type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D1114(07)
 Úřední věstník L 291 , 14/11/1996 S. 0037 - 0037
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 40/96ze dne 5. července 1996,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 32/96 ze dne 5. června 1996 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Komise 95/33/ES ze dne 10. července 1995, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 9 (směrnice Rady 82/471/EHS) kapitoly II přílohy I Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:- "— 395 L 0033: směrnice Komise 95/33/ES ze dne 10. července 1995 (Úř. věst. L 167, 18.7.1995, s. 17)."Článek 2Znění směrnice 95/33/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. září 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 5. července 1996.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Benavides[1] Úř. věst. L 237, 19.9.1996, s. 43.[2] Úř. věst. L 167, 18.7.1995, s. 17.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
C 121/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 1.5.1999
 Verwaltungsgericht Frankfurt am Mainin 23.2.1999 te- Asian C-289/98 (1) poistaminen rekisteristä
 kemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö
 hallintolainkäyttöasioissa Ernst-Otto Flemmer, Renate (1999/C 121/27)
 Christoffel ja Marike Leitensdorfer vastaan Euroopan
 unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, jota
 Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung edustaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 16.12.1998
 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
 tu asia C-289/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan
 (Asiat C-80/99, C-81/99 ja C-82/99) Helleenien tasavalta.
 (1) EYVL C 278, 5.9.1998.
 (1999/C 121/26)
 Verwaltungsgericht Frankfurt am Main, 1. jaosto, on pyytänyt
 23.2.1999 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut Euroo-
 pan yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 4.3.1999, Euroo-
 pan yhteisöjen tuomioistuimelta hallintolainkäyttöasioissa 1.
 Ernst-Otto Flemmer, 2. Renate Christoffel ja 3. Marike Leitens- Asian C-197/97 (1)poistaminen rekisteristä
 dorfer vastaan Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteis-
 öjen komissio, jota Bundesanstalt für Landwirtschaft und (1999/C 121/28)
 Ernährung edustaa, ennakkoratkaisua seuraaviin kysymyksiin:
 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 27.1.1999
 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
 a) Onko ETY:n perustamissopimuksen 215 artiklan 2 kohtaa tu asia C-197/97 (Industrial Tribunalin esittämä ennakkorat-
 ja ETY:n perustamissopimuksen 178 artiklaa sekä asetuk- kaisupyyntö, Liverpool), Donna Marie Davies vastaan Giro-
 sen N:o 2187/93 (1)säännöksiä tulkittava siten, että yhteisö- bank plc.
 jen tuomioistuin on toimivaltainen myös niiden oikeusrii-
 tojen osalta, jotka johtuvat tietyille maidon ja maitotuottei-
 den tuottajille, jotka eivät ole voineet tilapäisesti harjoittaa (1) EYVL C 212, 12.7.1997.
 toimintaansa, tarjottavasta hyvityksestä annetussa neuvos-
 ton asetuksessa (ETY) N:o 2187/93 tarkemmin säädetystä
 kansallisten viranomaisten neuvoston ja komission nimissä
 ja lukuun tekemästä sopimuksesta?
 b) Jos tähän kysymykseen vastataan kieltävästi ja jos kysy-
 myksessä on ETY:n perustamissopimuksen 215 artiklan 1 Asian C-24/98 (1) poistaminen rekisteristä
 kohdassa tarkoitettu tapaus, jolloin kansalliset tuomioistui-
 met ovat toimivaltaisia ETY:n perustamissopimuksen 183 (1999/C 121/29)
 artiklan nojalla, on kysyttävä, sovelletaanko sellaiseen
 sopimukseen niiltä osin kuin asetuksessa N:o 2187/93 ei Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 2.2.1999
 ole erikseen muuta säädetty, kansallisia prosessioikeuden antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
 säännöksiä vai jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisiä tu asia C-24/98, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Irlanti.
 yleisiä periaatteita.
 (1) EYVL C 72, 7.3.1998.
 c) Jos yleisiä periaatteita sovelletaan, voivatko kansalliset
 toimivaltaiset viranomaiset -ja jos voivat, millä edellytyk-
 sillä-kokonaan tai osaksi vetäytyä neuvoston ja komission
 nimissä ja lukuun tehdystä sopimuksesta, jos jälkikäteen
 käy ilmi, että asetuksen N:o 2187/93 mukaan hyvitystar-
 jouksen tekemisen edellytyksenä olleet edellytykset eivät
 olleet kokonaan tai osittain täyttyneet, tai hyvitystarjouk- Asian C-371/96 (1)poistaminen rekisteristä
 sen tekemistä koskevat edellytykset täyttyvät ainoastaan
 siksi, että kansalliset viranomaiset katsovat luottamuksen-
 suojaa koskevien perusteiden vuoksi, että ne eivät voi (1999/C 121/30)
 kumota hyvityksen myöntämisen edellytyksenä ollutta
 lopullisen erityisen viitemäärän myöntämistä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 3.2.1999
 antamalla määräyksellä tuomioistuimen rekisteristä on poistet-
 tu asia C-371/96 (Tribunale di Trenton esittämä ennakkorat-
 kaisupyyntö), Ministero delle Finanze vastaan Cotonificio del
 Trentino SpA.
 (1) EYVL L 196, 5.8.1993, s. 6.
 (1) EYVL C 40, 8.2.1997.


type: other

text:
Sillamäe linna ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri – Riigi Teataja
 Sillamäe linna ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri
 Sillamäe linna ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri - sisukord
 1 ÜLDSÄTTTED
 2 VEE-ETTEVÕTTE JA KLIENDI VAHELISTE SUHETE ALUSED
 § 3 Vee-ettevõte ja klient
 § 4 Kontrolliõigus
 § 5 Teenuste osutamise lõpetamine
 § 6 Teenuste katkestamine avarii, avarii- või plaanliste tööde korral
 § 7 Kahju
 § 8 Liitumispunkt
 3 VEEVARUSTUS, REOVEE JA SADEMEVEE ÄRAJUHTIMINE
 § 9 Veevarustamise nõuded ja tingimused
 § 10 Reovee ja sademevee ärajuhtimise nõuded ja tingimused
 § 11 Omavolilised ühendused
 § 12 Omavoliliselt tarbitud teenuste arvestus
 § 13 Keelatud ühendused
 § 14 Ajutised teenused
 § 15 Teenuste mõõtmine
 § 17 Ühiskanalisatsiooni ärajuhitava vee mõõtmine
 § 18 Arvestused veeteenuse eest
 4 TEENUSLEPINGU SÕLMIMINE, LÕPETAMINE JA UUENDAMINE
 § 19 Teenuslepingu sõlmimine, lõpetamine ja uuendamine
 RT IV, 08.04.2014, 24
 Vastu võetud 27.03.2014 nr 9
 Määrus kehtestatakse „Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse“ § 8 lõike 4 alusel.
 1. peatükk ÜLDSÄTTTED
 (1) Käesolev ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri (edaspidi eeskiri) reguleerib suhteid vee-ettevõtte ning ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutavate isikute vahel Sillamäe linna territooriumil.
 (2) Eeskirja kohaldatakse Sillamäe linna territooriumil kõigile juriidilistele ja füüsilistele isikutele, kes kasutavad või kavatsevad kasutada ühisveevärki ja -kanalisatsiooni.
 Käesolevas eeskirjas kasutatakse mõisteid järgmistes tähendustes:
 1) ühisveevärk – ühisveevärk ja -kanalisatsioon „Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse“ § 2 ning § 3 mõttes ja ulatuses;
 2) kinnistu veevärk – kinnistu veevärk ja kanalisatsioon „Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse“ § 11 mõttes;
 3) abonenttasu – tasu, mida klient maksab ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni nõuetekohase toimimise tagamise eest sõltumata kasutamise eesmärgist;
 4) arvestusperiood – veevarustuse ja/või reovee ärajuhtimise teenuse osutamise periood, mille kohta teenuse tarbijale esitatakse nõue tarbitud teenuste tasumiseks. Arvestusperioodiks on üldjuhul kalendrikuu. Arvestusperioodi täpne alguse ja lõppkuupäev, samuti muu arvestusperiood võib olla kehtestatud veevarustuse ja/või reovee ärajuhtimise teenuse osutamise lepingus;
 5) klient – kinnistu omanik või valdaja, hoonestusõiguse alusel maakasutaja või ehitise kui vallasasja omanik või valdaja, kelle kinnistu veevärk või kanalisatsioon on ühendatud ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga vastava torustikühenduse kaudu ja kellega vee-ettevõtja on sõlminud lepingu ühisveevärgivee võtmiseks või reovee ärajuhtimiseks;
 6) avalik veevõtukoht – vesik, tänavakraan, millele on ligipääs määramata isikute hulgal;
 7) veearvesti – mistahes mõõteseade, mis on ettenähtud ühisveevärgist kinnistu veevärki äravõetud vee mahu või ärajuhitava reovee mahu mõõtmiseks;
 9) sademevesi – sademetena langenud ning ehitiste, sealhulgas kraavide kaudu kogutav ja ärajuhitav vesi;
 10) vaatluskaev – avatava luugi ja põhjas asuva voolurenniga kaev kanalisatsioonitorustikul;
 11) mõõdusõlm – vee ja/või reovee mõõtmiseks ettenähtud arvestist ja arvesti juurde kuuluv armatuurist koosnev tehniline sõlm;
 13) ühisvõrgu avarii – ühisveevärgi ja/või -kanalisatsiooni ehitiste, rajatiste või seadmete ettenägematu hävimine või rikkiminek, mille tagajärjel halveneb oluliselt või katkeb veevarustus ja/või reovee kanaliseerimine, või on ohustatud inimesed, ehitised või keskkond.
 2. peatükk VEE-ETTEVÕTTE JA KLIENDI VAHELISTE SUHETE ALUSED
 § 3. Vee-ettevõte ja klient
 (1) Vee-ettevõtte veehaarde kohtadest äravõetud vee kohaletoimetamine (kinnistu veevärkidesse kohaletoimetamine) ühisveevärgi kaudu ning reo- ja sademevee kinnistute veevärkidest ja pindadest ärajuhtimise teenuseid osutatakse „Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse“ § 13 määratud lepingu alusel (edaspidi teenusleping).
 (2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud lepingut sõlmitakse vee-ettevõtte klientidega.
 (3) Kui kinnistu, mille veevarustamiseks sõlmitakse teenuste osutamise leping, on kaasomandis (muuhulgas korteriomanditeks jagatud kinnistu puhul), siis kohaldatakse „Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seaduse“ § 8 lg 5 sätteid ja teenusleping sõlmitakse kaasomanike poolt määratud esindaja (sealhulgas kinnistu kaasomanike poolt määratud paljukorterilise maja teise esindaja juhul jms) kaudu kõikide kinnistu kaasomanikega.
 (4) Käesoleva paragrahvi lõikes 3 toodud juhul teenuslepingu sõlmimiseks kinnistu kaasomanikud esitavad vee-ettevõttele „Asjaõigusseaduse“ § 72 lg 1 toodud kaasomanike enamuse otsuse või nende kokkuleppe, mis peab sisaldama selgelt väljendatud kaasomanike tahteavaldust teenuslepingu sõlmimiseks ja kaasomanike poolt teenuslepingu sõlmimiseks volitatud isiku andmed.
 (5) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 toodud vee-ettevõtte teenuste esitamisel kinnistute suhtes, millistel on kaks või rohkem kaasomanikku, loetakse, et kõik vee-ettevõtja teenuste tarbitud kaasomanikud vastutavad tarbitud teenuste tasumise eest solidaarselt.
 (6) Juhul kui käesoleva paragrahvi lõikes 1 toodud vee-ettevõtte teenuseid osutatakse, kuid kaasomanikud ei sõlmi vee-ettevõttega vastavat teenuslepingut ja klient ei keeldu teenuste tarbimisest kirjalikult taasesitatavas vormis, siis vee-ettevõtte ja kaasomanike vahelistele suhetele kohaldatakse „Võlaõigusseaduse“ sätteid käsundita ajaajamise kohta. Antud juhul loetakse, et vee-ettevõte tegutseb kaasomanike huvides ja vastavalt kaasomaniku eeldatavale soovile ja sellega kaasnevad „Võlaõigusseaduse“ § 1018 lg 1 p 2 ettenähtud asjaolud.
 (7) Juhul kui käesoleva paragrahvi lõike 6 sätteid kohaldatakse nende vee-ettevõtte teenuste suhtes, mis on tarbitud kahe või rohkema isiku kaasomandis oleval kinnistul, siis teenuste tarbimisest keeldumine võib olla esitatud ainult „Asjaõigusseaduse“ § 72 lg 1 ettenähtud kaasomanike enamuse otsusel või kokkuleppel. Kaasomanike enamuse otsus või kokkulepe peab olema lisatud teenustest keeldumise avalduse juurde.
 (8) Käesoleva paragrahvi lõikes 7 toodud juhul kõik kaasomanikud on käsundita asjaajaja solidaarsed võlgnikud käsundita asjaajaja kulude ja tasu nõudes.
 (9) Kui mitme kinnistu või kinnistute grupi teenuste osutamine ühisveevärgist toimub mitmele kinnistule või kinnistute grupile nende kokkuleppel ühe teenuslepingu alusel, on tegemist ühe kliendiga ning kõiki vee- ja kanalisatsioonitorustikke ning muid rajatisi ja seadmeid pärast liitumispunkti käsitletakse kui ühte kinnistu veevärki.
 § 4. Kontrolliõigus
 Vee-ettevõtte poolt määratud isikul on õigus teostada kontrolli kinnistu veevärgi üle juhul, kui kinnistu veevärk ja kanalisatsioon on liidetud või ühendatud ühisveevärgiga.
 § 5. Teenuste osutamise lõpetamine
 (1) Vee-ettevõte ei ole kohustatud osutama teenuseid käesoleva eeskirja paragrahvi 3 lõikes 1 nimetatud isikutele, kes ei ole vee-ettevõtte kliendid.
 (2) Vee-ettevõttel on õigus keelduda käesoleva eeskirja paragrahvis 3 lõikes 1 toodud teenuste osutamisest, esitades kliendile ülesütlemisavalduse kirjalikult taasesitatavas vormis juhul, kui esinevad eeskirjaga ettenähtud alused ja asjaolud.
 (3) Vee-ettevõttel on õigus piirata, vähendada või katkestada eeskirja paragrahvi 3 lõikes 1 toodud teenuste esitamist kliendile ühisveevärgi või selle osa avarii korral, samuti avariiliste ja plaaniliste remonttööde korral.
 (4) Teenuste taastamine toimub kooskõlas „Hädaolukorra seaduse“ nõuetega juhul, kui teenuste katkestamine, piiramine või vähendamine toimus erakorralise seisukorra esinemisel.
 § 6. Teenuste katkestamine avarii, avarii- või plaanliste tööde korral
 (1) Ühisveevärgi avarii, erakorralise seisukorra puhul ja/või juhul, kui tekkib edasilükkamatu vajadus teostada avariitööd, mille tulemusena teenuste osutamine piiratakse, vähendatakse või katkestatakse, on vee-ettevõte kohustatud pärast eelloetletud asjaolude tekkimisest teatama mõistliku aja jooksul vee-ettevõtte klientidele eelloetletud asjaolude kõrvaldamiseks suunatud tööde teostamise vajadusest ja normaalses ulatuses teenuste osutamise jätkamise taastamise orienteeriva tähtaja kohta.
 (2) Ühisveevärgi või selle osa plaanilise remondi teostamise vajadusel, kui selle käigus teenuste osutamine võib olla katkestatud, piiratud või vähendatud, informeerib vee-ettevõte kliente antud teenuste osutamise piiramisest, vähendamisest või katkestamisest kirjalikult taasesitatavas vormis vähemalt 30 kalendripäeva ette ja siis korduvalt 5 kalendripäeva enne tööde algust.
 § 7. Kahju
 (1) Vee-ettevõte ei vastuta kliendile võimaliku kahju tekitamise eest, mis on põhjustatud vee-ettevõtja teenuste katkestamisega, piiramisega või vähenemisega juhul, kui kahju tekkis erakorralise olukorra, avarii või erakorralise/plaanilise remondi tõttu ja vee-ettevõtja täitis nõuetekohaselt eeskirja paragrahvi 6 nõudeid.
 (2) Isikud, kes on süüdi ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni ehitiste või seadmete vigastamises, vastutavad nende poolt tekitatud kahju eest, sealhulgas selle kahju tekkimisega kaasneva veekao ja keskkonnakahjude eest. Veekao suurus arvestatakse vee-ettevõtte poolt veevoolu ristlõike pinna, kiiruse ja veevoolu kestvuse järgi või kontrollmõõtmise teel.
 § 8. Liitumispunkt
 (1) Juhul kui teenus- või liitumislepingus ei lepitud kokku teisiti, ühisveevärgi liitumiskohaks kinnistu veevärgiga on:
 1) peakraan, mis kuulub ühisveevärgi hulka;
 2) juhul, kui peakraan asub üle ühe meetri väljaspool kinnistu piire, siis on liitumispunktiks kinnistu piir;
 3) teenindusmaa määramata hoonestuse puhul asub liitumispunkt kuni ühe meetri kaugusel väljaspool hoonestustava krundi piirist.
 (2) Juhul, kui liitumispunkt ei ole määranud vee-ettevõtjaga sõlmitud teenus- või liitumislepinguga, siis liitumispunkt ühiskanalisatsioonil on:
 1) peatorul olev vaatluskaev, millest juhitakse kinnistult reoveed;
 2) kui vaatluskaev asub üle ühe meetri väljaspool kinnistut, siis on liitumispunktiks kinnistu piir;
 3) teenindusmaad määramata hoonestuse puhul on liitumispunktiks viimane vaatluskaev, kust torustik läheb hoonestusalale;
 4) enne 01.01.2000.a ehitatud majades liitumispunktiks kanalisatsioonitorustikul on kinnistu piires olevad esimesed kaevud hoone väljundil. Kinnistu piires kaevude puudumisel on liitumispunktiks kinnistu piir;
 5) liitumiskoha vaatluskaev kuulub ühiskanalisatsiooni.
 (3) Kui ühisveevärgi või -kanalisatsiooni peatoru on ehitatud läbi kinnistu ja sellest hargneb torustik ehitisse, siis on peakraaniks ühenduskraan või peatorule kõige lähem sulgur, kanalisatsiooni liitumispunktiks aga peatorul hargnemiskohas asuv vaatluskaev.
 (4) Kui vee-ettevõte või kinnistu omanik taotleb liitumispunkti ümberehitamist, toimub see taotleja kulul.
 (5) Kruntide suuruse ja piiride muutmiseks detailplaneeringuta, kui muudetaval alal asuvad ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga ühendatud rajatised, tuleb olemasolevate kinnistute omanikel see eelnevalt kooskõlastada vee-ettevõttega. Kui sellega seoses tekib vajadus veevärgi ja kanalisatsioonirajatiste ümberehituseks, väljastab vee-ettevõte tehnilised tingimused koos teostustähtajaga. Kui kinnistu omanik ei järgi eeltoodut või ei pea kinni teostustähtajast, on vee-ettevõttel õigus eeskirja § 5 lõike 2 kohaselt veeteenuste osutamist katkestada, vähendada või piirata.
 3. peatükk VEEVARUSTUS, REOVEE JA SADEMEVEE ÄRAJUHTIMINE
 § 9. Veevarustamise nõuded ja tingimused
 (1) Ühisveevärk on ette nähtud klientide varustamiseks veega, mille kvaliteet peab vastama kehtestatud joogivee kvaliteedinõuetele, samuti vee võtmiseks kahjutule tõrjumisel ja avalike veevõtukohtade veega varustamiseks.
 (2) Vee-ettevõte peab tagama ühisveevärgi vee kvaliteedi kontrolli vastavalt „Veeseaduse“ alusel kehtestatud kontrollinõuetele. Vee-ettevõte ei vastuta vee kvaliteedi muutuste eest kinnistu veevärgis.
 (3) Ühisveevärgi kinnistute veevärgiga liitumispunktides tagatav veerõhk määratakse kindlaks lähtudes tehnilistest lahendustest, mis olid esitatud vee-ettevõtte poolt ühisveevärgi ja kinnistute veevärkide projekteerimisel. Juhul kui esimeses lauses nimetatud tehniliste lahendustega ei ole määratud teisiti, siis minimaalne rõhk liitumispunktis peab olema vähemalt 2,5 bar.
 (4) Ühisveevärgil oleva avaliku veevõtukoha hooldust korraldab see isik, kelle valduses või omandis oleva territooriumil on veevõtukoht. Nõuetest mittekinnipidamisel võib vee-ettevõte lõpetada veevarustust sellel veevõtukohal vastavalt eeskirja § 5 lõikele 2.
 (5) Ühisveevärgi tuletõrjehüdrantide korrashoiu eest vastutab vee-ettevõte. Tuletõrjehüdrante kasutab Päästeamet kahjutule tõrjumisel ja vajadusel teistel päästetöödel. Neist võib muuks otstarbeks vett kasutada vaid vee-ettevõtte kirjalikul loal. Hüdrantide kasutamine õppustel ja neist tarvitatav vee kogus tuleb vee-ettevõttega eelnevalt kooskõlastada, vastasel juhul loetakse veevõtt omavoliliseks.
 § 10. Reovee ja sademevee ärajuhtimise nõuded ja tingimused
 (1) Vee-ettevõte on kohustatud ära juhtima ühiskanalisatsiooni juhitud reo- ja sademeveed vastavalt vastuvõtu tingimustele ja teostama reo- ja sademevee puhastust vastavalt kehtestatud nõuetele.
 (2) Torude paigalduskõrgus (sügavus) liitumispunktis ja reo- ja sademevee paisutuskõrgus on määratud kanalisatsiooni tehnilise lahendusega ja antakse ühiskanalisatsiooniga liitujale teada tehnilistes tingimustes või kliendile teenuslepingus.
 (3) Ühiskanalisatsiooniga liitumispunktis maksimaalse lubatud paisutustaseme piirväärtust määratakse kindlaks lähtudes vee-ettevõtja poolt väljaantud liitumise projekteerimistingimustest ja ühiskanalisatsiooni tehnilistest võimalustest.
 (4) Ühiskanalisatsiooni on lubatud kanaliseerida ainult sellist reo- ja sademevett, mis ei kahjusta ühiskanalisatsiooni ja ei põhjusta puhastusprotsessi häireid.
 (5) Ühiskanalisatsiooni on keelatud kanaliseerida reo- ja sademevett, mis sisaldab:
 (6) Ühiskanalisatsiooni on keelatud lasta olmeprügi, ehitusprahti, tootmisjäätmeid, lund, lokaalsete puhastite jäätmeid jms, seda ka eelnevalt purustatud kujul. Toitlustuspunktidesse on vajalik ette näha rasvakogujate paigaldamine.
 (7) Reo- ja sademevee kanaliseerimisel on keelatud tekitada ühiskanalisatsioonis nii hüdraulilisi kui reostuslikke löökkoormusi.
 (8) Ühiskanalisatsiooni on keelatud kanaliseerida reo- ja sademevett, mis sisaldab ohtlikke aineid vastavalt Keskkonnaministeeriumi poolt kehtestatud nõuetele ohtlike ainete kohta ühiskanalisatsiooni juhitavas reo- ja sademevees või mille kohta ei ole teenuslepingus toodud vastuvõtutingimusi.
 (9) Vee-ettevõte on kohustatud võtma kliendilt reo- ja sademevett, kui reostusainete kontsentratsioon ei ületa kehtestatud piirnorme. Ühiskanalisatsiooni juhitava reo- sademevee reostusnäitajate piirväärtused on järgmised:
 Reoaine nimetus Mõõtühik Reostusnäitajate piirnorm
 PH min PH-ühik 6
 PH max PH-ühik 9
 Heljumained mg/l 500
 Üldfosfor mg/l 5,2
 Ammoniumi lämmastik mg/l 100
 Pindaktiivsed ained anioonsed mg/l 10
 BHT7 mg/l 150
 KHT mg/l 250
 Naftasaadused mg/l 15
 Fenool mg/l 1,0
 Kloriidid mg/l 300
 Sulfaadid mg/l 100
 Rasvaained mg/l 50
 Värvained mg/l 25
 Temperatuur Mitte üle 40 С
 (10) Reostusnäitajate piirnormide kontrollimiseks on vee-ettevõttel õigus võtta proove ja korraldada nende proovide analüüsi.
 (11) Juhul kui proovide võtmisel või teostatud analüüsi käigus tuvastatakse, et isik ületas reostusainete kontsentratsiooni kohta kehtestatud nõudeid, siis isik, kes on teinud võimalikuks kehtestatud nõuete ületamist reostusainete kontsentratsiooni osas, on kohustatud hüvitama vee-ettevõttele vee-ettevõtte poolt kantud kulud proovide võtmiseks ja nende proovide analüüsi teostamiseks ning reostumise tagajärgede likvideerimiseks.
 (12) Juhul, kui on ületatud kehtestatud reostusainete kontsentratsiooni nõudeid, siis vee-ettevõttel on õigus katkestada vee-ettevõtte teenuste osutamist isikule, kes on teinud võimalikuks rikkumist nii terves ulatuses, kui ka reo- ja sademevee vastuvõtmise osas.
 § 11. Omavolilised ühendused
 (1) Mistahes torustiku ühendust (ka ajutist voolikühendust) ühisveevärgi ja/või -kanalisatsiooniga, mis on tehtud ilma liitumislepinguta, loetakse omavoliliseks ühenduseks. Omavoliliseks veekasutuseks ja/või reovee kanaliseerimiseks loetakse juhtumit, mil:
 1) klient esitas tahteavalduse vee-ettevõtte poolt osutatud teenuste tarbimise lõpetamiseks, kuid jätkab edasi nende teenuste tarbimist;
 2) on eemaldatud või rikutud torustikule, peakraanile, sulguritele, tuletõrjesüsteemile, vee- või reoveemõõdusõlme vee-ettevõte pandud plommid;
 3) on eemaldatud või rikutud vee- või reo- ja sademeveearvesti taatlusplomm;
 4) vee- või reo- ja sademeveearvesti on rikutud (ka külmumise või kuumenemise tõttu), arvesti näitu on moonutatud või arvesti on omavoliliselt eemaldatud;
 5) on eemaldatud vee- või kanalisatsioonitorustiku sulgemiseks vee-ettevõte paigaldatud sulgur või muu lukustav seade;
 6) on avatud vee-ettevõtte poolt suletud peakraan või ühenduskraan;
 8) vaatluskaevu kaudu toimub reo- ja sademevee pürgimine ühiskanalisatsiooni.
 (2) Omavolilise veekasutamise ja/või reo- ja sademevee kanaliseerimise ilmnemisel koostatakse ülevaatust teinud vee-ettevõte või volitatud isiku poolt kinnistu omaniku või õiguserikkuja pädeva esindaja juuresolekul sellekohane akt ning kinnistule vee andmise ja/või reo- ja sademevee kanaliseerimise võib vee-ettevõte sulgeda ette teatamata.
 (3) Isikul, kelle tarbeks ühendus tehti, tuleb vee-ettevõttele hüvitada kahju ning lisaks tasuda ühenduse sulgemise kulud ja ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni rajatistele tekitatud kahju eest.
 (4) Omavolilise ühenduse kestvus arvutatakse ajast, mil ühendus tehti. Kui vee-ettevõttel pole seda küllaldaste tõendite puudumisel võimalik määratleda, loetakse kestvuseks aeg pikkusega kuni üks aasta.
 (5) Tuletõrjehüdrantidest omavolilise veevõtu korral loetakse omavolilise ühenduse kestvuseks aeg pikkusega kuni üks kuu alates päevast, millal vee-ettevõte omavolilist ühendust tuvastas.
 (6) Kohustus tõestada, millal oli teostatud omavoliline liitumine, lasub isikul.
 § 12. Omavoliliselt tarbitud teenuste arvestus
 (1) Teenused, mis on tarbitud omavolilise liitumise käigus, on omavolilised teenused.
 (2) Omavolilise veekasutuse ilmsikstuleku korral hüvitab omavoliliselt vett kasutanu vee-ettevõttele omavoliliselt tarbitud teenuste maksumuse, lähtudes toru läbilaskevõimest ühenduse kohas ja arvestusega, et omavolilise ühenduse kohas toru töötab kogu ristlõikega 24 tundi ööpäevas. Sealjuures võetakse vee kiiruseks torudes siseläbimõõduga 15 kuni 20 mm - 0,5 m/s, torudes 25 kuni 40 mm - 1,0 m/s ning torudes 50 mm ja suuremad - 1,5 m/s.
 (3) Eeldatakse, et koos omavolilise vee tarbimisega toimub ka reovee ärajuhtimine ulatuses, mis võrdub tarbitud vee ulatusega, kui omavoliliselt kasutanu ei tõenda teist.
 (4) Juhul, kui tuvastatakse omavolilist ühendamist kanalisatsioonile ilma veevarustusega liitumist, siis omavoliliselt kasutanu maksab kanalisatsiooni omavoliliste teenuste tarbimise eest vastavalt käesoleva paragrahvi lõikes 2 toodud arvestuskorrale, lähtudes toru läbimõõdust kinnistu kanalisatsiooni liitumiskohas üldkasutatava kanalisatsiooni.
 (5) Omavoliliselt tarbitud teenust arvestatakse kogu omavolilise liitumise aja eest, mis on määratud vastavalt eeskirja § 11 sätetele. Vee-ettevõttel on õigus vähendada kompensatsiooni summat võttes arvesse rikkumise tegelikke asjaolusid.
 § 13. Keelatud ühendused
 (1) Kinnistu veevärk peab olema paigaldatud ja ühendatud ühisveevärgiga nii, et oleks takistatud reostunud või reostusohtliku vee, samuti ohtlike vedelike või gaaside tagasivoolamine või imbumine torustikuga ühendatud seadmetest või süsteemidest ühisveevärki (seda nii võrgu normaal- kui ka alarõhu korral). Kinnistu veetorustik peab olema kaitstud kõrgetemperatuurilise vee või auru sinna sattumise eest. Ühendusi, mis ei vasta eeltoodule, loetakse keelatud ühendusteks.
 (2) Lisaks käesoleva paragrahvi lõikes 1 määratule keelatud ühendusteks on ka:
 1) ühendused, mis võimaldavad ühisveevärgiga ühendatud kinnistu veevärki juhtida vett teistest veeallikatest või veevarustussüsteemidest;
 2) kinnistu veevärgi ühendamine kanalisatsioonitorustike, -seadmete ja -kaevudega, vedelike reservuaaridega (v.a joogivee reservuaarid), kõrgsurvekateldega, samuti tehnoloogilise seadmestikuga, milles kasutatakse tervisele ohtlikke aineid;
 4) vee-ettevõtjaga mitte kooskõlastatud ühendused, mis võimaldavad sademete- ja drenaaživee ning muu pinnase- ja pinnavee juhtimist ühiskanalisatsiooni.
 (3) Keelatud ühenduse tuvastamisel vee-ettevõte esitab kliendile kirjaliku nõude puuduste kõrvaldamiseks, mis põhjustavad keelatud ühenduse lubamatust või keelatud ühenduse lõpetamiseks.
 (4) Juhul, kui keelatud ühenduse teinu ei kõrvalda vee-ettevõtja nõudes määratud puuduseid või ei lõpeta keelatud ühendust vee-ettevõtte poolt määratud tähtajaks, siis vee-ettevõttel on õigus katkestada teenuste osutamine läbi keelatud ühenduse.
 (5) Kui isiku poolt keelatud ühenduse tegemise või nende muu süülise tegevuse tõttu on reostunud vesi läbinud ühisveevärgis või koormati üle ühiskanalisatsiooni rajatised, hüvitab sellest tuleneva kahju klient või keelatud ühendusega kinnistu omanik.
 § 14. Ajutised teenused
 (1) Tähtajalise teenuslepingu alusel vee-ettevõttel on õigus lubada vee-ettevõtte teenuste tarbimist määratud tähtajaks mööduvatel (näiteks, määratud tähtajaks püstitatud ehitise või rajatise suhtes) või hooajalistel eesmärkidel. Antud juhul vee-ettevõtte kliendiks võib olla nii kinnistu omanik, kui ka võõral kinnistul määratud tähtajaks paikneva ajutise ehitise, rajatise, rändpoe vms omanik.
 (2) Klient on kohustatud tingimusi ajutiste teenuste tarbimiseks saama vee-ettevõtjast ajutise liitumise tehnilisi, teostama ajutist liitumist vastavalt vee-ettevõtja poolt esitatud tingimustele ja sõlmima vee-ettevõttega tähtajalist lepingut vee-ettevõtte teenuste tarbimiseks.
 (3) Ajutiste teenuste tarbimise tagav ajutise rajatise liitumispunktiks määratakse vee-ettevõtja poolt tehniliste tingimuste väljaandmisel.
 § 15. Teenuste mõõtmine
 (1) Kinnistu veevärk, mis on otseselt ühendatud ühisveevärgiga, peab olema varustatud veemõõdusõlmega, mis on paigaldatud liitumispunktis või muus ettevõtjaga kooskõlastatud punktis. Mõõdusõlmeks on veearvestist ja arvesti juurde kuuluvast armatuurist koosnev tehniline sõlm.
 (2) Kinnistu piires tarbitava vee mõõtmist üldjuhul teostatakse ühe veemõõdusõlme kaudu, rohkemaid veemõõdusõlmi lubatakse vee-ettevõtte kirjalikul loal.
 (3) Veemõõdusõlm võib olla paigaldatud hoonesse sissetuleva ühisveevärki ja kinnistu veevärki ühendatava peatorupoolsel küljel kohe pärast peatorutoru hoonesse suubumise kohast või veemõõdukaevus kohe pärast ühisveevärki ja kinnistu veevärki ühendatava peatoru suubumist kinnistule.
 (4) Veemõõdusõlm paigutatakse vee-ettevõtte otsusel veemõõdukaevu, kui:
 3) sisendustorustik krundil osutub pikemaks kui 30 m.
 (5) Veemõõdusõlme asukoht ja konstruktsioon peavad vastama vee-ettevõtte esitatud tehnilistele tingimustele. Sõlmes paigaldatakse vee-ettevõtja veearvesti, kui klient ja vee-ettevõte ei lepi kokku teisiti. Kliendi paigaldatud veearvesti peab vastama vee-ettevõtte esitatud tehnilistele tingimustele ja peab olema kontrollitud vastavalt seadusega kehtestatud nõuetele.
 (6) Juhul, kui veemõõdusõlm puudub või ei vasta vee-ettevõtja poolt esitatud nõuetele, peab kinnistu omanik vee-ettevõtja nõudmisel veemõõdusõlme ehitama, võttes vee-ettevõttelt selleks eelnevalt tehnilised tingimused. Juhul, kui vee-ettevõtja nõue veemõõdusõlme ehitamise kohta jääb täitmata vee-ettevõtja poolt määratud tähtajaks, on vee-ettevõttel õigus teenuslepingut mitte sõlmida või olemasolev teenusleping üles öelda. Enne 01.01.2000.a ehitatud elamutes paigaldab veemõõdusõlme vee-ettevõte. Veemõõdusõlme edasine rekonstrueerimine toimub kliendi arvel.
 (7) Teenuslepingu esmasel sõlmimisel paigaldatakse veearvesti vee-ettevõtja kulul viie tööpäeva jooksul pärast lepingu sõlmimist, teostades ka edaspidist veearvesti hooldust ja taatlust. Teenuslepingu lõpetamisel vee-ettevõte võtab veearvesti maha.
 (8) Pärast veearvesti paigaldamist koostatakse kahepoolne akt arvesti ja sõlme juurde kuuluvate plommide vastuvõtu kohta, mille alusel klient vastutab nende nõuetekohase toimimise eest.
 1) veearvesti säilimise vigastamatuna ja kaitsmise külmumise ja ülekuumenemise eest, v.a. vandalismi ja loodusõnnetuste puhul;
 2) veemõõdusõlme ruumi või veemõõdukaevu korrasoleku, samuti ruumi valgustuse;
 4) veemõõdusõlme lähima ümbruse ja ligipääsu veearvesti kontrollimiseks ja teenindamiseks vabana.
 (10) Vee-ettevõttel on õigus kinnistu veevärgil ja kanalisatsioonil plommida:
 1) veearvestita tuletõrjesüsteemi lukusti ja hüdrant;
 3) omavolilise või keelatud ühenduse lukusti;
 4) kanalisatsioonitorustiku lukusti.
 (11) Kliendil ei ole õigust rikkuda vee-ettevõtja poolt paigaldatud plomme ning on kohustatud kohe teatama vee-ettevõttele nende kadumisest või rikkumisest.
 (12) Klient võib tuletõrjesüsteemi sulguritelt ja hüdrantidelt plomme ära võtta juhul, kui:
 1) tuletõrjesüsteemi katsetamiseks vee-ettevõte eelneval nõusolekul;
 2) kahjutule tõrjumiseks, millest ta on kohustatud vee-ettevõtjale teatama mitte hiljem kui 24 tunni jooksul pärast plommi eemaldamist.
 (13) Kui vee-ettevõte on tuvastanud, et sademete- ja drenaaživesi või muu pinnase- ja pinnavesi satuvad ülenormatiivse infiltratsiooni ja vee juurdevoolu tõttu või muul teel suures ulatuses kinnistu kanalisatsioonist ühiskanalisatsioonisse, on vee-ettevõttel õigus teostada vee kontrollmõõtmist. Kliendil või nende poolt volitatud isikul on õigus jälgida kontrollmõõtmise teostamist. Mõõtmisandmed on aluseks kanaliseeritava vee eest tasumisel, lähtudes vastava tarbijagrupi reo- ja muu vee hinnast.
 (14) Vee-ettevõttele kuuluva veearvesti rikkumisel (ka külmunumisel, kuumenemisel) või omavolilisel eemaldamisel vee-ettevõte asendab rikutud või eemaldatud veearvesti viie tööpäeva jooksul pärast kliendi poolt asendamise kulude tasumist vee-ettevõttele. Veearvesti tehnilise rikke korral, mis ei sõltunud kliendist ning vandalismi, loodusõnnetuse ja tulekahju kohal asendab vee-ettevõte tasuta arvesti.
 (15) Kui ei ole kinni peetud eeskirja käesoleva paragrahvi lõike 9 nõuetest, on vee-ettevõttel õigus lõpetada veeteenuste osutamine kinnistule.
 (16) Klient peab viivitamatult teatama vee-ettevõttele veearvesti riketest, vigastustest, külmumisest, ülekuumenemist või arvesti ja veemõõdusõlme plommide kaotsiminekust.
 (17) Klient võib nõuda vee-ettevõttele kuuluva arvesti täpsuse kontrollimist enne taatlustähtaega esitades vastava kirjalikus vormis taastava avalduse. Kui taatlemisel selgub, et mõõtetäpsus on lubatud vea piires, siis taatlemisega seotud kulud kannab klient, vastasel juhul vee-ettevõte.
 (18) Vee-ettevõttel on õigus kehtestada nõudeid veearvestite elektritoite ja -ülekande süsteemide ning nende plommimise kohta. Nimetatud plomme käsitletakse kui veemõõdusõlme plomme.
 (1) Ühisveevärgist klientidele müüdav vesi peab olema mõõdetud kinnistu veevärgile vee-ettevõtte paigaldatud veearvesti abil, kui vee-ettevõte ja klient ei ole kokku leppinud teisiti.
 (2) Veearvesti rikke korral, kui klient ei ole selles süüdi, arvestatakse tarbitud vett rikke avastamisele eelnenud mõõteperioodi kolme kalendrikuu keskmise ööpäevase tarbimise järgi. Nimetatud arveldamiskord kehtib rikke tuvastamise kalendrikuu kohta kuni uue arvesti paigaldamiseni.
 (3) Kui klient ei ole võimaldanud vee-ettevõtjale kahe nädala möödumisel pärast vee-ettevõtja kirjalikku hoiatust ligipääsu veearvestile, võib vee-ettevõte lugeda veeteenuste omavoliliseks ja kohaldada käesoleva eeskirjaga ja „Ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni seadusega“ ettenähtud sanktsioone.
 (4) Kui kontrolltaatlusel osutus arvesti mõõteviga lubatust suuremaks, teeb vee-ettevõte tasaarvelduse eelneva kolme kalendrikuu veetarvituse kohta, kaasa arvatud kontrolltaatluse kalendrikuu päevade kohta kuni uue arvesti paigaldamiseni.
 (5) Avalikust veevõtukohast võetava vee arvestus ja tasumine toimub vastavalt vee-ettevõtte kehtestatud korrale.
 (6) Ühekordsed veetarvitused (läbipesud, katsetused jms) mõõdetakse või arvestatakse vee-ettevõtte poolt igakordselt vastavalt kasutusele.
 (7) Päästeameti poolt kahjutule tõrjumiseks, teisteks päästetöödeks ja õppusteks kulutatud veekoguse üle peab arvestust Päästeamet, esitades igakuiselt vee-ettevõttele sellekohased andmed. Selle vee eest tasu ei võeta.
 § 17. Ühiskanalisatsiooni ärajuhitava vee mõõtmine
 (1) Juhul, kui kinnistu veevärgi liitumispunktis või muus vee-ettevõtjaga kooskõlastatud kohas on paigaldatud veemõõtur ja kinnistu veevärk on üheaegselt ühendatud nii ühisveevärgi kui ka kanalisatsiooniga, siis kinnistu kanalisatsioonist ühiskanalisatsiooni ärajuhitava vee hulk võrdub vee hulgaga, mis on tarnitud kinnistu veevärki ühisveevärgist.
 (2) Juhul, kui kinnistu veevärgi ja ühisveevärgi vahel puudub liitumine, kuid on olemas liitumine kinnistu kanalisatsiooni ja ühiskanalisatsiooni vahel või teises teenuslepingus kokku lepitud juhtudel kinnistu kanalisatsioonist ühiskanalisatsioonisse, toimub ärajuhtiva vee mõõtmine kinnistu kanalisatsioonis paigaldatud ärajuhtava vee mõõdusõlme näitude alusel.
 (3) Kinnitu kanalisatsioonist ühiskanalisatsioonisse ärajuhitava vee mõõdusõlme paigutus ja ehitus ning selles sõlmes kasutatavad arvestid peavad vastama vee-ettevõtte esitatud tingimustele.
 (4) Üldjuhul ehitab kanalisatsiooni mõõdusõlme ärajuhitava vee mõõtmise algatanud pool.
 (5) Kanalisatsiooni mõõdusõlme vaatab üle ja plommib vee-ettevõte. Kanalisatsiooni mõõdusõlme hooldust ning ärajuhitava vesi arvesti taatlust korraldab ja sellega seostud kulud kannab kanalisatsiooni mõõtesõlme paigaldamise algataja. Plommide paigaldamise kohta koostatakse akt, mis kirjutatakse alla vee-ettevõtja ja kliendi poolt.
 (6) Ärajuhitava vee arvesti riketest, vigastustest, külmumisest, ülekuumenemisest või arvesti ja kanalisatsiooni mõõdusõlme plommide kaotsiminekust tuleb kliendil kohe teatada vee-ettevõttele.
 (7) Vee-ettevõttel on õigus kehtestada nõudeid arvestite elektritoite ja -ülekande süsteemide ning nende plommimise kohta. Nimetatud plomme käsitletakse kui mõõdusõlme plomme.
 § 18. Arvestused veeteenuse eest
 (1) Arveldamine veevarustuse ja reovee ärajuhtimise teenuste eest toimub teenuslepingu või faktiliselt mõõdetud ja kliendi poolt tarbitud teenuste alusel kooskõlas käesoleva eeskirjaga. Kasutatud veeteenuste kogust arvestatakse kuupmeetri täpsusega.
 (2) Teenuste tasumiseks kohustatud ja vastava arve saanud isik on kohustatud tasuma vee-ettevõttele teenuslepingus kokkulepitud aja jooksul arvates arve väljasaatmise päevast. Kui arve tasumise tähtaeg ei ole kokku lepitud, siis on arve tasumiseks kohustatud isik peab tasuma arve kümne kalendripäeva jooksul arvates arve väljasaatmise päevast.
 (3) Veeteenuste arve ja muude maksekohustuste tähtajaks täitmata jätmisel on vee-ettevõttel õigus katkestada või lõpetada teenuste osutamine isikule, kes on tasumisega viivitanud.
 4. peatükk TEENUSLEPINGU SÕLMIMINE, LÕPETAMINE JA UUENDAMINE
 § 19. Teenuslepingu sõlmimine, lõpetamine ja uuendamine
 (1) Üldjuhul teenusleping sõlmitakse määramata tähtajaks, kui on täidetud käesoleva eeskirja ning ühisveevärgi ja -kanalisatsiooniga liitumise tehnilised tingimused, on sõlmitud ja tasutud liitumisleping. Kuni liitumistasu viimase osamakse tasumiseni võib teenuste kasutamiseks sõlmida tähtajalise teenuslepingu.
 (2) Käesoleva eeskirjaga ettenähtud tähtajalise või tähtajatu teenuslepingu sõlmimiseks tuleb taotlejal esitada vee-ettevõttele avaldus ja muud lepingu sõlmimiseks vajalikud dokumendid.
 (3) Teenusleping lõpetatakse teenuslepingu tähtaja lõppemisel tähtajalise lepingu korral või kliendi taotlusel, kui ta edaspidi ei soovi teenuseid kasutada, samuti muudel lepingus ettenähtud juhtudel. Kinnistu omandiõiguse üleminekul teisele isikule on klient kohustatud kirjalikult teatama lepingu lõpetamisest viisteist tööpäeva ette. Teenuste kasutamise jätkamisel kinnistu uue omaniku poolt on viimane kohustatud seitsme tööpäeva jooksul pärast kinnistu omandamist esitama avalduse koos kinnistu omandit tõendavate dokumentidega uue teenuslepingu sõlmimiseks.
 (4) Kui klient lõpetab teenuslepingu põhjusel, et teenuseid enam ei vajata ehitiste kasutamisotstarbe muutumise või lammutamise tõttu, tuleb vee-ettevõttele eelnevalt tasuda kulutused ühisveevärgiga ühenduse katkestamise eest.
 (5) Vee-ettevõttel on õigus lõpetada kliendiga sõlmitud teenusleping:
 1) kõigil juhtudel, kui klient ei ole vee-ettevõtte määratud tähtajaks kõrvaldanud põhjusi, mille tõttu oli kinnistule vee andmine ja/või reovee kanaliseerimine suletud;
 2) kinnistu piiri muutumine või kinnistu veevärgi ja kanalisatsiooni ümberehitamine või muu tegevus, mille tõttu klient muutub vee-ettevõtte suhtes mittekliendiks;
 (6) Lepingust ülesütlemisavaldus peab olema esitatud kirjalikult taasesitatavas vormis.
 (1) Käesoleva eeskirja täitmisel tekkivad lahkarvamused kliendi ja vee-ettevõtte vahel lahendatakse nendevaheliste läbirääkimiste teel või Eesti Vabariigi õigusaktidega kehtestatud korras.
 (2) Sillamäe Linnavolikogu 29. augusti 2006. a määrus nr 33 „Sillamäe linna ühisveevärgi ja -kanalisatsiooni kasutamise eeskiri“ (KO 2006, 165, 1862) tunnistatakse kehtetuks.


type: legislation

text:
 |
 52013PC0747
 Pasiūlymas TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo sprendimas 2011/344/ES dėl Sąjungos finansinės pagalbos suteikimo Portugalijai /* COM/2013/0747 final - 2013/0362 (NLE) */
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 Portugalijos
 prašymu 2011 m. gegužės 17 d. Taryba suteikė Portugalijai
 finansinę pagalbą (Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2011/344/ES),
 remdama griežtą ekonomikos ir reformų programą, kuria siekiama
 atkurti pasitikėjimą, sudaryti sąlygas tvariam ekonomikos
 augimui atkurti ir Portugalijos, euro zonos ir ES finansiniam stabilumui
 apsaugoti.
 Pagal Sprendimo 2011/344/ES 3 straipsnio 10
 dalį Komisija kartu su TVF ir bendradarbiaudama su ECB atliko aštuntą
 ir devintą peržiūras, siekdama įvertinti pažangą
 įgyvendinant sutartas priemones, taip pat sutartų priemonių
 veiksmingumą ir jų ekonominį bei socialinį poveikį.
 Atsižvelgdama į pastarojo meto
 ekonominius, fiskalinius bei finansinius pokyčius ir į politinius
 veiksmus, Komisija mano, kad programos tikslams pasiekti būtina pakeisti
 tam tikras ekonominės politikos sąlygas, kuriomis grindžiama pagalba,
 kaip paaiškinta sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos
 įgyvendinimo sprendimas, pasiūlymo konstatuojamosiose dalyse.
 2013/0362 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
 kuriuo iš dalies keičiamas
 Įgyvendinimo sprendimas 2011/344/ES dėl Sąjungos finansinės
 pagalbos suteikimo Portugalijai
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl
 Europos Sąjungos veikimo,
 atsižvelgdama į 2010 m. gegužės
 11 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 407/2010, kuriuo nustatoma
 Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė[1], ypač į jo 3
 straipsnio 2 dalį,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos
 pasiūlymą,
 kadangi:
 (1) pagal Tarybos
 įgyvendinimo sprendimo 2011/344/ES 3 straipsnio 10 dalį Komisija
 kartu su Tarptautiniu valiutos fondu (TVF) ir bendradarbiaudama su Europos
 Centriniu Banku (ECB) 2013 m. rugsėjo 16 d.–spalio 3 d.
 atliko bendrą aštuntą ir devintą valdžios institucijų
 pažangos įgyvendinant sutartas priemones peržiūras;
 (2) ketvirčio realusis BVP
 augimas vėl tapo teigiamu antrąjį šių metų
 ketvirtį, o trumpalaikiai rodikliai taip pat rodo, kad laipsniškai lipama
 iš nuosmukio duobės. Numatoma, kad realusis BVP šiais metais sumažės 1,8 proc.,
 o 2014 m. ir 2015 m. atitinkamai augs 0,8 proc. ir
 1,5 proc. Tikimasi, kad šiek tiek atslūgs įtampa darbo rinkoje.
 Vis dėlto, numatoma, kad nedarbo lygis kitais metais šoktelės iki
 17,7 proc., o po to pradės laipsniškai mažėti.
 Makroekonominė perspektyva labai neaiški, nes 2014 m. ir 2015 m.
 prognozuojamo atsigavimo tvarumas priklauso nuo teigiamų prekybos ir
 finansų rinkų pokyčių, o rinkos išlieka silpnos;
 (3) iki 2013 m.
 rugpjūčio mėn. buvo fiksuojamas valdžios sektoriaus deficito
 pagal pinigų apskaitą padėties gerėjimas
 0,6 procentinio punkto BVP (neįskaitant ypatingų veiksnių),
 palyginti su tuo pačiu laikotarpiu pernai. Biudžetą vykdyti padeda
 patikimi mokestinių pajamų rezultatai ir griežtas daugumos išlaidų
 punktų vykdymas. Tačiau nustatyta kai kurių nukrypimų nuo
 7-oje peržiūroje pateiktos fiskalinės perspektyvos. Šie nukrypimai
 apima trūkumus, susijusius su ES lėšų perprogramavimu, ir
 atidėtą uostų koncesijos (vienkartinės priemonės)
 pardavimą bei kitus veiksnius, kaip antai didesnį, negu numatyta,
 įnašą į ES biudžetą, kai kurių nemokestinių
 pajamų nepakankamą surinkimą, dividendų iš Graikijos
 obligacijų „Banco de Portugal“ investicijų portfelyje pervedimą
 Graikijai, mažesnes, negu numatyta, socialines įmokas į
 valstybės tarnautojų pensijų sistemą ir viršytas
 atlyginimų ir tarpinio vartojimo sumas. Panaudojus preliminarius biudžeto
 asignavimus (0,3 proc. BVP), apskaičiuota, kad dėl grynojo
 nukrypimo poveikio 2013 m. deficitas padidės 0,5 proc. BVP. Be
 to, biudžeto deficitas taip pat padidėjo dėl 0,4 proc. BVP
 kapitalo injekcijos į BANIF, nors ši operacija programos tikslais
 nėra nagrinėjama;
 (4) Vyriausybė imasi
 taisomųjų priemonių, kad užtikrintų, jog būtų
 pasiektas 5,5 proc. BVP programos deficito tikslas: būtent mažina
 investicijoms turimas lėšas ir griežtina tarpinio vartojimo kontrolę
 šakinėse ministerijose (0,1 proc. BVP). Be to, Vyriausybė
 paskelbė vienkartinę mokesčių ir socialinio draudimo
 įmokų skolų išieškojimo schemą, pagal kurią, kaip
 numatoma, bus išieškota maždaug 0,4 proc. BVP pajamų ir bus taikomos
 griežtesnės sankcijos baudžiamąjį mokestinį
 nusikaltimą padariusiems asmenims;
 (5) iš atnaujintų
 fiskalinių projekcijų, vertinamų pagal struktūrinio balanso
 pagerėjimą, matyti, kad 2013 m. fiskalinis konsolidavimas yra
 0,5 proc. BVP – tai yra šiek tiek mažiau negu 7-oje apžvalgoje numatytas
 0,6 proc. BVP. Numatomus nepakankamus rezultatus galima daugiausia
 paaiškinti tuo, kad vėluota įgyvendinti iš pradžių planuotą
 konsolidavimo priemonių rinkinį ir kad jis buvo iš dalies pakeistas
 vienkartinėmis priemonėmis, o nenumatyti sunkumai turėjo
 poveikio biudžeto rezervams. Įgyvendinti vėluota dėl kelių
 apribojimų, kaip antai politinės krizės liepos mėn. ir po
 to sekusio Vyriausybės pertvarkymo; sunkumų, kurie iškilo imantis
 priemonių dėl rugpjūčio 29 d. priimtos Konstitucinio
 Teismo nuomonės, pagal kurią kai kurios įstatymo dėl naujos
 perkvalifikavimo sistemos projekto nuostatos laikomos prieštaraujančiomis
 Konstitucijai, bei techninių sunkumų po balandžio 5 d. Konstitucinio
 Teismo nutarties įgyvendinant tam tikras priemones, būtent
 pertvarkyti socialinio draudimo įmokas, susijusias su bedarbio ir
 nedarbingumo dėl ligos išmokomis, viršijančiomis minimalų
 dydį;
 (6) Vyriausybė dar
 kartą patvirtino įsipareigojimą 2014 m. pasiekti
 4 proc. BVP biudžeto deficitą. Todėl Vyriausybė
 priėmė maždaug 2,3 proc. BVP vertės konsolidavimo
 priemonių, kurios taip pat padengia dalį 2013 m. nuostolių,
 kurie bus perkelti į 2014 m. Dauguma konsolidavimo priemonių
 įtraukta į Biudžeto įstatymo projektą, o kai kurios
 priemonės įgyvendinamos specialiais teisės aktais.
 Priemonės iš esmės yra nuolatinės ir toliau daugiausia skiriamos
 lėšų taupymui. Apskritai bendra konsolidavimo priemonių
 rinkinio, kurio reikia numatytam fiskaliniam koregavimui, vertė, palyginti
 su 7-ta peržiūra, nepasikeitė – maždaug 4,7 mlrd. EUR
 vertės nuolatinių taupymo priemonių per 2013–2014 m., arba
 2,8 proc. BVP. Tačiau dabar dalis konsolidavimo priemonių
 perkelta į vėlesnį laikotarpį (2014 m.) dėl
 minėto vėlavimo jas įgyvendinti 2013 m.;
 (7) didžioji dalis 2014 m.
 numatyto konsolidavimo, maždaug 1,8 proc. BVP, turėtų būti
 atliekama vykdant viešųjų išlaidų peržiūrą, kuri buvo
 atlikta pernai siekiant padidinti teisingumą ir veiksmingumą teikiant
 socialinius pervedimus ir viešąsias paslaugas. Pagrindinis
 viešųjų išlaidų peržiūros priemonių poveikis bus
 matomas trijose pagrindinėse srityse: 1) išlaidų viešojo sektoriaus
 darbo užmokesčiui ribojimas mažinant viešojo sektoriaus darbuotojų
 skaičių kartu keičiant darbuotojų sudėtį taip,
 kad būtų daugiau aukštesnės kvalifikacijos darbuotojų,
 derinant viešojo sektoriaus darbo tvarkos taisykles su privačiojo
 sektoriaus taisyklėmis ir nustatant skaidresnę darbo užmokesčio
 politiką, kuri būtų labiau pagrįsta nuopelnais; 2) pensijų
 reforma ir 3) sektorių išlaidų šakinėms ministerijoms ir
 programoms mažinimas;
 (8) siekiant kompensuoti
 neigiamą lėšų iš 2013 m. vykdyto biudžeto
 perkėlimą ir pasiekti 4 proc. BVP biudžeto deficito tikslą,
 viešųjų išlaidų peržiūros priemonių rinkinį turi
 papildyti nuolatinės priemonės, kuriomis siekiama toliau didinti
 esamos mokesčių ir išmokų sistemos veiksmingumą ir
 teisingumą (jų vertė – 0,4 proc. BVP). Be to, bus
 įgyvendintos kelios vienkartinės priemonės, kurių
 vertė – 0,2 proc. BVP ir kurios daugiau nei kompensuos išlaidas,
 susidariusias dėl vienkartinio pradinio mokėjimo, susijusio su
 viešajame sektoriuje pradėta taikyti išėjimo iš darbo abipusiu
 susitarimu schema;
 (9) numatoma, kad skolos santykis
 su BVP 2013 m. šoktelės iki 127,8 proc., bet vėliau
 mažės. Padidinimas, palyginti su 7-ta peržiūra, aiškinamas
 2012 m. skolos, kuri dabar šiek tiek didesnė, duomenų korekcija
 ir neįvykdytomis kai kuriomis trumpalaikėmis skolos mažinimo
 operacijomis. Visų pirma numatoma, kad Socialinio draudimo stabilizavimo
 fondas savo indėlį į Portugalijos Vyriausybės obligacijas
 didins laipsniškiau, o iš privatizacijos gautos įplaukos daugiausia liks
 „Parpublica“ iki naujos 2010 m. ESS įsigaliojimo ir bendrovės
 statuso apibrėžimo. Be to, apskaičiuota, kad iždo pinigų likutis
 bus didesnis, negu numatyta iš pradžių (maždaug 2 mlrd. EUR);
 (10) biudžeto koregavimo procesas
 susijęs su įvairiomis fiskalinėmis struktūrinėmis
 priemonėmis, kuriomis siekiama sugriežtinti valdžios sektoriaus
 išlaidų kontrolę ir pagerinti pajamų surinkimą. Visų
 pirma įgyvendinant visapusišką reformą, įskaitant
 centrinės, regioninės ir vietos valdžios lygmenis, biudžeto sistema
 suderinama su viešųjų finansų valdymo geriausia patirtimi.
 Naujoji įsipareigojimų kontrolės sistema duoda rezultatų, tačiau
 jos įgyvendinimą reikia atidžiai stebėti, siekiant užtikrinti,
 kad įsipareigojimai būtų padengti turimomis lėšomis.
 Viešojo administravimo reformos tęsiamos siekiant modernizuoti ir
 racionalizuoti užimtumą viešajame sektoriuje ir viešojo sektoriaus
 institucijas. Dėl pažangos įgyvendinant pajamų administravimo
 reformų darbotvarkę stiprėja stebėsena ir didėja
 pajamų suderinamumas. Pakankamai pažangos pasiekta pakartotinėse
 derybose dėl viešojo ir privačiojo sektorių
 partnerysčių ir 2013 m. bei vėlesniais metais numatoma
 sutaupyti daug lėšų. Valstybinės įmonės pasiekė
 veiklos balansą vidutiniškai iki 2012 m. pabaigos, o norint, kad
 jų rezultatai vėl nepradėtų blogėti, numatytos
 papildomos reformos. Daug sutaupyti padeda sveikatos priežiūros sektoriaus
 reformos ir jos toliau įgyvendinamos iš esmės laikantis numatytų
 tikslų;
 (11) pernai labai padidėjo
 bankų kapitalo normos, sudariusios jiems galimybes patenkinti Europos
 bankininkystės institucijos (EBI) nustatytą kapitalo rezervo
 reikalavimą ir pasiekti metų pabaigos 1 lygio kapitalo programos 10 proc.
 tikslą. Šis kapitalo rezervo reikalavimas apskritai ir toliau yra
 pakankamas taikant naujas Direktyvos dėl kapitalo poreikio (DKP) IV
 taisykles dėl bankų nuosavų lėšų vertinimo. Šios
 naujos kapitalo taisyklės bus taikomos nuo 2014 m. sausio mėn.
 „Banco de Portugal“ dabar rengia pereinamąsias priemones DKP IV
 pradėti taikyti. Orientacinis 120 proc. paskolų ir
 indėlių santykio tikslas greičiausiai bus pasiektas iki
 2014 m., nes santykis kai kuriuose bankuose jau dabar yra žemesnis nei ši
 riba. Stiprinamos pastangos diversifikuoti įmonių sektoriaus
 finansavimo šaltinius. Remdamosi neseniai atliktu esamų Vyriausybės
 finansuojamų kredito linijų išorės auditu ir politinių
 rekomendacijų rinkiniu, valdžios institucijos pateikė priemonių
 planą, kuriuo siekiama gerinti šių priemonių veikimą ir
 valdymą. Baigiama parengti krizės valdymo priemonių rinkinį,
 įskaitant bankų pertvarkymo fondą, ankstyvos intervencijos
 įgaliojimus ir rekapitaliazvimo įstatymą;
 (12) padaryta tolesnė pažanga
 įgyvendinant augimą ir konkurencingumą didinančias
 struktūrines reformas. Naujas išeitinių išmokų mažinimas
 įsigaliojo spalio 1 d., o siekiant išeitines išmokas iš dalies
 finansuoti buvo įsteigti du kompensacijų fondai. Papildomų
 priemonių imtasi aktyvios darbo rinkos politikos priemonėms
 sustiprinti. Papildomos priemonės priimtos švietimo srityje, apskritai
 čia padaryta patenkinama pažanga;
 (13) Paslaugų direktyva, kuria
 siekiama mažinti kliūtis patekti į rinką ir skatinti
 konkurenciją bei ekonominę veiklą lengvinant naujų
 dalyvių patekimą į rinką skirtinguose ekonominiuose
 režimuose, įgyvendinama tinkamu tempu ir jos nuostatų perkėlimas
 beveik baigtas. Priimtas pagrindų įstatymas, kuriuo gerinamas
 reglamentuojamųjų profesijų veikimas dalyvaujant profesinei institucijai,
 o aštuoniolikos susijusių profesijų statutų peržiūra yra
 naujas žingsnis šiai reformai užbaigti. Jau įsigaliojo pagrindų
 įstatymas, kuriame nustatyti pagrindiniai svarbiausių
 nacionalinių reguliavimo institucijų veikimo principai, taip pat joms
 suteikta didelė nepriklausomybė ir autonomija, o netrukus bus priimti
 įstatymo įgyvendinamieji teisės aktai dėl įvairių
 sektorių reguliavimo institucijų. Vėluojama įgyvendinti
 priemones, kuriomis mažinama elektros energijos tarifo skola, nors neseniai
 Vyriausybė pasiūlė naują mokestį šiam klausimui iš
 dalies spręsti. Kai kurios teisinės nuostatos, kuriomis siekiama
 palengvinti licencijų išdavimo tvarką ir kitą
 administracinę naštą, jau priimtos, pavyzdžiui, Naujo pagrindų
 įstatymo dėl žemės, erdvinio planavimo ir urbanizmo
 pasiūlymas;
 (14) reikia tolesnės pažangos,
 kad transporto sektorius būtų tvaresnis ir atviresnis konkurencijai.
 Šiek tiek pagerėjo geležinkelių infrastruktūros valdymo
 įstaigos finansinė būklė, nors reikėtų dėti
 papildomų pastangų, kad 2015 m. būtų pasiekta veiklos
 pusiausvyra. Uostų reformas reikėtų spartinti;
 (15) priimtos kai kurios papildomos
 priemonės įmonių sektoriaus likvidumo sąlygoms gerinti,
 visų pirma mažosioms ir vidurinėms įmonėms (MVĮ).
 Beveik baigtos teismų sistemos reformos. Pasiekta pažanga mažinant
 neišnagrinėtų bylų skaičių ir vykdant svarbias
 reformas, kaip antai teismų apylinkių geografinį
 pertvarkymą, beveik baigta ar baigiama civilinio proceso kodekso reforma.
 Toliau tobulinamas teismų sistemos veikimas, nes jis svarbus tinkamam ir
 sąžiningam ekonomikos veikimui: i) užtikrinamas veiksmingas
 sutarčių ir konkurencijos taisyklių vykdymas laiku; ii)
 pertvarkant teismų sistemą, didinamas jos veiksmingumas ir priimami
 nauji teismų valdymo modeliai; iii) vis dar reikia spartinti teismo
 bylų (įskaitant mokestinių bylų teismo) sistemos
 veikimą,
 PRIĖMĖ ŠĮ
 SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Įgyvendinimo sprendimo 2011/344/ES 3
 straipsnio 7–9 dalys keičiamos taip:
 „7. Portugalija, laikydamasi Susitarimo
 memorandumo sąlygų, 2013 m. patvirtina šias priemones:
 (a)
 2013 m. valdžios sektoriaus deficitas
 neviršija 5,5 proc. BVP. Apskaičiuojant
 šį deficitą, neatsižvelgiama į galimas biudžetines bankų
 rėmimo priemonių išlaidas, susijusias su Vyriausybės
 finansų sektoriaus strategija. Į 2013 m. biudžetą ir
 papildomą biudžetą įtrauktos konsolidavimo priemonės
 griežtai įgyvendinamos per likusius metų mėnesius. Be to, jeigu
 vykdant biudžetą susidarytų daugiau nuostolių, Vyriausybė
 įgyvendintų papildomas taisomąsias priemones;
 (b)
 Portugalija toliau įgyvendina privatizavimo
 programą;
 (c)
 Portugalija baigia įgyvendinti bendrų
 paslaugų viešojo administravimo srityje strategiją;
 (d)
 Portugalija tęsia ligoninių tinklo
 reorganizaciją ir racionalizaciją, specializuodama ir koncentruodama
 ligoninių paslaugas bei mažindama jų apimtį, įvesdama
 ligoninių bendrą valdymą ir apjungdama jų veiklą.
 Portugalija užtikrina ligoninių reorganizavimo daugiamečio
 veiksmų plano įgyvendinimą;
 (e)
 priėmusi Naujojo nuomos miestuose akto
 įstatymo 6/2006 pakeitimus ir įstatymo galią turintį
 dekretą, kuriuo supaprastinama renovacijos administracinė
 procedūra, Portugalija vykdo išsamią būsto rinkos veikimo
 peržiūrą;
 (f)
 Portugalija kuria nacionalinio masto žemės
 registracijos sistemą, kuri sudarytų sąlygas vienodžiau
 paskirstyti naudą ir sąnaudas vykdant miestų planavimą;
 (g)
 Portugalija parengia ir įgyvendina
 alternatyvius darbo rinkos reformos planus, kurie turi panašų poveikį
 kaip ir planai, kurie 2013 m. rugsėjo 26 d. Konstitucinio Teismo nutartimi
 paskelbti prieštaraujančiais Konstitucijai;
 (h)
 Portugalija skatina darbo užmokesčio
 pokyčius, atitinkančius darbo vietų kūrimo ir
 įmonių konkurencingumo didinimo tikslus, siekiant panaikinti
 makroekonominį disbalansą. Programos įgyvendinimo laikotarpiu
 minimalus darbo užmokestis didinamas tik tuomet, jei jis pagrįstas ekonomikos
 ir darbo rinkos pokyčiais;
 (i)
 Portugalija ir toliau didina aktyvios darbo rinkos
 politikos priemonių veiksmingumą, atsižvelgdama į vertinimo
 ataskaitos ir veiksmų plano, kuriuo siekiama gerinti valstybinių
 užimtumo tarnybų veikimą, rezultatus;
 (j)
 Portugalija ir toliau įgyvendina priemones,
 išdėstytas veiksmų plane vidurinio išsilavinimo ir profesinio rengimo
 ir mokymo kokybei gerinti, visų pirma Vyriausybė pateikia planus,
 pagal kuriuos mokyklų finansavimo sistema taptų veiksmingesnė,
 ir steigia pavyzdines profesines mokyklas;
 (k)
 Portugalija priima dar nepriimtus išskirtinius
 sektorinius pakeitimus, reikalingus siekiant visapusiškai įgyvendinti
 Paslaugų direktyvą;
 (l)
 Portugalija Parlamentui pateikia pakeistus
 profesinių įstaigų statutus;
 (m)
 Portugalija patvirtina atitinkamus
 nacionalinių reguliavimo institucijų įstatymo
 įgyvendinamųjų teisės aktų pakeitimus;
 (n)
 Portugalija kas ketvirtį praneša
 lėšų išieškojimo rodiklius; įmonių bankroto bylų
 nagrinėjimo trukmę ir išlaidas; mokestinių bylų
 nagrinėjimo trukmę ir išlaidas bei teismo sprendimų
 įvykdymo rodiklius;
 (o)
 Portugalija gerina verslo aplinką baigdama
 įgyvendinti administracinės naštos mažinimo reformas [visapusiškai
 veikiančių kontaktinių centrų ir patvirtinimo nereikalavimo
 projektai] ir dar labiau supaprastindama esamą licencijų išdavimo
 tvarką, reglamentus ir kitą ekonomikoje susidarančią
 administracinę naštą, kuri yra didžiausia ekonominės veiklos
 plėtojimo kliūtis;
 (p)
 Portugalija užbaigia uostų valdymo sistemos
 reformą, įskaitant uostų veiklos koncesijų nuodugnią
 peržiūrą;
 (q)
 Portugalija įgyvendina priemones, kuriomis
 gerinamas pašto ir telekomunikacijų sektorių veikimas;
 (r)
 Portugalija įgyvendina priemones, kuriomis
 gerinamas transporto sistemos veikimas;
 (s)
 Portugalija įgyvendina priemones, kuriomis
 naikinama elektros energijos tarifo skola;
 (t)
 Portugalija užtikrina, kad nauja teisinė ir
 institucinė viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės
 sistema būtų taikoma, o dėl viešojo ir privačiojo
 sektorių partnerystės sutarčių dėl kelių būtų
 vykdomos pakartotinės derybos pagal Vyriausybės pateiktą
 strateginį planą, atsižvelgiant į reglamentavimo sistemos
 peržiūrą, kad būtų gauta daugiau biudžeto pajamų,
 ypač 2013 m.;
 (u)
 Portugalija ir toliau skiria dėmesį kovos
 su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu
 priemonėms ir užtikrina geresnį mokesčių mokėtojų
 prievolių vykdymą.“
 „8. Portugalija, laikydamasi Susitarimo
 memorandumo sąlygų, 2014 m. patvirtina šias priemones:
 (a)
 2014 m. valdžios sektoriaus deficitas
 neviršija 4 proc. BVP. Apskaičiuojant
 šį deficitą, neatsižvelgiama į galimas biudžetines bankų
 rėmimo priemonių išlaidas, susijusias su Vyriausybės
 finansų sektoriaus strategija. Kad šis tikslas būtų
 pasiektas, Portugalija įgyvendina 2,3 proc. BVP vertės
 konsolidavimo priemones, visų pirma 2014 m. biudžeto įstatymu.
 Daugiausia tai nuolatinės priemonės, kuriomis siekiama sutaupyti lėšų;
 (b)
 konsolidavimo paketas grindžiamas išlaidų
 mažinimo priemonėmis, kurios parengtos vykdant viešųjų
 išlaidų peržiūrą. Apskritai šios priemonės kartu sudaro
 1,8 proc. BVP 2014 m. ir apima: 1) darbo užmokesčio išlaidų
 mažinimą, mažinant viešojo sektoriaus darbuotojų skaičių
 kartu keičiant darbuotojų sudėtį taip, kad būtų
 daugiau aukštesnės kvalifikacijos darbuotojų, visų pirma
 įgyvendinant perkvalifikavimo programą ir savanoriško išėjimo iš
 darbo schemą; viešojo sektoriaus darbo taisyklių derinimą su
 privačiojo sektoriaus darbo taisyklėmis, (t. y. didinant darbo
 valandų skaičių ir mažinant teises į atostogas) ir vienos
 darbo užmokesčio skalės sukūrimą ir darbo užmokesčio
 priedų derinimą. Išmokų gavėjų įnašai į
 specialias sveikatos draudimo schemas padidinami ir padeda didinti
 viešųjų išlaidų teisingumą bei veiksmingumą; 2)
 pensijų sistemos reformas ilginant įstatymais nustatytą
 pensinį amžių ir keičiant tvarumo veiksnį; valstybės
 tarnautojų pensijų sistemos (CGA) ir bendrosios pensijų sistemos
 pensijų išmokų apskaičiavimo taisyklių suderinimą
 kartu apsaugant mažesnes negu nustatyta riba išmokas; našlių ir
 našlaičių pensijų pagal CGA ir bendrąją pensijų
 sistemą suderinimą, ypač tais atvejais, kai jos
 skaičiuojamos kartu su kitomis pensijomis; 3) tarpinio vartojimo ir
 išlaidų programų lėšų taupymą šakinėse
 ministerijose. Atsižvelgiant į politinę ir teisinę riziką,
 kai kurios priemonės gali būti iš dalies arba visiškai pakeistos
 kitomis panašaus dydžio ir kokybės priemonėmis;
 (c)
 viešųjų išlaidų peržiūros
 priemonių rinkinį papildo kitos nuolatinės pajamų
 priemonės, kuriomis siekiama toliau didinti esamos mokesčių ir
 išmokų sistemos veiksmingumą ir teisingumą (jų vertė –
 0,4 proc. BVP). Visų pirma siekiama padidinti pelno mokesčio
 tarifą bendrovių automobiliams, taip pat patobulinti su aplinkos
 apsauga ir sveikatos priežiūra susijusį apmokestinimą,
 keičiant dyzelinių keleivinių automobilių
 apmokestinimą ir didinant akcizo mokesčius tabakui bei alkoholiniams
 gėrimams. Panaikinama pensijų fondams ir nekilnojamojo turto fondams
 taikyta atleidimo nuo turto mokesčių nuostata. Panaikinama nuostata
 mažinti socialinio draudimo įmokas valstybinėms organizacijoms.
 Energetikos sektoriuje įvedamas specialus mokestis su energetikos
 sektoriumi susijusioms pernelyg didelėms nuomos išlaidoms mažinti. Iš šio
 mokesčio surinktų pajamų dalis bus panaudota tarifo skolai
 mažinti. Internetinių azartinių lošimų licencijos parduodamos
 atsižvelgiant į šios rinkos sureguliavimą ir ši veikla taip pat
 apmokestinama. Įvedamas specialus žiniasklaidos erdvės mokestis ir
 padidinamas mokestis finansų įstaigoms. Be to, įgyvendinamos
 kelios vienkartinės priemonės, kurios daugiau nei kompensuos
 išlaidas, susidariusias dėl vienkartinio pradinio mokėjimo, susijusio
 su išėjimo iš darbo abipusiu susitarimu schema viešajame sektoriuje. Jos
 apima CTT sveikatos fondo perdavimą valdžios sektoriui, uostų ir
 silosinių koncesijų pardavimą, taip pat specialius dividendus iš
 perteklinio akcinės bendrovės naftos rezervo pardavimo;
 (d)
 Portugalija pateikia ataskaitą, kurios tikslai:
 i) nustatyti, kur dubliuojamos paslaugos ir jurisdikcija, taip pat kitus
 centrinio ir vietos lygmenų valdžios neveiksmingumo šaltinius; ir ii)
 pertvarkyti decentralizuotų ministerijų tarnybų tinklą
 sukuriant gyventojų aptarnavimo punktus ir kitas priemones, kurios
 veiksmingiau apima geografines vietoves, taip pat labiau naudojantis bendromis
 paslaugomis ir skaitmeninės valdžios paslaugomis;
 (e)
 Portugalija tęsia ligoninių tinklo
 reorganizaciją ir racionalizaciją, specializuodama ir koncentruodama
 ligoninių paslaugas bei mažindama jų apimtį, įvesdama
 ligoninių bendrą valdymą ir apjungdama jų veiklą.
 Portugalija užtikrina ligoninių reorganizavimo daugiamečio
 veiksmų plano įgyvendinimą;
 (f)
 Portugalija įgyvendina planą, pagal
 kurį sukuriama nepriklausoma dujų ir elektros energijos logistikos
 operatoriaus bendrovė;
 (g)
 Portugalija įgyvendina priemones, kuriomis
 gerinamas transporto sistemos veikimas;
 (h)
 Portugalija vertina pasirenkamosios PVM pinigų
 apskaitos sistemos poveikį;
 (i)
 Portugalija vykdo reglamentavimo išlaidų,
 kurios, panašu, turėtų didesnį poveikį ekonominei veiklai,
 inventorizaciją ir analizę.“
 „9. Siekdama atkurti pasitikėjimą
 finansų sektoriumi, Portugalija siekia išlaikyti tinkamą kapitalo
 lygį savo bankų sektoriuje ir užtikrina metodišką
 įsiskolinimo mažinimą, laikydamasi Susitarimo memorandume
 nustatytų terminų. Šioje srityje Portugalija įgyvendina su
 Komisija, ECB ir TVF suderintą Portugalijos bankų sektoriaus
 strategiją, kad būtų išsaugotas finansinis stabilumas. Visų
 pirma Portugalija:
 (a)
 stebi bankų perėjimą prie Direktyvos
 dėl kapitalo poreikio (DKP IV) IV rinkinyje nustatytų naujų
 kapitalo taisyklių ir užtikrina, kad kapitalo rezervo reikalavimas ir
 toliau atitiktų sudėtingą veiklos aplinką;
 (b)
 skatina bankus tvariai stiprinti savo
 įkaitų rezervus;
 (c)
 užtikrina subalansuotą ir metodišką
 bankų sektoriaus įsiskolinimo mažinimą – tai labai svarbu
 siekiant ilgam panaikinti finansavimo disbalansą ir vidutinės
 trukmės laikotarpiu sumažinti priklausomybę nuo Eurosistemos teikiamo
 finansavimo. Bankų finansavimo ir kapitalo planai peržiūrimi kas
 ketvirtį;
 (d)
 skatina įmonių sektoriaus, visų
 pirma MVĮ, finansavimo galimybių diversifikavimą, taikydama
 įvairias priemones, skirtas jų prieigai prie kapitalo rinkų
 gerinti;
 (e)
 toliau racionalizuoja valstybės
 įmonių grupę CGD;
 (f)
 perduoda BPN kreditų, kurie dabar laikomi
 „Parvalorem“, valdymą įmonėms, kurios atrenkamos konkurso
 būdu ir kurioms suteikiami įgaliojimai laipsniškai išieškoti
 turtą. Portugalijos Vyriausybė užtikrina, kad kitų dviejų
 valstybės specialiosios paskirties įmonių patronuojamosios
 įmonės ir turtas būtų parduoti laiku;
 (g)
 remdamasi pateiktais pasiūlymais skatinti
 įmonių sektoriaus finansavimo galimybių diversifikavimą,
 rengia ir įgyvendina sprendimus, kuriais įmonių sektoriui
 suteikiamos kitos finansavimo galimybės nei tradiciniai bankų
 kreditai. Portugalijos Vyriausybė vertina galimybes gerinti veiklos
 rezultatus ir esamų Vyriausybės finansuojamų kredito linijų
 valdymą, remdamasi neseniai atlikto išorės audito rezultatais ir
 pateiktu veiksmų planu;
 (h)
 analizuoja bankų gaivinimo planus, sistemai
 teikia gaivinimo planų rekomendacijas ir rengia bankų pertvarkymo
 planus, remdamasi bankų pateiktomis ataskaitomis. Pateikia Parlamentui
 visus būtinus Rekapitalizacijos įstatymo pakeitimus, kad
 būtų atsižvelgta į Europos Komisijos komunikatą dėl
 valstybės pagalbos taisyklių taikymo bankams skirtoms priemonėms
 finansų krizės sąlygomis paremti;
 (i)
 įgyvendina finansų įstaigų
 dalyvavimo namų ūkiams skirtoje neteisminėje skolų
 restruktūrizavimo procedūroje sistemą, palengvina
 įmonių skolos restruktūrizavimo vykdymą ir įgyvendina
 veiksmų planą, kuriuo siekiama geriau informuoti visuomenę apie
 restruktūrizavimo priemones;
 (j)
 rengia ketvirčio ataskaitas apie naujų
 restruktūrizavimo priemonių įgyvendinimą. Remdamasi
 neseniai atlikta apklausa ieško alternatyvų sėkmingam bendrovių,
 kurios yra susijusios su viešųjų išlaidų peržiūra,
 gaivinimui padidinti (speciali gaivinimo procedūra didelių
 finansinių sunkumų turinčioms bendrovėms) ir SIREVE
 (bendrovių gaivinimo sistema pagal neteisminius susitarimus su sunkioje
 ekonominėje padėtyje esančiomis arba neišvengiamą
 bankrotą patirsiančiomis arba faktinį bankrotą
 patiriančiomis bendrovėmis).“
 2 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Portugalijai.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas
 skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos
 vardu
 Pirmininkas
 [1] OL L 118, 2010 5 12, p. 1.


type: wikipedia

text:
Janvière Ndirahisha (nascido em 1966) é uma académica e política do Burundi. De 2015 a 2020 foi Ministra da Educação do Burundi. Ela é presidente do Fórum Nacional da Mulher (FNF).
 Biografia
 Janvière Ndirahisha nasceu em 1966 no Burundi. Ela foi educada na Universidade do Burundi antes de realizar um doutoramento na Universidade da Antuérpia. A sua tese sobre as representações da Grothiendiek foi orientada por Fred Van Oystaeyen.
 Ndirahisha foi eleita Presidente do novo Fórum Nacional da Mulher do Burundi em 2013.
 Em agosto de 2015, Ndirahisha foi anunciada como Ministra da Educação, Ensino Superior e Pesquisa Científica no governo de Pierre Nkurunziza. Em 2019, ela foi transferida para o cargo de Ministra da Educação, Treino Técnico e Vocacional, com Gaspard Banyankimbona como Ministro da Educação, Ensino Superior e Pesquisa Científica.
 Em 2017, Ndirahisha anunciou que diretores de escolas que tivessem aproveitado menos de 30% nos exames nacionais seriam dispensados e o seu ministério fechou várias escolas reprovadas. Em 2018, o seu ministério proibiu meninas grávidas de frequentar a escola, uma medida que foi criticada por activistas pela igualdade de direitos no país.
 Pessoas vivas
 Nascidos em 1966
 Políticos do Burundi