type: wikipedia

text:
Felice (Cino) delle Piane is an Italian art historian who focuses on Khmer sculptures. He was born in Genoa, Italy on November 17, 1940, and has lived for over 30 years in Thailand.
 He curated various Khmer sculpture exhibitions in the Melzi di Cusano Palace in Milan from 1993 to 1999. In 2001 he curated another Khmer sculpture exhibition for a museum and wrote another art catalog with contemporary artists like Mark Tobey and Eduardo Chillida, in Valencia, Spain. Felice has devoted a great part of his life to research on the sculptures of Khmer and their culture.
 Publications
 2001: La espiritualidad del vacio, Khmer sculpture exhibition catalog, Obrasocial Bancaja, Valencia, Spain.
 2002: The Universal values of Khmer sculpture, Absolute Marbella Magazine, Marbella, Spain.
 2002: Khmer masterpieces exhibition catalog, Hachmeister galerie, Munster, Germany.
 See also
 Eastern art history
 Madeleine Giteau
 Henri Mouhot
 External links
 Published references:
 Gallery, Museum Khmer sculpture Catalogues:
 Khmer Art Exhibition
 Khmer Art Felice delle Piane catalogs, Hachmeister galerie, Munster, Germany.
 1940 births
 Historians of Southeast Asia
 Italian art curators
 Living people
 Italian expatriates in Thailand


type: other

text:
PRVNÍ ČÁST Úvodní ustanovení - PDF
 Download "PRVNÍ ČÁST Úvodní ustanovení"
 1 STATUT PŘÍRODOVĚDECKÉ FAKULTY UNIVERZITY JANA EVANGELISTY PURKYNĚ V ÚSTÍ NAD LABEM PRVNÍ ČÁST Úvodní ustanovení Čl. 1 Poslání fakulty 1. Přírodovědecká fakulta Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem je součástí Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem (dále jen "UJEP") v souladu s 22 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (dále jen "zákon"). Činnost Přírodovědecké fakulty UJEP (dále jen "fakulta" nebo "PřF") se řídí tímto zákonem, dalšími obecně závaznými právními předpisy, Vnitřními předpisy UJEP a Vnitřními předpisy PřF. 2. Přírodovědecká fakulta Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem vznikla transformací z Ústavu přírodních věd Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem dne Vnitřní předpisy PřF upravují záležitosti fakulty spadající do její samosprávné působnosti a její vztah k UJEP, pokud nejsou upraveny zákonem. Vnitřními předpisy PřF jsou: a. Statut PřF (dále jen "statut"), b. Volební a jednací řád Akademického senátu PřF (dále jen "volební a jednací řád akademického senátu"), c. Jednací řád Vědecké rady PřF (dále jen "jednací řád vědecké rady"), d. Disciplinární řád PřF (dále jen "disciplinární řád"), e. Studijní a zkušební řád PřF f. Stipendijní řád PřF g. Rigorózní řád PřF h. Studijní a zkušební řád doktorského studia PřF 4. Posláním fakulty je uskutečňování a rozvoj vysokoškolského vzdělávání v akreditovaných bakalářských, magisterských a doktorských studijních programech a vykonávání vědecké, výzkumné, vývojové a další tvůrčí činnosti v přírodovědných oborech, informatice, matematice a v interdisciplinárních oblastech těchto oborů. 5. PřF spolupracuje s dalšími vysokými školami, vědecko-výzkumnými pracovišti v ČR i v zahraničí a výrobními či jinými institucemi a uskutečňuje programy celoživotního vzdělávání. 1. Sídlem fakulty je město Ústí nad Labem. Čl. 2 Sídlo a název fakulty 2. Úplný název fakulty zní "Přírodovědecká fakulta Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem". Oficiální název v jazyce anglickém je "Faculty of Science, J. E. Purkinje University in Usti nad Labem" a v jazyce latinském "Facultas Rerum Naturalium Universitas Purkiniana Ustensis". 1
 2 3. Fakulta užívá kulaté razítko se státním znakem a textem: Přírodovědecká fakulta - Univerzita Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem. DRUHÁ ČÁST Činnost fakulty Čl. 3 Studium 1. Podmínky přijímání studentů a přijímacího řízení stanovují zákona a Statut UJEP. 2. Podmínky studia na PřF jsou upraveny Studijním a zkušebním řádem PřF. 3. Fakulta poskytuje v souladu s 44 a 78 zákona vysokoškolské vzdělání vedoucí k udělení: a) akademického titulu bakalář (ve zkratce "Bc."), b) akademického titulu magistr (ve zkratce "Mgr."), c) akademického titulu doktor (ve zkratce "Ph.D."). Na fakultě se dále uděluje akademický titul doktor přírodních věd (ve zkratce "RNDr."). 4. Studium v uvedených studijních programech se uskutečňuje formou prezenčního, distančního a kombinovaného studia. Čl. 4 Podmínky pro přijetí cizinců 1. Cizincem se pro účely tohoto předpisu rozumí fyzická osoba, která není státním občanem České republiky. 2. Podmínky pro přijetí cizinců ke studiu ve studijním programu musí umožnit splnění závazků, které vyplývají z mezinárodních smluv, kterými je Česká republika vázána. 3. Podmínky pro přijetí cizinců ke studiu ve studijním programu na PřF v rámci mezinárodních programů a programů Evropské unie musí být v souladu s příslušným programem a Statutem UJEP. 4. Podmínky přijetí cizinců, kteří přijíždějí do České republiky na krátkodobé studijní pobyty v rámci mezinárodních smluv a meziuniverzitních nebo mezifakultních smluv se řídí těmito smlouvami a Statutem UJEP. 5. O přijetí cizinců ke studiu ve studijním programu uskutečňovaném na PřF v cizím jazyce rozhoduje děkan. Poplatky za studium v cizím jazyce stanoví děkan. Čl. 5 Celoživotní vzdělávání 1. Celoživotní vzdělávání je realizováno v programech orientovaných na výkon povolání a v programech zájmových. Organizaci, formu, ekonomickou rozvahu a zaměření tohoto typu studia navrhuje vedoucí katedry PřF (dále jen "vedoucí katedry") a schvaluje je děkan PřF (dále jen "děkan"). 2. Podmínky celoživotního vzdělávání stanovuje stanovuje Řád celoživotního vzdělávání UJEP, bližší podmínky upravuje Řád celoživotního vzdělávání PřF (dále jen "řád celoživotního vzdělávání"). 3. Účastníci tohoto typu vzdělávání nejsou studenty podle zákona. 2
 3 Čl. 6 Vzdělávací činnost 1. Vzdělávací činnost je základním právem a povinností akademických pracovníků PřF. 2. Vzdělávací činnost je založena na výsledcích vědecké činnosti akademických pracovníků i na výsledcích soudobé vědy. Uskutečňuje se v rámci akademické svobody výuky, vědy, výzkumu a svobody zveřejňování jejich výsledků. 3. Vzdělávací činnost je organizována tak, aby umožňovala studentům splnit studijní program v plném rozsahu a akademickým pracovníkům realizovat vědeckou, výzkumnou, vývojovou a další tvůrčí činnost. 4. Rozsah a zaměření vzdělávací činnosti jednotlivých pracovníků kateder určuje vedoucí katedry s přihlédnutím k jejich odbornému a vědeckému zaměření a dosažené kvalifikaci. Proti rozhodnutí vedoucího katedry se může akademický pracovník odvolat k děkanovi. Čl. 7 Vědecká, výzkumná, vývojová a další tvůrčí činnost 1. Vědecká, výzkumná, vývojová a další tvůrčí činnost je základním právem a povinností akademických pracovníků fakulty. Je uskutečňována v rámci akademické svobody výuky, vědy, výzkumu a v rámci svobody zveřejňování jejich výsledků. 2. Vědecká činnost je zaměřena především na obory, ve kterých PřF uskutečňuje vzdělávací činnost a v oborech jim příbuzných (viz čl. 1 odst. 4). 3. PřF vytváří podmínky pro vědeckou a další tvůrčí činnost členů akademické obce PřF (dále jen "akademická obec"). Čl. 8 Ediční činnost 1. PřF ve shodě s platnými právními předpisy vykonává vydavatelskou činnost. Čl. 9 Zahraniční vztahy 1. Vedoucí pracovišť PřF, akademičtí pracovníci i studenti fakulty jsou oprávněni samostatně navazovat v souladu s plněním svých pracovních a studijních povinností zahraniční vztahy. Činí tak svým jménem, nikoliv jménem fakulty. Tyto vztahy se mohou stát pro PřF oficiálními teprve rozhodnutím děkana. 2. PřF vytváří podmínky pro uskutečňování zahraničních styků zejména v souladu se smlouvami uzavíranými UJEP nebo fakultou. 3. Děkan schvaluje zahraniční studijní, přednáškové a další pracovní pobyty zaměstnanců a studentů fakulty financované jak PřF, tak z jiných zdrojů. 4. PřF umožňuje zahraničním odborníkům vědecké nebo vzdělávací pobyty na svých katedrách. Čl. 10 Ostatní činnost 1. PřF může vytvářet další zařízení a pracoviště pro účely související s její činností. 2. PřF může zajišťovat i další činnost, pokud není v rozporu se vzdělávací, výzkumnou, vývojovou a další tvůrčí činností PřF, zákonem a dalšími právními předpisy. 3
 4 Čl. 11 Hodnocení činnosti 1. Hodnocení fakulty provádí Akreditační komise ( 84 odst.1 písm. a) zákona) a PřF sama. 2. PřF každoročně provádí vlastní hodnocení činnosti, ve kterém přihlíží ke kriteriím Akreditační komise. 3. Výsledků hodnocení je využito v souladu s dlouhodobými záměry PřF. TŘETÍ ČÁST Orgány fakulty Čl. 12 Akademická obec a Akademický senát PřF 1. Akademickou obec tvoří akademičtí pracovníci působící na PřF a studenti na ní zapsaní. 2. Členové akademické obce jsou povinni dbát dobrého jména UJEP a PřF. 3. Akademický senát PřF (dále jen "akademický senát") má devět členů, z toho pět akademických pracovníků a čtyři studenty. 4. Volby a jednání akademického senátu se řídí 26 a 27 zákona a volebním a jednacím řádem akademického senátu. 5. Funkční období akademického senátu je tříleté. Čl. 13 Děkan 1. V čele fakulty stojí děkan, který fakultu řídí, zastupuje ji a jedná jejím jménem, pokud zákon nestanoví jinak. 2. Základní práva a povinnosti děkana stanovuje 28 zákona. 3. Děkan je podřízen rektorovi. 4. Děkan je jmenován a odvoláván rektorem na návrh akademického senátu. Rektor může odvolat děkana z vlastního podnětu v souladu s 28 odst. 3 zákona. 5. Funkční období děkana je čtyřleté. 6. Děkana zastupují ve stanovených oblastech činnosti proděkani. Proděkany jmenuje a odvolává děkan po předchozím vyjádření akademického senátu. Čl. 14 Vědecká rada 1. Ustavení vědecké rady a stanovení oblastí jejího působení je určeno 29 a 30 zákona. Členy vědecké rady jmenuje po schválení návrhu akademickým senátem děkan. 2. Členství ve vědecké radě je čestné a nezastupitelné. 3. Funkční období vědecké rady je shodné s funkčním obdobím děkana. 4. Vědecká rada vykonává působnost v habilitačním řízení a v řízení ke jmenování profesorem v rozsahu stanoveném zákonem a Řádem habilitačního řízení a řízení ke jmenování profesorem UJEP. 5. Činnost vědecké rady a její složení určuje jednací řád vědecké rady. 4
 5 Čl. 15 Disciplinární komise 1. Disciplinární komisi a jejího předsedu jmenuje z řad členů akademické obce děkan po schválení návrhu akademickým senátem. 2. Složení disciplinární komise a její působnost upravuje 31 zákona. 3. Funkční období členů disciplinární komise je dvouleté. 4. Závazným vnitřním předpisem pro činnost komise je disciplinární řád. 5. Komise projednává disciplinární přestupky studentů PřF a předkládá návrh k rozhodnutí děkanovi. Čl. 16 Tajemník 1. Tajemník řídí hospodaření a vnitřní správu PřF v rozsahu uvedeném zejména v organizačním řádu. Tajemník je podřízený děkanovi a je mu zodpovědný za svoji činnost. 2. Tajemníka jmenuje a odvolává děkan. Čl. 17 Poradní orgány fakulty 1. Stálým poradním orgánem děkana pro důležité otázky činnosti a rozvoje PřF je kolegium děkana. Jeho členy jsou proděkani, tajemník a vedoucí kateder. 2. Děkan může zřizovat další poradní orgány se stálou nebo dočasnou působností. ČTVRTÁ ČÁST Organizační struktura fakulty Čl. 18 Struktura fakulty 1. Členění fakulty na katedry a další pracoviště, jejich vztahy a působnost upravuje Organizační řád PřF (dále jen "organizační řád"). Čl. 19 Katedry 1. Katedry jsou základními pracovišti vykonávajícími vzdělávací a vědeckou činnost. 2. Katedry jsou řízeny vedoucím katedry. 3. Vedoucího katedry jmenuje zpravidla z docentů a profesorů děkan, který ho též z funkce odvolává. 4. Pravomoci a povinnosti vedoucího katedry upravuje zejména organizační řád. 5. Katedry se mohou členit na oddělení. Čl. 20 Další pracoviště fakulty 1. Další pracoviště PřF jednak poskytují služby katedrám a studentům PřF, jednak jsou to pracoviště zabývající se správou PřF. 2. Názvy, vztahy, povinnosti, členění a řízení těchto pracovišť upravuje organizační řád. 5
 6 PÁTÁ ČÁST Pracovníci fakulty Čl Pracovníci PřF jsou v pracovněprávních vztazích k UJEP s tím, že dle 24 písmena c) zákona v pracovněprávních vztazích pracovníků PřF jedná a rozhoduje jménem UJEP děkan. Čl. 22 Akademičtí pracovníci 1. Akademičtí pracovníci podle 70 zákona vykonávají na fakultě jak vzdělávací, tak vědeckou, výzkumnou, vývojovou a další tvůrčí činnost. 2. Základní rozsah vzdělávací činnosti jednotlivých kategorií akademických pracovníků stanovuje děkan. 3. Akademický pracovník může požádat o uvolnění z plnění vzdělávacích úkolů, aby se mohl věnovat pouze tvůrčí činnosti. Toto uvolnění povoluje na základě žádosti děkan ve smyslu 76 odst. 1 zákona. 4. Všechna místa akademických pracovníků jsou obsazována výběrovým řízením. Podrobnosti o výběrovém řízení stanoví Řád výběrového řízení pro obsazování míst akademických pracovníků UJEP. Čl. 23 Emeritní profesor a docent 1. Podmínky pro jejich jmenování upravuje čl. 28 části X Statutu UJEP. Čl. 24 Ostatní pracovníci 1. Práva a povinnosti ostatních pracovníků se řídí zejména Zákoníkem práce, Vnitřními předpisy UJEP, Vnitřními předpisy PřF a Pracovním řádem UJEP. ŠESTÁ ČÁST Studenti Čl. 25 Práva o povinnosti studentů 1. Základní práva a povinnosti studentů jsou dány zákonem 62 a 63 zákona. 2. Studenti jsou povinni plnit své studijní povinnosti plynoucí ze studia zvoleného oboru. Podrobnosti o studiu upravuje Studijní a zkušební řád PřF pro studenty v bakalářském a magisterském studiu nebo Studijní a zkušební řád doktorského studia PřF pro studenty v doktorském studiu. 3. Oceňování vynikajících výsledků ve studiu i v účasti na vědecké činnosti je stanoveno Stipendijním řádem PřF. 4. Zaviněná porušení povinností stanovených právními předpisy nebo vnitřními předpisy UJEP a PřF jsou řešena podle disciplinárního řádu. 6
 7 5. Studenti mají právo absolvovat část studia na jiné vysoké škole bez přerušení studia na PřF za podmínek stanovených Studijním a zkušebním řádem PřF nebo Studijním a zkušebním řádem doktorského studia PřF. 6. Další práva a povinnosti studentů vyplývají z členství, popř. funkcí v akademické obci. SEDMÁ ČÁST Hospodaření fakulty Čl. 26 Základní ustanovení 1. PřF se při svém hospodaření řídí zejména zákonem, obecně závaznými právními předpisy v oblastech financování, účetnictví, daní a poplatků, mezd a cen, Pravidly hospodaření UJEP (příloha č. 1 Statutu UJEP), dalšími Vnitřními předpisy UJEP a Vnitřními předpisy PřF a vnitřními normami UJEP a PřF. 2. PřF se při svém finančním hospodaření řídí též rozhodnutími o poskytování příspěvků a dotací ze státního rozpočtu, jejich účelu užití a vypořádání dotací se státním rozpočtem, které poskytuje zejména Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy (dále jen MŠMT ). Čl. 27 Rozpočet a jeho zdroje 1. PřF hospodaří v hlavní činnosti podle zpracovaného vnitřního rozpočtu nákladů a výnosů PřF, který se sestavuje na období kalendářního roku. Tento rozpočet je schvalován akademickým senátem, který čtvrtletně kontroluje jeho plnění a čerpání. Rozpočet nákladů a výnosů doplňkové činnosti musí zajišťovat po zdanění ziskovost této činnosti. 2. Finanční prostředky pro zajištění činnosti z neinvestičních i investičních prostředků získává PřF od UJEP prostřednictvím vnitřního rozpisu rozpočtu UJEP zpracovaného podle aktuálně schválených platných pravidel pro vnitřní rozdělování neinvestičních a investičních prostředků. Čl. 28 Doplňková činnost 1. PřF hospodaří s majetkem UJEP, který je povinna užívat především k plnění úkolů ve vzdělávací a vědecké, výzkumné, vývojové nebo další tvůrčí činnosti (dále jen hlavní činnost ). Může jej však užívat i v činnosti doplňkové. 2. V doplňkové činnosti vykonává PřF za úplatu činnost navazující na její činnost hlavní. Doplňková činnost nesmí ohrozit kvalitu, rozsah a dostupnost hlavní činnosti PřF. Čl. 29 Odpovědnost za hospodaření 1. PřF se při svém hospodaření řídí Pravidly hospodaření UJEP, které tvoří přílohu č. 1 Statutu UJEP. PřF je povinna při plnění své činnosti počínat si hospodárně a prostředky poskytnuté ze státního rozpočtu využívat efektivně podle dotačního rozhodnutí, vnitřních rozpočtových pravidel UJEP a v souladu s věcným plněním. Za účelné využití těchto prostředků je děkan odpovědný rektorovi UJEP a v rámci své kompetence je každý pracovník PřF odpovědný svému přímému nadřízenému. 7
 8 OSMÁ ČÁST Akademické insignie a obřady Čl. 30 Insignie fakulty 1. Vnějším výrazem pravomoci akademických funkcionářů PřF jsou při slavnostních příležitostech insignie PřF. 2. Dokumentace insignií je uložena na sekretariátu vedení PřF. 3. Způsoby užívání insignií stanoví děkan. Čl. 31 Taláry fakulty 1. Taláry PřF jsou při slavnostních příležitostech oprávněni užívat: a. děkan a proděkani PřF, dále profesoři a docenti, b. tajemník, c. další pracovníci PřF podle rozhodnutí děkana, d. významní hosté PřF podle rozhodnutí děkana. 2. Způsob užívání talárů stanovuje děkan. Čl. 32 Imatrikulace 1. Základní program slavnostní imatrikulace stanovuje děkan. 2. Součástí imatrikulace je slavnostní slib studenta: Slavnostně slibuji, že čestně dostojím všem povinnostem, které vyplývají z mého přijetí ke studiu na vysoké škole. Stávaje(jíc) se členem akademické obce Přírodovědecké fakulty Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem přijímám všechny závazky s tím spojené. Slibuji, že budu hájit akademické svobody, zejména svobodu poznávat a poznání šířit. Vynaložím veškeré své úsilí k tomu, abych dosáhl(a) vysokého stupně odborných znalostí a dovedností. Budu se vždy chovat tak, abych uchoval(a) dobré jméno své fakulty a univerzity a nedopustím se ničeho, co by je znevážilo. Čl. 33 Promoce 1. Základní program promoce stanovuje děkan. 2. Při promoci skládají absolventi do rukou promotora slib. Bakalářský slib: Slibuji na svou čest a svědomí, že budu po ukončení studia na Přírodovědecké fakultě Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem zachovávat věrnost ideálům, které mi byly během studia vštěpovány, budu dále dbát na dobré jméno této fakulty, na níž jsem získal(a) vysokoškolské vzdělání a uchovám ji v dobré paměti. Při veškeré své budoucí činnosti budu mít na zřeteli rozvoj vědeckého poznání a budu ho využívat k prospěchu a užitku všeho lidstva. Magisterský slib učitelských studijních programů: 8
 9 Slibuji na svou čest a svědomí, že budu po ukončení studia na Přírodovědecké fakultě Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem zachovávat věrnost ideálům, které mi byly během studia vštěpovány, budu dále dbát na dobré jméno této fakulty, na níž jsem získal(a) vysokoškolské vzdělání, a uchovám ji v dobré paměti. Při veškeré své budoucí činnosti budu mít na zřeteli rozvoj vědeckého poznání a budu ho využívat k prospěchu a užitku všeho lidstva. Jako učitel(ka) budu mít na zřeteli všestranný prospěch svých žáků, budu dbát na jejich harmonický rozvoj, vést je k lásce k poznání a vychovávat je v souladu s vysokými ideály lidskosti a demokracie. Magisterský slib pro neučitelské obory: Slibuji na svou čest a svědomí, že budu po ukončení studia na Přírodovědecké fakultě Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem zachovávat věrnost ideálům, které mi byly během studia vštěpovány, budu dále dbát na dobré jméno této fakulty, na níž jsem získal(a) vysokoškolské vzdělání, a uchovám ji v dobré paměti. Při veškeré své budoucí činnosti budu mít na zřeteli rozvoj vědeckého poznání a budu ho využívat k prospěchu a užitku všeho lidstva. Doktorský slib: Slibuji na svou čest a svědomí, že budu po ukončení studia na Přírodovědecké fakultě Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem zachovávat věrnost ideálům, které mi byly během studia vštěpovány, budu dále dbát na dobré jméno této fakulty, na níž jsem získal(a) vědecký titul doktor, a uchovám ji v dobré paměti. Při veškeré své budoucí činnosti budu mít na zřeteli rozvoj vědeckého poznání a budu ho využívat k prospěchu a užitku všeho lidstva. Rigorózní slib: Slibuji na svou čest a svědomí, že budu po udělení akademického titulu doktor přírodních věd na Přírodovědecké fakultě Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem dbát na dobré jméno této fakulty a uchovám ji v dobré paměti. Při veškeré své budoucí činnosti budu mít na zřeteli rozvoj vědeckého poznání a budu ho využívat k prospěchu a užitku všeho lidstva. Čl. 34 Medaile fakulty a další způsoby ocenění 1. PřF může udělovat svým pracovníkům, studentům i jiným osobám jako projev uznání za zásluhy o rozvoj PřF, vzdělanosti, vědy a výzkumu pamětní medaile a jiné ceny. 2. Pamětní medaile a jiné ceny uděluje děkan. DEVÁTÁ ČÁST Závěrečná a přechodná ustanovení Čl. 35 Změny statutu 1. Návrh změn statutu předkládá děkan a schvaluje Akademický senát PřF. Změny nabývají platnosti schválením Akademickým senátem UJEP. Čl. 36 Platnost statutu 9
 10 1. Návrh statutu byl dle 27 odstavce 1 písm. b) zákona schválen Akademickým senátem PřF UJEP dne Statut byl dle 9 odstavce 1 písmena b) zákona schválen Akademickým senátem UJEP dne Statut nabývá platnosti a účinnosti dnem schválení Akademickým senátem UJEP. Doc. RNDr. Stanislav Novák, CSc. Pověřený děkan 10
 Statut Pedagogické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci ze dne 15. ledna Novelizace ze dne 1. dubna 2015
 Statut Pedagogické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci ze dne 15. ledna 2014 Novelizace ze dne 1. dubna 2015 P r e a m b u l e Vzdělávání má klíčovou úlohu v individuálním i společenském rozvoji, je
 STATUT FAKULTY ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ UJEP
 STATUT FAKULTY ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ UJEP Část I Základní ustanovení Cl. 1 Název a sídlo fakulty 1. Fakulta životního prostředí (Faculty of Environment), (dále jen fakulta nebo FŽP ) je součástí Univerzity
 Statut Pedagogické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci ze dne 15. ledna 2014
 Schváleno Akademickým senátem Univerzity Palackého v Olomouci 28. srpna 2017 Statut Pedagogické fakulty Univerzity Palackého v Olomouci ze dne 15. ledna 2014 novelizace ze dne 28. srpna 2017 P r e a m


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 21.8.2017
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 277/5
 Presuda Suda (drugo vijeće) od 22. lipnja 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Förvaltningsrätten i Linköping – Švedska) – E.ON Biofor Sverige AB protiv Statens energimyndighet
 (Predmet C-549/15) (1)
 ((Zahtjev za prethodnu odluku - Promicanje energije iz obnovljivih izvora - Biogoriva namijenjena prometu - Direktiva 2009/28/EZ - Članak 18. stavak 1. - Sustav „masene bilance” čija je svrha osigurati da bioplin poštuje propisane kriterije održivosti - Valjanost - Članci 34. i 114. UFEU-a - Nacionalni propisi koji zahtijevaju da se masena bilanca izvrši na točno određenoj lokaciji - Praksa nadležnog nacionalnog tijela kojom se prihvaća da taj uvjet može biti ispunjen ako se održivi bioplin prenosi putem nacionalne plinske mreže - Odluka navedenog tijela kojom se isključuje mogućnost da se taj isti uvjet može ispuniti uvozom održivog bioplina iz drugih država članica putem nacionalnih međusobno povezanih plinskih mreža - Slobodno kretanje robe))
 (2017/C 277/06)
 Jezik postupka: švedski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Förvaltningsrätten i Linköping
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: E.ON Biofor Sverige AB
 Tuženik: Statens energimyndighet
 Izreka
 1.
 Članak 18. stavak 1. Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ, treba tumačiti na način da mu nije cilj stvoriti obvezu državama članicama da odobre uvoz putem njihovih nacionalnih međusobno povezanih mreža plinovoda održivog bioplina koji ispunjava kriterije održivosti iz članka 17. te direktive koji je namijenjen tomu da ga se upotrebljava kao biogorivo.
 2.
 Ispitivanje drugog pitanja nije otkrilo elemente koji bi utjecali na valjanost članka 18. stavka 1. Direktive 2009/28.
 3.
 Članak 34. UFEU-a treba tumačiti na način da mu se protivi odluka kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom nacionalno tijelo želi isključiti mogućnost da gospodarski subjekt provede sustav masene bilance u smislu članka 18. stavka 1. Direktive 2009/28 u pogledu održivog bioplina prenesenog putem međusobno povezanih nacionalnih mreža plinovoda na temelju odredbe koju je to tijelo donijelo i prema kojoj takvu masenu bilancu valja izvršiti na „točno određenoj lokaciji”, iako navedeno tijelo na osnovi te odredbe priznaje da se sustav masene bilance može provesti u pogledu održivog bioplina prenesenog putem nacionalne mreže plinovoda države članice čije je to tijelo.
 (1) SL C 7, 11. 1. 2016.


type: contracts

text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 21997D0123(09)
 Oficiālais Vēstnesis L 021 , 23/01/1997 Lpp. 0012 - 0115
 EEZ Apvienotās komitejas LēmumsNr. 71/96(1996. gada 22. novembris),ar kuru izdara grozījumus EEZ līguma 4. protokolā par preču izcelsmes noteikumiemEEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kurā grozījumi izdarīti ar protokolu, ar ko koriģē Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, še turpmāk "līgums", un jo īpaši tā 98. pantu,tā kā tirdzniecības sekmēšanas un līguma efektivitātes uzlabošanas nolūkā ir vēlams paplašināt kumulācijas sistēmu, lai izmantotu tos materiālus, kuriem ir Eiropas Kopienas, Polijas, Ungārijas, Čehijas Republikas, Slovākijas Republikas, Bulgārijas, Rumānijas, Latvijas, Lietuvas, Igaunijas, Slovēnijas, Eiropas Ekonomikas zonas, še turpmāk EEZ, Islandes, Norvēģijas vai Šveices izcelsme; tā kā tādēļ jāveic grozījumi konkrētu valstu izcelsmes produktu definīcijas jēdzienā;tā kā, lai piemērotu šo līgumu Andoras vai Sanmarīno izcelsmes produktiem, šāda iespēja ir jānodrošina, pieņemot kopīgu deklarāciju par 4. protokolu;tā kā jāgroza konkrētas apstrādes prasības nenoteiktas izcelsmes izejvielām, nosakot tām izcelsmes statusu, ņemot vērā apstrādes paņēmienu attīstību; tā kā gūtā pieredze liecina, ka apstrādes noteikumu sarakstu var pilnveidot, attiecinot to uz visām harmonizētās sistēmas (HS) pozīcijām; tā kā ir vajadzīgi pārstrādes noteikumu tehniski grozījumi, lai ņemtu vērā HS grozījumus, kas stājās spēkā 1996. gada 1. janvārī;tā kā, lai nodrošinātu līguma pienācīgu izpildi un atvieglotu lietotāju un muitas administrāciju darbu, attiecīgo noteikumu kopums jāapvieno vienā dokumentā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsLīguma 4. protokolu aizstāj ar šim lēmumam pievienoto tekstu, kam pievienotas attiecīgās kopīgās deklarācijas.2. pantsŠis lēmums stājas spēkā 1996. gada 1. decembrī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu. To piemēro no 1997. gada 1. janvāra.3. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.Briselē, 1996. gada 22. novembrīEEZ Apvienotās komitejas vārdā —priekšsēdētājsH. Hafstein--------------------------------------------------4. Protokolspar izcelsmes noteikumiemSATURSI SADAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI— 1. pants DefinīcijasII SADAĻA JĒDZIENA "NOTEIKTAS IZCELSMES IZSTRĀDĀJUMI" DEFINĪCIJA— 2. pants Vispārīgās prasības— 3. pants Divpusēja kumulatīva izcelsme— 4. pants Izstrādājumi, kas iegūti pilnībā— 5. pants Pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti produkti— 6. pants Nepietiekamas apstrādes vai pārstrādes darbības— 7. pants Kvalifikācijas vienība— 8. pants Papildu aprīkojums, rezerves detaļas un darbarīki— 9. pants Komplekti— 10. pants Neitrālie elementiIII SADAĻA TERITORIĀLĀS PRASĪBAS— 11. pants Teritorialitātes princips— 12. pants Tiešie pārvadājumi— 13. pants IzstādesIV SADAĻA NODOKĻU ATMAKSA VAI ATBRĪVOJUMS— 14. pants Muitas nodokļu atmaksas vai atbrīvojuma aizliegumsV SADAĻA IZCELSMES APLIECINĀJUMS— 15. pants Vispārīgās prasības— 16. pants Preču pārvadājumu apliecības EUR.1 izdošanas procedūra— 17. pants Preču pārvadājumu apliecības EUR.1, kas izdotas retrospektīvi— 18. pants Preču pārvadājumu apliecības EUR.1 dublikāta izdošana— 19. pants Preču pārvadājumu apliecību EUR.1 izdošana, pamatojoties uz iepriekš izdotu vai sagatavotu izcelsmes apliecinājumu— 20. pants Nosacījumi rēķindeklarācijas sagatavošanai— 21. pants Apstiprināts eksportētājs— 22. pants Izcelsmes apliecinājuma derīgums— 23. pants Izcelsmes apliecinājuma iesniegšana— 24. pants Ievešana pa daļām— 25. pants Atbrīvojums no izcelsmes apliecinājuma— 26. pants Piegādātāja deklarācija— 27. pants Apstiprinošie dokumenti— 28. pants Izcelsmes apliecinājuma, piegādātāja deklarāciju un apliecinošo dokumentu saglabāšana— 29. pants Neatbilstība un formālas kļūdas— 30. pants Summas, kas izteiktas ECUVI SADAĻA ADMINISTRATĪVĀS SADARBĪBAS KĀRTĪBA— 31. pants Savstarpējā palīdzība— 32. pants Izcelsmes apliecinājumu pārbaude— 33. pants Piegādātāja deklarācijas pārbaude— 34. pants Strīdu atrisināšana— 35. pants Sodi— 36. pants Brīvās zonasVII SADAĻA SEŪTA UN MELILJA— 37. pants Protokola piemērošana— 38. pants Īpaši nosacījumiI SADAĻAVISPĀRĪGI NOTEIKUMI1. pantsDefinīcijasŠajā protokolā lieto šādus apzīmējumus:a) "ražošana" ir jebkura apstrāde, ieskaitot montāžu vai īpašas darbības;b) "materiāls" ir jebkuras sastāvdaļas, izejvielas, daļas vai detaļas utt., ko izmanto izstrādājuma ražošanai;c) "izstrādājums" ir saražotais izstrādājums, pat ja to vēlāk paredzēts izmantot citā ražošanas darbībā;d) "preces" ir gan materiāli, gan produkti;e) "muitas vērtība" ir vērtība, ko nosaka saskaņā ar 1994. gada nolīguma par Vispārējās vienošanos par tarifiem un tirdzniecību (VVTT) VII panta īstenošanu (Pasaules tirdzniecības organizācijas nolīgums par muitas vērtējumu);f) "ražotāja cena" ir cena, ko Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ) par produkta ražošanu maksā ražotājam, kura uzņēmumā ir veikta produkta pēdējā apstrāde ar noteikumu, ka cenā ir ietverta visu izmantoto materiālu vērtība, atskaitot jebkurus iekšējos nodokļus, ko atmaksā vai ko varētu atmaksāt, ja iegūto produktu eksportē;g) "izejvielu vērtība" ir izmantoto nenoteiktas izcelsmes izejvielu muitas vērtība to ievešanas laikā vai, ja tā nav zināma un to nevar noskaidrot, tad pirmā cena, ko var noskaidrot, kas EEZ samaksāta par šīm izejvielām;h) "noteiktas izcelsmes materiālu vērtība" ir to g) apakšpunktā noteikto materiālu vērtība, ko piemēro ar mutatis mutandis;i) par "pievienoto vērtību" uzskata ražotāja cenu, no kā atņem katra tāda ietvertā produkta muitas vērtību, kura izcelsme nav tajā valstī, kur šie produkti iegūti;j) "nodaļas un pozīcijas" ir nomenklatūrā izmantotās nodaļas un pozīcijas (četru ciparu kodi), kas veido preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu, kura šajā protokolā minēta kā "harmonizētā sistēma" vai "HS";k) "klasificēts" norāda uz produkta vai materiāla iekļaušanu konkrētās pozīcijās;l) "sūtījums" ir produkti, ko vai nu kopā nosūta no viena izvedēja vienam saņēmējam, vai uz ko attiecas vienots transporta dokuments par to nosūtīšanu no izvedēja saņēmējam, vai, ja šāda dokumenta nav, viens faktūrrēķins;m) "apgabali" ietver teritoriālos ūdeņus.II SADAĻAJĒDZIENA "NOTEIKTAS IZCELSMES IZSTRĀDĀJUMI" DEFINĪCIJA2. pantsVispārīgās prasības1. Izstrādājumu uzskata par EEZ izcelsmes šā nolīguma nozīmē, ja tas vai nu ir tur pilnībā iegūts 4. panta nozīmē vai pietiekami apstrādāts vai pārstrādāts EEZ 5. panta nozīmē. Šajā nolūkā to Līgumslēdzēju pušu teritorijas, uz ko attiecas šis nolīgums, uzskata par vienotu teritoriju.2. Neatkarīgi no 1. punkta Lihtenšteinas Firstistes teritorija līdz 2000. gada 1. janvārim ir izslēgta no EEZ teritorijas attiecībā uz 3. protokola I un II tabulā minēto izstrādājumu izcelsmes noteikšanu, un šos izstrādājumus uzskata par EEZ izcelsmes izstrādājumiem tikai tad, ja tie ir pilnīgi iegūti vai pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti pārējo Līgumslēdzēju pušu teritorijā.3. pantsDivpusēja kumulatīva izcelsme1. Atbilstoši no 2. un 3. punkta noteikumiem izejvielas, kuru izcelsme ir Polijā, Ungārijā, Čehijas Republikā, Slovākijas Republikā, Bulgārijā, Rumānijā, Latvijā, Lietuvā, Igaunijā, Slovēnijā vai Šveicē, Nolīgumu nozīmē starp Līgumslēdzējām pusēm un šīm valstīm tiek uzskatītas par EEZ izcelsmes izejvielām, ja tās iekļautas tur iegūtā izstrādājumā. Šīm izejvielām nav obligāti jābūt pietiekami apstrādātām vai pārstrādātām.2. Produktus, kas ieguvuši noteiktas izcelsmes produktu statusu saskaņā ar 1. punktu, turpina uzskatīt par EEZ izcelsmes produktiem vienīgi tad, ja tur pievienotā vērtība ir augstāka par to izmantoto materiālu vērtību, kuru izcelsme ir jebkurā no 1. punktā minētajām valstīm. Pretējā gadījumā attiecīgos produktus uzskata par produktiem ar izcelsmi tajā 1. punktā minētajā valstī, kuras izcelsmes izmantotajiem materiāliem piemīt augstākā vērtība. Nosakot izcelsmi, neņem vērā tādus materiālus ar izcelsmi citās 1. punktā minētās valstīs, kas pienācīgi apstrādāti vai pārstrādāti EEZ.3. Šajā pantā paredzēto kumulāciju var piemērot vienīgi tad, kad apstrādes prasības nenoteiktas izcelsmes izejvielām, lai iegūtu noteiktas izcelsmes statusu, kas iekļautas attiecīgajos Nolīgumos, ir vienādas ar prasībām, kuras iekļautas šā protokola II pielikumā. Līgumslēdzējas puses ar Eiropas Komisijas starpniecību sniedz viena otrai sīkas ziņas par tādiem nolīgumiem un atbilstošiem izcelsmes noteikumiem, kas noslēgti ar 1. punktā minētajām citām valstīm.4. Eiropas Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī (C sērija) datumu, kurā 1. punktā minētās valstis ir izpildījušas 3. punktā noteiktās saistības.4. pantsIzstrādājumi, kas iegūti pilnībā1. Par izstrādājumiem, kas pilnībā iegūti EEZ, uzskata:a) minerālproduktus, ko iegūst no zemes vai jūras gultnes;b) tur novākto augļu produktus;c) tur dzimušus un audzētus dzīvus dzīvniekus;d) produktus, kas iegūti no tur audzētiem dzīviem dzīvniekiem;e) tur medībās vai zvejā iegūtus produktus;f) jūras zvejas un citus jūras produktus, kas iegūti, zvejojot ar Līgumslēdzēju pušu kuģiem ārpus to teritoriālajiem ūdeņiem;g) produktus, kas izgatavoti uz to zivju pārstrādes kuģiem tikai no f) apakšpunktā minētajiem produktiem;h) lietotus priekšmetus, kas tur savākti un ir derīgi vienīgi pārstrādei izejvielās, tostarp lietotas riepas, kas derīgas vienīgi atjaunošanai vai izmantošanai kā atkritumus;i) atkritumus un lūžņus no tur veiktām ražošanas darbībām;j) produktus, kas iegūti no jūras grunts ārpus to teritoriālajiem ūdeņiem ar noteikumu, ka tām ir ekskluzīvas tiesības izmantot šo jūras grunti;k) preces, ko šajās valstīs ražo tikai no produktiem, kas precizēti a)—j) apakšpunktos.2. Termini "Līgumslēdzēju pušu kuģi" un "to zivju pārstrādes kuģi" 1. punkta f) un g) apakšpunktā attiecas tikai uz tiem kuģiem un apstrādes kuģiem:a) kuri reģistrēti vai pierakstīti kādā EK dalībvalstī vai EBTA valstī;b) kuri kuģo ar kādas EK dalībvalsts vai EBTA valsts karogu;c) kuri par vismaz 50 % pieder EK dalībvalstu vai EBTA valsts valstspiederīgajiem vai sabiedrībai, kuras galvenais birojs atrodas vienā no šīm valstīm un kuras vadītājs vai vadītāji, direktoru padomes vai uzraudzības padomes priekšsēdētājs un lielākā daļa šādu padomju locekļu ir EK dalībvalstu vai EBTA valsts valstspiederīgie, un turklāt — attiecībā uz personālsabiedrībām vai sabiedrībām ar ierobežotu atbildību — vismaz puse kapitāla pieder vai nu šīm valstīm, vai šo valstu iestādēm vai valstspiederīgajiem;d) kuru kapteinis un virsnieki ir EK dalībvalstu vai EBTA valsts valstspiederīgie une) kur vismaz 75 % no kuģa komandas ir EK dalībvalstu vai EBTA valsts valstspiederīgie.5. pantsPietiekami apstrādāti vai pārstrādāti produkti1. Piemērojot 2. pantu, produktus, kas nav pilnībā iegūti, uzskata par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem, ja ir ievēroti II pielikuma sarakstā izklāstītie nosacījumi.Iepriekš minētie nosacījumi attiecībā uz visiem šajā Līgumā ietvertajiem produktiem norāda, kā jāapstrādā tādi materiāli bez noteiktas izcelsmes, kurus izmanto ražošanā, un šos nosacījumus piemēro tikai tādiem materiāliem. Tādējādi, ja kādu izstrādājumu, kas atbilstīgi sarakstā paredzētajiem nosacījumiem ieguvis noteiktas izcelsmes statusu, izmanto kāda cita izstrādājuma ražošanā, tad nosacījumus, kas piemērojami izstrādājumam, kurā to ietver, sākotnējam izstrādājumam nepiemēro un neņem vērā nenoteiktas izcelsmes materiālus, kas varētu būt izmantoti izstrādājuma sākotnējā ražošanā.2. Neatkarīgi no 1. punkta nenoteiktas izcelsmes materiālus, ko saskaņā ar sarakstā izklāstītajiem nosacījumiem nevajadzētu izmantot produkta ražošanā, tomēr var izmantot, ja:a) to kopējā vērtība nepārsniedz 10 % no ražotāja cenas;b) piemērojot šo punktu, attiecībā uz materiāliem bez noteiktas izcelsmes nepārsniedz nevienu sarakstā ietverto maksimālās vērtības procentuālo daudzumu.Šo punktu nepiemēro izstrādājumiem, uz ko attiecas harmonizētās sistēmas 50.—63. nodaļa.3. Piemēro šā panta 1. un 2. punktu, izņemot 6. pantā paredzētos gadījumus.6. pantsNepietiekamas apstrādes vai pārstrādes darbības1. Neskarot 2. punktu, lai izstrādājums iegūtu izcelsmes statusu, neatkarīgi no tā, vai ir izpildītas 5. panta prasības, par nepietiekamu apstrādi vai pārstrādi uzskata šādas darbības:a) darbības, lai nodrošinātu produktu saglabāšanu labā stāvoklī, tos transportējot un uzglabājot (vēdināšana, izklāšana, žāvēšana, saldēšana, sālīšana, apstrāde ar sēra dioksīdu vai citiem ūdens šķīdumiem, bojāto daļu noņemšana un līdzīgas darbības);b) vienkāršas darbības — putekļu noslaucīšana, sijāšana, šķirošana, klasifikācija, saskaņošana (ieskaitot priekšmetu komplektu veidošanu), mazgāšana, krāsošana, sagriešana;c) i) iesaiņojuma maiņa, kā arī iesaiņojumu sadalīšana un apvienošana,ii) vienkārša iepildīšana pudelēs, flakonos, maisos, somās, kārbās, piestiprināšana pie dēlīšiem utt., kā arī citas vienkāršās iesaiņošanas darbības;d) marķēšana, etiķešu un citu līdzīgu atšķirības zīmju piestiprināšana produktiem vai to iesaiņojumam;e) vienkārša vienādu vai dažādu izstrādājumu sajaukšana, ja viena vai vairākas maisījuma sastāvdaļas neatbilst šajā protokolā noteiktajiem nosacījumiem, lai tos varētu uzskatīt par EEZ izcelsmes izstrādājumiem;f) vienkārša daļu montāža, lai izveidotu gatavu produktu;g) divu vai vairāku a)—f) apakšpunktā norādīto darbību apvienojums;h) dzīvnieku kaušanu.2. Nosakot, vai ar izstrādājumu veiktās apstrādes vai pārstrādes darbības jāuzskata par nepietiekamām 1. punkta nozīmē, visas EEZ ar attiecīgo izstrādājumu veiktās darbības izvērtē kopā.7. pantsKvalifikācijas vienība1. Piemērojot šā protokola noteikumus, kvalifikācijas vienība ir konkrēts izstrādājums, ko uzskata par pamatvienību, klasificējot pēc harmonizētās sistēmas nomenklatūras.Tādējādi uzskata, ka:a) ja produktu, ko veido priekšmetu grupa vai kopums, saskaņā ar harmonizētās sistēmas noteikumiem klasificē vienā pozīcijā, kvalifikācijas vienību veido viss kopums;b) ja vienā sūtījumā ir vairāki identiski produkti, kas vienotajā sistēmā klasificēti vienā pozīcijā, tad, piemērojot šā protokola noteikumus, katru produktu ņem vērā atsevišķi.2. Ja saskaņā ar harmonizētās sistēmas 5. vispārējo noteikumu klasifikācijas nolūkos iesaiņojumu uzskata par izstrādājuma daļu, tad iesaiņojumu ņem vērā, lai noteiktu izcelsmi.8. pantsPapildu aprīkojums, rezerves detaļas un darbarīkiPapildu aprīkojums, rezerves detaļas un darbarīkus, ko nosūta ar kādu iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli un kas ir parastā aprīkojuma daļas, un ir iekļauti cenā vai arī nav norādīti atsevišķā faktūrrēķinā, uzskata par saistītiem ar attiecīgo iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli.9. pantsKomplektiUzskata, ka komplekti, kas definēti harmonizētās sistēmas 3. vispārīgajā noteikumā, ir ar noteiktu izcelsmi, ja visas to sastāvdaļas ir noteiktas izcelsmes izstrādājumi. Tomēr, ja komplektu veido produkti ar noteiktu izcelsmi un bez noteiktas izcelsmes, tad uzskata, ka visam komplektam ir noteikta izcelsme, ar noteikumu, ka sastāvdaļu bez noteiktas izcelsmes vērtība nepārsniedz 15 % no komplekta ražotāja cenas.10. pantsNeitrālie elementiLai noteiktu izstrādājuma izcelsmi, nav jānosaka izcelsme ražošanas procesā izmantotajai:a) enerģijai un degvielai;b) rūpnīcai un iekārtām;c) mašīnām un darbarīkiem;d) precēm, kuras gala izstrādājumā neietilpst un kuras nav paredzēts iekļaut gala izstrādājumā.III SADAĻATERITORIĀLĀS PRASĪBAS11. pantsTeritorialitātes princips1. II sadaļā izklāstītie nosacījumi attiecībā uz noteiktas izcelsmes statusa iegūšanu EEZ jāpilda pastāvīgi, izņemot gadījumus, kas paredzēti 3. pantā un iepriekš tekstā 3. punktā.2. Ja no EEZ uz citu valsti eksportētās noteiktas izcelsmes preces, izņemot gadījumus, kas paredzēti 3. pantā, nosūta atpakaļ, tās jāuzskata par precēm bez noteiktas izcelsmes, ja vien muitas iestādēm nevar pierādīt, ka:a) atpakaļ nosūtītas preces ir tās pašas preces, ko eksportēja, unb) ar tām nav veiktas nekādas darbības, izņemot tās, kas vajadzīgas, lai saglabātu preces labā stāvoklī, kamēr tās atrodas attiecīgajā valstī vai kamēr tās eksportē.3. Noteiktas izcelsmes statusa saņemšanu saskaņā ar II sadaļas nosacījumiem neietekmē no EEZ izvestu izejvielu apstrāde vai pārstrāde ārpus EEZ, tās pēc tam ievedot atpakaļ, ja:a) minētās izejvielas ir pilnībā iegūtas EEZ un pirms izvešanas no EEZ ir tur apstrādātas vai pārstrādātas, pārsniedzot 6. pantā minētās nepietiekamās darbības, unb) muitas iestādēm var pierādīt, kai) atkārtoti ievestās preces ir iegūtas izvesto izejvielu apstrādes vai pārstrādes rezultātā unii) kopējā pievienotā vērtība, kas iegūta ārpus EEZ, piemērojot šo pantu, nepārsniedz 10 % no tā gala produkta ražotāja cenas, kuram tiek pieprasīts noteiktas izcelsmes statuss.4. Šā panta 3. punkta nolūkā II sadaļas nosacījumi attiecībā uz noteiktas izcelsmes statusa iegūšanu neattiecas uz apstrādi vai pārstrādi, kas veikta ārpus EEZ. Taču tad, ja, nosakot galaprodukta noteiktas izcelsmes statusu, II papildinājuma sarakstā piemēro noteikumu, ar kuru nosaka maksimālo vērtību visām ietvertajām nenoteiktas izcelsmes izejvielām, EEZ teritorijā izmantoto nenoteiktas izcelsmes izejvielu vērtība un kopējā pievienotā vērtība, kas iegūta ārpus EEZ, piemērojot šā panta noteikumus, nepārsniedz norādīto procentuālo daudzumu.5. Šā panta 3. un 4. punkta nolūkā "kopējā pievienotā vērtība" ir visas izmaksas ārpus EEZ, ietverot visu tur pievienoto izejvielu vērtību.6. 3. un 4. punktu nepiemēro izstrādājumiem, kuri neatbilst II pielikuma sarakstā izklāstītajiem nosacījumiem un kurus var uzskatīt par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem tikai tad, ja piemēro 5. panta 2. punktā noteikto vispārējo pielaidi.7. Šā panta 3. un 4. punkts neattiecas uz izstrādājumiem, kas ietilpst harmonizētās sistēmas 50.—63. nodaļā.12. pantsTiešie pārvadājumi1. Preferenciāls režīms atbilstīgi līgumam attiecas tikai uz izstrādājumiem, kas atbilst šā protokola prasībām un ko pārvadā tieši EEZ teritorijā vai cauri citu 3. pantā minēto valstu teritorijām. Tomēr izstrādājumus, kas veido vienu sūtījumu, var pārvadāt caur citām teritorijām, veicot pārkraušanu vai īslaicīgu uzglabāšanu, ja tie paliek tranzīta vai uzglabāšanas valsts muitas dienestu pārraudzībā un ar tiem neveic nekādas citas darbības kā vien izkraušanu, atkārtotu iekraušanu vai tās darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī.Noteiktas izcelsmes izstrādājumus var transportēt pa cauruļvadiem caur teritoriju, kas nav EEZ.2. Importētājvalsts muitas dienestiem sniedz pierādījumus par to, ka 1. punktā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti, uzrādot:a) vienotu transporta dokumentu par transportēšanu no izvešanas valsts caur tranzīta valsti vaib) tranzītvalsts muitas dienestu izdotu apliecību,i) sniegts precīzs izstrādājumu apraksts,ii) kurā norādīta preču izkraušanas un atkārtotās iekraušanas diena un, ja vajadzīgs, kuģu nosaukums vai citi izmantotie transporta līdzekļi uniii) kurā apliecināti apstākļi, kādos preces atradās tranzītvalstī, vaic) ja nav šādu dokumentu, tad jebkurus citus pamatojošus dokumentus.13. pantsIzstādes1. Uz noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, ko nosūta izstādīšanai valstī, kura nav minēta 3. pantā, un ko pēc izstādes pārdod ievešanai EEZ, ievedot attiecina šā līguma noteikumus, ja muitas dienestiem var pierādīt, ka:a) izvedējs ir pārsūtījis šos izstrādājumus no kādas Līgumslēdzējas puses uz valsti, kurā notiek izstāde, un tur tos izstādījis;b) šis ievedējs izstrādājumus ir pārdevis vai citādi atsavinājis par labu kādai personai citā Līgumslēdzējā pusē;c) izstrādājumi ir nosūtīti izstādes laikā vai tūlīt pēc izstādes tādā stāvoklī, kādā tos nosūtīja uz izstādi, und) izstrādājumi pēc nosūtīšanas uz izstādi nav izmantoti citiem mērķiem, izņemot izstādīšanu.2. Saskaņā ar V sadaļas noteikumiem jāizdod vai jāsagatavo izcelsmes apliecinājums, un tas parastajā kārtībā jāiesniedz importētājas valsts muitas dienestiem. Tajā jābūt norādītam izstādes nosaukumam un adresei. Vajadzības gadījumā papildus var tikt pieprasīti dokumentāri pierādījumi par izstādīšanas nosacījumiem.3. Šā panta 1. punktu piemēro visām tirdzniecības, rūpniecības, lauksaimniecības vai amatniecības izstādēm, gadatirgiem vai līdzīgai publiskai izstādīšanai, ko nerīko privātiem mērķiem veikalos vai uzņēmumu telpās nolūkā pārdot ārvalstu izstrādājumus un kuru laikā izstrādājumi paliek muitas kontrolē.IV SADAĻANODOKĻU ATMAKSA VAI ATBRĪVOJUMS14. pantsMuitas nodokļu atmaksas vai atbrīvojuma aizliegums1. Uz nenoteiktas izcelsmes izejvielām, ko izmanto, ražojot EEZ izcelsmes izstrādājumus šā protokola nozīmē, par kuriem saskaņā ar V sadaļas noteikumiem izsniegts vai sagatavots izcelsmes apliecinājums, nevienā Līgumslēdzējā pusē neattiecas nekādas muitas nodokļu atmaksas vai atbrīvojumi no muitas nodokļiem.2. Šā panta 1. punktā ietverto aizliegumu piemēro visiem pasākumiem, kas saistīti ar muitas nodokļu vai līdzvērtīgu maksājumu daļēju vai pilnīgu atmaksu, atvieglojumiem vai atbrīvojumiem, kuri Līgumslēdzēju pušu teritorijā piemērojami ražošanā izmantotajiem materiāliem, ja šādu atmaksu, atvieglojumus vai atbrīvojumus piemēro tieši vai netieši, no šādiem materiāliem iegūtos izstrādājumus eksportējot, nevis tos atstājot izmantošanai uz vietas.3. Tādu izstrādājumu eksportētājam, kuriem ir izcelsmes apliecinājums, jābūt gatavam pēc muitas dienestu lūguma jebkurā laikā uzrādīt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina to, ka nekāda atmaksa par attiecīgo produktu ražošanā izmantotajiem nenoteiktas izcelsmes materiāliem nav saņemta un ka faktiski ir nomaksāti visi muitas nodokļi vai līdzvērtīgas iedarbības maksājumi, kas piemērojami šādiem materiāliem.4. Šā panta 1.—3. punkta noteikumus piemēro arī iesaiņojumam 7. panta 2. punkta nozīmē, palīgierīcēm, rezerves daļām un darbarīkiem 8. panta nozīmē un izstrādājumu komplektiem 9. panta nozīmē, ja tie ir nenoteiktas izcelsmes materiāli.5. Šā panta 1.—4. punkta noteikumus piemēro tikai tiem materiāliem, uz kuriem attiecas šis nolīgums. Turklāt tas neliedz attiecībā uz lauksaimniecības produktiem piemērot eksporta kompensāciju sistēmu, ko piemēro izvešanai saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem.V SADAĻAIZCELSMES APLIECINĀJUMS15. pantsVispārīgās prasības1. Par noteiktas izcelsmes izstrādājumiem šā protokola nozīmē, tos ievedot kādas Līgumslēdzējas puses teritorijā, saņem atvieglojumus saskaņā ar līgumu, iesniedzot kādu no šādiem dokumentiem:a) vai nu pārvadājumu sertifikātu EUR.1, kura paraugs ir III pielikumā, vaib) 20. panta 1. punktā precizētajos gadījumos izvedēja izsniegtu deklarāciju, kuras teksts norādīts IV pielikumā, faktūrrēķina, pavadzīmes vai jebkura cita tirdzniecības dokumenta veidā, kurā attiecīgais produkts ir pietiekami sīki aprakstīts, lai to varētu identificēt (turpmāk tekstā — "faktūras deklarācija").2. Neatkarīgi no 1. punkta šā protokola nozīmē par noteiktas izcelsmes produktiem 25. pantā norādītajos gadījumos gūst labumu no šā nolīguma, neiesniedzot nekādus iepriekš minētos dokumentus.16. pantsPreču pārvadājumu apliecības EUR.1 izdošanas procedūra1. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdod izvešanas valsts muitas iestādes pēc izvedēja rakstiska pieteikuma vai, ja eksportētājs uzņemas atbildību, pēc viņa pilnvarota pārstāvja rakstiska pieteikuma.2. Šajā nolūkā izvedējs vai viņa pilnvarots pārstāvis aizpilda gan pārvadājuma sertifikātu EUR.1, gan pieteikuma veidlapu; to paraugi ir III pielikumā. Šīs veidlapas aizpilda vienā no valodām, kurās ir sagatavots šis nolīgums, un saskaņā ar eksportētājas valsts tiesību aktu noteikumiem. Ja raksta ar roku, lieto tinti un raksta ar drukātiem burtiem. Izstrādājumu apraksts jāsniedz šajā nolūkā atvēlētajā ailē, neatstājot nevienu tukšu rindu. Ja šī aile nav pilnībā aizpildīta, tad zem pēdējās apraksta rindas pār visu tukšo laukumu jāievelk horizontāla līnija.3. Eksportētājam, kurš iesniedz pieteikumu preču pārvadājumu apliecības EUR.1 saņemšanai, jābūt gatavam pēc tās eksportētājvalsts muitas dienestu pieprasījuma, kurā izdota preču pārvadājumu apliecība EUR.1, jebkurā laikā uzrādīt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina attiecīgo izstrādājumu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī atbilstību citām šā protokola prasībām.4. Kopienas dalībvalsts vai EBTA valsts muitas dienesti preču pārvadājumu apliecību EUR.1 izdod tad, ja attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par EEZ vai kādas 3. pantā minētas valsts izcelsmes izstrādājumiem un ja tie atbilst citām šā protokola prasībām.5. Muitas iestādes, kas izdod apliecības, veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārbaudītu produktu noteiktas izcelsmes statusu un atbilstību citām šā protokola prasībām. Šajā nolūkā tām ir tiesības prasīt jebkurus pierādījumus un veikt jebkādas eksportētāja pārskatu pārbaudes vai citas vajadzīgās pārbaudes. Muitas iestādes, kas izdod apliecības, arī nodrošina to, ka 2. punktā minētās veidlapas tiek pienācīgi aizpildītas. Jo īpaši pārbauda, vai izstrādājumu aprakstam atvēlētā vieta ir aizpildīta tā, lai nebūtu iespējami nekādi krāpnieciski papildinājumi.6. Preču pārvadājumu apliecības EUR.1 izdošanas datumu norāda apliecības 11. ailē.7. Muitas iestādes preču pārvadājumu apliecību EUR.1 eksportētājam izdod, tiklīdz faktiskā izvešana ir veikta vai nodrošināta.17. pantsPreču pārvadājumu apliecības EUR.1, kas izdotas retrospektīvi1. Neskarot 16. panta 7. punktu, preču pārvadājumu apliecību EUR.1 izņēmuma kārtā var izdot pēc attiecīgo izstrādājumu izvešanas, ja:a) tas nav noformēts izvešanas laikā kļūdu, nejaušību vai īpašu apstākļu dēļ vaib) muitas iestādēm var pierādīt, ka preču pārvadājumu apliecība EUR.1 ir bijusi izdota, bet tehnisku iemeslu dēļ tā nav pieņemta, attiecīgās preces ievedot.2. Īstenojot šā panta 1. punktu, eksportētājam pieteikumā jānorāda to izstrādājumu izvešanas vieta un diena, uz ko attiecas preču pārvadājumu apliecība EUR.1, kā arī jāmin pieteikuma iemesli.3. Muitas dienesti preču pārvadājumu apliecību EUR.1 ar atpakaļejošu spēku var izdot tikai pēc tam, kad ir pārbaudīts, ka eksportētāja pieteikumā sniegtā informācija atbilst informācijai atbilstīgajos dokumentos.4. Preču pārvadājumu apliecības EUR.1, kas izdotas retrospektīvi, jāvizē ar vienu no šādām frāzēm:"NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "DELIVRE A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ", "EXPEDIDO A POSTERIORI", "EMITIDO A POSTERIORI", "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN", "UTFÄRDAT I EFTERHAND", "ÚTGEFID EFTIR Á", "UTSTEDT SENERE". [IZDOTS AR ATPAKAĻEJOŠU SPĒKU.]5. Šā panta 4. punktā minēto vīzu ietver apliecības EUR.1 ailē "Piezīmes".18. pantsPreču pārvadājumu apliecības EUR.1 dublikāta izdošana1. Ja preču pārvadājumu apliecība EUR.1 ir nozagta, pazaudēta vai iznīcināta, eksportētājs var vērsties pie muitas iestādēm, kas apliecību izdevušas, lai iegūtu tās dublikātu, kuru sagatavo, pamatojoties uz to rīcībā esošiem izvešanas dokumentiem.2. Šādi izsniegts dublikāts jāvizē ar vienu no šādām frāzēm:"DUPLIKAT", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "DUPLICATE", "ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ", "DUPLICADO", "SEGUNDA VIA", "KAKSOISKAPPALE", "EFTIRRIT". [DUBLIKĀTS.]3. Šā panta 2. punktā minēto vīzu ietver apliecības EUR.1 ailē "Piezīmes".4. Dublikāts, uz kura jābūt oriģinālās preču pārvadājumu apliecības EUR.1 izdošanas datumam, ir derīgs no dienas, kad izdots preču pārvadājumu apliecības EUR.1 oriģināls.19. pantsPreču pārvadājumu apliecību EUR.1 izdošana, pamatojoties uz iepriekš izdotu vai sagatavotu izcelsmes apliecinājumuKad noteiktas izcelsmes izstrādājumus nodod muitas iestāžu kontrolei Kopienā vai EBTA valstī, ir iespējams aizstāt oriģinālo izcelsmes apliecinājumu ar vienu vai vairākām preču pārvadājumu apliecībām EUR.1, lai nosūtītu visus vai kādu no šiem izstrādājumiem uz citu vietu EEZ teritorijā. Preču pārvadājumu apliecības(-u) EUR.1 aizstājēju izdod tā muitas iestāde, kurā produkti nodoti kontrolei.20. pantsNosacījumi rēķindeklarācijas sagatavošanai1. Šā pielikuma 15. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto faktūras deklarāciju var sagatavot:a) 21. panta nozīmē atzīts eksportētājs vaib) jebkurš eksportētājs jebkuram tādam sūtījumam, kas sastāv no viena vai vairākiem noteiktas izcelsmes preču iesaiņojumiem, kuru kopējā vērtība nepārsniedz ECU 6000.2. Faktūras deklarāciju var sagatavot, ja attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par EEZ vai kādas 3. pantā minētas valsts izcelsmes izstrādājumiem un ja tie atbilst citām šā protokola prasībām.3. Izvedējam, kurš sagatavo faktūrrēķina deklarāciju, jābūt gatavam pēc eksportētājvalsts muitas iestāžu lūguma jebkurā laikā uzrādīt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina produktu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī atbilstību citām šā protokola prasībām.4. Izvedējs faktūrrēķina deklarāciju sagatavo, uzrakstot, uzspiežot vai uzdrukājot uz pavadzīmes vai cita tirdzniecības dokumenta deklarāciju, kuras teksts ietverts IV pielikumā, kādā no minētajā pielikumā norādītajām valodām un saskaņā ar eksportētājvalsts tiesību aktu noteikumiem. Ja deklarāciju raksta ar roku, lieto tinti un raksta ar drukātiem burtiem.5. Faktūras deklarācijā izvedējs parakstās pats. Tomēr atzītam eksportētājam 21. panta nozīmē šāda deklarācija nav jāparaksta, ja viņš iesniedz eksportētājvalsts muitas iestādēm rakstisku apliecinājumu par to, ka viņš uzņemas pilnīgu atbildību par jebkuru faktūras deklarāciju ar norādi uz viņu, it kā viņš pats to būtu parakstījis ar roku.6. Eksportētājs faktūras deklarāciju var sagatavot tad, kad produktus, uz kuriem tā attiecas, eksportē, vai pēc to eksportēšanas, ja importētājā valstī šo deklarāciju iesniedz ne vēlāk kā divus gadus pēc attiecīgo deklarācijā minēto produktu ievešanas.21. pantsApstiprināts eksportētājs1. Sagatavot faktūras deklarācijas izvešanas valsts muitas iestādes var atļaut jebkuram izvedējam, kurš bieži veic tādu produktu pārvadājumus, uz kuriem attiecas šis nolīgums, neatkarīgi no attiecīgo produktu vērtības. Eksportētājam, kurš vēlas šādu atļauju saņemt, jāsniedz muitas iestādēm visas vajadzīgās garantijas, lai pārbaudītu produktu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī to atbilstību citām šā protokola prasībām.2. Muitas iestādes var piešķirt atzīta eksportētāja statusu saskaņā ar jebkuriem nosacījumiem, kurus tās uzskata par atbilstīgiem.3. Muitas iestādes apstiprinātajam eksportētājam piešķir muitas atļaujas numuru, ko ietver faktūras deklarācijā.4. Muitas iestādes pārrauga, kā apstiprinātais izvedējs izmanto savas pilnvaras.5. Piešķirto atļauju muitas dienesti jebkurā laikā var atsaukt. Muitas iestādes tā rīkojas, ja apstiprinātais izvedējs vairs nesniedz 1. punktā minētās garantijas, neizpilda 2. punktā minētos nosacījumus vai citādi nepareizi izmanto savas pilnvaras.22. pantsIzcelsmes apliecinājuma derīgums1. Izcelsmes apliecinājums ir derīgs četrus mēnešus no tā izdošanas dienas eksportētājvalstī, un minētajā laikā tas jāiesniedz importētājvalsts muitas iestādēm.2. Izcelsmes apliecinājumus, ko importētājvalsts muitas iestādēm iesniedz pēc 1. punktā norādītā iesniegšanas termiņa, var pieņemt, lai piemērotu atvieglojumu režīmu, ja dokumentus līdz noteiktajam termiņam iesniegt nav bijis iespējams kādu ārkārtas apstākļu dēļ.3. Citos gadījumos, ja iesniegšana notikusi par vēlu, ievešanas valsts muitas iestādes var izcelsmes apliecinājumu pieņemt, ja izstrādājumi uzrādīti pirms noteiktā termiņa.23. pantsIzcelsmes apliecinājuma iesniegšanaIzcelsmes apliecinājumu iesniedz importētājas valsts muitas dienestiem saskaņā ar procedūrām, ko piemēro šajā valstī. Minētie dienesti var pieprasīt izcelsmes apliecinājuma tulkojumu, kā arī to, lai ievešanas deklarācijai būtu pievienots importētāja apliecinājums, ka produkti atbilst šā nolīguma īstenošanas nosacījumiem.24. pantsIevešana pa daļāmJa pēc ievedēja lūguma un saskaņā ar ievešanas valsts muitas iestāžu izstrādātajiem nosacījumiem izjauktus vai nesaliktus izstrādājumus Harmonizētās sistēmas 2. vispārējā noteikuma a) punkta nozīmē, kuri iekļauti Harmonizētās sistēmas XVI un XVII iedaļā vai pozīcijā 7308 un 9406, ieved pa daļām, tad vienotu šo izstrādājumu izcelsmes apliecinājumu muitas iestādēm iesniedz, ievedot pirmo daļu.25. pantsAtbrīvojums no izcelsmes apliecinājuma1. Izstrādājumus, kurus viena privāta persona otrai pārsūta sīkpakās vai kuri ir daļa no ceļotāja personīgās bagāžas, uzskata par noteiktas izcelsmes izstrādājumiem un izcelsmes apliecinājumu nepieprasa, ja šos izstrādājumus neieved tirdzniecībai, ja ir deklarēts, ka tie atbilst šā protokola prasībām, un ja nav šaubu par šādas deklarācijas ticamību. Gadījumos, kad produktus sūta pa pastu, šo deklarāciju var rakstīt uz muitas deklarācijas C2/CP3 veidlapām vai uz papīra lapas, ko pievieno dokumentam.2. Ja ievešana notiek neregulāri un izstrādājumi ir paredzēti tikai saņēmēju, ceļotāju vai viņu ģimenes locekļu personīgai lietošanai, tad to neuzskata par ievešanu pārdošanai, ja no izstrādājumu veida un daudzuma ir redzams, ka tos neieved komerciāliem mērķiem.3. Turklāt šo produktu kopējā vērtība nedrīkst pārsniegt ECU 500 attiecībā uz sīkpakām vai ECU 1200 attiecībā uz ceļotāja personīgo bagāžu.26. pantsPiegādātāja deklarācija1. Kādā Līgumslēdzējā pusē izsniedzot preču pārvadājuma apliecību EUR.1 vai sastādot rēķindeklarāciju par noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, kuru ražošanā izmantotas preces no citām Līgumslēdzējām pusēm, kas ir apstrādātas vai pārstrādātas EEZ, neiegūstot noteiktu izcelsmi, ņem vērā piegādātāja deklarācijas par šīm precēm saskaņā ar šo pantu.2. Šā panta 1. punktā minētā piegādātāja deklarācija ir pierādījums attiecīgo preču apstrādei vai pārstrādei EEZ, lai noteiktu, vai tie izstrādājumi, kuru ražošanā šīs preces izmantotas, ir uzskatāmi par EEZ izcelsmes izstrādājumiem, un tādējādi ir izpildītas citas šā protokola prasības.3. Izņemot 4. punktā minētos gadījumus, piegādātājs atsevišķu piegādātāja deklarāciju katram preču sūtījumam sastāda V papildinājumā norādītajā veidā uz papīra lapas, kuru pievieno rēķinam, pavadzīmei vai citam komercdokumentam, kur attiecīgās preces aprakstītas pietiekami precīzi, lai būtu iespējams tās identificēt.4. Ja piegādātājs noteiktam klientam regulāri piegādā preces, kuru EEZ veiktajai apstrādei vai pārstrādei būtu jāpaliek nemainīgai ievērojamu laika periodu, viņš var sastādīt vienu piegādātāja deklarāciju, kas attiektos arī uz turpmākiem šo preču sūtījumiem, turpmāk tekstā — "ilgtermiņa piegādātāja deklarācija".Ilgtermiņa piegādātāja deklarācija parasti ir derīga uz laiku līdz vienam gadam no deklarācijas sastādīšanas. Muitas dienesti tajā valstī, kur deklarācija sastādīta, var izstrādāt noteikumus, ar kuriem deklarācija var attiekties uz ilgākiem laika periodiem.Ilgtermiņa piegādātāja deklarāciju piegādātājs sastāda VI papildinājumā norādītajā veidā, un tajā attiecīgās preces apraksta pietiekami sīki, lai tās varētu identificēt. To nodod attiecīgajam klientam pirms pirmās preču kravas piegādes, uz ko deklarācija attiecas, vai kopā ar šo pirmo kravu.Piegādātājs tūlīt informē savu klientu, ja pastāvīgā piegādātāja deklarācija attiecībā uz piegādātajām precēm vairs nav derīga.5. Šā panta 3. un 4. punktā minētā piegādātāja deklarācija ir drukāta vai iespiesta vienā no līguma valodām saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, kur tā sastādīta, un uz tās ir piegādātāja pašrocīga paraksta oriģināls. Deklarācijas var būt arī rakstīta ar roku; tādā gadījumā lieto tinti un raksta ar drukātiem burtiem.6. Piegādātājam, kurš sastāda deklarāciju, jābūt gatavam jebkurā laikā pēc tās valsts muitas dienestu lūguma, kur deklarāciju sastāda, iesniegt visus attiecīgos dokumentus, lai apliecinātu, ka deklarācijā ietvertā informācija ir pareiza.27. pantsApstiprinošie dokumentiStarp 16. panta 3. punktā, 20. panta 3. punktā un 26. panta 6. punktā minētajiem dokumentiem, ko izmanto, lai pierādītu, ka izstrādājumi, uz kuriem attiecas preču pārvadājumu apliecība EUR.1 vai rēķindeklarācija, ir EEZ izcelsmes izstrādājumi un atbilst pārējām šā protokola prasībām, un ka piegādātāja deklarācijā norādītā informācija ir pareiza, var cita starpā ietvert:a) tiešu pierādījumu par eksportētāja vai piegādātāja veiktajām darbībām, lai iegūtu attiecīgās preces, kas ietvertas, piemēram, eksportētāja vai piegādātāja pārskatos vai iekšējā grāmatvedībā;b) izmantoto materiālu noteiktas izcelsmes statusu apliecinošus dokumentus, ko izdevušas vai sagatavojušas Līgumslēdzējas puses, kur šie dokumenti izmantoti saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem;c) dokumentus, kas apliecina attiecīgo materiālu apstrādi vai pārstrādi EEZ un ko izdevušas vai sagatavojušas Līgumslēdzējas puses, kur šie dokumenti izmantoti saskaņā ar valsts tiesību aktiem;d) preču pārvadājumu apliecības EUR.1 vai rēķindeklarācijas, kas apliecina izmantoto materiālu noteiktas izcelsmes statusu un kas izdotas vai sastādītas citās Līgumslēdzējās pusēs saskaņā ar šo protokolu vai kādā no 3. pantā minētajām valstīm saskaņā ar to pantu;e) piegādātāja deklarācijas, kas apliecina attiecīgo preču ražošanā izmantoto materiālu apstrādi vai pārstrādi EEZ un kas sastādītas citās Līgumslēdzējās pusēs saskaņā ar šo protokolu;f) attiecīgus pierādījumus par apstrādi vai pārstrādi ārpus EEZ, piemērojot 11. pantu, ar ko var apliecināt, ka ir izpildītas šā panta prasības.28. pantsIzcelsmes apliecinājuma, piegādātāja deklarāciju un apliecinošo dokumentu saglabāšana1. Eksportētājs, kurš iesniedzis pieteikumu, lai saņemtu preču pārvadājumu apliecību EUR.1, 16. panta 3. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus.2. Eksportētājs, kurš gatavo faktūras deklarāciju, šīs faktūras deklarācijas kopiju un 20. panta 3. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus.3. Piegādātājs, kurš sastāda piegādātāja deklarāciju, kopiju no šīs deklarācijas un rēķina, pavadzīmes vai cita komercdokumenta, kam šī deklarācija pievienota, kā arī 26. panta 6. punktā minētos dokumentus saglabā vismaz trīs gadus.Piegādātājs, kurš sastāda ilgtermiņa piegādātāja deklarāciju, kopiju no šīs deklarācijas un visiem rēķiniem, pavadzīmēm vai citiem komercdokumentiem, kas attiecas uz attiecīgās deklarācijas aptvertajām precēm, kuras nosūtītas attiecīgajam klientam, kā arī 26. panta 6. punktā minētos dokumentus saglabā vismaz trīs gadus. Šis periods sākas no ilgtermiņa piegādātāja deklarācijas derīguma termiņa beigām.4. Eksportētājvalsts muitas dienesti, kas izdod preču pārvadājumu apliecību EUR.1, 16. panta 2. punktā minēto pieteikuma veidlapu saglabā vismaz trīs gadus.5. Importētājvalsts muitas iestādes tām iesniegtās preču pārvadājumu apliecības EUR.1 un faktūras deklarācijas glabā vismaz trīs gadus.29. pantsNeatbilstība un formālas kļūdas1. Gadījumā, ja atklāj nelielu neatbilstību starp informāciju izcelsmes apliecinājumā un dokumentos, kas iesniegti muitas iestādei, lai nokārtotu formalitātes produktu ievešanai, izcelsmes apliecinājums ipso facto nezaudē spēku, ja pienācīgi konstatē, ka šis dokuments atbilst iesniegtajiem produktiem.2. Izcelsmes apliecinājumu nevar noraidīt acīmredzamu formālu kļūdu, piemēram, drukas kļūdu dēļ, ja šīs kļūdas nerada šaubas par to, ka informācija šajā dokumentā ir pareiza.30. pantsSummas, kas izteiktas ECU1. Izvešanas valsts nosaka izvešanas valsts valūtas summu, kas līdzvērtīga ECU izteiktai summai, un paziņo to citām Līgumslēdzējām pusēm.2. Ja summa pārsniedz attiecīgo importētājas valsts noteikto summu, tad importētāja valsts to pieņem, ja preču rēķinā ir norādīta summa eksportētājas valsts valūtā. Ja produkcijas rēķinā ir norādīta citas Līgumslēdzējas puses vai 3. pantā minētās valsts valūta, tad importētājvalsts atzīst attiecīgās valsts paziņoto summu.3. Summas, kas jāizmanto jebkurā attiecīgās valsts valūtā, minētajā valūtā ir līdzvērtīgas summām, kuras izteiktas ECU pēc kursa 1996. gada oktobra pirmajā darba dienā.4. Pēc Līgumslēdzēju pušu pieprasījuma EEZ Apvienotā komiteja pārskata summas, kas izteiktas eiro, un tām līdzvērtīgas summas EK dalībvalstu un EBTA valstu valūtā. Veicot šo pārskatīšanu, EEZ Apvienotā komiteja nodrošina, lai netiktu samazinātas nevienā valsts valūtā izmantotās summas, turklāt apsverot, vai ir vēlams saglabāt attiecīgās vērtības robežas. Šajā nolūkā tā var nolemt mainīt summas, kas izteiktas ECU.VI SADAĻAADMINISTRATĪVĀS SADARBĪBAS KĀRTĪBA31. pantsSavstarpējā palīdzība1. Līgumslēdzēju pušu muitas iestādes cita citai piegādā to zīmogu nospiedumu paraugus, kurus tās izmanto, izdodot preču pārvadājumu apliecības EUR.1, kā arī ar to muitas iestāžu adreses, kuras atbild par tādu apliecību un rēķindeklarāciju pārbaudi.2. Lai nodrošinātu pareizu šā protokola piemērošanu, Līgumslēdzējas puses ar kompetentās muitas administrācijas starpniecību palīdz viena otrai, pārbaudot preču pārvadājumu apliecību EUR.1, rēķindeklarāciju vai piegādātāja deklarāciju autentiskumu, kā arī šajos dokumentos sniegtās informācijas pareizību.32. pantsIzcelsmes apliecinājumu pārbaude1. Izcelsmes apliecinājumu pārbaudi veic izlases kārtā vai arī gadījumos, kad importētājas valsts muitas dienestiem radušās pamatotas šaubas par minēto dokumentu autentiskumu, attiecīgo produktu noteiktas izcelsmes statusu vai citu šā protokola prasību izpildi.2. Šā panta 1. punkta noteikumu īstenošanas nolūkā importētājvalsts muitas dienesti nosūta atpakaļ eksportētājvalsts muitas dienestiem preču pārvadājumu apliecību EUR.1 un rēķinu, ja tas iesniegts, faktūras deklarāciju vai šo dokumentu kopijas, vajadzības gadījumā norādot pārbaudes iemeslus. Lai atvieglotu vajadzīgās pārbaudes veikšanu, pārsūta visus iegūtos dokumentus un informāciju, kas liecina, ka izcelsmes apliecinājumā sniegtā informācija nav pareiza.3. Pārbaudi veic eksportētājvalsts muitas iestādes. Šajā nolūkā tām ir tiesības prasīt jebkurus pierādījumus un veikt jebkādas eksportētāja pārskatu pārbaudes vai citas vajadzīgās pārbaudes.4. Ja importētājvalsts muitas iestādes nolemj attiecīgajam izstrādājumam apturēt atvieglojumu režīma piešķiršanu, tad, gaidot pārbaudes rezultātus, tās importētājam piedāvā izstrādājumus laist apgrozībā, veicot visus piesardzības pasākumus, ko tās atzīst par vajadzīgiem.5. Muitas dienestus, kas pieprasa veikt pārbaudi, iespējami īsā laikā informē par šīs pārbaudes rezultātiem. Šiem rezultātiem skaidri jānorāda, vai dokumenti ir autentiski un vai attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par EEZ vai kādas no 3. pantā minētas valsts izcelsmes izstrādājumiem, un vai tie atbilst citām šā protokola prasībām.6. Ja pamatotu šaubu gadījumā desmit mēnešu laikā no pārbaudes pieprasījuma iesniegšanas dienas nav saņemta atbilde vai ja atbildē nav pietiekamas informācijas, lai noteiktu attiecīgā dokumenta autentiskumu vai izstrādājumu īsto izcelsmi, muitas iestādes, kas pieprasījumu iesniegušas, izņemot ārkārtas gadījumus, noraida tiesības uz atvieglojumiem.33. pantsPiegādātāju deklarāciju pārbaude1. Tālākas piegādātāja deklarāciju vai ilgtermiņa piegādātāja deklarāciju pārbaudes var veikt izlases veidā vai jebkurā laikā, kad muitas dienestiem tajā valstī, kur šīs deklarācijas ņemtas vērā, lai izsniegtu preču pārvadājumu apliecību EUR.1 vai sastādītu rēķindeklarāciju, ir pamatotas šaubas attiecībā uz dokumenta autentiskumu vai tajā sniegtās informācijas pareizību.2. Šā panta 1. punkta noteikumu īstenošanas nolūkā minētie valsts muitas dienesti atdod atpakaļ tās valsts muitas dienestiem, kurā deklarācija sastādīta, piegādātāja deklarāciju un rēķinu(-s), pavadzīmi(-es) vai citus komercdokumentus attiecībā uz deklarācijā aptvertajām precēm, vajadzības gadījumā norādot pārbaudes iemeslus — formālus vai pēc būtības.Pēc lūguma veikt pārbaudi tās šajā nolūkā nosūta visus iegūtos dokumentus un informāciju, ar ko var apliecināt, ka piegādātāja deklarācijā norādītā informācija nav pareiza.3. Pārbaudi izdara tās valsts muitas dienesti, kurā sastādīta piegādātāja deklarācija. Šajā nolūkā tie var prasīt visus pierādījumus un veikt visas eksportētāja pārskatu pārbaudes un visas citas pārbaudes, ko tie uzskata par vajadzīgām.4. Muitas dienestus, kas pieprasa veikt pārbaudi, iespējami īsā laikā informē par šīs pārbaudes rezultātiem. Šajos rezultātos skaidri jānorāda, vai piegādātāja deklarācijā sniegtā informācija ir pareiza, un tai jāļauj noteikt vai un ciktāl šo piegādātāja deklarāciju var ņemt vērā, izsniedzot preču pārvadājumu apliecību EUR.1 vai sastādot rēķindeklarāciju.34. pantsStrīdu atrisināšana1. Ja strīdi rodas saistībā ar 32. un 33. pantā minētajām pārbaudes procedūrām, ko muitas dienesti, kuri iesnieguši pieprasījumu veikt pārbaudi, un muitas dienesti, kuri atbild par šīs pārbaudes veikšanu, nevar atrisināt, vai ja rodas jautājumi par šā protokola interpretāciju, šos strīdus nodod izskatīšanai EEZ Apvienotajā komitejā.2. Visos gadījumos strīdu izšķiršana starp importētāju un importētājvalsts muitas iestādēm noris saskaņā ar minētās valsts tiesību aktiem.35. pantsSodiKatrai personai, kas sagatavo vai liek sagatavot dokumentu, kurā ietverta nepatiesa informācija, lai panāktu atvieglojumu režīma piešķiršanu izstrādājumiem, uzliek sankcijas.36. pantsBrīvās zonas1. Līgumslēdzējas puses veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka izstrādājumus, kurus tirgo ar izcelsmes apliecinājumu un pārvadā pa brīvo zonu to teritorijā, neaizstāj ar citiem izstrādājumiem un ka ar tiem netiek veiktas citas darbības kā vien darbības, kas vajadzīgas, lai novērstu izstrādājumu bojāšanos.2. Atkāpjoties no 1. punktā ietvertajiem noteikumiem, ja EEZ izcelsmes izstrādājumus ieved brīvajā zonā ar izcelsmes apliecinājumu un tie tiek apstrādāti vai pārstrādāti, tad attiecīgie dienesti pēc eksportētāja lūguma izdod jaunu preču pārvadājumu apliecību EUR.1, ja minētā apstrāde vai pārstrāde atbilst šā protokola noteikumiem.VII SADAĻASEŪTA UN MELILJA37. pantsProtokola piemērošana1. Šajā protokolā lietotais termins "EEZ" neietver Seūtu un Meliļu. Jēdziens "EEZ izcelsmes izstrādājumi" neaptver izstrādājumus, kuru izcelsmes vieta ir Seūta un Meliļa.2. Piemērojot 49. punktu attiecībā uz Seūtas un Meliļas izcelsmes izstrādājumiem, šo protokolu piemēro mutatis mutandis, ievērojot 38. pantā minētos īpašos nosacījumus.38. pantsĪpaši nosacījumi1. Ja turpmāk uzskaitītie produkti ir tieši transportēti saskaņā ar 12. panta noteikumiem, tiek uzskatīts, ka1) Seūtas un Meliļas izcelsmes produkti ir:a) Seūtā un Meliļā pilnībā iegūti produkti;b) Seūtā un Meliļā iegūti produkti, kuru ražošanā izmantoti citi, nevis a) apakšpunktā minētie produkti ar noteikumu, ka:i) minētie produkti ir pietiekami apstrādāti šā protokola 5. panta nozīmē vai kaii) šā protokola izpratnē šo produktu izcelsme ir EEZ ar noteikumu, ka tiem veikta citāda apstrāde vai pārstrāde, kas pārsniedz 6. panta 1. punktā minēto nepietiekamo apstrādi vai pārstrādi;2) EEZ izcelsmes izstrādājumi ir:a) EEZ pilnībā iegūti izstrādājumi;b) pilnībā EEZ iegūti produkti, kuru ražošanā ir izmantoti citi, nevis a) apakšpunktā minētie produkti ar noteikumu, ka:i) minētie produkti ir pietiekami apstrādāti šā protokola 5. panta nozīmē vai kaii) šā protokola nozīmē šo produktu izcelsme ir Seūtā un Meliljā vai Kopienā ar nosacījumu, ka tiem veikta citāda nekā 6. panta 1. punktā minētā nepietiekamā apstrāde vai pārstrāde.2. Seūtu un Meliļu uzskata par vienotu teritoriju.3. Eksportētājs vai viņa pilnvarotā persona preču pārvadājumu apliecības EUR.1 otrajā ailē vai faktūras deklarācijā ieraksta "EEZ" un "Seūta un Meliļa". Turklāt, ja produkta izcelsme ir Seūtā un Meliļā, to norāda preču pārvadājumu apliecības EUR.1 ceturtajā ailē vai faktūras deklarācijā.4. Spānijas muitas dienesti ir atbildīgi par šā protokola piemērošanu Seūtā un Meliļā.--------------------------------------------------KOPĪGĀ DEKLARĀCIJAKopīgā deklarācija par tādu izcelsmes apliecinājumu atzīšanu, kas attiecībā uz Kopienas, Islandes vai Norvēģijas izcelsmes izstrādājumiem izsniegti saskaņā ar 4. protokola 3. pantā minētajiem nolīgumiem1. Preferenciāla režīma piešķiršanas vajadzībām, kas paredzēts ar EEZ līgumu, atzīst izcelsmes apliecinājumus, kas attiecībā uz Kopienas, Islandes un Norvēģijas izcelsmes izstrādājumiem izsniegti saskaņā ar 4. protokola 3. pantā minētajiem nolīgumiem.2. Šādus izstrādājumus uzskata par EEZ izcelsmes materiāliem, ja tie ir EEZ iegūtu izstrādājumu sastāvā. Šiem materiāliem nav obligāti jābūt pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem.3. Turklāt, ciktāl uz šādiem izstrādājumiem attiecas EEZ līgums, veicot to atpakaļizvešanu uz citu EEZ Līgumslēdzējas puses teritoriju, tos uzskata par EEZ izcelsmes izstrādājumiem.--------------------------------------------------KOPĪGĀ DEKLARĀCIJAattiecībā uz Andoras Firstisti1. Islande, Lihtenšteina un Norvēģija pieņem Andoras Firstistes izstrādājumus, kas iekļauti Harmonizētās sistēmas 25.-97. nodaļā, kā EEZ izcelsmes izstrādājumus šā līguma nozīmē.2. Minēto produktu izcelsmes noteikšanai 4. protokolu piemēro mutatis mutandis.--------------------------------------------------KOPĪGĀ DEKLARĀCIJAattiecībā uz Sanmarīno Republiku1. Islande, Lihtenšteina un Norvēģija pieņem Sanmarīno Republikas izcelsmes izstrādājumus kā EEZ izcelsmes izstrādājumus šā līguma nozīmē.2. Minēto produktu izcelsmes noteikšanai 4. protokolu piemēro mutatis mutandis.--------------------------------------------------


text:
 1.5.2009
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 102/36
 A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2009. március 12-i ítélete – Arpaillange és társai kontra Bizottság
 (F-104/06. sz. ügy) (1)
 (Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Felvétel - Besorolás - Korábbi egyéni szakértők - Oklevél - Szakmai tapasztalat - Jogellenességi kifogás)
 2009/C 102/51
 Az eljárás nyelve: francia
 Felek
 Felperes: Joséphine Arpaillange (Santiago de Chile, Chile) és társai (képviselők: S. Rodrigues és C. Bernard-Glanz ügyvédek)
 Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és G. Berscheid meghatalmazottak)
 Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: I. Sulce és B. Driessen meghatalmazottak)
 Az ügy tárgya
 Egyrészt a szerződéskötésre jogosult hatóság a felperesek alkalmazási feltételeit az ideiglenes alkalmazotti szerződéseikben foglaltak szerinti módon megállapító határozatainak megsemmisítése annyiban, amennyiben a szerződéskötésre jogosult hatóság a felpereseknek az általuk ténylegesen szerzett szakmai tapasztalatnál kevesebbet ismert el, másrészt kártérítési kérelem.
 Az ítélet rendelkező része
 1)
 A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.
 2)
 A felek maguk viselik saját költségeiket.
 (1) HL C 261., 2006.10.28., 35. o.


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52000PC0332
 Forslag till rådets förordning om genomförande för gemenskapens del av tullbestämmelserna i gemensamma rådets beslut nr 2/2000 inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexikos förenta stater /* KOM/2000/0332 slutlig - ACC 2000/0133 */
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om genomförande för gemenskapens del av tullbestämmelserna i Gemensamma rådets beslut nr 2/2000 inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexikos förenta stater(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGDet gemensamma råd som inrättats inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexikos förenta stater, undertecknat den 8 december 1997, antog den 23 mars 2000 beslut nr 2/2000. Med detta beslut genomförs bl.a. de mål som anges i artikel 3 i avtalet. Beslutets tullbestämmelser träder i kraft den 1 juli 2000.I detta förslag till rådsförordning anges de genomförandebestämmelser som krävs för att särskilt gemenskapen skall kunna beräkna de förmånstullsatser som kommer att gälla för varor med ursprung i Mexiko enligt bilaga III till beslut nr 2/2000 och för att gemenskapen skall kunna öppna och förvalta de tullkvoter som föreskrivs i beslutet. Genom förslaget delegeras också till kommissionen befogenhet att anta bestämmelser om tillämpning av avtalet, och de förfaranden som krävs för genomförandet anges. I förslaget föreskrivs slutligen att förmånsimport inom ramen för avtalet skall kunna övervakas, i syfte att bekämpa bedrägeri.För att genomförandet skall bli smidigt bör rådet anta dessa bestämmelser i så god tid att de kan offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning snarast möjligt och i alla händelser senast den 30 juni 2000.2000/0133 (ACC)Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om genomförande för gemenskapens del av tullbestämmelserna i Gemensamma rådets beslut nr 2/2000 inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexikos förenta staterEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl:(1) Det gemensamma råd som inrättats inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexikos förenta stater har genom beslut nr 2/2000 [1], nedan kallat "beslutet", antagit bestämmelser om genomförande av vissa aspekter av det avtalet som avser varuhandel, med verkan från den 1 juli 2000.[1] EGT L ...(2) De tullförmåner som föreskrivs i beslutet är tillämpliga på produkter med ursprung i Mexiko enligt bilaga III till beslutet.(3) Det är nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser för tillämpning av dessa tullförmåner i gemenskapen.(4) I beslut nr 2/2000 anges de bastullsatser utifrån vilka tullnedsättningarna skall beräknas.(5) Dessa beräkningsmetoder bör som en allmän regel även tillämpas på värdetullar och särskilda tullar samt på de minimi- och maximitullar som föreskrivs i Gemensamma tulltaxan.(6) I beslutet föreskrivs att vissa produkter med ursprung i Mexiko inom ramen för tullkvoter får importeras till gemenskapen med nedsatt tullsats eller till nolltullsats. I beslutet anges vilka produkter som omfattas av dessa tullbestämmelser och vilka volymer och tullsatser som är tillämpliga. Den lämpligaste metoden för att förvalta tullkvoterna för produkter enligt KN-nummer ex 0408 och ex 3502 baseras på importlicenser och bör handhas av kommissionen. De övriga tullkvoterna bör normalt förvaltas enligt "först-till-kvarn"-principen enligt artiklarna 308a-308c i förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen [2].[2] EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.(7) De KN-nummer som nämns i den här förordningen är de som gäller under 2000, i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan [3], senast ändrad genom förordning (EG) nr 2204/1999 [4]. Ändringar i Kombinerade nomenklaturen och i Taric-nummer bör inte medföra innehållsliga ändringar i de avtal eller andra rättsakter som ingåtts mellan gemenskapen och Mexiko. För enkelhetens skull bör det därför föreskrivas att kommissionen, biträdd av tullkodexkommittén, skall kunna vidta de åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning, i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [5].[3] EGT L 256, 07.09.1987, s. 1.[4] EGT L 278, 28.10.1999, s. 1.[5] EGT L 184, 17.07.1999, s. 23.(8) För att bedrägeri skall kunna bekämpas bör det föreskrivas att förmånsimport till gemenskapen kan omfattas av övervakning.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. För genomförandet av Gemensamma rådets beslut nr 2/2000 inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexiko skall följande gälla:a) Med "MGN" avses den lägsta av de tullsatser som anges i kolumn 3 eller 4 i del 2 i bilaga I till förordning (EEG) nr 2658/87, med hänsyn till de tillämpningsperioder som nämns eller avses i kolumnerna. Uttrycket skall dock inte avse en tull som fastställs inom ramen för en tullkvot enligt artikel 26 i fördraget eller inom ramen för bilaga VII till förordning (EEG) nr 2658/87.b) Om inte annat följer av punkt 2 skall den slutliga förmånstullsatsen avrundas nedåt till en decimal.2. Om förmånstullsatsen beräknas till något av nedanstående, skall den innebära en fullständig tullbefrielse:a) Högst 1 %, i fråga om värdetullar.b) Högst 0,5 euro för ett enskilt eurobelopp i fråga om särskilda tullar.3. När tullsatsen innefattar en värdetull plus en eller flera särskilda tullar, skall förmånsnedsättningen begränsas till att endast avse värdetullen i enlighet med de fall som förutses i artikel 8 i beslut nr 2/2000. När tullsatsen innefattar en värdetull med en minimi- och maximitullsats, skall förmånsnedsättningen också tillämpas på den minimi- och maximitullsatsen. När tullsatsen innefattar mer än en särskild tull, skall förmånsnedsättningen tillämpas på alla dessa särskilda tullar.Artikel 21. Om inte annat följer av punkt 5, skall tullsatserna för de produkter med ursprung i Mexiko som förtecknas i bilagan till denna förordning inom ramen för tullkvoterna enligt bilagan nedsättas till de nivåer som anges i bilagan.2. Dessa tullkvoter skall förvaltas enligt artiklarna 308a-308c i förordning (EEG) nr 2454/93, utom när annat föreskrivs i artikel 4.3. Vad gäller de produkter som omfattas av bilagan till den här förordningen skalla) med det särskilda exportdokument som avses i artikel 8.7 i Gemensamma rådets beslut nr 2/2000 avses varucertifikat EUR.1,b) godtagandet av deklarationen för övergång till fri omsättning anses utgöra utfärdande av den importlicens som avses i den bestämmelsen.4. De tullnedsättningar som anges i bilagan är uttryckta som en procentandel av de tullsatser som faktiskt tillämpas på varor med ursprung i Mexiko utanför berörda tullkvoter när varorna deklareras för övergång till fri omsättning.5. Tullsatsen för produkter enligt KN-nummer 1704 10 skall inom ramen för tullkvoten för löpnummer 09.1857 i bilagan uppgå till 6 %.6. De tullkvoter som avses i bilagan skall varje år öppnas för en tolvmånadersperiod, som omfattar 1 juli-30 juni. Dessa kvoter skall öppnas för första gången den 1 juli 2000.7. Tullkvoten för löpnummer 09.1847 i bilagan skall öppnas för sista gången den 1 juli 2007.Artikel 3Den årliga tullkvoten för löpnummer 09.1853 i bilagan skall varje år från och med den 1 juli 2001 utökas med 500 ton.Artikel 41. Från och med den 1 juli 2000 skall kommissionen öppnaa) en årlig tullkvot på 1 000 ton (motsvarande ägg i skal) för produkter enligt KN-nummer 0408 11 80, 0408 19 81, 0408 19 89, 0408 91 80 och 0408 99 80 med ursprung i Mexiko, för vilka hälften av den tullsats som faktiskt tillämpas på varor med ursprung i Mexiko skall tillämpas,b) en årlig tullkvot på 3 000 ton (motsvarande ägg i skal) med tullfrihet för albuminer enligt KN-nummer 3502 11 90 och 3502 19 90 med ursprung i Mexiko.2. Kommissionen skall enligt förfarandet i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 2771/75 anta bestämmelser om förvaltning av dessa tullkvoter.Artikel 5Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2-4 skall kommissionen enligt det förvaltningsförfarande som anges i artikel 6.2 anta de ändringar och tekniska anpassningar av bilagan som krävs till följd av ändringar av Kombinerade nomenklaturen och Taric-nummer, till följd av beslut av Gemensamma rådet EG-Mexiko eller till följd av ingåendet av avtal, protokoll eller skriftväxlingar mellan gemenskapen och Mexiko.Artikel 61. Kommissionen skall biträdas av tullkodexkommittén, nedan kallad "kommittén".2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas. Den tidsperiod som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall uppgå till tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 71. Produkter som övergår till fri omsättning med tillämpning av förmånstullsatser enligt beslut nr 2/2000 skall omfattas av övervakning. Kommissionen skall i samråd med medlemsstaterna fatta beslut om vilka produkter som skall övervakas.2. Artikel 308d i förordning (EEG) nr 2454/93 skall tillämpas.3. Medlemsstaterna och kommissionen skall i nära samarbete se till att denna bestämmelse iakttas.Artikel 8Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2000.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel den [...].På rådets vägnarOrdförandeBILAGAom de produkter som avses i artikel 2Trots vad som sägs i bestämmelserna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen är ordalydelsen i varubeskrivningen endast av vägledande karaktär, eftersom förmånssystemet inom ramen för denna bilaga bestäms av den gällande omfattningen av KN-numren vid tiden för antagandet av denna förordning. När ex KN-nummer anges bestäms förmånssystemet genom tillämpning av KN-numret tillsammans med motsvarande varubeskrivning.>PLATS FÖR TABELL>>PLATS FÖR TABELL>FINANSIERINGSÖVERSIKT1. Åtgärdens beteckningFörslag till rådets förordning om genomförande för gemenskapens del av tullbestämmelserna i Gemensamma rådets beslut nr 2/2000 inom ramen för interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Mexikos förenta stater.2. Berörda budgetposterKapitel 12, artikel 120.3. Rättslig grundArtikel 133 i Romfördraget.4. Beskrivning av åtgärden4.1 Allmänt målAtt fastställa de åtgärder och förfaranden som krävs för att genomföra tullbestämmelserna i interimsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Mexiko.5. BudgetkonsekvenserFörordningen innebär inga inkomstförluster eller inkomstvinster utöver de som anges i finansieringsöversikten för Gemensamma rådets beslut nr 2/2000.6. Bestämmelser om bedrägeribekämpningBestämmelserna om förvaltning av tullkvoter innefattar nödvändiga åtgärder för att förebygga och ge skydd mot bedrägeri och oegentligheter. Det finns även en bestämmelse som medger selektiv övervakning.