text:
KARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Matkailun koulutus - PDF
 KARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Matkailun koulutus
 Download "KARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Matkailun koulutus"
 1 KARELIA-AMMATTIKORKEAKOULU Matkailun koulutus Harri Nevalainen SUUNNITELMA TATUOINTIMESSUJEN JÄRJESTÄMISESTÄ RISTEILIJÄALUKSELLA Opinnäytetyö Joulukuu 2014
 2 OPINNÄYTETYÖ Joulukuu 2014 Matkailun koulutusohjelma Sirkkalantie 12 A JOENSUU Tekijä Harri Nevalainen Nimeke Suunnitelma tatuointimessujen järjestämisestä risteilijäaluksella Toimeksiantaja Kiteen tatuointistudio J store Tiivistelmä Tässä toiminnallisessa opinnäytetyössä tehtävänä oli luoda mahdollisimman kattava suunnitelma tatuointimessujen järjestämisestä risteilyaluksella. Opinnäytetyön toimeksiantajana toimii Kiteen Tatuointistudio J store. Idea opinnäytetyöhön lähti mielenkiinnosta yhdistää tatuoinnit, messut ja risteilytapahtuma. Opinnäytetyön tietoperusta käsittelee tatuointien historiaa sekä yleistietoa messutapahtuman järjestämisestä. Kokonaisuudessaan suunnitelma koostuu tatuointiristeilyn mahdollistavista käytännönjärjestelyistä ja lupa-asioista sekä tapahtumalle potentiaalisista yhteistyökumppaneista, markkinointikanavista ja tukipalveluista. Suunnitelmalla on tarkoitus erottua muista alan messutapahtumista. Lopputulokseksi syntyi myös tatuointimessujen järjestäjälle tehty muistilista sekä suuntaa-antavia laskelmia tapahtuman suurimmista kulueristä. Tietoperustan muodostaa tatuointialaan ja messutapahtumien järjestämiseen liittyvä tietokirjallisuus sekä asiantuntijahaastattelut. Opinnäytetyön lopputuloksen tarkoitus on toimia ohjeistona messujen ja erityisesti tatuointimessujen järjestäjälle, mikäli tapahtuma toteutetaan käytännössä. Työ havainnollistaa lukijalle tapahtumaprosessin vaiheet ja laajuuden. Työn tavoitteena pyritään erottumaan muista tatuointimessuista laajentamalla asiakkaan mahdollisuutta kokea monipuolinen elämys. Tatuointimessujen laadukkaat yhteistyökumppanit sekä oikeat tukipalvelut mahdollistavat asiakkaalle positiivisen laatukokemuksen, joka on ensiaskel onnistuneeseen tapahtumaan. Kieli suomi Asiasanat tatuointi, messut, risteilyt Sivuja 43 Liitteet 5 Liitesivumäärä 13
 3 THESIS December 2014 Degree Programme in Tourism Sirkkalantie 12 A FI JOENSUU FINLAND Author Harri Nevalainen Title Planning a Tattoo Fair on a Cruise Ship Commissioned by Kitee s Tattoo Studio J store Abstract The purpose of this thesis was to create as comprehensive plan as possible for organizing tattoo fairs on a cruise ship. The thesis was commissioned by a tattoo studio Kiteen Tatuointistudio J'store. The idea originated from an interest to combine tattoos, fairs and a cruise ship event. The knowledge base discusses the history of the tattoos, and generic information about organizing fairs. As a whole, the plan consists of information on practical organisation and licences as well as on potential partners, marketing channels and support services which all enable a tattoo cruise. The meaning of the plan is to stand out from the other fair events in the field. This study resulted in a checklist especially made for a tattoo fair organizer, and some approximate calculations of the biggest costs of the event. The knowledge base is comprised of expert interviews and literature on tattoo studio business and fair events. The purpose of the thesis is to act as a practical guideline for a fair organizer and especially for a tattoo fair organizer. The thesis demonstrates the steps and the scope of the process of the events. The objective of the thesis is to stand out of the other tattoo fairs by expanding the opportunity to have a versatile experience for the client. The exclusive partners of the tattoo fairs and the proper support services will create a positive quality experience for the client which will be the first step towards a successful event. Language Finnish Keywords tattoo, fair, cruises Pages 43 Appendices 5 Pages of Appendices 13
 4 Sisältö Tiivistelmä Abstract 1 Johdanto Lähtökohdat Toimeksiantaja, opinnäytetyön idea ja tarkoitus Muut tatuointimessut Suomessa Toiminnallinen opinnäytetyö ja tiedonhankintamenetelmät Messutapahtuma Messutapahtuma Tapahtumaorganisaatio, ideointi ja tavoitteet Tapahtuman luonne ja ympäristö Messutapahtuman ajankohta ja kesto Luvat, rahoitus ja vakuutukset Palveluiden tuottajat Esiintyjät, lava ja somisteet Ravitsemis-, tuotemyynti- ja kuljetuspalvelut Tapahtuman tekniikka ja sähkö Käymälät ja jätehuolto Järjestyksen valvonta ja opasteet Tatuoinnit Tatuoinnit ja minäkuva Tatuointien historia Muinaiset tatuoinnit Tatuointihistoriaa maailmalta Merimiestatuoinnit Tatuointien tulo Suomeen Tatuointivälineet Tatuointiristeily Laivayhtiön valinta, ajankohta ja haastattelut Potentiaaliset yhteistyökumppanit, tukipalvelut ja mainontakanavat Vakuutukset ja tyypillisen asiakkaan henkilökuva Pohdinta Lähteet Liitteet Liite 1 Haastattelukysymykset Liite 2 Haastattelun litterointi 1 Liite 3 Haastattelun litterointi 2 Liite 4 Kustannuslaskelmia Liite 5 Muistilista tatuointimessujen järjestäjälle
 5 5 1 Johdanto Tatuoinnit ovat kertoneet tarinaa ihmiskunnan luonteesta todistetusti jo yli 5000 vuoden ajan. Jokainen harkittu tatuointi on osa ihmisen elämää ja identiteetin muodostamista, olipa perimmäinen syy esimerkiksi muoti, uskonto, yhteen kuuluvuus, elämänkatsomus tai läheisen muistaminen. Amerikkalainen alan tutkija ja tatuoija-artisti Don Ed Hardy on Juntunen (2004) mukaan todennut: Tatuoinneilla on ennen kaikkea selkeä yhteys ihmisen minuuteen. Tatuoinneilla todistetaan, millainen ihminen on sisimmiltään ja että hän todella hallitsee itseään, ruumistaan ja sieluaan. (Juntunen 2004, 12.) Messutapahtuma on yleisötapahtuma, jossa asiakkaan ja näytteilleasettajan kohtaaminen tapahtuu. Messutapahtumalle ominaista on runsas kontaktien määrä kulutettuun aikaan nähden, niin asiakkaan kuin näytteilleasettajankin näkökulmasta (Vallo & Häyrinen 2008, 79). Vanha sanonta hyvin suunniteltu on puoliksi tehty pätee myös messutapahtuman järjestämisprosessissa. Käyn opinnäytetyössäni läpi yleistietoa messutapahtuman järjestämisestä, jonka tarkoituksena on antaa lukijalle suuntaviivoja prosessin laajuudesta sekä huomioitavista asioista. Tässä opinnäytetyössä messutapahtuman teemana on tatuointiristeily, josta tein kattavan suunnitelman. Suunnitelman sisältö koostuu asioista, kuten oikeanlaisen risteilyaluksen valitseminen, risteilyaluksen käyttöön liittyvät käytännönjärjestelyt, sopivat markkinointikanavat, oheispalvelut sekä yhteistyökumppanit. Työni teoriaosuus sisältää tietopohjaa tatuoinneista ja niiden historiasta, messutapahtuman valmistelusta sekä opinnäytetyössäni käytettävistä tiedonhankintamenetelmistä. Tatuointimessujen tapahtumapaikaksi valittiin risteilyalus, koska sillä pyritään erottumaan muista alan messuista. Risteilytapahtuman laivayhtiönä toimii Tallink Silja Oy. Opinnäytetyön toimeksiantajana toimii Kiteellä sijaitseva tatuointistudio J store, jonka kanssa suunnittelin opinnäytetyön aiheen. Tatuointiristeilyn idea muodostui yhteisestä mielenkiinnosta, joka littyy tatuointialaan ja alan messutapahtuman järjestämiseen. Idea opinnäytetyöstä syntyi vuonna 2012 asioidessani Kiteen tatuointistudiolla. Keskustelimme kotimaisista tatuointimessuista ja laitoimme merkille, että sellaista ei tiedettävästi ole järjestetty Suomessa risteilyaluksella, esimerkiksi välillä
 6 6 Helsinki-Tallinna. Mielestämme tapahtuman tekisi erikoiseksi matkailun yhdistäminen tatuointimessuihin sekä laivalla oleva erilainen ilmapiiri. Selatessani asiaa internetistä lähin niin sanottu tatuointiristeily on järjestetty Ruotsissa nimellä Tattoobåten (TattooBåten 2014). Hankin tietoa alan ammattilaisia haastattelemalla. Haastateltavat henkilöt ovat tatuointisekä laivatapahtumien parissa työskennelleitä ammattilaisia. Hyödynsin haastattelussa saadun informaation, soveltamalla sitä työssäni tietokirjallisuuden ja omien näkemyksieni kanssa. Opinnäytetyöprosessini tuloksena rakentui suunnitelma tapahtuman järjestämisestä, jonka on tarkoitus helpottaa tapahtuman järjestämistä. Suunnitelman lisäksi lopputulokseksi syntyi tatuointimessujen järjestäjälle tehty muistilista sekä suuntaa-antavia laskelmia tapahtuman suurimmista kulueristä. 2 Lähtökohdat 2.1 Toimeksiantaja, opinnäytetyön idea ja tarkoitus Toimeksiantajanani toimii Kiteen keskustassa sijaitseva tatuointistudio J store. Liikkeen yrittäjänä ja perustajana toimii Janne Toropainen, joka työskentelee yrityksessä ainoana työntekijänä. Janne aloitti tatuointien harrastamisen vuonna 1997, ja alkuaikoina harjoittelukohteina toimivat lähinnä oma ja ystävien iho. Vuonna 2001 harrastustoiminta muuttui ammattimaiseksi, kun hän perusti oman liiketilan Lappeenrantaan. Liikkeen sijainti muuttui yrittäjän kotipaikkakunnalle Kiteelle vuonna 2004 ja liike on toiminut siellä nykypäivään saakka. (Kiteen tatuointistudio 2014.) Kuva 1. Kiteen tatuointistudion logo (Kuva: Kiteen Tatuointistudio).
 7 7 Tatuoimisen lisäksi liikkeen toimintaan kuuluuvat vaatemyynti ja lävistykset. Jannen periaatteisiin kuuluuvat tinkimättömyys laadukkaista työvälineistä ja niiden huollosta sekä kotimaisien tavarantoimittajien suosiminen. Tatuointi- ja lävistysneulat ovat aina steriilejä, työympäristö on siisti ja jokainen työ tehdään täysin asiakkaan toiveiden mukaisesti. (Kiteen tatuointistudio 2014.) Tatuointimessut ovat kasvattaneet huimasti suosiotaan Suomessa viime vuosina. Vanhojen stereotypioiden mukaan tatuointeja kantavat vain rikolliset, prostituoidut ja merimiehet, mikä on tehnyt tatuointikulttuurista niin sanotusti pakanallista (Mercury 2000, 10). Kyseiset stereotypiat ovat alkaneet kumoutumaan ja tatuoinneista on alkanut kasvamaan pysyvä ja näkyvä taiteenmuoto. Näistä taideteoksista on tullut muoti-ilmiö ja suosiota sekä tietoisuutta ovat nostaneet suomalaisten tatuointiartistien kansainvälinen suosio ja televisiossa pyörivät tatuointeihin liittyvät tosi-tv-sarjat. Tatuointivärit ovat kehittyneet viime vuosina huomattavasti ja tämä mahdollistaa, että tatuoinnit pysyvät oikein tehtynä tarkkoina ja selkeinä loppuelämän. 2.2 Muut tatuointimessut Suomessa Tatuointimessut keräävät alan ammattilaiset ja tatuoinneista kiinnostuneen kohderyhmän yhteen ja tuovat informaatiota alan trendeistä. (Helsinki Ink 2014a.) Esittelen kappaleessa merkittävimpiä tatuointimessuja Suomessa, joista on tullut vuotuisia tapahtumia. Helsinki Ink on kiistattomasti Suomen suosituin tatuointimessu. Messu järjestettiin maaliskuussa 2014 jo kahdennenkymmenennen kerran. Vuonna 2014 paikalla oli 100 tatuoija-ammattilaista 22 eri maasta. Messu on tunnettu kansainvälisyydestään, positiivisesta ilmapiiristä ja se on hyvin esillä sosiaalisessa mediassa sekä tatuointeihin liittyvillä foorumeilla. Messut pitävät sisällään tatuointien lisäksi oheisohjelmaa, kuten roller derbyä, myyjäisiä sekä musiikkiesityksiä. (Helsinki Ink 2014b.) Lapland Tattoo Fest on Pohjois-Suomen suurin tatuointitapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1997 Torniossa. Messujen miljöönä toimii Kaupungin Hotelli ja artistitarjonta koostuu kotimaisista sekä ulkomaalaisista
 8 8 tatuoijista. Messujen tarjontaan on kuulunut myös musiikkiesityksiä ja messujen yhteydessä on järjestetty moottoripyöränäyttely. Tapahtuma järjestetään helmikuussa. (Lapland Tattoo Weekend 2014). North Karelia Tattoo Fest järjestetään vuosittain Nurmeksessa. Tapahtuman ajankohta sijoittuu tammikuulle ja tapahtuman järjestäjä on Road Wolf MC. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009 ja se on kasvanut tasaisesti. Tapahtuman artistitarjonta on ollut vuosien saatossa pääosin kotimaista, mutta kansainvälistä väriä ovat tuoneet muutamat tatuoija-artistit muun muassa Ruotsista ja Virosta. (North Karelia Tattoo Fest 2014.) 2.3 Toiminnallinen opinnäytetyö ja tiedonhankintamenetelmät Toiminnallinen opinnäytetyö koostuu neljästä eri elementistä, jotka ovat toiminnallisuus, teoreettisuus, tutkimuksellisuus ja raportointi (Vilkka 2010). Osoitan opinnäytetyössäni ammatillista osaamistani ammatillisen teon ja tutkimuksen muodossa, joista teen kattavan raportoinnin. Raportoinnilla näytän ammatilliset viestintätaitoni oman alan käsitteitä ja malleja hyväksikäyttäen. Opinnäytetyössäni otteeni on laadullinen ja tiedonkeruumenetelmänä on ollut haastattelu. Olen soveltanut laadulliselle tutkimukselle ominaista menetelmää, jossa haastateltavalle esitetään ennaltamääriteltyjä haastattelukysymyksiä (liite 1) (Tilastokeskus 2014). Kyseessä puolistrukturoitu haastattelu (Virsta 2014). Nämä haastatteluista saadut tiedot ovat toimineet tietopohjana oman oppini ja lähdemateriaaleista saadun tiedon lisäksi. Haastattelun vastaukset ovat tulleet sanallisena, minkä jälkeen tein haastattelun litteroinnin. Haastattelu nauhoitettiin tallennuslaitteella. Haastattelun vahvuutena yleisesti ottaen on välitön kontakti haastateltavaan, jolloin vastauksille voidaan tarvittaessa pyytää perusteluja, lisäkysymyksiä tai jopa muuttaa haastattelurunkoa, mikäli haastattelija näkee sen tarpeelliseksi. (Hirsjärvi & Hurme 2010, ) Tavoitteenani oli käydä mahdollisimman kattavasti läpi tatuointimessujen järjestämiseen liittyviä tekijöitä, kuten potentiaalisia yhteistyökumppaneita ja
 9 9 markkinointikanavia sekä messujen tukipalveluita. Työhöni kuului sopivan laivayhtiön valitseminen, jota on mahdollista soveltaa suunnitelmassa. Työn lopputuloksen tulisi antaa myös suuntaviivoja tapahtuman kustannuksista ilman yhteistyösopimuksia tai henkilöstön kuluja (näitä on mahdoton laskea, koska tapahtumaa ei toteuteta fyysisesti). Kaikkeen edellä mainittuun liittyen esitän oman pohdintani siitä, onko tapahtuma mielestäni toteutettavissa. Sovellan työssäni Grönroosin peruspalvelupakettia, jonka mukaan tapahtuma jakautuu kolmeen eri palveluryhmään. Palveluryhmät ovat ydinpalvelu, avustavat palvelut ja tukipalvelut (havainnollistettu kuvassa 2). Ydinpalveluna toimii tapahtuma eli tatuointimessut. Avustavat palvelut ovat tekijöitä, jotka mahdollistavat ydinpalvelun toimivuuden. Avustavina palveluina toimivat tässä tapauksessa esimerkiksi tapahtuman infrasrtuktuuri, eli risteilyalus ja siihen liittyvät toiminnan mahdollistavat järjestelyt. Tapahtuman tukipalvelut eivät aina ole välttämättömiä, mutta ne tuovat sille lisäarvoa. Tatuointimessujen tukipalveluina toimivat esimerkiksi myyntikojut ja musiikkiesitykset. (Grönroos 2009, ) Kuva 2. Grönroosin mukainen peruspalvelupaketti
 10 10 Valitsin Grönroosin peruspalvelupakettimallin, koska se on mielestäni selkeästi sovellettavissa työhöni. On itsestään selvää, että ydinpalvelut ja avustavat palvelut ovat tärkeitä, mutta kun kyseessä on tatuointimessut, niin tukipalveluilla on myös suuri merkitys tapahtuman kokonaisuudessa. 3 Messutapahtuma 3.1 Messutapahtuma Messut ovat yleisötapahtuma, jossa näytteilleasettajien ja teemasta kiinnostuneen kohderyhmän kanssakäyminen tapahtuu. Messujen teemasta kiinnostuneet asiakasryhmät tulevat hakemaan informaatiota alan tulevaisuusnäkymistä, uusia ideoita, tietoa sekä kontakteja. Messuvieraiden on tehokasta tutustua alan tarjontaan yhdessä paikassa, ja se tuo näytteilleasettajille runsaasti asiakaskontakteja kulutettuun aikaan nähden. Messut ovat toimineet tuotteiden, palveluiden sekä yhteisöjen näytteilletuojana jo vuosikymmenien ajan. Messut ovat näkyvä tapahtuma ja näytteilleasettajien tapa tuoda ideaansa julki havainnollistamalla tuote eläväksi maistamisen, haistamisen, koskettamisen tai kokeilun avulla. Messujen vahvuudet ovat inhimillinen ja suora kontakti kuluttajaan sekä vuorovaikutteisuus. Jatkuva kehitys sekä ihmisten kasvava ajanpuute lisäävät messutapahtumien etuja, koska tapahtuma tarjoaa kaiken yhdessä paketissa. Messut ovat yrityksen valinta, kun halutaan kasvattaa myyntiä, syventää asiakassuhteita, kasvattaa brandia, tukea myyntiä, luoda mediasuhteita tai tehdä markkinatutkimusta uudesta tuoteryhmästä tai kampanjasta. Suomessa messuilla solmitaan vuosittain noin 1,5 miljoonaa messukontaktia. (Suomen Messut 2005, 3 8; Jansson 2007, 5, 13; Vallo & Häyrinen 2008, 79.)
 11 11 Kuva 3. Tatuointimessutapahtuma Nurmeksessa (Kuva: North Karelia Tattoo Fest). Messut voidaan jakaa ammatti- ja yleisömessuihin. Ammattimessut on ammattikunnalle suunnattu tapahtuma, jossa esitellään alan omia tuotteita. Yleisömessut ovat avoinna suurelle yleisölle ja useimmiten huomattavasti isompi tapahtuma kävijämäärältään kuin ammattimessut. Yleinen toimintamalli on pitää messut suljettuna tilaisuutena ensimmäiset päivät, jolloin tapahtuma on pelkästään ammattilaisille ja sen jälkeen vasta suurelle yleisölle. (Vallo & Häyrinen 2008, 79.) Tatuointimessuilla kyseessä on yleisömessut, koska tapahtumaan haetaan suurinta mahdollista laivalle mahtuvaa yleisömäärää. 3.2 Tapahtumaorganisaatio, ideointi ja tavoitteet Tapahtumaorganisaatio päättää tapahtuman toteutumisesta ja toteuttamisen käytännön asioista. Projektipäällikkö on henkilö, jonka vastuu tapahtumassa on suurin ja hänen johtamis- ja toimintataitonsa määrittää suurelta osin, kuinka tapahtuma onnistuu. Tapahtumaorganisaatio voi myös jakaa kaikki vastuualueet tasapuolisesti, jolloin projektipäällikköä ei nimitetä, vaan kyseessä on tapahtumasta vastaava henkilöstö. Tärkein asia on kuitenkin, että vastuualueet on jaettu ja jokaisella osa-alueella löytyy vastaava. Kun vastuualueet jaetaan, tulee valita vastaaville myös varahenkilöt poissaolojen varalta. Projektipäällikön tai tapahtumasta vastaava henkilöstön
 12 12 tehtäväalueisiin kuuluvat seuraavat: vastuualueiden jako, ihmisten johtaminen, henkilökunnan ja vapaaehtoisten rekrytoiminen, perehdyttäminen sekä motivointi, budjetointi, aikataulutus, sopimukset, yhteistyökumppanit, kirjanpito, markkinointi, tapahtumaohjelman suunnittelu sekä sisäinen ja ulkoinen viestintä. (Iiskola-Kesonen 2004, 30 41; Allen, Harris, McDonnell, O Toole 2011, ) Messutapahtuman valmistelua aloitettaessa tulee tapahtumaorganisaation kesken tuoda esille runsaasti ideoita ja ajatuksia tapahtumaan liittyen. Useammasta ideasta on helppo poimia parhaimmat ja toimivimmat, sekä yhdistää niistä tapahtuman toiminnalle tärkeät elementit. Yleisiä ja oman kokemukseni mukaan tehokkaita ideointimenetelmiä ovat esimerkiksi mindmapping ja aivoriihi. Ideointimenetelmiä hyväksikäyttäen tulisi tapahtuman tuottajaryhmän vastata kysymyksiin: Mitä tuotetaan (tapahtuman luonne)? Miksi (mitä lähdetään tavoittelemaan)? Ajankohta? Missä? Miten (toimintapa)? Kenelle suunnattu? Tapahtuman mielikuva (imago)? Onko tavoitteena tehdä jatkuva tapahtuma? (Juurakko, Kauhanen & Kauhanen 2002, 35, 36; Iiskola-Kesonen 2004, 9.) Ennen tapahtuman suunnittelua on loogista asettaa ensisijaiset tavoitteet niin tapahtuman järjestäjälle kuin työryhmällekin. Ensisijaisten tavoitteiden sisäistäminen edesauttaa tapahtuman jatkosuunnittelua ja sen fyysistä toteutusta. Käytännön toimet on helpompi toteuttaa, kun tapahtumalla on selkeät tavoitteet. (Juurakko ym. 2002, 45.) Useimmiten tapahtuma pyrkii taloudelliseen menestykseen ja tämä on yksi tapahtuman ensisijaisista tavoitteista. Taloudelliset tavoitteet jaetaan karkeasti kahteen osaan, välittömiin ja välillisiin tavoitteisiin. Välittömillä tavoitteilla on pyrkimys saada taloudellinen hyöty tapahtumasta esimerkiksi lipputuloilla, tuotteilla tai messutapahtumatapauksessa messutiloja vuokraamalla eli välittömästi kertakorvauksen omaisesti. Välillisissä tavoitteissa ei pyritä saamaan taloudellista hyötyä välittömästi, vaan luomaan pohjaa suurempaan kokonaisuuteen esimerkiksi edistämällä asiakastyytyväisyyttä, tuote-esittelyillä tai verkostoitumalla. Kyseenomaista toimintamuotoa käyttää pääosin yritykset ja sen tuottama tulos voi näkyä kuukausien tai jopa vuosien jälkeen. (Juurakko ym. 2002, )
 13 13 Sisällöllisien tavoitteiden perustana toimii yleensä tapahtuman positiivisen imagon rakentaminen tai sen kohentaminen. Hyvä imago, tapahtuman sujuvuus sekä hyvä ohjelmiston taso ovat avain myös toivottuun taloudelliseen menestykseen, mikäli tapahtuman järjestäjä on voittoa tavoitteleva organisaatio. Sisällöllisiin tavoitteisiin voi kuulua myös sellaisten ihmisryhmien kokoaminen (esimerkiksi harrastusseurat, puolueet, hyväntekeväisyys), joissa jaetaan informaatiota ja luodaan yhteisöllisyyttä. (Juurakko ym. 2002, ) 3.3 Tapahtuman luonne ja ympäristö Yksi varhaisimmista vaiheista messutapahtuman suunnittelussa on tapahtuman teeman valitseminen. Teemana voi olla esimerkiksi ravintola-alan ihmisille suunnattu kutsutilaisuus tai matkamessujen tapainen suuri yleisötapahtuma. (Juurakko ym. 2002, 36.) Tässä tapauksessa kyseessä on tatuointialaan liittyvä suuri yleisötapahtuma. Tapahtumaa ei luoda itselle vaan potentiaaliselle asiakaskunnalle. Messutapahtuman asiakaskuntaa määritellessä on tärkeää harkita, minkä ikäisille ja minkä tyyppisille ihmisille tapahtuma on suunnattu ja onko tapahtuma mahdollisesti alueellinen, valtakunnallinen tai kansainvälinen. (Tapahtumajärjestäjän opas 2008.) Asiakaskunta ja sen tavoittelu määrittelevät tapahtuman luonteen ja sen aikana tapahtuman oheistoiminnan. Oheistoiminta voi tarkoittaa esimerkiksi musiikkiesitystä messutapahtuman yhteydessä. Tässä tapauksessa näkisin, että tatuointimessujen asiakaskunta koostuu lähes kokonaan kotimaisista asiakkaista, eli tapahtuma on valtakunnallinen. Kansainvälisien asiakkaiden osallistuminen tatuointimessuille olisi positiivista, mutta kansainväliseen markkinointiin panostaminen ei ole mielestäni järkevää, koska tapahtuma tehdään ensimmäistä kertaa. Markkinointi tulisi siis panostaa kotimaisiin asiakkaisiin. Tapahtumapaikan sijainti on tärkeä asia messutapahtumaa järjestettäessä. Paikan tulee olla helposti tavoitettavissa ja sisältää tiettyjä palveluja tapahtuman luonteesta riippuen (esimerkiksi majoitus-, ravitsemis- ja logistiikkapalvelut). Sijainti ja tilat vaikuttavat tapahtuman järjestämisessä käytettäviin kustannuksiin ja niillä luodaan tapahtumalle toivottu imago. Imagoon vaikuttaa erityisesti tapahtuman paikkakunta ja tilat,
 14 14 esimerkiksi vanha tehdas Utsjoella luo tapahtumasta täysin erilaisen mielikuvan kuin messukeskus Helsingissä. Kansainvälistä tapahtumaa järjestettäessä tulee muistaa, että lainsäädännölliset asiat voivat muuttua kotimaan rajojen ulkopuolella. (Vallo & Häyrinen 2008, ) Tilojen sopivuus on oleellinen asia tapahtumapaikkaa valittaessa. Tilat tulee tarkistaa hyvissä ajoin ennen messutapahtuman järjestämistä (mikäli mahdollista) ja ottaa huomioon monet tärkeät asiat, kuten liikkumismahdollisuus liikuntarajoitteisille, kulkuyhteydet, valojen, äänen ja kuvan toteutus, riittävät saniteettitilat sekä ulkopuoliset häiriötekijät (esimerkiksi melu- ja hajuhaitat). Hinta, ennustettu kävijämäärä, tilojen imago sekä tapahtumapaikan ulkonäkö vaikuttavat olennaisesti paikan valintaan. Tapahtumanjärjestäjän tulee harkita, saako atmosfäärin muokattua oikeanlaiseksi tapahtuman luonteeseen nähden esimerkiksi somistamalla. Vanhat ja tutut tilat tuovat turvallisuuden tuntua, mutta voivat olla jo liian monta kertaa nähty ympäristö. Uudet tilat taas tuovat uutuuden viehätystä, mutta ovat riskialttiimpi vaihtoehto kokemattomuuden takia. Ulkotapahtumia järjestettäessä on otettava huomioon vesisateen ja myrskyn uhka. Meteorologien antamia sääennusteita tulee seurata tarkkaan. (Vallo & Häyrinen 2008, ; Catherwood & Van Kirk, 1992.) 3.4 Messutapahtuman ajankohta ja kesto Messutapahtuman luonne vaikuttaa usein ajankohdan valintaan. On loogista pyrkiä järjestämään esimerkiksi risteilijällä tapahtuvat messut mahdollisimman vähämyrskyiseen aikaan, talviurheiluun liittyvät messut talvella, kun taas vastaavasti puutarhamessut kesällä tai keväällä. Huomioon tulee ottaa myös lomakaudet ja samaan aikaan järjestettävät tapahtumat, esimerkiksi vastaavan tyyppiset asiakkaista kilpailevat messutapahtumat tai jääkiekon maailmanmestaruuskisat. (Vallo & Häyrinen 2008, ) Kävijäkunnasta riippuen tulee harkita tapahtuman kestoa. Onko sopivaa järjestää tapahtuma viikonloppuna vai kenties keskellä viikkoa? Tapahtuman onnistumiselle vaadittava aika, kävijämäärä sekä budjetti tulee ottaa huomioon messujen kestossa. (Juurakko ym. 2002, 36 37; Vallo & Häyrinen 2008, ) Oman havainnointini
 15 15 mukaan itseäni kiinnostavat (matkamessut, mp-messut) ja muutkin isoimmat ja näkyvimmät messut järjestetään viikonloppuisin. Luulisin, että syy tähän on maksimaalisen kävijämäärän tavoitteleminen. 3.5 Luvat, rahoitus ja vakuutukset Yleisötapahtumaa järjestettäessä viranomaisilmoitus on tehtävä kirjallisesti vähintään viisi päivää ennen tilaisuuden alkamista. Poikkeuksena toimivat tapahtumat, joiden pienet asiakasmäärät ja luonne mahdollistavat toimivan liikennejärjestelmän, ympäristöturvallisuuden sekä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden. Tapahtumalla tulee poikkeuksetta olla maanomistajan lupa, mikäli tapahtumaa ei järjestetä tapahtumanjärjestäjän omistamalla alueella. (Vallo & Häyrinen 2008, 141; Poliisi. 2014a.) Jokainen tapahtuma on yksilöllinen, joten lupa-asiat ovat tapauskohtaisia. Lupia hakiessa on tärkeää tehdä hyvä ja tarkka suunnitelma tapahtumasta, mikä jouduttaa käsittelyprosessia ja tuo ilmi, että järjestäjäorganisaatio on täsmällinen ja hyvin organisoitu. Suunnitelmassa tuodaan esille kaikki oleellinen tieto tapahtumasta (esimerkiksi järjestäjä, tapahtuman luonne, arvioitu yleisömäärä, paikka, ajankohta) sekä kartta, joka havainnollistaa tapahtumapaikalla tapahtuvan toiminnan (esimerkiksi myyntipisteet, anniskelualueet, tupakointipaikat, esiintymislava sekä yleisön kulkureitit). (Juurakko ym. 2002, ) Jos tilaisuudessa tarjoillaan, myydään tai valmistetaan elintarvikkeita, on lähimpään ympäristökeskuksen yksikköön tehtävä ilmoitus vähintään 15 päivää ennen tapahtuman alkua. Anniskelussa käytetään pääosin ravintoloitsijoiden jo olemassa olevaa anniskelulupaa, jota laajennetaan tarvittaessa tilaisuutta varten. Tällöin vastuu lupaasioista siirtyy ravintoloitsijalle, mutta mikäli tapahtuman järjestäjä haluaa toimia anniskelijana, tulee mietojen alkoholijuomien anniskelulupaa hakea aluehallintovirastosta. (Juurakko ym. 2002, 87 88; Iiskola-Kesonen 2004, ) Mikäli tilaisuuden melutaso nousee kovaksi esimerkiksi musiikkiesityksien takia, on ympäristönsuojeluviranomaisille ja poliisille tehtävä ilmoitus. Nykyään melu on tarkasti
 16 16 valvottua ja se tulee huomioida tapahtumapaikkaa valitessa. Jos musiikkiesityksen esiintyjä tai palvelun tarjoaja on ulkomaalainen, tulee työlupa- ja verotusasiat ottaa tarkasti huomioon. Näihin asioihin tapahtumanjärjestäjä saa vihjeitä ulkomaalaisvirastosta, työministeriöstä sekä paikallisesta verovirastosta. (Juurakko ym. 2002, ) Jos tapahtuman tarjonta koostuu kuultavista tai nähtävistä esityksistä tai teoksista, on otettava huomioon tekijänoikeuslaki. Artisti on oikeutettu tekijänoikeuksiin ja yleensä näitä etuuksia valvoo jokin edunvalvontaorganisaatio. Suomessa näitä organisaatioita on neljä: Gramex, Kopiosto, Kuvasto ja Teosto. Pääosin nämä järjestöt valvovat myös ulkomaisia teoksia, koska edunvalvontaorganisaatiot ovat kansainvälisesti yhteydessä toisiinsa. (Juurakko ym. 2002, 89 91; Iiskola-Kesonen 2004, ) Gramex (2014) vastaa musiikin esittämisestä yleisötilaisuuksissa, eli se on esittävien taiteilijoiden ja äänitteiden tuottajien tekjäinoikeusjärjestö. Kopiosto (2013) vastaa valokopioiden, Kuvasto (2014) kuvien ja taideteosten sekä Teosto (2012) säveltäjien, sanoittajien, sovittajien sekä kustantajien tekijänoikeuksista. Lupa-asioissa tulee olla kaukaa viisas ja hoitaa lupa-asiat mahdollisimman aikaisessa vaiheessa tapahtuman järjestämisprosessia. Tuolloin tulee olla yhteydessä jokaiseen tapahtuman järjestämiseen liittyvään viranomaistahoon esimerkiksi poliisi-, ympäristö-, terveys-, rakennus-, sekä pelastusviranomaisiin, koska jokainen tapahtuma on yksilöllinen ja prosessi voi olla pitkäkestoinen. Näiltä tahoilta tapahtumanjärjestäjä saa ohjeet tarvittaviin lupa-asioihin ja arviot käsittelyprosessien kestoista. Risteilytapahtumassa laivayhtiö tiedottaa tarvittavista lupa-asioista, mikäli kyseessä on erityislupia vaativa tapahtuma esimerkiksi erityishenkilön takia. Muuten laivayhtiö vastaa itse lupa-asioista (Mälkki 2014). Hyvä ennakkomyynti on aina positiivista ja se auttaa tapahtuman järjestelyissä. Yleisön tuomat lipputulot ovat yleensä suurin osa tuloista, joten lipun hinta ja yleisön määrä on arvioitava oikein. Verkostoituminen ja kokemuksien vertaaminen on avain menestykseen, joten yhteistyötahojen läsnäolo ei ole pelkästään taloudellinen hyöty. Täysin omakustanteiset tai ulkopuolisien yrityksien kustantamat messutapahtumat ovat hyvin harvinaisia varsinkin, kun puhutaan suuremman luokan tapahtumista. Kunnan taloudellista tukea on mahdollisuus saada, mikäli kunta on varannut rahaa tämän
 17 17 tyyppisiin tapahtumiin vuosittaisessa budjetissaan. Suuremman luokan tapahtumiin tukea haetaan yleensä valtion opetusministeriöltä. Opetusministeriöltä on myös mahdollista hakea tappion takausta, mikäli tapahtuma tekee tappiota tiettyyn summaan asti. EU:n tukea on myös mahdollista hakea, mikäli siihen löytyy perusteluja. (Juurakko ym ; Työ- ja elinkeinoministeriö 2011.) Sponsoroinnin tarkoitus tapahtuman järjestäjän näkökulmasta on saada ylläpitotukea sekä luoda oikea imagollinen ulosanti sponsorin imagoa hyväksikäyttäen. Tapahtuman sanaton viesti voi muuttua negatiiviseksi, mikäli sponsori ei vastaa tapahtuman luonnetta. Sama voi päteä myös sponsoriin, mikäli se antaa tukensa imagolleen vastaiseen tapahtumaan. Sponsoreita voi olla yksi tai useampia ja näkyvyydeltään eri arvoisia. Sponsori saa vastineeksi esimerkiksi mainosarvoa omalla näkyvällä logollaan, mainontanäkyvyyttä paikan päällä näkyvillä tuotteilla, kampanjan lanseerausedun, tai toimimalla jopa yhteistyökumppanina, jota ilman tapahtuman järjestäminen on mahdotonta. Sponsoroinnista on syytä tehdä kirjallinen sopimus, jossa käy ilmi molempien osapuolien mahdolliset toiveet ja tavoitteet. (Juurakko ym. 2002, ) Jokaisen tapahtuman järjestäjän velvollisuus on hoitaa tapahtumalle vakuutukset. Vakuutukset tuovat tapahtumalle ja henkilökunnalle turvaa onnettomuuden sattuessa. Lakisääteinen tapaturmavakuutus on pakollinen kaikille työntekijöille, mikäli työtä tehdään yli 12 kalenterityöpäivää vuodessa. Tapaturmavakuutuksella on myös suotavaa turvata tapahtuman talkoohenkilökunta, mutta se ei ole pakollista. Muita vapaaehtoisia vakuutuksia tapahtumalle ovat muun muassa vastuuvakuutus ja näyttelyvakuutus. Vastuuvakuutus kattaa tapahtuman osallistujille ja toimihenkilöille tapahtuvat esineelliset vahingot sekä korvaukset liittyen tapahtuman peruuntumiseen esimerkiksi kaluston hajoamisen takia. Näyttelyvakuutus voidaan räätälöidä esimerkiksi näyttelytavaroiden kuljetuksille ja itse näyttelylle, jolloin se kattaa tuolloin tapahtuvat vahingot. (Tapahtumantuottamisen opas 2009.)
 18 Palveluiden tuottajat Esiintyjät, lava ja somisteet Mikäli messujen järjestäjällä ei ole resursseja tai halua tuottaa oheispalveluja, palvelut tuotetaan ulkoisien tahojen avulla. Kustannustehokkuuden ja parhaan laadun saamiseksi on syytä kilpailuttaa palveluiden toimittajat. Ulkoisten tahojen tarve riippuu luonnollisesti tapahtuman tarjonnasta ja tapahtumapaikasta. Tapahtuman järjestäjän vastuulle jää tarpeen mukaan valita tapahtuman luonteeseen sopivat ulkopuoliset yrittäjät, joiden tavoite on toimia attraktiona tai taloudellisena tukena tapahtuman omien avujen lisäksi. Tapahtuman järjestäjän tulee harkita, vaatiiko tapahtuman luonne ja ohjelmiston koostumus esiintyjiä. Esiintyjät toimivat usein myös kävijämäärän nostattajana, eli järjestäjän haastavaksi tehtäväksi jää suhteuttaa esiintyjän palkkio ja sen vetovoima. Esiintyjinä messutoiminnassa toimivat mm. juontajat, julkkikset, tanssiesitykset, bändit ja luennoitsijat. (Juurakko ym. 2002, 76.) Esiintyjien kanssa organisaation tulee laatia sopimus, jossa käy ilmi Juurakko ym. (2002) mukaan seuraavat asiat: esiintyjän tai esiintyjäryhmän nimi esiintymispalkkio ja siihen liittyvät mahdolliset muut kulut, kuten matkat, majoitukset, ruoat ynnä muut sellaiset esiintymispäivämäärä ja esiintymispaikka maksuehdot ja maksutapa. Myös muita lisätietoja on suotavaa käydä ilmi laadituissa sopimuksissa esimerkiksi: tarkat aikataulut esiintyjäryhmän henkilömäärä esitykseen tarvittava tekniikka (esim. äänentoisto ja valaistus) pukeutumis- ja valmistautumistilat kuka maksaa ja kuka on vastuussa mahdollisesta tekniikasta.
 19 19 Messutapahtumat vaativat usein lavarakennelmia sekä teeman mukaista somistamista, jotta tapahtumasta saadaan visuaalisesti onnistunut. Messutilojen oikeanlainen somistus tekee tapahtumasta vakuuttavamman ja teemanmukaisen. Onnistuneet lavavalinnat ovat askel onnistuneeseen esitykseen, lava tulee valita oikein ja esiintymisten vaatimusten mukaan. Messutapahtuman rakennelmallisia elementtejä ovat myös mm. kalusteet, matot, korokkeet ja tiloille sopivat valaistukset. (Juurakko ym. 2002, 80.) Ravitsemis-, tuotemyynti- ja kuljetuspalvelut Järjestäjähenkilöstön tulee harkita, kuka on sopivin vaihtoehto toteuttamaan tapahtuman ruokailu- ja kahvilapalvelut. Onko mahdollisesti jo olemassa olevat palvelut (esim. messukeskuksessa) hyödynnettävissä ja onko se kustannustehokkain vaihtoehto? Kun tapahtumassa ruokaillaan, on catering-yrittäjä suotavaa valita jo etukäteen, jolloin jää aikaa suunnitella oikeanlainen teemaan sopiva kattaus. Tuotemyynnin linjaus pyritään pitämään yleensä linjassa tapahtuman luonteen, imagon ja kohderyhmän kanssa, mutta silti monipuolisena. (Juurakko ym. 2002, ) Tapahtumapaikalle on usein järkevää järjestää yleisökuljetuksia, mikäli tapahtumapaikka ei ole hyvien kulkuyhteyksien saavutettavissa. Myös tavaran- sekä henkilöiden kuljetus ovat logistisia asioita, jotka kuuluvat usein messutapahtumiin. Logistiikkakustannuksiin vaikuttaa merkittävästi se, joutuuko tapahtuman järjestäjä vuokraamaan kuljetuspalveluita, onko mahdollista käyttää sponsorisuhteita, vai löytyykö kalusto jopa omasta takaa. (Juurakko ym. 2002, ) Tapahtuman tekniikka ja sähkö Kun toteutetaan messujen äänentoistoa, on suunnittelussa erityisesti huomioitava alue, jonne äänen tulee kuulua. Oikeanlainen laitteisto toteutetaan esityksien mukaan ja äänen säätämisestä tulee olla vastuussa ammattitaitoinen ääniteknikko. On yleistä, että esiintyjä hoitaa äänitekniset asiat oman henkilökunnan voimin. Asiaan kuuluva valaistus on myös erittäin tärkeässä osassa, varsinkin jos kyseessä on videoitavia esityksiä. Mikäli tilan oma valaistus ei riitä, kustannukset nousevat lisävalaistuksen
 20 20 hankkimisen myötä. Mikäli messujen yhteydessä järjestetään kongressitoimintaa, tulee huomioida asiaan kuuluva elektroniikka, esimerkiksi tietokoneet sekä heijastukseen käytettävä elektroniikka. (Juurakko ym. 2002, ) Pienissä tilaisuuksissa sähköön liittyviä ongelmia harvoin tulee, mutta suuremmissa tapahtumissa on otettava huomioon tapahtumapaikan tarjoama sähkön määrä. Suuren sähkönkulutuksen vaatimissa tilaisuuksissa sähköntuottajan kanssa tehty sähkösuunnitelma auttaa sähkötöiden järjestämisessä. Sähkösuunnitelmaan merkitään kaikki alueet, jotka vaativat tilapäisiä sähköratkaisuja. Tilapäisratkaisuissa on otettava huomioon mahdollinen ilkivallan tai huonon sään uhka ja näistä tulee myös tehdä ilmoitus sähköntoimittajalle. (Juurakko ym. 2002, 84.) Kun tapahtuma järjestetään risteilyaluksella, ei sähköntuottamisen kanssa tule olemaan ongelmia. Laivan sähköjärjestelmä on jo telakkavaiheessa suunniteltu kestämään tapahtumista aiheutuvat kuormitukset. (Laivakonetekniikka 2014.) Käymälät ja jätehuolto Kun odotetaan yli 500 hengen yleisötapahtumaa, tulee varautua oikealla määrällä käymälöitä, joissa tai joiden läheisyydessä on myös käsienpesumahdollisuus. Wc:t tulee sijoittaa opastetusti eri puolille tapahtuma-aluetta, jolloin toteutuu käymälöiden asianmukainen saavutettavuus. Käymälöiden sijoittamisessa tulee myös huomioida hajuhaitat. Esimerkiksi 1000 hengen (ennakoitu määrä) tilaisuudessa naisille tulee järjestää kuusi, miehille viisi ja liikuntarajoitteisille yksi käymälä. Yleisömäärän lisääntyessä jokaista 250 henkeä kohden tulee lisätä naisille ja miehille yksi käymälä, kun taas liikuntarajoitteisille yksi käymälä lisätään jokaista tuhatta kävijää kohden. Miesten käymälöistä 50 % on korvattavissa altailla. Käymälät ja niiden puhtaanapito hoidetaan yleensä ulkopuolisen yrityksen kautta. (Juurakko ym. 2002, 79 80; Sosiaalija terveysalan lupa- ja valvontavirasto 2011.) Tapahtuman järjestäjän on organisoitava tarvittava jätehuolto. Jäteastioiden määrä ja niiden saavutettavuus tulee olla riittävä. Yleensä jätehuollon ja jäteastioiden kuljetuksen hoitaa ulkopuolinen tekijä, mutta mikäli tapahtumanjärjestäjä hoitaa sen itse, tulee
 21 21 organisoida jäteastioiden kuljetus sekä jätteiden toimitus jätteenkuljetuskeskukseen. Mikäli osallistujamäärä on pieni, voivat tapahtumapaikan läheiset jätepisteet olla riittävät. (Juurakko ym. 2002, 79 80; Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto 2011.) Järjestyksen valvonta ja opasteet Järjestyksen valvonnan suunnittelu tulee aloittaa kartoittamalla yleisömäärä, tilat, anniskelualueet ja mahdollisesti henkilöt, joiden turvallisuus tulee huomioida. Ennen tapahtuman alkua tulee laatia pelastussuunnitelma, johon kuuluu järjestyksenvalvontasuunnitelma, jossa käyvät ilmi vastuuhenkilöt, varahenkilöt sekä järjestyksenvalvojien tiedot ja tehtävät. tapahtuman yleistiedot riskianalyysi onnettomuuksien ennaltaehkäiseminen, kuten poistumistiet, alkusammutuskalusto, pelastuslaitokset toimintaedellytykset, rakenteet, somisteet, paloherkät materiaalit ja vaaralliset aineet (nestekaasu, polttoaine, pyrotekniikka) toimintaohjeet vaaratilanteiden sattuessa liikennesuunnitelma, jossa käyvät ilmi liikennejärjestelyt, lupa-asiat, sekä mahdollinen liikenneohjaus ja siitä vastaavat henkilöt tehtäväkuvauksineen. (Poliisi 2014a.) Pelastuslaitokseen tulee olla myös yhteydessä, mikäli: tapahtumaan liittyy erityishenkilöitä erityisen suuri yleisömäärä (useita satoja) tapahtuma järjestetään tilassa, joka ei alunperin ole tarkoitettu kyseiseen käyttötarkoitukseen. (Poliisi 2014b.) Opasteet selkeyttävät paikalle saapumista ja tapahtuman sisäistä liikkumista, joten opasteiden ammattitaitoinen laatiminen tuo selkeyden lisäksi myös turvallisuuteen liittyviä elementtejä. Vastaanottovirkailijan tulee olla perehdytetty työhön ja kykenevä
 22 22 opastamaan asiakkaita, mikäli tapahtumassa on käytössä vastaanotto. (Vallo & Häyrinen 2008, ) 4 Tatuoinnit 4.1 Tatuoinnit ja minäkuva Ajan saatossa tatuoidut ihmiset ovat luokiteltu tiettyihin ryhmiin ja ryhmään kuuluminen on edelleen ehkä se tunnetuin syy, jonka takia tatuoinneilla muokataan omaa kehoa. Jo kauan olemassa olleet perinteiset ryhmät, kuten merimiehet ja rikolliset, ovat määritelmällisesti olemassa, mutta näiden vanhojen ryhmien rinnalle on ilmestynyt lukemattomia uusia. Tatuointien tuoma muutos kantajansa ulkonäköön jää usein toisarvoiseksi ja päällisin syy tatuointien ottamiseen voi löytyä pintaa syvemmältä. Yhteenkuuluvuudesta todisteina löytyy ryhmiä, joille tatuoinnit ovat vala uskollisuudesta, osoitus menneestä ajasta tai ryhmään kuulumisen sallimisesta. (Ruotsalainen 2001, ) Näistä ryhmistä mainitsen esimerkiksi sotilaat, joiden yhteenkuuluvuus osoitetaan tatuointina oman joukko-osaston tunnuksella tai tunnuslauseella. Muoti-ilmiöiden ja mielipiteiden osalta ihmisen ajatusmaailma voi muuttua, mutta tatuointien kohdalla tatuoitava lähtee hakemaan pysyvää, elinikäistä merkkiä itsessään. Tietyt asiat koetaan, pysyvyyttä eletään ja tämä voi olla syy tatuointien suosion kasvamiseen. (Ruotsalainen 2001, 49.) Ihmisillä on ollut kautta aikojen tarve kaunistaa itseään ja tatuointikulttuurin tuoma avoimuus nykyaikana mahdollistaa tatuointien omistamisen jopa taiteena (Ruotsalainen 2001, 71). Tatuoinnin ottamiselle on aina syy tai tarina ja sen arvo määräytyy tunteen voimakkuuden mukaan. Tatuointi voi olla osoitus yhteenkuuluvuudesta, tapa vahvistaa omaa identiteettiä, muisto, tai menetelmä koristaa itseään, mutta ennen kaikkea se on henkilökohtainen tapa tuoda itseään ilmi. Oman näkemykseni mukaan suurin osa ennen 1990-lukua syntyneistä on kotona tai median avulla kasvatettu, että tatuointien kantaminen liittyy paheelliseen elämäntapaan. Vielä nykypäivänään ei ole tavatonta uskoa, että tatuointeja kantavat vain rikolliset ja
 23 23 merimiehet. Olen varma, että olen itse tätä niin sanottua väliinputoajaryhmää ja elän aikakautta, jolloin ihmiskunnan mielipiteet tatuointikulttuurista ovat muuttumassa ja se on mukautumassa yhteiskuntaan ilman paheellista mainetta. Esimerkkinä käytän ihmistä, jolla on palava halu hankkia tatuointi, mutta hän pelkää leimautuvansa vanhojen stereotypioiden mukaan. Hänen egonsa ja alitajuntansa käyvät kamppailua. Tatuoinnin hankittuaan hän on siitä erittäin ylpeä, mutta silti kuumana kesäpäivänä hän tuntee halua peittää tatuointinsa vaatteilla. Hänen tunteensa ovat sekoitus häpeää ja ylpeyttä, mutta hän on rikkonut omat kasvuympäristönsä tietynlaisen tabun (Mercury 2000, 10). Voisiko olla, että elämme muutoksen aikaa, jolloin esimerkin mukaiset tuntemukset ovat poistumassa? 4.2 Tatuointien historia Muinaiset tatuoinnit Vuonna 1991 saksalainen pariskunta teki ihmiskunnan historialle merkittävän löydön patikoidessaan Itävallan ja Italian välisellä vuoristo-osuudella. He löysivät maailman vanhimman nahkansa säilyttäneen ihmisen, joka oli kuollessaan ollut 45-vuotias ja elänyt noin 3300 vuotta ennen ajanlaskumme alkua. Tämä kyseisen Ötzin jäämieheksi nimetyn ihmisen vierestä oli löytynyt pronssikirves, jousi, nuolia sekä välineet tulen tekoon. Miehen nahkaa oli koristanut 57 tatuointia eri puolilla vartaloa, ja tämän perusteella voi todeta, että ensimmäiset tatuoinnit on voitu tehdä jo kauan ennen Ötzin jäämiehen elinaikaa. Tatuoidut kuviot sisälsivät viivoituksia sekä ristikuvioita, niiden merkitystä ei ole pystytty tulkitsemaan. Kyseessä ovat voineet olla ornamentit, koristaminen tai asema Ötzin heimossa. Tatuoinnit sijaitsivat vasemmassa polvitaipeessa, ranteissa, nilkoissa sekä munuaisten yläpuolella. Tutkijoiden huomio on keskittynyt tatuointien sijainteihin, jotka keskittyvät tärkeiden akupunktiopisteiden kohdalle. Yksi merkitys on siis voinut olla kivunlievitys. (Juntunen 2004, 22; Mercury 2000, 41.) Venäläinen antropologi Sargei Ivanovits Rudenko löysi vuonna 1948 pazyrikiläisiä hautoja, jotka sijaitsivat Kiinan ja Neuvostoliiton rajan tuntumassa. Löydöstä teki erikoisen ja merkittävän hautaryhmän sisältä löytynyt pazyrikiläisen päällikön
 24 24 muumioitunut ruumis. Osa päällikön ihosta oli säilynyt ja tutkijat havaitsivat eläinaiheisia sekä ympyräkuvioisia tatuointeja ympäri vartaloa. Siperialaisessa tatuointikulttuurissa käytetään edelleen kyseisiä ympyräkuvioisia tatuointeja selkäkipujen lievittämiseen. Eläinaiheisilla tatuoinneilla on erittäin pitkä menneisyys tatuointien historiassa. Siperiasta löydetty jäätynyt, niin ikään pazyrikiläisen naisen käsivarsia koristivat vastaavanlaiset eläinaiheiset tatuoinnit, joita löytyi myös edellä mainitun päällikön vartalosta. Eläintatuointeihin on liittynyt kautta aikojen erilaisia uskomuksia, esimerkiksi metsästysonnea, viisautta, rohkeutta ja eläimeen samaistumisen tunnetta. (Juntunen 2004, ) Tatuointeja on myös uskomusten sijaan käytetty vartalon koristeluun muinaisesta Egyptistä löytyneiden muumioiden perusteella jo kauan ennen ajanlaskumme alkua. Tatuointien on nähty lisäävän kantajiensa viettelykykyä ja tuovan hedelmällisyyttä. Noin 4000 vuotta vanhalta naismuumiolta on löytynyt vastaavanlaisia abstrakteja kuvioita. Löytö tehtiin Egyptin naapurista, Nuubiasta, josta uskotaan tatuointikulttuurin kantautuneen Egyptiin. (Juntunen 2004, ) Tatuointihistoriaa maailmalta Nykypäivänäkin tunnettu kelttiläinen tatuointikulttuuri alkoi nykyisen Sveitsin ja Itävallan alueelta, jonka suurin kukoistus ajoittui noin 100-luvulle ekr. Suurimmillaan kelttiläisyys levisi laajalle alueelle Eurooppaan muun muassa Espanjaan, Pohjois- Italiaan, Irlantiin, Skotlantiin, Puolaan, Tonavan suistoon sekä Turkin Galatiaan. Kelttitatuoinneille ominaista oli heimoon tunnistautuminen ja taistelupeloitteen luominen. (Juntunen 2004, 25.) Uskonnolliset tatuoinnit olivat yleisiä Euroopassa ennen keskiajan alkua. Tatuointi hankittiin usein todisteena ristiretkestä tai sillä todistettiin kristinuskoon kuuluvuutta alueilla, joilla kristinuskovaiset toimivat vähemmistönä. Kristinuskoon liittyvien tatuointien suosio kuitenkin romahti, kun keisari Konsantinus julisti tatuoinnit pannaan keskiajan alkupuolella, 300-luvulla. Pannan syyksi nähtiin ihmisen täydellinen ulkomuoto jumalan luomuksena ja sen muokkaaminen luokiteltiin pakanalliseksi toiminnaksi. (Juntunen 2004, )
 25 25 Keisari Konsantinuksen jalanjäljissä myös paavi Hadrian ensimmäinen kielsi tatuoinnit vuonna 787 jkr. samoista pakanallisista syistä. Tatuointikulttuuri oli syvässä pimennossa 1200-luvulle asti, jonka jälkeen niin sanottu ristiretki-tatuoiminen alkoi kasvattaa suosiotaan. Tarkoituksena oli jättää ihoonsa elinikäinen fyysinen todiste jumalan eteen tehdystä ristiretkestä. Uskonnolliset tatuoinnit kasvattivat suosiotaan hiljattain, kunnes suosio kasvoi erityisesti luvuilla. Tatuoinneille tyypillistä oli ikuinen matkamuisto uskonnollisista kaupungeista ja tatuointien aiheet olivat luonnollisesti kristinuskoon liittyviä. (Juntunen 2004, ) Vuosina kapteeni Bougainville laivueineen suoritti kaukaista ristiretkeä Polynesiassa, jolloin he havainnoivat tatuointien liittyvän vahvasti alueen alkuasukaskulttuuriin. Bougainvillen mukana ollut luonnontieteilijä ja taiteilija Joseph Banksin raportoidessa Eurooppaan kyseisestä alkuaperäiskulttuurista, hän piti tatuointeja täysin uutena asiana ja ei ollut tietoinen jo aiemmin Euroopassa esiintyneistä tatuoinneista. Tutkimusmatkailijoiden saavuttua takaisin Eurooppaan tietoisuus tatuoinneista kasvoi. Useat tutkimusmatkailijat toivat tutkimusretkiltään alkuperäisasukkaita Eurooppaan ihmisten nähtäväksi ja kummasteltavaksi. Kapteeni Bougainville toi myös matkaltaan tuliaisena englannin kielen sanan tattoo, joka tulee polynesialaisesta sanasta tatau (tarkoittaa kirjaimellisesti iskemistä). (Juntunen 2004, 27 29; Mercury 2000, 41.) Myöhemmin niin sanotut merimiestatuoinnit lisääntyivät erityisesti Englannissa (lisää kohdassa 4.2.3). Polynesian alueella tatuoinnit antoivat selkeän merkin, kuinka korkealla kyseinen tatuoitu henkilö oli oman heimonsa hierarkiassa. Alueen tatuointityyli tunnetaan vielä nykypäivänäkin ja näitä tatuointeja kutsutaan tribaalitatuoinneiksi. Maorit saapuivat aalloittain luvuilla nykyiselle Uuden-Seelannin alueelle. Maoreilla erityisesti moko-tatuoinneiksi kutsutut kasvotatuoinnit olivat esimerkki tribaalitatuoinneista ja ne olivat osa heimoon kuuluvan henkilön identiteettiä. (Ruotsalainen 2001, ) Naisten asema oli monimutkainen, joten naisilla moko-tatuoinnit olivat sallittuja vain huulien ja poskien alueella. Tatuoijat olivat aina miehiä, jotka olivat erittäin korkeassa asemassa heimon keskuudessa. Mokotatuoinnit olivat monimutkaisia ja pikkutarkkoja kuvioita, joita nakutettiin ihoon talttamaisella työkalulla. Maori-kansan tatuoinnit olivat kivuliaita ja näkyviä, joten niiden yksi tarkoitus oli olla peloite vihollisen kohdatessa.
 26 luvulla eurooppalaisten saavuttua maorit alkoivat tatuoimaan tappamiensa vihollisten kasvoja ja myymään niitä eurooppalaisille matkamuistoiksi. Myös muilla Polynesian alueella sijaitsevilla saarilla, kuten Samoalla, Havaijilla ja Tahitilla, tatuointityyli oli samanlainen ja sen tarkoitus oli ilmaista omaa statusta heimon keskuudessa. (Juntunen 2004, ) Tyynenmereen alueelta aasialaisella tatuointikulttuurilla on pitkät perinteet. Kuuluisin niistä on kenties japanilainen traditionaalinen tatuointityyli, joka on usein yhdistetty mafiatoimintaan ja erityisesti yakuzoihin. Japanin tatuointikulttuurissa mafiaan leimautuminen näkyy vielä tänäkin päivänä ja tatuointeja ei katsota niin avoimesti, kuin esimerkiksi Euroopassa. Tyyleistä tunnetuin kantaa nimeä irezumi, jolle ominaista on peittää erityisen suuria osia vartalosta. Tyylille ominaista ovat kirkkaat värit ja aiheet, joita ovat esimerkiksi tiikeri ja karppi. (Ruotsalainen 2001, ) Kaakkois-Aasiassa perinteisillä tatuoinneilla on ollut syvä uskonnollinen merkitys, sillä buddhalaisessa kulttuurissa paikallisten munkkien siunaus tatuoinnissa on vanhan uskomuksen mukaan antanut suojeluksen pahan varalta. Buddhalaisuuden lisäksi myös Nepalissa hindujumalien kuvat ovat perinteisesti uskottu suojelevan kantajaansa. (Juntunen 2004, 27.) 1800-luvulla tatuoinnit olivat suorastaan muodikkaita länsimaisen ylimystön keskuudessa. Muun muassa prinssit Yrjö ja Albert ottivat tatuoinnin tulevan tsaari Nikolai II:n kanssa Japanin vierailullaan. Muita tunnetuimpia tatuoituja olivat muun muassa Saksan keisari Wilhelm, Kreikan kuningas, Lenin sekä Stalin. Stalinin rintaa oli koristanut punainen tähti, Leniniä puolestaan tatuoitu pääkallo. Ylimystön huveista tatuoinnit alettiin kuitenkin yhdistämään rikollisiin ja sotilaisiin hyvin lyhyessä ajassa. Syyksi tähän on arveltu monarkkien laskenutta suosiota, minkä jälkeen rahvas alkoi kapinoida ylimystöä vastaan. Esimerkiksi brittisotilaat tatuoivat ihoonsa kirjaimet B.C (bad characters), jotka viestivät pahasta maineesta. Puolestaan esimerkiksi Ranskassa rikolliset pakkotatuoitiin heidän rikoksensa perusteella. Esimerkiksi kirjain V (voleur) tarkoitti varasta ja karkureille puolestaan tatuoitiin kirjain D (deserted). Muita tunnettuja tatuointeja rahvaan kesken olivat muun muassa musta ruusu, jonka uskottiin olevan paholaisen merkki, kyynel silmän alla tarkoittaen kantajaansa murhamieheksi sekä kaikkein perinteisin, punainen ruusu, joka oli yleinen prostituoiduille. Nykyään tatuointien merkitykset ovat moninaisempia ja punainen ruusu
 27 27 on silti yksi suosituimmista tatuoinneista, tosin ilman omistajansa leimaamista vanhaan tapaan. (Ruotsalainen 2001, ) Yksi nykyaikaisen tatuointikulttuurin suurimmista vaikuttajista on Kalifornialainen tatuoija ja taiteilija Ed Hardy. Hänen panoksensa on ollut merkittävä luodessa tatuoinneille uutta määrittelyä, jossa sitä pidetään yhtenä taiteenmuotona. Hardy aloitti tatuoimisen jo 1960-luvulla, jolloin tatuoinnit eivät olleet suuren yleisön suosiossa. Hän oli yksi ensimmäisistä länsimaalaisista tatuoijista, joka oppi muinaista Japanilaista tatuointityyliä ja tekniikkaa arvostetuilta Japanilaisilta mestareilta. Muinaisen tatuointityylin yhdistäminen nykytaiteeseen on luonut hänelle ominaisen tyylin ja tunnettuuden alalla. Ed Hardyn suosion jättimäinen kasvu kansainvälisesti alkoi luvun alussa, kun hän alkoi lisensoimaan omia tatuointikuviaan vaatteisiin, kenkiin sekä lukuisiin muihin asusteisiin ja tarvikkeisiin. Ensin Ed Hardyn asusteita puki päälleen julkkikset, ja pian brandi levisi maailmanlaajuiseksi muoti-ilmiöksi. Ed Hardyn nimi yhtenä kuuluisimmista tatuoija-artisteista yhdistetään usein sen sijaan ohimenneeseen muoti-ilmiöön nykyaikana, joka asettaa suuren yleisön tietoisuuden tatuointialaa kohtaan kyseenalaiseksi. (Biographile 2013) Merimiestatuoinnit Merimiesten tatuoinnit alkoivat yleistymään todella nopeasti 1700-luvun loppupuolella. On kirjoitettu, että jopa 90 prosenttia amerikkalaisista merimiehistä on ollut tatuoituja 1800-luvulla. Merimiestatuoinneille ominaista olivat perinteiset kuviot, esimerkiksi ankkurit, sydämet, eläimet, tähdet sekä laivojen nimet. Tatuoinneilla on ollut kantajaansa vahva side ja merkitys. Esimerkiksi kun merimies tatuoi vasempaan jalkaan sian ja oikeaan jalkaan kukon, hän piti itseään hukkumattomana. Uskottiin, että nämä uimataidottomat eläimet pyrkivät hommaamaan seilorin rantaan mahdollisimman nopeasti. Merimiestatuoinneille oli erittäin suuri kysyntä ja vilkkaimpiin satamakaupunkeihin alkoi nousta tatuointiliikkeitä. Tunnetusti ensimmäinen ammattitatuoija Martin Hildebrandt perusti liikkeensä New Yorkissa vuonna (Juntunen 2004, )
 Tapahtumajärjestäjän itsearviointi Tapahtumanjärjestäjällä on tapahtuman toiminnallinen ja taloudellinen vastuu. Käytäntönä on, että tapahtumalla on yksi järjestäjä, jolla voi kuitenkin olla useita sopimuskumppaneita.


type: wikipedia

text:
A Gacsályi család (másik nevén Gachály vagy Gachál) a Gutkeled nemzetségből származó család, Szatmár vármegye egyik ősi családja, amely nevét is a Szatmár vármegyei Gacsály helységről vette. A család évszázadokig meghatározó szerepet játszott a megye és környékének életében, számos tagja volt alispán.
 Gacsály helység neve német eredetű, az ’Isten szolgája’ jelentésű Gottschall szóból is származhat.
 Története
 A család első ismert őse Gutkeled nemzetségbeli Miklós, valamint annak fiai, György és Elleus voltak. Az utóbbi 1322-1323-ban biztosan Szatmár vármegye ispánja vagy alispánja (ekkoriban még nem lehet egyértelműen különbséget tenni a kettő között).
 Fia, Gacsályi László szintén a vármegye alispánja lett, ez egy 1362-es oklevélből ismert (Érdekesség, hogy 1347-ben Ugocsa és Máramaros megyét, majd valamikor 1363 előtt Kraszna vármegyét is Szatmárhoz csatolták, így elitje egy jóval nagyobb területet irányíthatott. Máramaros 1412-ig, Ugocsa és Kraszna a Zsigmond-kor végéig tartozott Szatmárhoz) 1378-1380 között több oklevél, illetve 1382-ből egy másik alapján Gacsályi Bertalan szintén az alispáni pozíciót töltötte be, ahogy az ő fia, Gacsályi Imre az 1400-as évek elején úgyszintén. Imre korábban, 1390-91-ben ispánja vagy alispánja volt a szomszédos Szabolcs vármegyének is.
 1427-ben Gacsályi Tamás a kusaly Jakchi Mihály és László ellenében perrel visszanyerte Gacsályt és Garbolcot. A Gachaly családnak Ugocsa vármegyében is birtokában voltak Magyarkomját, Salánk és Alsó-Karaszló helységek. 1483-ban Salánkot magvaszakadtán a Rosaly (Rozsályi) Kún család foglalta el a rokon Atyai Györgynek.
 1460-ban a család egy újabb tagja, Gacsályi Elek tölti be a megye alispáni posztját (két másik személlyel együtt).
 1505-ben Gacsályi György alispán Szatmár vármegye követe volt a rákosi országgyűlésre. Ő egyébként egészen 1513-ig töltötte be tisztségét.
 A család egyik oldalága az Esztergom vármegyei Gachal (más néven Eölvedy) família: Gachal János (más néven Eölvedy János) Esztergom vármegyei alispán és hozzátartozói 1618-ban II. Mátyástól nemességük megújítását és címert kaptak (MOL: Act. Cott. Comar. Doc. nob. Nr. 119.). Utódaik egy része 1692-ben a Heves vármegyei Poroszlóra költözött, ahol még ma is sok Gacsal él.
 Jegyzetek
 Források
 Szirmay: Szatmár vármegye
 Jászay: A magyar nemzet napjai a mohácsi vész után
 Nagy Iván: Magyaro. családai.
 Piti Ferenc - C. Tóth Norbert - Neumann Tibor: Szatmár vármegye hatóságának oklevelei (1284-1524)
 Magyar történelmi családok
 Gutkeled nemzetség


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 7.4.2016
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 93/5
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT
 nr 3/2015
 av den 25 februari 2015
 om ändring av bilaga I (Veterinära frågor och växtskyddsfrågor) till EES-avtalet [2016/491]
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artikel 98, och
 av följande skäl:
 (1)
 Kommissionens genomförandebeslut 2014/160/EU av den 20 mars 2014 om upphävande av de förteckningar över anläggningar i tredjeland från vilka medlemsstaterna tillåter import av vissa produkter av animaliskt ursprung som antagits på grundval av rådets beslut 95/408/EG (1) bör införlivas med EES-avtalet.
 (2)
 Detta beslut avser lagstiftning om veterinära frågor. Enligt de särskilda reglerna i sektorsanpassningarna i bilaga I till EES-avtalet ska lagstiftning om veterinära frågor inte tillämpas på Liechtenstein så länge det landet omfattas av tillämpningen av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter. Detta beslut bör därför inte gälla för Liechtenstein.
 (3)
 Bilaga I till EES-avtalet bör därför ändras i enlighet med detta.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Följande punkt ska införas i kapitel I del 8.1 efter punkt 18 (kommissionens beslut 95/408/EG) i bilaga I till EES-avtalet.
 ”19.
 32014 D 0160: Kommissionens genomförandebeslut 2014/160/EU av den 20 mars 2014 om upphävande av de förteckningar över anläggningar i tredjeland från vilka medlemsstaterna tillåter import av vissa produkter av animaliskt ursprung som antagits på grundval av rådets beslut 95/408/EG (EUT L 87, 22.3.2014, s. 104)”.
 Artikel 2
 Texterna till genomförandebeslut 2014/160/EU på isländska och norska, som ska offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, ska vara giltiga.
 Artikel 3
 Detta beslut träder i kraft den 26 februari 2015 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i EES-avtalet har gjorts (*).
 Artikel 4
 Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den 25 februari 2015.
 På gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Gianluca GRIPPA
 Ordförande
 (1) EUT L 87, 22.3.2014, s. 104.
 (*) Inga konstitutionella krav angivna.


type: other

text:
II SAB/Bk 5/08 - Postanowienie WSA w Białymstoku z 2008-02-22
 6150 Miejscowy plan zagospodarowania przestrzennego 6391 Skargi na uchwały rady gminy w przedmiocie ... (art. 100 i 101a ustawy o samorządzie gminnym), Prawo pomocy, Rada Miasta, Zwolniono od kosztów sądowych w części, II SAB/Bk 5/08 - Postanowienie WSA w Białymstoku z 2008-02-22, Centralna Baza Orzeczeń Naczelnego (NSA) i Wojewódzkich (WSA) Sądów Administracyjnych, Orzecznictwo NSA i WSA
 II OSK 1451/08 - Postanowienie NSA z 2008-10-15
 Dz.U. 2002 nr 153 poz 1270 art. 245 par. 3 i 4 w zw. z art. 246 par. 1 pkt 2
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku Wydział II w składzie następującym: referendarz sądowy Tomasz Oleksicki po rozpoznaniu w dniu 22 lutego 2008 r. na posiedzeniu niejawnym wniosku o przyznanie prawa pomocy w zakresie obejmującym częściowe zwolnienie od kosztów sądowych w kwocie powyżej 30 zł w sprawie ze skargi J. B. na bezczynność Rady Miejskiej w S. w przedmiocie miejscowego planu zagospodarowania przestrzennego p o s t a n a w i a - przyznać prawo pomocy w zakresie zwolnienia od kosztów sądowych w kwocie powyżej 30 zł (trzydziestu złotych).-
 J. B. wniósł o przyznanie prawa pomocy w zakresie obejmującym częściowe zwolnienie od kosztów sądowych w kwocie powyżej 30 zł (k. 15).
 Wnioskodawca stwierdził, że w okresie od [...] lutego 2006 r. do [...] marca
 2007 r. przebywał na [...] w [...] ZOZ w C. W tym czasie prowadzone przez skarżącego gospodarstwo uległo znacznemu zaniedbaniu – nie zostały skoszone łąki, pola nie były nawożone, dalsze straty przyniosła susza, zebrane plony wystarczyły zaledwie na paszę dla zwierząt i materiał siewny. Niestabilność życiowa (zagrożenie [...]) i brak własnego wkładu uniemożliwiły skarżącemu zaciągniecie preferencyjnego kredytu suszowego. Straty poniesione w wyniku [...] nie zostały nadrobione w 2007 r. Dopłaty z Unii Europejskiej
 (5400 zł) otrzymane za rok 2006 zostały przeznaczone pod rygorem ich utraty na doprowadzenie wody bieżącej oraz budowę szamba. Skarżący nie otrzymał jeszcze dopłat unijnych do prowadzonej produkcji rolnej za 2007 r. Płynność finansową zapewniają J. B. zasądzone zwroty kosztów postępowań z okresu przed [...] (aktualny dług Skarbu Państwa wobec wnioskodawcy wynosi
 2500 zł i 2100 euro). Wnioskodawca jest zadłużony na kwotę 4000 zł z tytułu ustanowienia adwokata w celu szybszego zwolnienia z [...]. Skarżący podkreślił, iż w 2007 r. samodzielnie pokrył koszty ustanowienia adwokata do sporządzenia skargi kasacyjnej w [...] sprawach oraz koszty sądowe w łącznej wysokości 1775 zł. Ze złożonego wniosku wynika, że J. B. posiada grunty rolne o powierzchni [...] ha, las o pow. [...] ha, dom o powierzchni [...] m2 oraz
 [...] maszyn rolniczych mających od 20 do 36 lat, obecnie jedynym dochodem uzyskiwanym z tytułu prowadzenia gospodarstwa rolnego jest dochód ze sprzedaży mleka w wysokości około 100 zł miesięcznie. Miesięczny dochód J. B. wynosi łącznie 470 zł, w tym renta - 370 zł (okres otrzymywania renty kończy się dnia [...] kwietnia 2008r.) oraz dochód uzyskiwany ze sprzedaży mleka - 100 zł. Wnioskodawca wykazał wydatki poniesione w styczniu bieżącego roku,
 a w szczególności opłaty za: wodę - 20,33 zł; energię elektryczną – 79,48 zł;
 OC ciągnika i przyczepy – 93 zł; ubezpieczenie wypadkowe – 26 zł oraz obowiązkowe ubezpieczenie rolne – 390 zł. J. B. wskazał na konieczność dokończenia budowy instalacji wodociągowej i kanalizacyjnej na posiadanej nieruchomości, a także przebudowy komina (koszt około 1400 zł). Razem ze skarżącym mieszka jego matka I. B., która prowadzi własne gospodarstwo domowe. W konkluzji wnioskodawca podkreślił, iż jest osobą niepełnosprawną, niezdolną do pracy zawodowej (k. 15-17).
 30 sierpnia 2002 r. - Prawo o postępowaniu przed sądami administracyjnymi
 (Dz. U. Nr 153, poz. 1270 ze zm.) przyznanie prawa pomocy osobie fizycznej
 w zakresie częściowym obejmującym zwolnienie od kosztów sądowych następuje, gdy osoba ta wykaże, że nie jest w stanie ponieść pełnych kosztów postępowania, bez uszczerbku utrzymania koniecznego dla siebie i rodziny.
 W rozpatrywanym przypadku J. B. dowiódł, iż nie jest w stanie ponieść pełnych kosztów postępowania sądowoadministracyjnego – kosztów sądowych w kwocie powyżej 30 zł bez uszczerbku utrzymania koniecznego.
 Ze złożonego oświadczenia wynika, że skarżący utrzymuje się z dochodu uzyskiwanego z prowadzonego gospodarstwa rolnego oraz otrzymywanej renty
 w łącznej wysokości 470 zł. Wyszczególnione wydatki miesięczne skarżącego
 w styczniu 2008 r. wyniosły łącznie 608,81 zł. Wnioskodawca posiada grunty rolne
 o pow. [...] ha, las o pow. [...] ha, dom o pow. [...] m2 i maszyny rolnicze – [...] sztuk.
 W okresie od [...] lutego 2006 r. do [...] marca 2007 r. J. B. przebywał na [...] w [...] ZOZ w C. [...] spowodowała, iż prowadzone gospodarstwo rolne uległo znacznemu zaniedbaniu, co doprowadziło do pogorszenia sytuacji materialnej wnioskodawcy. Dopłaty z Unii Europejskiej (5400 zł) otrzymane za rok 2006 zostały przeznaczone pod rygorem ich utraty na doprowadzenie wody bieżącej i budowę szamba. Do dnia [...] lutego 2008 r. (k. 17) skarżący nie otrzymał dopłat unijnych do prowadzonej produkcji rolnej za 2007 r. Dodatkowo wnioskodawca jest zadłużony na kwotę 4.000 zł, z tytułu kosztów ustanowienia adwokata w celu zwolnienia z [...]. J. B. jest osobą niepełnosprawną, niezdolną do pracy zawodowej.
 Biorąc pod uwagę przedstawione okoliczności, a przede wszystkim – niskie dochody, zły stan zdrowia, straty powstałe w związku z pobytem w zakładzie [...] oraz brak oszczędności (k. 16) należy stwierdzić, że J. B. spełnia warunki do przyznania prawa pomocy w zakresie zwolnienia od kosztów sądowych w kwocie powyżej 30 zł.
 W tym miejscu należy wskazać, iż orzeczone zwolnienie od kosztów sądowych w kwocie powyżej 30 zł czyni zadość żądaniu wnioskodawcy określonym w rozpatrywanym wniosku o przyznanie prawa pomocy.
 Dlatego też, mając na uwadze powyższe na podstawie art. 245 § 3 i 4
 w zw. z art. 246 § 1 pkt 2 ustawy z dnia 30 sierpnia 2002 r. – Prawo o postępowaniu przed sądami administracyjnymi orzeczono jak w sentencji.-


text:
Αιτήσεις για τη νέα κοινωφελή εργασία του ΟΑΕΔ – Futures and Options
 Ξεκίνησαν οι αιτήσεις στον ΟΑΕΔ για 3.494 θέσεις πλήρους απασχόλησης, στο πλαίσιο του Προγράμματος Κοινωφελούς Εργασίας (Β ́κύκλος) σε 17 Δήμους- θύλακες υψηλής ανεργίας. Αίτηση μπορούν να υποβάλλουν οι ενδιαφερόμενοι άνεργοι, ηλικίας 18 ετών και άνω, οι οποίοι είναι εγγεγραμμένοι στο μητρώο του οργανισμού.
 Στόχος της συγκεκριμένης δράσης είναι η άμεση αντιμετώπιση της ανεργίας πληθυσμιακών ομάδων που πλήττονται σε μεγαλύτερο βαθμό, καθώς και η αναβάθμιση των προσόντων των συμμετεχόντων, προκειμένου να γίνει πιο εύκολη η επανένταξή τους στην αγορά εργασίας, με πρόσθετη κατάρτιση και παροχή συμβουλευτικών υπηρεσιών.
 Τo Πρόγραμμα του ΟΑΕΔ «Κοινωφελούς Χαρακτήρα σε 17 Δήμους» συγχρηματοδοτείται από την Ελλάδα και το Ευρωπαϊκό Κοινωτικό Ταμείο της Ευρωπαϊκής Ένωσης μέσω του επιχειρησιακού προγράμματος «Ανάπτυξη Ανθρώπινου Δυναμικού, Εκπαίδευση και Διά Βίου Μάθηση».
 Μέλη οικογενειών στις οποίες δεν εργάζεται κανείς και στις οποίες και οι δυο σύζυγοι είναι άνεργοι εγγεγραμμένοι στον ΟΑΕΔ
 Εγγεγραμμένοι άνεργοι στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ για μεγάλο χρονικό διάστημα
 Άνεργοι πτυχιούχοι ΑΕΙ πανεπιστημιακού και τεχνολογικού τομέα για κάλυψη θέσεων εργασίας με βάση τα τυπικά προσόντα τους
 Εγγεγραμμένοι άνεργοι άνω των 29 ετών
 Εγγεγραμμένοι στα μητρώα ανέργων για άτομα με ειδικές ανάγκες (ΑμΕΑ) του ΟΑΕΔ
 Η υποβολή των αιτήσεων είναι αποκλειστικά ηλεκτρονική μέσω της επίσημης ιστοσελίδας του ΟΑΕΔ, στο πεδίο υποβολής ηλεκτρονικής αίτησης, από χρήστες πιστοποιημένους στις Ηλεκτρονικές Υπηρεσίες του οργανισμού, με την εισαγωγή των κωδικών πρόσβασης (Ονομασία Χρήστη και Συνθηματικό). Οι ενδιαφερόμενοι μπορούν να επιλέξουν μία (1) μόνο ειδικότητα τοποθέτησης από τις αναφερόμενες στη σχετική λίστα του Παραρτήματος Ι της Δημόσιας Πρόσκλησης, Νο 8/2017 και μέχρι τρεις (3) Επιβλέποντες Φορείς.
 Η υλοποίηση της δράσης κατάρτισης θα πραγματοποιηθεί με το αντίστοιχο σύστημα επιταγών (voucher) στο σύνολο των ωφελουμένων. Οι ωφελούμενοι θα εργάζονται στη θέση για την οποία έχουν επιλεχθεί και μία ημέρα της εβδομάδας θα συμμετέχουν σε προγράμματα κατάρτισης, τα οποία θα ξεκινήσουν μετά τον 2ο μήνα του προγράμματος. Στην περίπτωση που κάποιος ωφελούμενος δεν επιλέξει να παρακολουθήσει το παραπάνω πρόγραμμα κατάρτισης, θα εργάζεται και τις πέντε (5) ημέρες της εβδομάδας. Αναφορικά με τη παροχή συμβουλευτικών υπηρεσιών, θα προσφέρονται στις αρμόδιες Υπηρεσίες ΚΠΑ2 του ΟΑΕΔ δύο υποχρεωτικές συνεδρίες στους ωφελούμενους κατά την είσοδο και την έξοδό τους από το πρόγραμμα.
 αιτήσεις δράση κοινωφελής εργασία ΟΑΕΔ πρόγραμμα κατάρτισης 2017-07-17
 Tags αιτήσεις δράση κοινωφελής εργασία ΟΑΕΔ πρόγραμμα κατάρτισης
 Προηγούμενο Βραδιά tango στη Μονή Λαζαριστών
 Next Πρόγραμμα ΕΣΠΑ για τον ιαματικό τουρισμό


type: legislation

text:
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) .../...
 af 14.10.2020
 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375 for så vidt angår udtagning af prøver, referencemetoden til påvisning og importbetingelser i forbindelse med kontrol af trikiner
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 af 15. marts 2017 om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på at sikre anvendelsen af fødevare- og foderlovgivningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed og plantebeskyttelsesmidler, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001, (EF) nr. 396/2005, (EF) nr. 1069/2009, (EF) nr. 1107/2009, (EU) nr. 1151/2012, (EU) nr. 652/2014, (EU) 2016/429 og (EU) 2016/2031, Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 og (EF) nr. 1099/2009 samt Rådets direktiv 98/58/EF, 1999/74/EF, 2007/43/EF, 2008/119/EF og 2008/120/EF og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004, Rådets direktiv 89/608/EØF, 89/662/EØF, 90/425/EØF, 91/496/EØF, 96/23/EF, 96/93/EF og 97/78/EF og Rådets afgørelse 92/438/EØF (forordningen om offentlig kontrol)
 1
 , særlig artikel 18, stk. 8, litra a), og
 efter høring af Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)Forordning (EU) 2017/625 opstiller regler for gennemførelse af offentlig kontrol og de kompetente myndigheders opfølgning angående produktion af animalske produkter til konsum.
 (2)Trikiner er parasitter, som kan forekomme i modtagelige dyrearters kød, såsom svin, og som forårsager fødevarebåren sygdom hos mennesker, når de indtager det inficerede kød. Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375
 2
 er der fastsat særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød, inklusive laboratorieundersøgelser af kødprøver af alle slagtesvin.
 (3)Indtil resultatet af trikinundersøgelsen foreligger, kan slagtekroppe på visse betingelser opskæres i højst seks dele. Til produktion af visse produkter af tamsvin er det nødvendigt at skære det varme kød op i flere dele, før resultaterne af trikinundersøgelsen er tilgængelige. For sådanne specifikke produkter bør opskæring i flere stykker derfor tillades, forudsat at kødets sikkerhed er sikret.
 (4)Ved gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375 er der fastsat en undtagelse fra trikinundersøgelsen ved indførelse til Unionen, når svinene kommer fra trikinfrie bedrifter, som anvender kontrollerede opstaldningsforhold. Et tredjeland må kun anvende denne undtagelsesbestemmelse, hvis det har underrettet Kommissionen om anvendelsen af en sådan bestemmelse, og hvis det af Kommissionen er opført med henblik herpå.
 (5)I den forbindelse henviser artikel 13 i forordning (EU) 2015/1375 til tredjelande opført i Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010
 3
 og Kommissionens afgørelse 2007/777/EF
 4
 . Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/692
 5
 ophæver forordning (EU) nr. 206/2010 og afgørelse 2007/777/EF med virkning fra 21. april 2021. Derfor, og med henblik på forenkling, bør muligheden for at fastlægge lister over tredjelande, som anvender undtagelsesbestemmelser i forbindelse med trikiner, fastsættes direkte i gennemførelsesforordningen.
 (6)I henhold til artikel 126, stk. 2, litra c) i forordning (EU) 2017/625 og artikel 13 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/625
 6
 skal sendinger af visse dyr og varer ledsages af et officielt certifikat for at sikre, at dyrene og varerne opfylder de relevante krav, som er fastsat i reglerne i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) 2017/625. Artikel 14 i gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375, som kræver, at en folkesundhedserklæring vedrørende en trikinundersøgelse eller bedriftens trikinstatus indsættes i det officielle certifikat til handel med tamsvin inden for Unionen og til indførelse af tamsvin og deres kød til Unionen, er dermed overflødig og bør derfor udgå.
 (7)Ved kapitel I i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375 fastsættes en referencepåvisningsmetode til trikiner i prøver udtaget fra tamsvins slagtekroppe. I 2015 vedtog det internationale standardiseringsorgan den globale standard ISO 18743:2015, som præciserer en metode til påvisning af trikinlarver i kød fra enkeltdyrs slagtekroppe bestemt til konsum. Referencepåvisningsmetoden til trikiner, der er fastsat i gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375, opfylder kravene i ISO 18743:2015.
 (8)Referencemetoden i forordning (EU) 2015/1375 bør derfor erstattes af ISO 18743:2015, for at Unionens referencemetode stemmer overens med denne globale standard. Det vil gøre eksporten af svinekød fra Unionen nemmere, uden at der bliver yderligere krav eller byrder for europæiske laboratorier, som anvender referencemetoderne til offentlig kontrol.
 (9)Eftersom forordning (EU) nr. 206/2010 og afgørelse 2007/777/EF først ophæves den 20. april 2021, bør ændringen af listen over tredjelande og standardcertifikater først gælde fra denne dato.
 (10)Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 I gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375 foretages følgende ændringer:
 1)Artikel 2, stk. 3, andet afsnit, udgår.
 2)I artikel 3 tilføjes følgende som stk. 5:
 "5. Uanset artikel 2, stk. 3, og på betingelse af at den kompetente myndighed har godkendt det:
 a)kan slagtekroppe opskæres på en opskæringsvirksomhed, der er tilknyttet eller adskilt fra slagteriet, forudsat at:
 i) proceduren er godkendt af myndighederne
 ii) en slagtekrop eller dele heraf ikke har mere end én opskæringsvirksomhed som bestemmelsessted
 iii) opskæringsvirksomheden ligger på medlemsstatens område, og
 iv) alle delene i tilfælde af et positivt resultat erklæres uegnede til konsum.
 b)Slagtekroppe af tamsvin kan opskæres i flere dele på en opskæringsvirksomhed, som er forbundet med, eller beliggende samme sted som, slagteriet, forudsat at:
 i) proceduren er godkendt af myndighederne
 ii) opskæring af varmt kød er nødvendigt for produktionen af visse produkter
 iii) alle delene i tilfælde af et positivt resultat erklæres uegnede til konsum.
 3)I artikel 4 foretages følgende ændringer:
 a)Stk. 1, første afsnit, affattes således:
 "1. Slagtekroppe, jf. artikel 2, eller dele heraf, bortset fra dem, der er omhandlet i artikel 3, stk. 5, må ikke forlade stedet, før resultatet af trikinundersøgelsen foreligger, og prøven er fundet negativ."
 b)Stk. 3 affattes således:
 "3. Hvis der på slagteriet findes en procedure, som sikrer, at ingen dele af slagtekroppe, der undersøges, forlader stedet, før resultatet af trikinundersøgelsen foreligger, og prøven er fundet negativ, og hvis proceduren er formelt godkendt af den kompetente myndighed, eller hvis undtagelsen i artikel 3, stk. 5, anvendes, kan sundhedsmærket, jf. artikel 18, stk. 4, i forordning (EU) 2017/625, anbringes, før resultaterne af trikinundersøgelsen foreligger."
 4)Artikel 13, stk. 2, affattes således:
 "2. Kun tredjelande opført på listen i bilag VII må anvende de i artikel 3, stk. 2 og 3, anførte undtagelsesbestemmelser efter at have underrettet Kommissionen om anvendelsen af disse bestemmelser."
 5)Artikel 14 udgår.
 6)Bilag I, kapitel I, affattes således:
 "KAPITEL I
 REFERENCEPÅVISNINGSMETODE
 Referencepåvisningsmetoden til trikinundersøgelsen af prøver er ISO 18743:2015."
 7)Som bilag VII indsættes:
 "Bilag VII
 Tredjelande der anvender den i artikel 13, stk. 2, anførte bestemmelse
 "
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Artikel 1, stk. 4, 5, og 7, finder anvendelse fra den 21. april 2021.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 14.10.2020.
 På Kommissionens vegne
 Formand
 Ursula VON DER LEYEN
 (1)
 EUT L 95 af 7.4.2017, s. 1.
 (2)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1375 af 10. august 2015 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (EUT L 212 af 11.8.2015, s. 7).
 (3)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 af 12. marts 2010 om fastlæggelse af lister over tredjelande, tredjelandsområder og dele heraf, som er godkendt med hensyn til indførsel af visse dyr og fersk kød til EU, og krav vedrørende udstedelse af veterinærcertifikater (EUT L 73 af 20.3.2010, s. 1).
 (4)
 Kommissionens beslutning 2007/777/EF af 29. november 2007 om dyre- og folkesundhedsbetingelser og standardcertifikater for import fra tredjelande af visse kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme til konsum og om ophævelse af beslutning 2005/432/EF (EUT L 312 af 30.11.2007, s. 49).
 (5)
 Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/692 af 30. januar 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår regler vedrørende indførsel til Unionen og flytning og håndtering efter indførsel af sendinger af visse dyr, visse typer avlsmateriale og visse animalske produkter (EUT L 174 af 3.6.2020, s. 379).
 (6)
 Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/625 af 4. marts 2019 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625 for så vidt angår krav vedrørende indførsel til Unionen af sendinger af visse dyr og varer til konsum (EUT L 131 af 17.5.2019, s. 18).


text:
 26.11.2015
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 311/44
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 291/2014
 (2014. gada 12. decembris),
 ar ko groza EEZ līguma XIII pielikumu (Transports) [2015/2158]
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 EEZ līgumā jāiekļauj Komisijas 2013. gada 3. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 390/2013, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu (1).
 (2)
 Ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 390/2013 no 2015. gada 1. janvāra atceļ Komisijas Regulu (ES) Nr. 691/2010 (2) un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1216/2011 (3), kas ir iekļautas EEZ līgumā un kas tādējādi saskaņā ar EEZ līgumu no 2015. gada 1. janvāra ir jāatceļ.
 (3)
 Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XIII pielikums,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 EEZ līguma XIII pielikumu groza šādi:
 1)
 pielikuma 66.wn punktam (Komisijas Regula (ES) Nr. 677/2011) pievieno šādu tekstu:
 “, kurā grozījumi izdarīti ar:
 —
 32013 R 0390: Komisijas 2013. gada 3. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 390/2013 (OV L 128, 9.5.2013., 1. lpp.).”;
 2)
 pēc 66.xe punkta (Komisijas Īstenošanas lēmums 2014/132/ES) iekļauj šādu punktu:
 “66.xf
 32013 R 0390: Komisijas 2013. gada 3. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 390/2013, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu (OV L 128, 9.5.2013., 1. lpp.).
 Regulu šā līguma vajadzībām pielāgo šādi:
 a)
 attiecībā uz EBTA valstīm regulas 3. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
 “Ja EBTA valstu Pastāvīgā komiteja nolemj izraudzīties darbības izvērtēšanas iestādi, kas sniegtu palīdzību EBTA Uzraudzības iestādei darbības uzlabošanas sistēmas īstenošanā, iestāde tiek izraudzīta tikai uz noteiktu laiku, kurš atbilst pārskata periodiem. Ja Komisija ir izraudzījusies darbības izvērtēšanas iestādi, tad EBTA valstu Pastāvīgā komiteja cenšas izraudzīties to pašu iestādi saskaņā ar līdzīgiem nosacījumiem, lai tā izpildītu tādus pašus uzdevumus attiecībā uz EBTA valstīm.”;
 b)
 regulas 14. panta 1. punktam un 18. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
 “Ja novērtējums attiecas uz darbības plāniem un mērķiem, kas ir saistīti ar vienu vai vairākām ES dalībvalstīm un vienu vai vairākām EBTA valstīm, tad EBTA Uzraudzības iestāde veic novērtējumu attiecībā uz EBTA valsti(-īm), bet Komisija – attiecībā uz ES dalībvalsti(-īm). Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde šajā ziņā sadarbojas, lai, izmantojot šajā pantā noteikto procedūru, pieņemtu identiskas nostājas.”;
 c)
 regulas 15. panta 1. punktu papildina ar šādu daļu:
 “Ja novērtējums attiecas uz darbības plāniem un mērķiem, kas ir saistīti ar vienu vai vairākām ES dalībvalstīm un vienu vai vairākām EBTA valstīm, tad EBTA Uzraudzības iestāde veic novērtējumu attiecībā uz EBTA valsti(-īm), bet Komisija – attiecībā uz ES dalībvalsti(-īm). Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde šajā ziņā sadarbojas, lai, izmantojot šajā pantā noteikto procedūru, pieņemtu identiskas nostājas.”;
 d)
 regulas 18. panta 2. punktu papildina ar šādu daļu:
 “Ja funkcionālais gaisa telpas bloks aptver vienas vai vairāku ES dalībvalstu gaisa telpu un vienas vai vairāku EBTA valstu gaisa telpu, tad EBTA Uzraudzības iestāde veic un īsteno šajā punktā paredzētos uzdevumus un pilnvaras attiecībā uz EBTA valsti(-īm), bet Komisija – attiecībā uz ES dalībvalsti(-īm). Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde šajā ziņā sadarbojas, lai pieņemtu identiskas nostājas.”;
 e)
 regulas 18. panta 3. punktu papildina ar šādu daļu:
 “Ja tīkla darbības uzlabošanas plāns ir saistīts gan ar tīkla vadītāju, ko izraudzījusies Komisija, gan ar tīkla vadītāju, ko izraudzījusies EBTA valstu Pastāvīgā komiteja, Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde sadarbojas, lai pieņemtu identiskas nostājas.”;
 f)
 regulas 18. panta 4. punktu papildina ar šādu daļu:
 “Ja darbības plāni un mērķi attiecas uz vienu vai vairākām ES dalībvalstīm un vienu vai vairākām EBTA valstīm, Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde sadarbojas, lai kopīgi ziņotu Vienotās gaisa telpas komitejai par darbības mērķu sasniegšanu.”;
 g)
 attiecībā uz EBTA valstīm regulas 18. panta 3. un 4. punktā vārdu “Komisija” aizstāj ar vārdiem “EBTA Uzraudzības iestāde”;
 3)
 no 2015. gada 1. janvāra svītro 66.xa punkta tekstu (Regula (ES) Nr. 691/2010).
 2. pants
 Īstenošanas regulas (ES) Nr. 390/2013 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 13. decembrī, ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (4), vai dienā, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas 2014. gada 27. jūnija Lēmums Nr. 135/2014 (5), atkarībā no tā, kurš no šiem datumiem ir vēlāk.
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2014. gada 12. decembrī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Kurt JÄGER
 (1) OV L 128, 9.5.2013., 1. lpp.
 (2) OV L 201, 3.8.2010., 1. lpp.
 (3) OV L 310, 25.11.2011., 3. lpp.
 (4) Konstitucionālās prasības nav norādītas.
 (5) OV L 342, 27.11.2014., 42. lpp.


text:
Kaspars Dumbris (dzimis Cēsīs) ir bijušais latviešu biatlonists. Vislabāk viņam veicās 2004.—2005. gada Pasaules kausa sezonā, kad Pokļukā viņš izcīnīja 63. vietu. 2007. gada Pasaules čempionātā biatlonā sprinta distancē bija 72. vietā. Par karjeras augstāko sasniegumu var uzskatīt 2004. gada Pasaules junioru čempionātā izcīnīto 5. vietu sprintā.
 Savās vienīgajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā viņš izcīnīja 73. vietu 20 km individuālajā distancē. Pēc tām viņš beidza karjeru.
 Karjeras rezultāti
 Olimpiskās spēles
 Pasaules čempionāts
 Atsauces
 Ārējās saites
 Sports-Reference profils
 1985. gadā dzimušie
 Cēsīs dzimušie
 Latvijas biatlonisti
 Biatlonisti 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs


text:
Is í Jackson príomhchathair agus an chathair is mó i stát Mississippi, ceann de Stáit Aontaithe Mheiriceá. Tá Jackson suite i gContae Hinds, agus tugtar an leasainm "Crossroads of the South" air. De réir an daonáirimh sa bhliain 2000, tá 184,256 duine ina gcónaí sa chathair. Ainmníodh an chathair i gcuimhne ar Andrew Jackson, 7ú huachtarán na Stát Aontaithe.
 Daoine Ainmeil
 Faith Hill (1967), amhránaí Meiriceánac.
 Naisc sheachtracha
 www.jacksonms.gov - Suíomh idirlín oifigiúil.
 Mississippi
 Cathracha in Mississippi
 Príomhchathracha na SAM
 Lárionaid daonra in Mississippi
 Lárionaid daonra sna Stáit Mheiriceá
 Cathracha sna Stáit Aontaithe