nebuvo laikomi išskirtiniais ar ypač reikšmingais. Apskritai gamtinių dujų rinkai paprastai būdingas didelis kainų svyravimas. Pareiškėjas negalėjo įrodyti, kad būta kokių nors ypatingų aplinkybių ir kad kainų svyravimai PTL buvo išskirtinai dideli. Todėl nebuvo priežasties nukrypti nuo metodikos, taikytos atliekant tyrimą, po kurio buvo nustatytos galiojančios priemonės. Antra, informacija, kuria remiantis, pasak pareiškėjo, turėjo būti nustatoma normalioji vertė, buvo pateikta tik iš dalies, nes reikalinga JAV bendrovių informacija, t. y. PBA sąnaudos ir pelnas, parodė tik metinius duomenis. Todėl, net jei būtų remiamasi pareiškėjo argumentu, nebūtų buvę įmanoma pagrįstai apskaičiuoti mėnesio ar ketvirčio duomenų. Todėl pareiškėjo argumentas turėjo būti atmestas.32. Pareiškėjas taip pat teigė, kad Vaidhauzas nėra tinkama orientacinė rinka dėl tariamai nekonkurencingų dujų kainų Vokietijoje ir šalių ryšių, o šis veiksnys yra susijęs su kainų skaičiavimo metodais dujų eksporto iš Rusijos sutartyse.33. Reikėtų pažymėti, kad tariamai nekonkurencingos Vokietijos vidaus dujų kainos bet kokiu atveju buvo laikomos nesvarbiomis, nes jos susijusios tik su kainomis, kuriomis Vokietijos dujų tiekėjai parduoda dujas vidaus rinkoje ir todėl tai visiškai nesusiję su kaina, kuria Rusijos eksportuotos dujos yra parduodamos Vaidhauze. Pareiškėjo argumentas, kad rinkoje įsitvirtinusios Vokietijos bendrovės neturi paskatų derėtis dėl mažų Vaidhauze importuotų Rusijos dujų kainų, − tai tik jokiais faktais ir įrodymais nepagrįsta prielaida. Todėl šie argumentai buvo atmesti.34. Pareiškėjas taip pat tvirtino, kad jei taikoma eksporto kaina Vaidhauze, Rusijos eksporto muitas, mokamas už visą eksportą, turėtų būti išskaičiuotas iš Vaidhauzo kainos, kadangi eksporto muitas taikytas ne vidaus rinkoje.35. Rinkos kaina Vaidhauze, kuris buvo laikoma tipine rinka, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalyje, yra kaina sumokėjus eksporto mokesčius, o ne prieš juos sumokant. Pirkėjui svarbi ta kaina, kurią jis turi mokėti Vaidhauze, todėl nesvarbu, kokią šios kainos dalį sudaro eksporto mokestis, ir kokia dalis sumokėta dujų tiekėjui. Tačiau pastarasis visada nori gauti kuo didesnę kainą, todėl savo pirkėjams nustato didžiausią kainą, kuria jie pasirengę mokėti. Kadangi ši kaina visada yra gerokai didesnė už gamybos sąnaudas, o dujų tiekėjas taip gali uždirbti didelį pelną, todėl jis savo kainas pirmiausia nustato ne pagal eksporto mokesčių sumą, o pagal kainas, kurias jo pirkėjai pasirengę mokėti. Todėl padaryta išvada, kad neiškreipta kaina, kurią reguliuoja rinka, yra kaina sumokėjus eksporto mokesčius, o ne kaina prieš juos sumokant. Taigi, pareiškėjo argumentai šiuo klausimu buvo atmesti.36. Šiomis aplinkybėmis pareiškėjas taip pat teigė, kad prie eksporto kainos Vaidhauze nereikėtų pridėti vietos paskirstytojo antkainio, tačiau nepaaiškino ir nepagrindė, kodėl jis manė, kad vietos paskirstytojo kainos koregavimas nebūtų tikslingas. Tačiau, kadangi vidaus pirkėjai dujas pirko iš vietos tiekėjų, galima daryti prielaidą, kad jie turėjo mokėti vietos paskirstymo sąnaudas, kurios neįtrauktos į nekoreguotas Vaidhauze mokėtas kainas. Todėl buvo manoma, kad šis koregavimas iš tiesų buvo nepagrįstas ir pareiškėjo teiginys buvo atmestas.2.1.2 Pardavimo, bendrosios ir administracinės sąnaudos (toliau – PBA sąnaudos)37. PBA sąnaudos bei pelnas negalėjo būti nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies pirmąjį sakinį, nes pareiškėjas nevykdė panašaus produkto pardavimo Rusijos vidaus rinkoje. Nebuvo galima taikyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies a punkto, nes buvo tiriama tik pareiškėjo veikla. Taip pat nebuvo taikomas 2 straipsnio 6 dalies b punktas, nes tai pačiai bendrajai prekių kategorijai priklausantiems produktams gamtinės dujos taip pat yra pati svarbiausia žaliava, todėl gamybos sąnaudas veikiausiai taip pat reikėtų pakoreguoti dėl 17 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių. Atliekant šią peržiūrą negauta informacijos, kad būtų galima tinkamai apskaičiuoti tokį koregavimą ir nustatyti PBA sąnaudas bei atitinkamus pelno skirtumus parduodant šiuos produktus po tokio koregavimo. Todėl PBA sąnaudos ir pelnas buvo nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punktą, remiantis pagrįstu metodu.38. Kadangi tos pačios bendrosios kategorijos produktų vidaus rinka Rusijoje yra labai maža, informacijos reikėjo gauti iš kitų tipinių rinkų. Šiuo atžvilgiu buvo nagrinėjama vieša informacija, susijusi su didžiausiomis bendrovėmis, užsiimančiomis veikla azoto trąšų sektoriuje. Nustatyta, kad tyrimui labiausiai tiktų atitinkami Šiaurės Amerikos (t. y. JAV) gamintojų duomenys, atsižvelgiant į tai, kad yra daug patikimos ir visiškai viešos finansinės informacijos apie šiame pasaulio regione įregistruotas bendroves. Be to, Šiaurės Amerikos vidaus rinkoje parduodamas didelis nagrinėjamojo produkto kiekis ir joje smarkiai konkuruoja šalies bei užsienio bendrovės. Todėl PBA sąnaudos ir pelnas buvo nustatyti remiantis trijų Šiaurės Amerikos gamintojų, kurie buvo vieni iš didžiausių trąšų sektoriaus bendrovių, svertiniu PBA sąnaudų ir pelno vidurkiu pagal tos pačios bendrosios kategorijos produktų (azoto trąšų) pardavimą Šiaurės Amerikoje. Šie trys gamintojai buvo laikomi atstovaujančiais azoto trąšų verslui, o jų PBA sąnaudos ir pelnas atitinka tipines sėkmingai šiame versle veikiančių bendrovių paprastai patiriamas sąnaudas bei gaunamą pelną. Be to, nėra požymių, kad taip nustatytas pelnas būtų didesnis už pelną, kurį paprastai gauna Rusijos gamintojai parduodami tos pačios bendrosios kategorijos produktus savo vidaus rinkoje.39. Atskleidus faktus, pareiškėjas paprieštaravo pirmiau aprašytai metodikai, teigdamas, kad taikytas pelno dydis yra nepagrįstas ir per didelis, ypač palyginti su ankstesniuose antidempingo tyrimuose, kurių metu tirtas tas pats produktas, taikytu pelno dydžiu. Pareiškėjas tvirtino, kad 2008 m., pagal kuriuos buvo nustatytos PBA ir pelnas, buvo išskirtiniai metai JAV rinkoje, nes dujų kainos labai svyravo ir trąšų kainos buvo ypač didelės, todėl JAV gamintojai gavo ypač didelį pelną.40. Apskritai, ši peržiūra patvirtino, kad pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį aplinkybės, kurios pagrįstų nukrypimą nuo metodikos, taikytos tyrimui, po kurio buvo nustatytos galiojančios priemonės, nebuvo pasikeitusios. Pirmiausia, nustatyta, kad tų pačių JAV gamintojų iki 2008 m. pasiektas pelno dydis buvo panašus į 2008 m. pelno dydį. Antra, net jei 2008 m. pelno lygis skyrėsi nuo ankstesnių metų pelno lygio, tai įprasta rinkos ekonomikoje, kurioje sąnaudos, kainos ir pelnas laikui bėgant keičiasi. Trečia, gamtinių dujų rinkai apskritai būdingas nepastovumas. Palyginus 2008 m. JAV ir Vaidhauze rinkų dujų kainas su ankstesniais metais, paaiškėjo, kad jos nebuvo tokios skirtingos, kad tuo remiantis būtų galima paaiškinti neįprastai didelį JAV rinkos pelną. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, manoma, kad nebuvo pagrindo nukrypti nuo 36 konstatuojamojoje dalyje aprašytos metodikos.41. Be to, pareiškėjas teigė, kad 2 straipsnio 6 dalies c punkte numatytas taikyto pelno dydžio pagrįstumas nebuvo nagrinėtas, nes pelnas viršija pelną, kurį paprastai gauna kiti eksportuotojai ar gamintojai, parduodami tos pačios kategorijos produktus kilmės valstybės vidaus rinkoje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punkte.42. Pareiškėjas nepateikė jokių šį teiginį pagrindžiančių įrodymų. Kadangi šios peržiūros dalykas yra tik su pareiškėju susijusio dempingo nustatymas, jokios informacijos apie kitus Rusijos gamintojus nebuvo. Pažymint, kad pareiškėjo patirtos dujų sąnaudos turėjo būti atmestos dėl pirmiau išdėstytų priežasčių, pareiškėjo pateikti duomenys apie pelningumą bendrovės lygmeniu už vidaus rinkoje parduotus produktus, atlikus su ypatingosiomis pajamomis ir finansinės veiklos nuostoliais susijusius koregavimus, yra tokio pat lygio kaip ir JAV gamintojų pelningumo lygis. Šiomis aplinkybėmis nėra pagrindo manyti, kad naudotas pelno dydis viršytų pelną, kurį paprastai gauna kiti eksportuotojai ar gamintojai, parduodami tos pačios kategorijos produktus kilmės valstybės vidaus rinkoje, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalies c punkte.43. Bendrijos pramonė paprieštaravo minėto metodo taikymui nustatant PBA bei pelną ir teigė, kad turėjo būti taikomos paties pareiškėjo PBA. Tačiau pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalyje nustatyta, kad PBA ir pelnas grindžiamas tik faktiniais duomenimis apie susijusio eksportuojančio gamintojo gamybą ir pardavimus įprastomis prekybos sąlygomis. Kaip išdėstyta 35 ir 36 konstatuojamosiose dalyse, šiuo atveju taip nebuvo, nes pareiškėjas Rusijos vidaus rinkoje panašaus produkto nepardavė. Todėl šis argumentas turėjo būti atmestas.2.2 Eksporto kaina44. Eksporto kaina nustatyta remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalimi, pagal faktiškai sumokėtą ar mokėtiną kainą už eksportuojančios šalies eksportui į Bendriją parduotą produktą.2.3 Palyginimas45. Normalioji vertė ir eksporto kaina palygintos remiantis gamintojo kainomis EXW sąlygomis. Siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį koreguojant buvo deramai atsižvelgta į skirtumus, darančius poveikį kainoms ir kainų palyginamumui. Todėl prireikus ir kai koregavimas buvo pagrįstas patikrintais įrodymais, buvo koreguojama siekiant atsižvelgti į skirtumus, susijusius su transporto, tvarkymo, krovos ir papildomomis išlaidomis bei netiesioginiais mokesčiais.46. Per PTL pareiškėjas eksportavo per susijusį prekybininką Agronova JAV. Tyrimo metu paaiškėjo, kad susijusios bendrovės funkcijos yra tik ieškoti pirkėjų ir derėtis dėl pardavimo sutarčių. Patikrinimo metu paaiškėjo, kad bendrovės Agronova sąskaitos nevisiškai parodė visą bendrovės veiklą ir buvo ženklų, kad, nors jokie su sandoriais susiję komisiniai bendrovei nebuvo sumokėti, už veiklą bendrovei buvo atsilyginta kitokiais būdais. Dėl šių priežasčių nuspręsta, kad bendrovės Agronova funkcijos buvo panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas. Todėl eksporto kaina buvo pakoreguota pridedant fiktyvius komisinius, atitinkančius įprastinį prekybininko antkainį pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą.47. Pareiškėjas teigė, kad eksporto kaina neturėjo būti koreguojama pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą pridedant fiktyvius komisinius už susijusios bendrovės JAV pardavimus, nes ši bendrovė tariamai vykdė funkcijas, panašias į visiškai integruoto eksporto pardavimo skyriaus funkcijas, ir todėl neturėtų būti laikoma komisinių pagrindu dirbančiu agentu.48. To nebuvo galima patvirtinti šiame tyrime, kurio metu paaiškėjo, kad atsižvelgiant į funkcijas ir būdą, kuriuo pareiškėjas susijusiai bendrovei atlygino už veiklą, susijusi bendrovė reikėtų laikyti komisinių pagrindu dirbančiu agentu.2.4 Dempingo skirtumas49. Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 dalį dempingo skirtumas buvo nustatytas palyginus vidutinę svertinę normaliąją vertę su vidutine svertine eksporto kaina.50. Atlikus šį palyginimą, paaiškėjo, kad dempingo skirtumas, išreikštas CIF kainos Bendrijos pasienyje nesumokėjus muito procentine dalimi, yra 22,9 %.D. ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS51. Primenama, kad vadovaujantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi, ir kaip išdėstyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1995/2000 49 konstatuojamojoje dalyje, pradiniame tyrime buvo nustatytas galutinis antidempingo muitas, atitinkantis nustatytą žalos skirtumą, kuris buvo mažesnis už dempingo skirtumą, nes nustatyta, jog tokio mažesnio muito pakaktų Bendrijos pramonės žalai pašalinti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, šioje peržiūroje nustatytas muitas neturėtų būti didesnis už žalos skirtumą.52. Šioje dalinėje tarpinėje peržiūroje negalima nustatyti jokio atskiro žalos skirtumo, kadangi joje nagrinėjamas tik su pareiškėju susijęs dempingas. Todėl šioje peržiūroje nustatytas dempingo skirtumas buvo palygintas su pradiniame tyrime nustatytu žalos skirtumu. Kadangi pastarasis skirtumas buvo mažesnis nei šiame tyrime nustatytas dempingo skirtumas, pareiškėjui turėtų būti nustatytas galutinis antidempingo muitas, lygus pradiniame tyrime nustatytam dempingo skirtumui.53. Dėl priemonės formos, buvo manoma, kad iš dalies pakeistas antidempingo muitas turėtų būti toks pat, kaip Reglamentu (EB) Nr. 1995/2000 nustatyti muitai. Siekiant užtikrinti priemonių veiksmingumą ir atgrasyti nuo manipuliavimo kainomis, buvo tikslinga nustatyti muitus (konkrečią sumą už toną). Taigi, importuojamam pareiškėjo gaminamam ir į Bendriją eksportui parduodamam nagrinėjamajam produktui nustatytinas antidempingo muitas, apskaičiuotas pagal žalos skirtumą, kaip nustatyta pradiniame tyrime, išreikštas konkrečia suma už toną, turėtų būti 20,11 EUR/t.E. ANTIDEMPINGO MUITO TAIKYMAS ATGALINE DATA54. Atsižvelgiant į pirmiau išdėstytas išvadas, pareiškėjui taikytinas antidempingo muitas taikomas atgaline data nuo importuojamo nagrinėjamojo produkto, kuriam nustatyta privaloma registracija pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 241/2009 3 straipsnį, peržiūros inicijavimo datos.F. ATSKLEIDIMAS IR PRIEMONIŲ TAIKYMO TRUKMĖ55. Pareiškėjui ir kitoms šalims pranešta apie pagrindinius faktus ir aplinkybes, kurių pagrindu buvo ketinama vėl taikyti galutinį antidempingo muitą importuojamam, inter alia , Rusijos kilmės, pareiškėjo gaminamam ir eksportui į Bendriją parduodamam KAN, ir atgaline data šį muitą taikyti importuojamam produktui, kuriam nustatyta privaloma registracija. Visoms šalims buvo suteikta galimybė teikti pastabas.56. Ši peržiūra neturi įtakos datai, nuo kurios pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį baigs galioti Reglamentu (EB) Nr. 1911/2006 nustatytos priemonės.G. ĮSIPAREIGOJIMAS57. Galutinai atskleidus faktus, pareiškėjas pasiūlė įsipareigojimą pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnį. Pareiškėjas tvirtino, kad pasiūlymas pagrįstas lūkesčiais, kad kai kurie jo teiginiai, pateikti po galutinio faktų atskleidimo, būtų priimti ir būtų nustatyta pareiškėjui priimtina minimali importo kaina. Tačiau, kadangi buvo nustatyta, kad nei vienas pareiškėjo pateiktas teiginys nebuvo pagrįstas ir pareiškėjas nebuvo suinteresuotas pasiūlyti minimalią importo kainą, pagrįstą pradiniame tyrime nustatytu žalos pašalinimo lygiu, nuspręsta, kad nebūtina atlikti jokios išsamios įsipareigojimo pasiūlymo analizės svarstant ar jį priimti.PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis1. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1911/2006 1 straipsnio 2 dalis iš dalies keičiama papildant šia informacija:„Šalis | Bendrovė | Muito dydis (už toną) | Papildomas TARIC kodas |Rusija | Joint Stock Company Acron | 20,11 EUR | A932“ |2. Šiuo reglamentu nustatytas muitas taip pat taikomas atgaline data už importuojamus vandeninio ar amoniakinio tirpalo pavidalo karbamido ir amonio nitrato mišinius, kurie buvo registruoti pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 241/2009 3 straipsnį.3. Muitinėms nurodoma nebevykdyti importuojamų bendrovės Joint Stock Company Acron gaminamų ir eksportui į Bendriją parduodamų Rusijos kilmės vandeninio ar amoniakinio tirpalo pavidalo karbamido ir amonio nitrato mišinių registracijos.4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduKomisijos narys Catherine ASHTON [1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (OL L 340, 2005 12 23, p. 17).[2] OL L 238, 2000 9 22, p. 15.[3] OL L 365, 2006 12 21, p. 26.[4] OL L 75, 2009 03 21, p. 5.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 29.6.2015
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 213/13
 2015 m. balandžio 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji) nutartis (Tribunale ordinario di Torino (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Stefano Burzio
 (Byla C-497/14) (1)
 ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 50 straipsnis - „Ne bis in idem“ principas - Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose už mokesčių išskaitų nesumokėjimą numatyta administracinė nuobauda ir sankcija pagal baudžiamąją teisę - Sąjungos teisės neįgyvendinimas - Akivaizdus kompetencijos nebuvimas))
 (2015/C 213/20)
 Proceso kalba: italų
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 Tribunale ordinario di Torino
 Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje
 Stefano Burzio
 Rezoliucinė dalis
 Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi jurisdikcijos atsakyti į 2014 m. spalio 27 d. sprendimu Tribunale ordinario di Torino (Italija) pateiktą prejudicinį klausimą.
 (1) OL C 34, 2015 2 2.


type: other

text:
integritate | CRISTI DANILEŢ - judecător
 Integritate judiciara: Panama – Ghid aplicare art. 11 UNCAC
 Filed under: coruptia,integritate — Cristi Danilet @ 5:44 AM
 Tags: anticoruptie, coruptie judiciara, Danilet, UNCAC
 Unii nu stiu ce e integritatea
 Filed under: 1. EXPLICATIE,integritate — Cristi Danilet @ 10:32 PM
 Integritatea profesionala este pentru mine un crez. Desi pare greu de acceptat de cei obisnuiti sa vada peste tot relatii, exista in lumea asta si oameni corecti, care incearca si chiar reusesc sa fie buni profesionisti. Si vreau sa cred ca ma numar printre acestia.
 Inainte de campania electorala pentru CSM am primit un telefon de la un jurnalist care m-a anuntat ca cineva ii furnizase niste hotarari judecatoresti privind litigii ale mele care tin de familie. Stiind de nemernicia unui coleg din sistem care a mintit un presedinte de instanta pentru a face rost de acele hotarari pe motiv ca urmeaza sa scrie un articol de specialitate pronind de la anumite hotarari judecatoresti, am replicat jurnalistului ca e viata mea privata si nu accept sa discut despre aceasta. Nu folosisem in niciun fel calitatea profesionala pentru a purta acele procese. Am denuntat la acel moment, pe blogul propriu, santajul care se incerca de acel coleg asupra mea.
 In urma cu o saptamana, acelasi jurnalist m-a avertizat ca presedintele CSM urma sa fie atacat in presa, ca nu trebuie sa ne suparam caci asta e presa, si ca presedintele incalcase deontologia. Am replicat ca nu incalci cu nimic deontologia daca participi la o distractie in privat unde nu folosesti calitatea oficiala, iar faptul ca presa sanatoasa nu a preluat un astfel de subiect a dovedit ca am dreptate. Apoi el mi-a spus in mod explicit sa ii dau ce am despre magistrati ca el va publica. I-am replicat imediat ca purtarea de acum incolo a vreunei discutii cu el ma pune pe mine in situatia de a incalca deontologia si am decis sa refuz orice colaborare cu acel jurnalist sau presa unde scrie.
 Ca sa fiu mai explicit: mi s-au solicitat informatii despre magistrati, de care urma sa iau la cunostinta in virtutea calitatii mele de membru CSM, eu intelegand lesne ca urma sa fiu/fim protejati de atacuri in presa. Ei bine, nu am de gand sa fac acest troc.
 Cat despre informatiile vehiculate despre mine in legatura cu apartenenta la unele organizatii: Printr-un mesaj postat pe 7 ian. 2011 pe forumul de discutii al SoJust imi anuntat demisia din aceasta organizatie non-profesionala, depusa in scris la vicepresedinte. Printr-un mesaj similar postat pe 17 ian 2011 pe site-ul UNJR am anuntat demisia din aceasta organizatie profesionala a judecatorilor. Cele doua demisii au fost operate imediat in CV-ul de pe blogul meu la rubrica `Despre mine`. Pe data de 21 ian 2011 am semnat declaratia de integritate propusa de presedintele CSM; constatand ca este necunoscuta publicului intrucat urmatoarele sedinte ale CSM au fost date peste cap de decizia CCR in ce ne priveste, pe 1 febr 2011 am postat-o si pe site-ul CSM. Pe 3 febr am instiintat si TI-Ro de demisia mea. Inca o precizare: nu am primit niciodata vreo forma de finantare de la veuna din cele trei organizatii – contrar asteptarilor, toata activitatea mea a fost pur si simplu din dedicatie.
 Sunt primul membru CSM care am procedat astfel, renuntand la calitatea de membru in organizatiile in care am activat ani buni, pe simplul motiv ca am vrut sa anunt in mod public angajamentul meu de a incerca sa evit orice partizanat sau aparenta de partizanat in solutiile pe care le voi da.
 In rest, informatiile despre mine se vor putea obtine de la CSM si de pe blogul meu (unde inca din prima zi ca membru CSM am creat o sectiune speciala ce releva agenda mea zilnica, lucru inca unic in Romania pentru un angajat al statului).
 Si, ca sa inchei in nota in care am inceput: voi evita conflictul de interese si nu voi vota niciodata in CSM atunci cand se va putea pune problema unei lipse de obiectivitate datorita relatiilor mele cu cei aflati in fata mea. Nu ma intereseaza beneficiul in folosul personal sau al altora din exercitarea acestei functii. Nu am cerut niciodata si nu voi cere presei sa ma sustina in vrun fel sau sa ma picteze in culori roz bombon; din contra, eu am fost cel sunat si solicitat sa imi exprim opinia sau sa scriu editoriale ori sa raspund intrebarilor unor interviuri – niciodata nu le-am initiat eu. Nu datorez nici un fel de recunostinta si nu am nici un fel de serviciu de intors pentru ca ocup functia de judecator si pe cea de membru CSM. Nimanui.
 E ceea ce ma face sa fiu independent in exercitarea functiei. O calitate pe care din ce in ce mai multi magistrati si-o manifesta, ceea ce e insa greu de acceptat pentru multi din afara, obisnuiti sa controleze sistemul prin tot felul de mecanisme.
 CSM si vulnerabilitatile sistemului
 Filed under: coruptia,CSM,integritate — Cristi Danilet @ 7:50 PM
 Filed under: independenta justitiei,integritate — Cristi Danilet @ 8:18 PM
 Iar noi, naivii, nu am vrut decat un lucru simplu: sa convenim la nivel de principiu ca toate cele trei puteri isi asuma sustinerea si finantarea unei justitii independente – nu spun ca asta scrie in toate recomandarile si declaratiile indernationale, in conventiile internationale, in Constitutia tarii si in legea de organizare judiciara. Cu toate acestea, azi Parlamentul Romaniei a respins Raportul comisiei speciale constituite pentru a analiza criza din justitie si, prin urmare, ideea semnarii Pactului National pentru Justitie. Desigur, a lipsit o dezbatere pe acest subiect. Bineinteles, nici macar nu au fost reprezentanti ai protestarilor de anul trecut, sau ai CSM ori MJ., ori a ONG-urilor care au mediat conflictul dintre puteri in acele zile ale lui spetembrie 2009. Pentru ei a fost un simplu vot dat alaturi de cel pentru respingerea raportului de activitate al TVR si schimbarea presedintelui – de abia asta a fost stirea atractiva a serii, nicidecum cea interesand justitia.
 – nu vor ca ICCJ sa preia de la MJ bugetul instantelor, dar uita ca tot ei au adoptat inca din 2004 o lege in acest sens;
 – nu vor ca taxele de timbru sa ramana la justie, desi Constitutia pe care si ei trebuie sa o respecte spune ca sumele incasate drept taxe nu pot fi folosite in alte destinatii;
 – nu vor ca justitia ca aiba fonduri suficiente, astfel ca apoi sa se poata imputa public ca justitia nu functioneaza;
 – nu vor sa fie reevaluate onorariile avocatilor din oficiu, pentru ca in Parlament sunt numerosi avocati;
 – nu vor sa fie renegociate tarifele practicate de Posta Romana pentru serviciile judiciare, dar ii anunt pe aceasta cale ca aceasta renegociere deja s-a realizat. Asa cum s-au realizat multe alte lucruri cerute de noi in timpul protestului din 2009.
 Cazul`Voicu`- ce trebuie facut in legatura cu magistratii
 Filed under: integritate — Cristi Danilet @ 10:43 PM
 Petitia magistratilor Integritate si Demnitate a ajuns sa fie interpretata intr-un mod diferit de intentia semnatarilor. Mai mult, se pare ca s-a ajuns sa se impute semnatarilor faptul ca ar reactiona la presiunile din media si ca prin iesirea lor ar incalca prezumtia de nevinovatie a celor doi magistrati invinuiti de acte de coruptie. In fapt, sunt convins ca nu se vrea decat diminuarea importantei acestui demers unic pana acum al membrilor sistemului judiciar care arata public ca ei insisi isi doresc integritatea magistratilor si independenta justitiei Se incearca a se inocula public ca semnatarii ar dori in mod netemeinic sanctionarea/crucificarea colegilor invinuiti, cand de fapt in niciun moment nu s-a facut o asemenea afirmatie.
 Cred ca nu s-a inteles exact ceea ce am cerut in Petitie. Incerc sa fac o lamurire in acest sens, aratand cum vad eu solutionarea acestei situatii prin toate mijloacele legale si bunele practici existente:
 – d.p.d.v. penal: ancheta penala cu privire la magistratii suspectati de coruptie sa se deruleze cu celeritate si daca sunt magistrati care au facut trafic de influenta pentru a obtine anumite solutii in dosare aflate pe rolul colegilor lor , ei sa fie sanctionati – pentru aceasta, DNA trebuie sa termine urmarirea penala; daca nu sunt vinovati, sa dea rapid solutia procedurala de inchiderea a urmaririi penale, dar daca ii considera vinovati pe cei doi magistrati invinuiti in prezent sa ii trimita in judecata, urmand ca justitia sa stabileasca daca acestia au comis respectivele infractiuni; pana la o hotarare definitiva de condamnare, cei doi se bucura, indiscutabil, de prezumtia de nevinovatie; daca cei doi magistrati sunt judecati si in final se constata ca nu sunt vinovati, DNA va trebui sa isi asume raspunderea cu privire la esec; vorbim de proceduri care vor dura minim un an de zile;
 – d.p.d.v. disciplinar: ancheta disciplinara initiata de CSM sa se desfasoare rapid si daca a fost comisa o incalcare a regulilor din statutul magistratilor (art 99 lit b din Legea nr. 303/2004), constand in interventii ilegale pe langa colegi, acestia sa fie sanctionati disciplinar independent de finalizarea procesului penal – pentru aceasta, Inspectia Judiciara trebuie sa termine verificarile preliminare, sa sesizeze comisia de disciplina (am inteles din iesirile publice ale purtatorului de cuvant al CSM ca aceasta se va intampla luni, pe 29.03.2010) si daca au incalcat statutul sa sesizeze sectia de judecatori pentru judecata, hotararea fiind atacabila cu recurs la ICCJ; vorbim de o perioada de cateva luni;
 –d.p.d.v. deontologic: fata de dispozitiile din Codul deontologic al judecatorilor si procurorilor adoptat in 2005 de CSM, acest organism trebuie sa spuna daca e indicat ca magistratii (la nivel general, de aceasta data) sa aiba legaturi cu oamenii politici cu care sa vorbeasca de dosare, daca nu ar fi indicat ca magistratii acuzati de coruptie (si care fac obiectul unor ample dezbateri publice) sa aiba o pozitie publica adresata colegilor lor prin care sa le ofere explicatii, respectiv daca nu ar fi indicat ca magistratii acuzati de coruptie sa nu intre o perioada in sala putand, de exemplu, sa isi ia concediu o perioada pana se lamuresc lucrurile – toate acestea se pot face imediat;
 – pe linie asociativa: intrucat unul dintre magistratii in cauza face parte din AMR si acesta are un organ deontologic distinct, Consiliul National de Etica Profesionala (Statut, Regulament , Structura) sa se pronunte asupra incalcarii art.3 alin1 din Codul deontogic al AMR si a pct 1.3, 1.6, 2.2, 3.1, 4.9 din Ghidul de aplicare a codului deontologic al AMR – aceasta se poate face prin reunirea CNEP imediat, care poate stabili ca nu s-a incalcat nicio reglementare etica sau in caz contrar sa sezizeze AMR pentru a aplice avertismentul, a dispune excluderea din asociatie sau a sesiza CSM; aceasta reactie ar recredibiliza AMR si ar demonstra ca organismul creat cu fonduri europene competent in materie de deontologie asociativa este unul functional;
 – d.p.d.v. al apararii independentei justitiei (art 30 alin 1 teza 1 din Legea 317/2004): intrucat in presa se fac afirmatii in legatura cu legaturi intre oamenii politici si judecatori (la modul general), creindu-se aparenta unei subordonari a justitiei, CSM trebuie sa ia urgent o pozitie publica prin care sa asigure populatia ca asa ceva nu caracterizeaza sistemul judiciar si sa ceara politicului abandonarea la astfel de tentative/practici – se poate face imediat;
 – d.p.d.v. al apararii reputatiei profesionale a magistratilor (art 30 alin 1 teza a 2-a din Legea 317/2004): intrucat in presa se fac afirmatii in legatura cu posibilitatea influentarii judecatorilor in vederea obtinerii unor solutii favorabile, CSM trebuie sa ia urgent o pozitie publica, asigurand populatia de corectitudinea judecatorilor (la modul general) in fiecare caz pe care acestia il solutioneaza – se poate face, de asemenea, imediat, altfel efectele pe termen lung ale aceste i lipse de reactii pot fi devastataore sub aspectul increderii in justitie a populatiei in general si a justitiabililor in special; evident, daca nu sunt elemente care sa-i incrimineze pe magistratii implicati in cazul `Voicu` acestia trebuie aparati cu prisosinta, dar inteleg deja ca CSM a decis, pe 25 febr.2010, amanarea cererii de aparare a reputatiei unuia dintre ei probabil pana la finalizarea investigatiilor disciplinare care insa, daca vor fi defavorabile, vor impune respingerea acestei cereri..
 Intre sanctiune disciplinara si convingere morala
 Filed under: integritate — Cristi Danilet @ 8:18 PM
 Va semnalez un articol pe care eu si profesorul de filosofie Ion Copoeru de la Cluj l-am scris impreuna, prin care am analizat instrumentele si procedurile etice din justitia romana.
 Am facut o analiza a standardelor internationale in domeniu, am facut distinctia disciplinar-deontologic-conduita etica, am analizat noile propuneri europene in materia independentei magistratului, atributiile consililor judiciare in domeniu si am aratat necesitatea infiintarii comisiilor de consultanta etica la nivel local.
 Danilet, Copoeru_sancţiune disciplinară şi convingere morală
 3.650.445 accesari


type: contracts

text:
 27.3.2014
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 92/14
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L’EEE
 N
 o 188/2013
 du 8 novembre 2013
 modifiant l’annexe II (Réglementations techniques, normes, essais et certification) de l’accord EEE
 LE COMITÉ MIXTE DE L’EEE,
 vu l’accord sur l’Espace économique européen (ci-après l’«accord EEE»), et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Le règlement (UE) no 244/2013 de la Commission du 19 mars 2013 modifiant l’annexe III du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne l’utilisation de phosphate tricalcique [E 341 (iii)] dans les préparations de nutriments destinées à être utilisées dans les aliments pour nourrissons et enfants en bas âge (1) doit être intégré dans l’accord EEE.
 (2)
 Le règlement (UE) no 256/2013 de la Commission du 20 mars 2013 modifiant l’annexe III du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne l’utilisation d’ascorbate de sodium (E 301) dans les préparations de vitamine D destinées aux denrées alimentaires pour nourrissons et enfants en bas âge (2) doit être intégré dans l’accord EEE.
 (3)
 La présente décision concerne la législation relative aux denrées alimentaires. Cette législation ne s’applique pas au Liechtenstein aussi longtemps que l’application de l’accord entre la Communauté européenne et la Confédération suisse relatif aux échanges de produits agricoles est étendue au Liechtenstein, comme cela est précisé dans la partie introductive du chapitre XII de l’annexe II de l’accord EEE. La présente décision ne s’applique donc pas au Liechtenstein.
 (4)
 Il convient, dès lors, de modifier l’annexe II de l’accord EEE en conséquence,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 Les tirets suivants sont ajoutés au point 54zzzzr [règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil] du chapitre XII de l’annexe II de l’accord EEE:
 «—
 32013 R 0244: règlement (UE) no 244/2013 de la Commission du 19 mars 2013 (JO L 77 du 20.3.2013, p. 3),
 —
 32013 R 0256: règlement (UE) no 256/2013 de la Commission du 20 mars 2013 (JO L 79 du 21.3.2013, p. 24).»
 Article 2
 Les textes des règlements (UE) no 244/2013 et (UE) no 256/2013 en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l’Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 9 novembre 2013, pour autant que toutes les notifications prévues à l’article 103, paragraphe 1, de l’accord EEE aient été faites (3).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l’Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 8 novembre 2013.
 Par le Comité mixte de l’EEE
 Le président
 Thórir IBSEN
 (1) JO L 77 du 20.3.2013, p. 3.
 (2) JO L 79 du 21.3.2013, p. 24.
 (3) Pas d’obligations constitutionnelles signalées.


text:
Rozporządzenie Ministra Finansów z dnia 14.09.2012 r. zmieniające rozporządzenie w sprawie oznaczania wyrobów akcyzowych znakami akcyzy - przepisy.gofin.pl
 Aktualnie jesteś: Ujednolicone przepisy prawne (strona główna) » » Rozporządzenie Ministra Finansów z dnia 14.09.2012 r. zmieniające ...
 Rozporządzenie Ministra Finansów z dnia 14.09.2012 r. zmieniające rozporządzenie w sprawie oznaczania wyrobów akcyzowych znakami akcyzy
 Tekst pierwotny - bieżący Dz. U. z 2012 r. poz. 1066 z dnia 26.09.2012 r.
 Na podstawie art. 122 ust. 1, art. 123 ust. 4, art. 125 ust. 6, art. 126 ust. 6, art. 129, art. 131 ust. 10, art. 132 ust. 5, art. 137, art. 138 ust. 5 ustawy z dnia 6 grudnia 2008 r. o podatku akcyzowym (Dz. U. z 2011 r. nr 108, poz. 626, z późn. zm.) zarządza się, co następuje:
 § 1. W rozporządzeniu Ministra Finansów z dnia 20 sierpnia 2010 r. w sprawie oznaczania wyrobów akcyzowych znakami akcyzy (Dz. U. nr 160, poz. 1074 i nr 221, poz. 1450) załączniki nr 7, 9 i 10 otrzymują brzmienie określone odpowiednio w załącznikach nr 1-3 do niniejszego rozporządzenia.
 *) Rozporządzenie zostało ogłoszone w dniu 26.09.2012 r.


type: legislation

text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 52009PC0352
 Proposta għal regolament tal-Kunsill li jikkonċerna l-implimentazzjoni tal-Ftehim fis-sura ta' Bdil ta' Ittri bejn il-Komunità Ewropea u l-Brażil skont l-Artikolu XXIV.6 tal-GATT 1994, li jemenda u jissupplimenta l-Anness I tar-Regolament (KEE) Nru 2658/87 dwar in-nomenklatura tat-tariffa u l-istatistika u dwar it-Tariffa Doganali Komuni. /* KUMM/2009/0352 finali - ACC 2009/0093 */
 [pic] | KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ |Brussel 10.7.2009KUMM(2009) 352 finali2009/0093 (ACC)Proposta għalREGOLAMENT TAL-KUNSILLli jikkonċerna l-implimentazzjoni tal-Ftehim fis-sura ta' Bdil ta' Ittri bejn il-Komunità Ewropea u l-Brażil skont l-Artikolu XXIV.6 tal-GATT 1994, li jemenda u jissupplimenta l-Anness I tar-Regolament (KEE) Nru 2658/87 dwar in-nomenklatura tat-tariffa u l-istatistika u dwar it-Tariffa Doganali Komuni.MEMORANDUM TA’ SPJEGAZZJONI1. Qed issir referenza għad-Deċiżjoni tal-Kunsill XXXX, dwar il-konklużjoni ta’ Ftehim mal-Brażil wara negozjati skont il-qafas tal-Artikolu XXIV:6 u l-Artikolu XXVIII tal-GATT 1994.2. Din il-proposta għal Regolament tal-Kunsill timplimenta l-Ftehim li l-Komunità daħlet għalih.2009/0093 (ACC)Proposta għalREGOLAMENT TAL-KUNSILLli jikkonċerna l-implimentazzjoni tal-Ftehim fis-sura ta' Bdil ta' Ittri bejn il-Komunità Ewropea u l-Brażil skont l-Artikolu XXIV.6 tal-GATT 1994, li jemenda u jissupplimenta l-Anness I tar-Regolament (KEE) Nru 2658/87 dwar in-nomenklatura tat-tariffa u l-istatistika u dwar it-Tariffa Doganali Komuni.IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 133 tiegħu,Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni[1],Billi:(1) Ir-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2658/87[2] stabbilixxa nomenklatura għall-merkanzija, minn hawn ’il quddiem “In-Nomenklatura Magħquda”, u stipula r-rati konvenzjonali tad-dazju tat-Tariffa Doganali Komuni.(2) Bid-Deċiżjoni tiegħu 2009/XXX/KE ta' [jum xahar] 2009 dwar il-konklużjoni ta’ Ftehim fil-forma ta’ Bdil ta’ Ittri bejn il-Komunità Ewropea u l-Brażil, il-Kunsill approva, f’isem il-Komunità, il-Ftehim imsemmi hawn fuq bil-ħsieb li jingħalqu negozjati mibdija skont l-Artikolu XXIV:6 tal-GATT 1994.(3) Skont l-Artikolu 153(3) tar-Regolament (KE) Nru 1234/2007 tat-22 Ottubru 2007 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni ta' swieq agrikoli u dwar dispożizzjonijiet speċifiċi għal ċerti prodotti agrikoli[3], raffinaturi b’impjieg sħiħ fil-Komunità għandhom aċċess ipprivileġġjat għaz-zokkor għar-raffinar matul l-ewwel 3 xhur tas-sena kummerċjali 2009/2010, jiġifieri mill-1 ta’ Ottubru sal-31 ta’ Diċembru 2009. F’każ li dan ir-Regolament għandu japplika minn data li tmur lura għall-1 ta’ Ottubru 2009 u sabiex tiġi rrispettata l-prijorità mogħtija lill-raffinaturi b’impjieg sħiħ għas-sena kummerċjali 2009/2010, il-bidu tal-perjodu ta’ 3 xhur għandu jkun pospost għall-ewwel jum ta' applikazzjoni ta' dan ir-Regolament.(4) Ir-Regolament (KEE) Nru 2658/87 għandu għalhekk jiġi emendat u supplimentat skont dan,ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:L-Artikolu 1Fir-Regolament (KEE) Nru 2658/87, l-Anness 7 intitolat "Kwoti tariffarji tad-WTO li jridu jinfetħu mill-awtoritajiet kompetenti tal-Komunità", tat-Taqsima III tal-Parti Tlieta tal-Anness I, il-kwoti bl-Ordni Numerika 10, 14, 28, 31, 101 u 103 għandhom jiġu ssostitwiti bil-istess Ordni Numerika li tidher fl-Anness ġħal dan ir-Regolament.L-Artikolu 2Permezz ta’ deroga mill-Artikolu 153(3) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007, għall-kwoti bl-Ordni Numerika 101 u 103 kif iddefinit fl-Anness għal dan ir-Regolament, il-perjodu ta’ tliet xhur għas-sena kummerċjali 2009/2010 għandu jibda mill-1 ta' Ottubru 2009, jew mill-ewwel ġurnata ta' applikazzjoni ta' dan ir-Regolament, liema minnhom tkun l-aħħar waħda.L-Artikolu 3Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fil-jum ta’ wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea .Il-Kummissjoni għandha tippubblika avviż fis-serje C tal-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea fejn hi tistqarr id-data tal-ittra ffirmata mill-Brażil imsemmija fil-Ftehim fil-forma ta’ Bdil ta’ Ittri bejn il-Komunità Ewropea u l-Brażil skont l-Artikolu XXIV:6 tal-GATT 1994. Dan ir-Regolament għandu japplika xahrejn wara d-data ta’ din l-ittra.Madankollu, jekk regoli ddettaljati adottati mill-Kummissjoni għall-implimentazzjoni tal-kwoti ta’ tariffi msemmija fl-Artikolu 1 ta’ dan ir-Regolament jiġu ppubblikati fil-Ġurnal Uffiċjali qabel id-data ta’ applikazzjoni msemmija fit-tieni paragrafu ta’ dan l-Artikolu, f'dan il-każ dan ir-Regolament għandu japplika mill-jum li jsegwi pubblikazzjoni ta' din ix-xorta.Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u hu applikabbli direttament fl-Istati Membri kollha.Magħmula fi Brussell, [...]Għall-KunsillIl-President[...]ANNESSMinkejja r-regoli għall-interpretazzjoni tan-Nomenklatura Magħquda, il-kliem għad-deskrizzjoni tal-prodotti ma għandux jiġi kkunsidrat bħala li għandu iktar minn valur indikattiv, bil-konċessjonijiet jiġu stabbiliti, fi ħdan il-kuntest ta’ dan l-Anness, permezz tal-kopertura tal-kodiċi tan-NM kif jeżistu fil-ħin tal-adozzjoni tar-Regolament preżenti. Fejn jiġu indikati l-kodiċijiet ex NM, il-konċessjonijiet għandhom ikunu determinati mill-applikazzjoni tal-kodiċi NM u d-deskrizzjoni korrispondenti meħuda flimkien.Fir-Regolament (KEE) Nru 2658/87 l-Anness 7 intitolat “Kwoti tariffarji tad-WTO li jridu jinfetħu mill-awtoritajiet kompetenti tal-Komunità”, tat-Taqsima III tal-Parti Tlieta tal-Anness I, il-kwoti bl-Ordni Numeriċi 10, 14, 28, 31, 103 u 101 huma ssostitwiti b' dan li ġej:Ordni Nru | Kodiċi NM | Deskrizzjoni | Kwantità tal-Kwota | Rata ta’ Dazju (%) | Termini u kundizzjonijiet oħrajn |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |10 | 0201 3000, 0202 3090, 0206 1095, 0206 2991 | Laħam mingħajr għadam ta’ kwalità għolja ta’ bhejjem tal-ifrat, frisk, imkessaħ jew iffriżat, li joqgħod għal din it-tifsira: "Qatgħat magħżulin minn għoġġiela jew erieħ li kielu biss ħaxix tal-mergħat minn mindu waqfu jerdgħu. Il-karkassi għandhom jiġu kklassifikati bħala "B" b’kisja tax-xaħam bin-numri "2" jew "3", skont il-klassifikazzjoni uffiċjali tal-karkassi taċ-ċanga stabbilita mill-Ministeru għall-Agrikoltura, il-Bhejjem u l-Provvista fil-Brażil (Ministério da Agricultura, Pecuaria e Abastecimento)" | 10 000 t | 20 | Pajjiż fornitur: Il-Brażil |14 | 0202 2030 0202 3010 0202 3050 0202 3090 0206 2991 | Kwarti ta’ quddiem ta’ bhejjem tal-ifrat mhux mifrudin jew mifrudin, iffriżati Kwarti ta’ quddiem, sħah jew maqsumin f’massimu ta’ ħames biċċiet, kull kwart jinsab fi blokk wieħed: kwarti "kumpensanti" f’żewġ blokki, li wieħed minnhom fih il-kwart ta’ quddiem, sħaħ jew maqsumin f’massimu ta’ ħames biċċiet, u l-oħra, il-kwart ta’ wara, ħlief il-flett, f’biċċa waħda "Crop", qatgħat ta’ spalla u skapula u sidra Oħrajn Falda ħoxna u falda rqiqa, iffriżata | 63 703 t (għadam bħala piż) | 20 (*) 20 + 994,5 €/1000 kg/net (**) 20 (*) 20 + 1,554.3 €/1000 kg/net (**) 20 (*) 20 + 1554.3 €/1000 kg/net (**) 20 (*) 20 + 2 138,4€/1000 kg/net (**) 20 (*) 20 + 2,138.4 €/1000 kg/net (**) | Il-laħam importat għandu jkun użat għall-ipproċessar (*) Meta l-laħam intiż għall-manifattura tal-ikel ippreservat li ma jkunx fih komponenti karatteristiċi apparti milli miċ-ċanga u l-ġelatina; (**) Meta l-laħam intiż għall-manifattura ta’ prodotti ħlief għall-ikel ippreservat imsemmi hawn fuq Il-kwantità tista’ skont id-dispożizzjonijiet Komunitarji tkun ikkonvertita fi kwantità ekwivalenti ta’ laħam ta’ kwalità għolja |28 | 0207 1410 0207 1450 0207 1470 | Qatgħat ta’ tjur tal-ispeċi Gallus domesticus, iffriżati: Mingħajr Għadam Sdieri u qatgħat tagħhom Oħrajn | 18 000 t | 0 | Allokata lill-pajjiżi fornituri hekk: - Il-Brażil 9 600 t - It-Tajlandja 5 100 t - Oħrajn 3 300 t |31 | 0207 2710 0207 2720 0207 2780 | Qatgħat tad-dundjan, iffriżati Mingħajr Għadam Nofsijiet jew kwarti Oħrajn | 7 485 t | 0 | Allokata lill-pajjiżi fornituri hekk: - Il-Brażil 4 300 t - Oħrajn 3 185 t |103 | 1701 1110 | Zokkor tal-kannamieli mhux raffinat, għall-irfinar | 310 124 t | EUR 9,8/100 kg/nett (*) | (*) Din ir-rata tapplika għal zokkor mhux raffinat bi produzzjoni ta’ 92 % Allokata lill-Brażil |101 | 1701 1110 | Zokkor tal-kannamieli mhux raffinat, għall-irfinar | 336 876 t | EUR 9,8/100 kg/nett (*) | (*) Din ir-rata tapplika għal zokkor mhux raffinat bi produzzjoni ta’ 92 % Ara wkoll in-Nota 2 addizzjonali għal Kapitolu 17 |DIKJARAZZJONI FINANZJARJA LEĠIŻLATTIVA GĦAL PROPOSTI LI GĦANDHOM IMPATT FUQ IL-BAĠIT LIMITAT ESKLUSSIVAMENT GĦAN-NAĦA TAL-INTROJTU1. L-ISEM TAL-PROPOSTA:Proposta għal Regolament tal-Kunsill rigward l-implimentazzjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Brażil dwar l-aġġustament kompensatorju kif ipprovdut fl-Artikolu XXIV:6 tal-GATT 1994.2. LINJI TAL-BAĠIT:Il-Kapitolu u l-Artikolu: Kapitolu 10 – Dazji agrikoliAmmont ibbaġitjat għas-sena konċernata: EUR 1 403,5 miljun3. L-IMPATT FINANZJARJU( Il-proposta ma għandha ebda implikazzjoni finanzjarja( Il-proposta ma għandha l-ebda impatt finanzjarju fuq in-nefqa iżda għandha impatt finanzjarju fuq l-introjtu – l-effett huwa kif ġej:(EUR miljun sa post deċimali wieħed)Linja baġitarja | Dħul[4] | perjodu ta' 12-il xahar, li jibda jj/xx/ssss | Sena 2009 |Artikolu 100... | Impatt fuq ir-riżorsi proprji | [...] | - 42,5 |L-Artikolu ... | Impatt fuq ir-riżorsi proprji | [...] | [...] |Sitwazzjoni wara azzjoni |Sena 2010 | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] |L-Artikolu 100 | -127,4 |L-Artikolu ... |4. IL-MIŻURI KONTRA L-FRODI5. RIMARKI OĦRA [1] ĠU C [...], [...], p. [...].[2] ĠU L 256, 7.9.1987, p. 1.[3] ĠU L 299, 16.11.2007, p. 1.[4] Fir-rigward ta' riżorsi proprji tradizzjonali (dazji agrikoli, imposti fuq iz-zokkor, dazji tad-dwana) l-ammonti indikati għandhom ikunu ammonti netti, jiġifieri ammonti grossi wara li jitnaqqsu 25 % tal-ispejjeż tal-ġbir.


text:
 10.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 182/32
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 34/2008
 от 14 март 2008 година
 за изменение на приложение XX (Околна среда) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XX към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 15/2008 от 1 февруари 2008 г. (1)
 (2)
 Решение 2005/381/EО на Комисията от 4 май 2005 г. за установяване на въпросник за отчитане прилагането на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2) следва да бъде включено в Споразумението.
 (3)
 Решение 2006/803/EО на Комисията от 23 ноември 2006 г. за изменение на Решение 2005/381/EC за установяване на въпросник за отчитане прилагането на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (3) следва да бъде включено в Споразумението,
 РЕШИ:
 Член 1
 Приложение XX към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 В точка 1е (Директива 96/61/ЕО на Съвета) се добавя следното:
 „—
 32005 D 0381: Решение 2005/381/ЕО на Комисията от 4 май 2005 г. (ОВ L 126, 19.5.2005 г., стр. 43), изменено със:
 —
 32006 D 0803: Решение 2006/803/ЕО на Комисията от 23 ноември 2006 г. (ОВ L 329, 25.11.2006 г., стр. 38).“
 2.
 След точка 21ао (Решение 2006/780/ЕО на Комисията) се създава следната точка:
 „21aп.
 32005 D 0381: Решение 2005/381/EО на Комисията от 4 май 2005 г. за установяване на въпросник за отчитане прилагането на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 126, 19.5.2005 г., стр. 43), изменена със:
 —
 32006 D 0803: Решение 2006/803/ЕО на Комисията от 23 ноември 2006 г. (ОВ L 329, 25.11.2006 г., стр. 38).
 За целите на настоящото споразумение разпоредбите на решението се изменят по следния начин:
 Член 2 се чете, както следва:
 „Докладите на държавите от ЕАСТ, доколкото се отнася за държава от ЕАСТ, се представят на Надзорния орган на ЕАСТ до 30 юни всяка година и покриват предходната календарна година от 1 януари до 31 декември. Първият доклад, обхващащ календарната 2008 година, се очаква на 30 юни 2009 г.““
 Член 2
 Текстовете на решения 2005/381/ЕО и 2006/803/ЕО на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 15 март 2008 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 14 март 2008 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Alan SEATTER
 (1) ОВ L 154, 12.6.2008 г., стр. 30.
 (2) ОВ L 126, 19.5.2005 г., стр. 43.
 (3) ОВ L 329, 25.11.2006 г., стр. 38.
 (4) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2015 09 14
 COM(2015) 435 final
 2015/0198(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Europos Sąjungos ir Kolumbijos Respublikos susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 Tarybos reglamente (EB) Nr. 539/2001
 1
 pateikti trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami valstybių narių išorės sienas, privalo turėti vizą, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašai. Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 taiko visos valstybės narės, išskyrus Airiją ir Jungtinę Karalystę.
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2014
 2
 iš dalies pakeitus Reglamentą (EB) Nr. 539/2001 į II priedo sąrašą, kuriame nurodomos trečiosios šalys, kurių piliečiams netaikomas reikalavimas turėti vizą, įtraukta 19 šalių. Tos 19 šalių yra Dominika, Grenada, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kiribatis, Kolumbija, Maršalo Salos, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Rytų Timoras, Saliamono Salos, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentas ir Grenadinai, Tonga, Trinidadas ir Tobagas, Tuvalu ir Vanuatu. Šalia kiekvienos iš tų II priede nurodytų šalių pavadinimų pateikiama nuoroda į išnašą, kurioje nustatyta, kad „vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Europos Sąjunga sudarytinas susitarimas dėl bevizio režimo“.
 Reglamentas (ES) Nr. 509/2014 buvo priimtas 2014 m. gegužės 20 d. ir įsigaliojo 2014 m. birželio 9 d. Pirmoji bevizio režimo susitarimų dalis pasirašyta 2015 m. gegužės 6 d. (su Jungtiniais Arabų Emyratais), 2015 m. gegužės 26 d. (su Rytų Timoru) ir 2015 m. gegužės 28 d. (su Dominika, Grenada, Samoa, Sent Lusija, Sent Vinsentu ir Grenadinais, Trinidadu ir Tobagu ir Vanuatu).
 Vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 509/2014 5 konstatuojamąja dalimi ir jį priimant paskelbta bendra deklaracija, Kolumbijai ir Peru taikoma speciali procedūra, pagal kurią papildomai vertinama, ar šios šalys atitinka nustatytus kriterijus, ir tik tada Komisija gali rekomenduoti Tarybai priimti sprendimą suteikti įgaliojimus pradėti derybas dėl bevizio režimo susitarimų su tomis dviem šalimis. 2014 m. spalio mėn. Komisija priėmė ataskaitą
 3
 , kurioje pagal Reglamento (EB) Nr. 539/2001, iš dalies pakeisto Reglamentu (ES) Nr. 509/2014, 1 straipsnyje išvardytus kriterijus vertinama Kolumbijos padėtis; taip pat priimta Peru padėties ataskaita
 4
 . Ataskaitoje išnagrinėti tokių sričių, kaip migracija ir judumas (Šengeno vizos, teisėta migracija, neteisėta migracija, kelionės dokumentų saugumas ir klastojimas), nusikalstamumas ir saugumas, ekonomika, prekyba ir turizmas, išorės santykiai ir žmogaus teisių klausimai, regionų sanglauda ir abipusiškumas, duomenys ir pokyčiai jose. Taip pat įvertinta galima vizų režimo liberalizavimo rizika. Komisija priėjo prie išvados, kad pastaraisiais metais pastebimai pagerėjus Kolumbijos ekonominei, socialinei ir saugumo padėčiai, į valstybių narių teritoriją atvykstantiems Kolumbijos piliečiams turėtų būti taikomas bevizis režimas, o vizų režimo liberalizavimo rizika galėtų būti valdoma, be kita ko, glaudžiau bendradarbiaujant grąžinimo srityje ir tinkamai įgyvendinant sienų kontrolės priemones. Be to, bevizio režimo susitarime nustatytos būtinos apsaugos priemonės, leisiančios sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti, jeigu to prireiktų siekiant išvengti saugumo ar migracijos rizikos Sąjungai.
 2015 m. kovo mėn. Komisija Tarybai pateikė rekomendaciją suteikti jai įgaliojimus pradėti derybas dėl bevizio režimo susitarimų su Kolumbija ir Peru
 5
 . 2015 m. gegužės 19 d. Taryba pateikė Komisijai derybinius nurodymus. Derybos su Kolumbija surengtos 2015 m. gegužės 20 d. Briuselyje. Per posėdį peržiūrėtas visas teksto projektas, pateikta keletas pakeitimų ir susitarta dėl visų jo aspektų.
 2015 m. birželio 9 d. vyriausieji derybininkai parafavo susitarimą. Oficiali ceremonija surengta 2015 m. birželio 10 d. vykusiame ES ir Lotynų Amerikos ir Karibų valstybių bendrijos aukščiausiojo lygio susitikime. 2015 m. gegužės 27 d. susitarimo tekstas išplatintas valstybėms narėms, o 2015 m. birželio 15 d. Tarybos Vizų darbo grupės posėdyje pateikta daugiau informacijos.
 2.TEISINIS PAGRINDAS
 Sąjungos teisinis šio susitarimo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 77 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su jos 218 straipsniu.
 Pridedamas pasiūlymas yra susitarimo pasirašymo teisinė priemonė. Taryba sprendimą priims kvalifikuota balsų dauguma.
 Atsižvelgiant į tai, kad Kolumbija galės greitai užbaigti vidaus ratifikavimo procedūrą, siūlomame sprendime dėl pasirašymo pagal SESV 218 straipsnio 5 dalį numatomas laikinas susitarimo taikymas nuo kitos dienos po jo pasirašymo. Atsižvelgdama į tai, kad prieš sudarant susitarimą jam turi pritarti Europos Parlamentas, Komisija informuos Europos Parlamentą apie laikiną susitarimo taikymą.
 3.DERYBŲ REZULTATAI
 Komisijos nuomone, Tarybos derybiniuose nurodymuose nustatyti tikslai pasiekti ir bevizio režimo susitarimo projektas Sąjungai yra priimtinas.
 Jo galutinis turinys gali būti apibendrintas taip, kaip išdėstyta toliau.
 Tikslas
 Susitarimu nustatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Kolumbijos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
 Siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ES piliečiams, į susitarimą įtraukta nuostata, pagal kurią Kolumbija gali sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų Europos Sąjungos valstybių narių atžvilgiu, o Sąjunga gali sustabdyti susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų savo valstybių narių atžvilgiu.
 Apie ypatingą Jungtinės Karalystės ir Airijos padėtį kalbama preambulėje.
 Taikymo sritis
 Bevizis režimas taikomas visų kategorijų asmenims (paprastų, diplomatinių, tarnybinių ir (arba) pareiginių ir specialiųjų pasų turėtojams), keliaujantiems bet kokiais tikslais, išskyrus asmenis, vykstančius dirbti mokamo darbo. Pastarosios kategorijos asmenims, kurie yra kitos Susitariančiosios Šalies piliečiai, visos valstybės narės ir Kolumbija gali toliau taikyti reikalavimą turėti vizą pagal galiojančią Sąjungos arba nacionalinę teisę. Siekiant užtikrinti darnų įgyvendinimą, prie susitarimo pridedama bendra deklaracija dėl asmenų, kurie vyksta dirbti mokamo darbo, kategorijos aiškinimo.
 Buvimo trukmė
 Susitarimu nustatomas bevizis režimas Europos Sąjungos ir Kolumbijos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Bendra deklaracija dėl 90 dienų laikotarpio per bet kurį 180 dienų laikotarpį aiškinimo pridedama prie susitarimo.
 Susitarime atsižvelgiama į valstybių narių, kurios dar netaiko viso Šengeno acquis, padėtį. Šengeno erdvei be vidaus sienų nepriklausančių valstybių narių (Bulgarijos, Kipro, Kroatijos ir Rumunijos) atveju beviziu režimu Kolumbijos piliečiams suteikiama teisė būti jų teritorijoje 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, neskaičiuojant buvimo visoje Šengeno erdvėje trukmės.
 Teritorinis taikymas
 Susitarime yra nuostatų dėl jo teritorinio taikymo: Prancūzijos ir Nyderlandų atveju bevizis režimas Kolumbijos piliečiams taikomas tik šių valstybių narių europinėje teritorijoje.
 Deklaracijos
 Be minėtų bendrų deklaracijų, prie susitarimo pridedamos keturios kitos bendros deklaracijos:
 –dėl Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis;
 –dėl informacijos apie bevizio režimo susitarimo turinį ir padarinius, taip pat apie kitus susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, visapusiškos sklaidos;
 –dėl Kolumbijos Respublikos įvedamų biometrinių pasų, kurioje skelbiama, kad Kolumbija įsipareigoja vėliausiai iki 2015 m. rugpjūčio 31 d. išduoti biometrinius pasus ir kad jeigu biometriniai pasai neįvedami iki 2015 m. gruodžio 31 d., tai gali būti laikoma pakankamu pagrindu sustabdyti susitarimo galiojimą, ir
 –dėl bendradarbiavimo neteisėtos migracijos srityje. Šia deklaracija primenamas Sąjungos ir Andų bendrijos Politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimo 49 straipsnio 3 dalyje nustatytas įsipareigojimas dėl neteisėtų migrantų readmisijos. Susitariančiosios Šalys atidžiai stebi, kaip laikomasi šio įsipareigojimo, ir susitaria bet kurios Susitariančiosios Šalies prašymu sudaryti readmisijos susitarimą, ypač jeigu padidėja neteisėtos migracijos srautai ir kyla su neteisėtų migrantų readmisija susijusių problemų. Atsisakymas Susitariančiosios Šalies prašymu sudaryti readmisijos susitarimą laikomas pakankamu pagrindu sustabdyti susitarimo galiojimą.
 4.IŠVADA
 Atsižvelgdama į minėtus rezultatus, Komisija siūlo Tarybai:
 –priimti sprendimą pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu ir įgalioti Tarybos pirmininką paskirti asmenį (-is), tinkamai įgaliotą (-us) pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu;
 –pritarti, kad iki įsigaliojimo susitarimas būtų taikomas laikinai.
 2015/0198 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl Europos Sąjungos ir Kolumbijos Respublikos susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 509/2014
 6
 Kolumbija perkelta iš Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001
 7
 I priedo į II priedą;
 (2)šalia šios šalies pavadinimo pateikiama nuoroda į išnašą, kurioje nustatyta, kad vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Europos Sąjunga sudarytinas susitarimas dėl bevizio režimo;
 (3)vadovaudamasi Reglamento (ES) Nr. 509/2014 5 konstatuojamąja dalimi, Komisija įvertino Kolumbijos padėtį pagal tame reglamente nustatytus kriterijus. 2014 m. spalio 29 d. Komisija priėmė ataskaitą, kurioje priėjo prie išvados, kad pastaraisiais metais pastebimai pagerėjus Kolumbijos ekonominei, socialinei ir saugumo padėčiai, į valstybių narių teritoriją atvykstantiems Kolumbijos piliečiams turėtų būti taikomas bevizis režimas;
 (4)2015 m. gegužės 19 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl Europos Sąjungos ir Kolumbijos susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju; derybos dėl susitarimo surengtos 2015 m. gegužės 20 d.;
 (5)2015 m. birželio 9 d. parafuotas susitarimas turėtų būti pasirašytas, o pridedamos deklaracijos – patvirtintos. Susitarimas turėtų būti laikinai taikomas, kol bus baigtos jo oficialaus sudarymo procedūros;
 (6)pagal Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl į Europos Sąjungos sistemą integruotos Šengeno acquis, pridėtus prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, ir patvirtindama, kad susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ
 1 straipsnis
 Europos Sąjungos ir Kolumbijos Respublikos susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju (toliau – Susitarimas) pasirašymas patvirtinamas Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
 Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
 2 straipsnis
 Sąjungos vardu patvirtinamos prie šio sprendimo pridedamos deklaracijos.
 3 straipsnis
 Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti Susitarimą Sąjungos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
 4 straipsnis
 Šis susitarimas laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo, kol bus baigtos jo sudarymo procedūros.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.
 (2)
 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.
 (3)
 COM(2014) 665, 2014 10 29.
 (4)
 COM(2014) 663, 2014 10 29.
 (5)
 COM(2015) 119, 2015 3 11.
 (6)
 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 149, 2014 5 20, p. 67.
 (7)
 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, OL L 81, 2001 3 21, p. 1.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2015 09 14
 COM(2015) 435 final
 PRIEDAS
 prie
 Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl Europos Sąjungos ir Kolumbijos Respublikos susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 PRIEDAS
 prie
 Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl Europos Sąjungos ir Kolumbijos Respublikos susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
 SUSITARIMAS
 Europos Sąjungos ir Kolumbijos Respublikos susitarimas dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju
 EUROPOS SĄJUNGA (toliau – Sąjunga arba ES) ir
 KOLUMBIJOS RESPUBLIKA (toliau – Kolumbija),
 toliau kartu – Susitariančiosios Šalys,
 SIEKDAMOS toliau plėtoti draugiškus tarpusavio santykius ir sudaryti savo piliečiams palankesnes sąlygas keliauti užtikrinant bevizį atvykimą ir trumpalaikį buvimą,
 ATSIŽVELGDAMOS į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 509/2014, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus
 1
 , ir kuriuo, inter alia, į sąrašą, kuriame nurodomos trečiosios šalys, kurių piliečiams trumpalaikio buvimo valstybėse narėse atveju netaikomas reikalavimas turėti vizą, įtraukta 19 trečiųjų šalių, įskaitant Kolumbiją,
 ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Reglamento (ES) Nr. 509/2014 1 straipsnyje nurodoma, kad toms 19 šalių vizų reikalavimas netaikomas nuo tos dienos, kai įsigalioja su Sąjunga sudarytinas susitarimas dėl bevizio režimo,
 TROKŠDAMOS užtikrinti, kad būtų laikomasi vienodo požiūrio į visus ES piliečius principo,
 ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad asmenims, vykstantiems dirbti mokamo darbo trumpalaikio buvimo metu, šis susitarimas netaikomas, todėl tos kategorijos asmenims toliau taikomos atitinkamos Sąjungos teisės bei valstybių narių nacionalinės teisės ir Kolumbijos nacionalinės teisės nuostatos, susijusios su reikalavimo turėti vizą taikymu ar netaikymu bei galimybe įsidarbinti,
 ATSIŽVELGDAMOS į prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtus Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės ir Protokolą dėl į Europos Sąjungos sistemą integruotos Šengeno acquis, ir patvirtindamos, kad šio susitarimo nuostatos Jungtinei Karalystei ir Airijai netaikomos,
 SUSITARĖ:
 1 STRAIPSNIS
 Tikslas
 Šiuo susitarimu nustatomas bevizis režimas Sąjungos ir Kolumbijos piliečiams, vykstantiems į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
 2 STRAIPSNIS
 Sąvokų apibrėžtys
 Šiame susitarime:
 a)
 valstybė narė – bet kuri Sąjungos valstybė narė, išskyrus Jungtinę Karalystę ir Airiją;
 b)
 Sąjungos pilietis – a punkte apibrėžtos valstybės narės pilietis;
 c)
 Kolumbijos pilietis – bet kuris Kolumbijos pilietybę turintis asmuo;
 d)
 Šengeno erdvė – erdvė be vidaus sienų, kurią sudaro a punkte apibrėžtų valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijos;
 e)
 Šengeno acquis – visos priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti laisvą asmenų judėjimą erdvėje be vidaus sienų, taip pat tiesiogiai susijusios šalutinės išorės sienų kontrolės, prieglobsčio bei imigracijos priemonės ir nusikalstamumo prevencijos bei kovos su juo priemonės.
 3 STRAIPSNIS
 Taikymo sritis
 1.
 Sąjungos piliečiai, turintys valstybės narės išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius, tarnybinius, pareiginius arba specialiuosius pasus, gali neturėdami vizos atvykti į Kolumbijos teritoriją ir joje būti 4 straipsnio 1 dalyje apibrėžtą laikotarpį.
 Kolumbijos piliečiai, turintys Kolumbijos išduotus galiojančius paprastus, diplomatinius, tarnybinius, pareiginius arba specialiuosius pasus, gali neturėdami vizos atvykti į valstybių narių teritoriją ir joje būti 4 straipsnio 2 dalyje apibrėžtą laikotarpį.
 2.
 Šio straipsnio 1 dalis netaikoma asmenims, vykstantiems dirbti mokamo darbo.
 Šios kategorijos asmenims, kurie yra Kolumbijos piliečiai, kiekviena valstybė narė gali pati nuspręsti taikyti reikalavimą turėti vizą arba jo netaikyti pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001
 2
 4 straipsnio 3 dalį.
 Šios kategorijos asmenims – atskirai kiekvienos valstybės narės piliečiams – Kolumbija gali nuspręsti taikyti reikalavimą turėti vizą arba bevizį režimą pagal savo nacionalinę teisę.
 3.
 Šiuo susitarimu nustatytas bevizis režimas taikomas nedarant poveikio Susitariančiųjų Šalių teisės aktams, susijusiems su atvykimo ir trumpalaikio buvimo sąlygomis. Jeigu nesilaikoma vienos ar kelių iš šių sąlygų, valstybės narės ir Kolumbija pasilieka teisę neleisti asmeniui atvykti į savo teritoriją ir trumpai joje būti.
 4.
 Bevizis režimas taikomas nepriklausomai nuo to, kokia transporto priemone kertamos Susitariančiųjų Šalių sienos.
 5.
 Šiuo susitarimu nereglamentuojami klausimai sprendžiami vadovaujantis Sąjungos teise, valstybių narių nacionaline teise ir Kolumbijos nacionaline teise.
 4 STRAIPSNIS
 Buvimo trukmė
 1.
 Sąjungos piliečiai gali būti Kolumbijos teritorijoje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
 2.
 Kolumbijos piliečiai gali būti valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritorijoje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį. Tas laikotarpis apskaičiuojamas neatsižvelgiant į buvimą valstybėje narėje, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis.
 Kolumbijos piliečiai kiekvienos valstybės narės, kuri dar netaiko viso Šengeno acquis, teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį neatsižvelgiant į apskaičiuotą buvimo valstybių narių, kurios taiko visą Šengeno acquis, teritorijoje laikotarpį.
 3.
 Šis susitarimas nedaro poveikio Kolumbijos ir valstybių narių galimybei praėjus 90 dienų pratęsti buvimo laikotarpį pagal savo atitinkamus nacionalinės teisės aktus ir Sąjungos teisę.
 5 STRAIPSNIS
 Teritorinis taikymas
 1.
 Prancūzijos Respublikos atveju šis susitarimas taikomas tik europinėje Prancūzijos Respublikos teritorijoje.
 2.
 Nyderlandų Karalystės atveju šis susitarimas taikomas tik europinėje Nyderlandų Karalystės teritorijoje.
 6 STRAIPSNIS
 Jungtinis Susitarimo valdymo komitetas
 1.
 Susitariančiosios Šalys įsteigia Jungtinį ekspertų komitetą (toliau – Komitetas), sudarytą iš Sąjungos ir Kolumbijos atstovų. Sąjungai atstovauja Europos Komisija.
 2.
 Komiteto uždaviniai:
 a)
 stebėti, kaip įgyvendinamas šis susitarimas;
 b)
 siūlyti šio susitarimo pakeitimus arba papildymus;
 c)
 spręsti ginčus dėl šio susitarimo aiškinimo ar taikymo;
 d)
 atlikti visas kitas užduotis, dėl kurių susitaria Susitariančiosios Šalys.
 3.
 Prireikus Komiteto posėdis sušaukiamas vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu.
 4.
 Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.
 7 STRAIPSNIS
 Šio susitarimo ryšys su esamais dvišaliais valstybių narių ir Kolumbijos bevizio režimo susitarimais
 Šis susitarimas yra viršesnis už atskirus valstybių narių ir Kolumbijos sudarytus bet kokius dvišalius susitarimus ar sutartis, jeigu jie apima šio susitarimo taikymo sričiai priklausančius klausimus.
 8 STRAIPSNIS
 Baigiamosios nuostatos
 1.
 Šį susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal atitinkamas savo vidaus procedūras ir jis įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną praėjus vienam mėnesiui po to, kai išsiunčiamas vėlesnis iš dviejų pranešimų, kuriais Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai, kad pirmiau nurodytos vidaus procedūros yra baigtos.
 Kol Susitarimas neįsigaliojo, jis laikinai taikomas nuo kitos dienos po jo pasirašymo.
 2.
 Šis susitarimas yra neterminuotas, nebent būtų nutrauktas pagal 5 dalį.
 3.
 Šis susitarimas gali būti iš dalies keičiamas raštišku Susitariančiųjų Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja po to, kai Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui būtinų jų vidaus procedūrų užbaigimą.
 4.
 Bet kuri Susitariančioji Šalis visų pirma viešosios tvarkos, nacionalinio saugumo užtikrinimo arba visuomenės sveikatos apsaugos sumetimais, taip pat dėl neteisėtos imigracijos ar dėl kurios nors Susitariančiosios Šalies pakartotinai nustatyto reikalavimo turėti vizą, gali visiškai arba iš dalies sustabdyti šio susitarimo galiojimą. Apie sprendimą sustabdyti šio susitarimo galiojimą kitai Susitariančiajai Šaliai pranešama iki jo planuojamo įsigaliojimo likus ne mažiau kaip dviem mėnesiams. Jei priežasčių, dėl kurių sustabdytas šio susitarimo galiojimas, nebelieka, galiojimą sustabdžiusi Susitariančioji Šalis nedelsdama informuoja apie tai kitą Susitariančiąją Šalį ir panaikina tą sustabdymą.
 5.
 Bet kuri Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį susitarimą raštu pranešdama apie tai kitai Susitariančiajai Šaliai. Šis susitarimas netenka galios po 90 dienų nuo tokio pranešimo dienos.
 6.
 Kolumbija gali sustabdyti šio susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų valstybių narių atžvilgiu.
 7.
 Sąjunga gali sustabdyti šio susitarimo galiojimą arba jį nutraukti tik visų savo valstybių narių atžvilgiu.
 Priimta dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, kroatų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis. Visi tekstai autentiški.
 BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS, NORVEGIJOS, ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO
 Susitariančiosios Šalys atkreipia dėmesį į glaudžius Europos Sąjungos ir Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos ir Lichtenšteino santykius, visų pirma į 1999 m. gegužės 18 d. ir 2004 m. spalio 26 d. susitarimus dėl tų šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.
 Tokiomis aplinkybėmis pageidautina, kad Norvegijos, Islandijos, Šveicarijos bei Lichtenšteino valdžios institucijos ir Kolumbijos valdžios institucijos nedelsdamos sudarytų dvišalius susitarimus dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju, kurių sąlygos būtų panašios į nustatytąsias šiame susitarime.
 BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠIO SUSITARIMO 3 STRAIPSNIO 2 DALYJE NURODYTOS ASMENŲ, KURIE VYKSTA DIRBTI MOKAMO DARBO, KATEGORIJOS AIŠKINIMO
 Siekdamos užtikrinti vienodą aiškinimą, Susitariančiosios Šalys sutaria, kad šiame susitarime mokamą darbą dirbančių asmenų kategorijai priklauso asmenys, kurie kaip darbuotojai ar paslaugų teikėjai atvyksta į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją vykdyti mokamos arba atlyginamos veiklos.
 Šiai kategorijai neturėtų priklausyti:
 –
 verslininkai, t. y. verslo reikalais atvykstantys asmenys (neįdarbinti kitoje Susitariančiojoje Šalyje),
 –
 sportininkai arba menininkai, atliekantys ad hoc veiklą,
 –
 žurnalistai, kuriuos siunčia jų gyvenamosios šalies žiniasklaidos organizacijos, ir
 –
 bendrovių stažuotojai.
 Jungtinis komitetas, vykdydamas šio susitarimo 6 straipsniu jam suteiktas pareigas, stebi, kaip įgyvendinama ši deklaracija, ir, atsižvelgdamas į Susitariančiųjų Šalių patirtį, prireikus gali pasiūlyti ją iš dalies pakeisti.
 BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠIO SUSITARIMO 4 STRAIPSNYJE NUSTATYTO 90 DIENŲ LAIKOTARPIO PER BET KURĮ 180 DIENŲ LAIKOTARPĮ AIŠKINIMO
 Susitariančiosios Šalys sutaria, kad ne ilgesnis kaip 90 dienų laikotarpis per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kaip nustatyta šio susitarimo 4 straipsnyje, reiškia nepertraukiamą buvimo laikotarpį arba kelis buvimo laikotarpius iš eilės, kurių bendra trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
 Sąvoka „per bet kurį“ reiškia, kad taikomas „slenkantis“ 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį reikalavimas, atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per pastarąsias 180 dienų. Be kita ko, tai reiškia, kad naujas buvimo iki 90 dienų laikotarpis leidžiamas, jei šalyje nebūta nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį.
 BENDRA DEKLARACIJA DĖL PILIEČIŲ INFORMAVIMO APIE BEVIZIO REŽIMO SUSITARIMĄ
 Pripažindamos skaidrumo svarbą Europos Sąjungos ir Kolumbijos piliečiams, Susitariančiosios Šalys sutaria užtikrinti visapusišką informacijos apie bevizio režimo susitarimo turinį ir padarinius bei susijusius klausimus, kaip antai apie atvykimo sąlygas, sklaidą.
 Bendra deklaracija dėl Kolumbijos Respublikos biometrinių pasų įvedimo
 Kaip Susitariančioji Šalis, Kolumbijos Respublika paskelbia, kad ji sudarė biometrinių pasų gamybos sutartį, ir įsipareigoja piliečiams išduoti biometrinius pasus vėliausiai iki 2015 m. rugpjūčio 31 d. Šie pasai visiškai atitinka Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) reikalavimus, nustatytus ICAO dokumente Nr. 9303.
 Susitariančiosios Šalys susitaria, kad jeigu biometriniai pasai neįvedami iki 2015 m. gruodžio 31 d., tai laikoma pakankamu pagrindu šio susitarimo galiojimui sustabdyti pagal 8 straipsnio 4 dalyje nustatytą procedūrą.
 BENDRA DEKLARACIJA DĖL BENDRADARBIAVIMO NETEISĖTOS MIGRACIJOS SRITYJE
 Susitariančiosios Šalys primena Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Andų bendrijos bei jos valstybių narių Politinio dialogo ir bendradarbiavimo susitarimo (pasirašyto 2003 m.) 49 straipsnio 3 dalyje nustatytą įsipareigojimą dėl neteisėtų migrantų readmisijos.
 Susitariančiosios Šalys atidžiai stebi, kaip laikomasi šio įsipareigojimo. Jos susitaria bet kurios Susitariančiosios Šalies prašymu ir, ypač jeigu įsigaliojus susitarimui dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju padidėja neteisėtos migracijos srautai ir kyla su neteisėtų migrantų readmisija susijusių problemų, sudaryti susitarimą dėl abiejų Susitariančiųjų Šalių konkrečių su readmisija susijusių įsipareigojimų.
 Susitariančiosios Šalys sutaria, kad toks readmisijos susitarimas būtų svarbus šiuo susitarimu prisiimtų tarpusavio įsipareigojimų elementas ir kad tokio readmisijos susitarimo, kurį sudaryti prašo kita Susitariančioji Šalis, nesudarymas yra pakankamas pagrindas šio susitarimo galiojimui sustabdyti pagal 8 straipsnio 4 dalyje nustatytą procedūrą.
 _________________
 (1)
 OL L 149, 2014 5 20, p. 67.
 (2)
 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 539/2001, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus (OL L 81, 2001 3 21, p. 1).