text:
IUS-INFO - Sporazum o priznanju krivde - primerjalnopravni pogled
 Sporazum o priznanju krivde - primerjalnopravni pogled 24.07.2019 Sporazum o priznanju krivde in z njim povezana pogajanja so razmeroma mlad procesni institut, sploh v kontinentalnem prostoru, in v marsičem je spremenil potek ter vodenje kazenskih postopkov. Gre za t. i. plea bargaining, ki izvira iz anglosaškega pravnega sistema in je tam nepogrešljiv del kazenskopravnega sistema. Države evrokontinentalne pravne tradicije pa so ta institut, nekatere bolj, druge manj uspešno, začele uvajati pred kratkim.
 Common law ureditev, ki poudarja kontradiktornost postopka, stremi k temu, da posamezniku v kazenskem postopku podeli čim širšo avtonomijo oziroma možnost razpolaganja s svojimi pravicami, in posledično je tudi dopustnost predmeta dogovarjanja v sporazumu o priznanju krivde zelo obsežna. V tej shemi sodišče deluje predvsem kot nevtralen razsodnik med subjektoma, obdolženim in tožilcem, in skrbi predvsem za fair play, torej pravičnost postopka, ne pa za pravičnost same vsebine dogovora. V zadnjem času so institut plea bargaining začele sprejemati tudi evrokontinentalne pravne ureditve. V kontinentalnih sistemih pa sodišče v večji ali manjši meri nastopa kot skrbnik splošne pravičnosti, tako postopka dogovarjanja kot tudi vsebine dogovora, in si zato pridržuje večji krog presoje dopustnosti posameznega dogovora.
 V članku bodo tako predstavljene implementacije instituta v treh državah kontinentalnega pravnega reda - Nemčiji, katere ureditev Slovenija pogosto posnema; Hrvaški, s katero nas druži skupna pravna zgodovina, in Sloveniji, ki je institut sporazuma o priznanju krivde uvedla v svoj pravni sistem z novelo ZKP-K, veljavno od 15. maja 2012.
 Nemčija je dolgo veljala za deželo brez plea bargaininga. Vendar je v praksi do takšnih dogovorov ne le prišlo, temveč redno prihajalo, čeprav brez pravne podlage, vsaj od sedemdesetih let dalje. V želji, da bi splošno razširjeno prakso le podredil pravni regulaciji, je nemški zakonodajalec 28. maja 2009 sprejel Zakon o dogovorih v kazenskem postopku, ki je v nemški Zakon o kazenskem postopku (StPO) vnesel 257.c člen, ki omogoča dogovore med strankami kazenskega postopka glede »nadaljnjega poteka in rezultata postopka«. Stranke takega dogovora so sodišče, tožilec in obdolženec, ki lahko tak dogovor sklenejo v »za to primernih zadevah«. Načelo iskanja materialne resnice, vsebovano v drugem odstavku 244. člena StPO, ostane pri sprejetju takega sporazuma v veljavi po izrecni določbi prvega odstavka 257.c člena. Vsebina dogovora so lahko le pravne posledice, torej tiste, ki se nanašajo na višino sankcije. Drugi odstavek 257.c člena StPO predpisuje, da je bistvena sestavina dogovora priznanje obdolženca. Dogovor o odpovedi pravnim sredstvom ne more biti del dogovora. Sodišče mora biti prepričano o vseh dejstvih, navedenih v dogovoru, saj mora leta ustrezati prepričanju sodišča glede materialne resnice v obravnavani zadevi.
 Dogovor začne veljati, ko sodišče stranki dogovora obvesti glede vzajemnih soglasij, ki sta jih podali. Sodišče mora strankama predstaviti, kakšno vsebino bi dogovor lahko imel, lahko pa jima predstavi tudi najvišjo in najnižjo kazen v zadevi. Čeprav imata stranki možnost dati pobudo za pogajanja, je vloga sodišča pri sprejemu rezultata pogajanj, tj. dogovora, osrednja. Sodišče pa na dogovor ni vezano, če se spremenijo dejanske ali pravne okoliščine in sodišče zato ni več prepričano, da je dogovorjena kazen, glede na stopnjo kazenske odgovornosti ali težo kaznivega dejanja, primerna. V takem primeru sodišče nadaljuje postopek, kot da do priznanja ne bi prišlo. Ureditev sodišču nalaga, da igra aktivno vlogo v postopku pogajanj glede priznanja krivde. V primeru, da do sklenitve dogovora ne pride, pa isto sodišče odloči o krivdi in kazni obdolženca.
 Nemška ureditev je plea bargaining implementirala zaradi njegove neizpodbitne učinkovitosti, a ga pravno okolje ni zares sprejelo. Tako je izrecna veljava načela iskanja materialne resnice v nasprotju z idejo, ki ji plea bargaining sledi v svojem izvornem okolju, tj. sporazumna razrešitev spora med strankama. Prav tako je aktivna vloga sodnika, ki je v večini primerov iniciator pogajanj med strankama, v nasprotju z idejnimi izhodišči, po katerih je sodnik neodvisen razsodnik. Sploh pa je problematična ureditev postopka, po katerem sodišče, če sporazuma ne sprejme, nadaljuje postopek pred istim sodnikom, ki je sporazum morda zavrnil, ker se ni strinjal z višino kazni, za katero sta se stranki dogovorili. Tu gre pritrditi Niemollerju, da je mogoče dano priznanje vedno preklicati, nemogoče pa je dano priznanje odstraniti iz zavesti.
 Hrvaška je z novelo Zakona o kazenskem postopku (ZKP-H) iz decembra 2008 v svojo pravno ureditev vnesla možnost pogajanj o priznanju krivde in sporazumu o sankciji. Stranke se lahko od uveljavitve novele dalje pogajajo o pogojih, pod katerimi bo obdolženi priznal krivdo za očitano kaznivo dejanje, in sankciji, ki mu bo v skladu s sporazumom naložena.
 Postopek dogovarjanja in dogovor sam ureja 360. člen zakona, ki kot pogoj dogovarjanja predpisuje, da mora obdolženi imeti zagovornika. Možna je tudi preložitev sojenja, ker so v teku pogajanja med strankama. Četrti odstavek jasno predpisuje obvezne sestavine dogovora; v dogovoru tako mora biti:
 1. opis kaznivega dejanja, ki je predmet obtožbe,
 2. izjava obdolženca o priznanju krivde za to kaznivo dejanje,
 3. sporazum o vrsti in višini kazni oziroma višini drugih sankcij,
 4. sporazum o stroških kazenskega postopka,
 5. izjava obdolženca o premoženjskopravnem zahtevku in
 6. podpis strank ter zagovornika.
 Pri hrvaški ureditvi lahko rečemo, da je bistveno bolj kot nemška sprejela dejstvo, da je plea bargaining institut, ki izhaja iz kontradiktornega kazenskega postopka. Tako ZKP-H sodišču ne nalaga dolžnosti ugotavljanja materialne resnice, prav tako pobudo za pogajanja podata stranki, sodišče je pri tem nevtralno. Vseeno pa je pri hrvaškem zakonodajalcu mogoče zaznati »evrokontinentalni« refleks, v tem, da je v tretjem odstavku 362. člena določil, da »senat ne sprejme priznanja na podlagi sporazuma o priznanju krivde iz tretjega odstavka 360. člena tega zakona, če glede na okoliščine takšen sprejem ni v skladu z zakonsko predpisano odmero kazni ali sporazum kako drugače ni zakonit«. Nejasno zakonsko določilo je pomenilo možnost njegove razlage v smislu, da sodišče odloča ne samo o zakonitosti, temveč tudi o primernosti sklenjenega dogovora.
 Hrvaško Vrhovno sodišče je takšno razlago v zadevi Kzz 38/16-3 z dne 21. septembra 2017 zavrnilo. Navedlo je, da bi takšno tolmačenje privedlo do neenakosti in arbitrarnosti. Sodišče ni tvorec kaznovalne politike, zato lahko presoja le o zakonitosti, ne pa tudi o primernosti dogovorjene kazni. Očitno se hrvaški zakonodajalec ni mogel popolnoma odpovedati aktivistični vlogi države in je sodišču nejasno naložil dolžnost presoje sporazuma o priznanju krivde. Šele omenjena odločba hrvaškega Vrhovnega sodišča je plea bargaining umestila v pravni sistem z jasnejšim navodilom sodniku, kaj je njegova naloga v zvezi s sprejemom sporazuma o priznanju krivde.
 Novela ZKP-K je v 450.a do 450.č členu uredila sporazum o priznanju krivde. Pobudo za sklenitev sporazuma podata stranki postopka, v postopku pogajanj mora obdolženec imeti zagovornika, sporazum mora biti sklenjen v pisni obliki, dejanje pa mora biti opisano na način, kot se zahteva za opis dejanja v obtožnici. Prvi odstavek 450.b člena predpisuje, o čem se stranki lahko dogovorita:
 1. o kazni oziroma opozorilni sankciji in načinu izvršitve kazni,
 2. o odstopu državnega tožilca od kazenskega pregona za kazniva dejanja obdolženca, ki niso zajeta s priznanjem,
 3. o stroških kazenskega postopka in
 Člen 450.c precizira določbe 450.b člena, in sicer predpisuje, da mora sporazum vsebovati dogovor o vrsti in višini oziroma trajanju kazni, da se stranki lahko dogovorita, da se obdolžencu namesto kazni izreče opozorilna sankcija, a le, če so podani zakonski pogoji, kdaj je odstop državnega tožilca od kazenskega pregona iz 2. točke prvega odstavka 450.b člena sploh dovoljen, način dogovora o stroških in možnost, da je del dogovora tudi zaveza obdolženca glede premoženjskopravnega zahtevka. V 450.č členu pa je predpisan postopek v zvezi s sprejemom sporazuma s strani sodišča. Drugi odstavek člena predpisuje, da sodišče:
 1. preveri, ali je sporazum v skladu z zgoraj razloženimi določbami in
 2. ali so glede priznanja krivde izpolnjeni vsi formalni pogoji.
 Med primerjanimi državami je Slovenija kronološko zadnja uredila možnost za uporabo plea bargaining. Pobudo za začetek pogajanj podata stranki, sodišče mora ostati nevtralno in ne sme dajati pobude ali biti na kakršenkoli način vpleteno v pogajanja. Še najbolj se sprejem kontradiktorne narave instituta kaže v prepovedi, da bi sodišče izreklo strožjo ali višjo kazen od tiste, o kateri sta se v sporazumu dogovorila državni tožilec in obdolženec (ob obveznem sodelovanju zagovornika). Šorli meni, da je to slaba stran naše ureditve, saj vodi v degradacijo sodniške funkcije, ker se vloga sodišča zvede samo na »notarsko kontrolo« sporazuma. Sodišče torej preverja zgolj zakonitost sporazuma (odsotnost sile in grožnje glede danega priznanja) in skladnost sporazuma z zakonom ter zakonitost kazni, ne pa tudi njene primernosti ...
 Nadaljevanje članka za naročnike >> Timon Hren: Sporazum o priznanju krivde - primerjalnopravni pogled, Odvetnik, št. 91, 2019.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 52000PC0371
 Förslag till rådets förordning om förbud mot import av atlantisk svärdfisk (Xiphias gladius) med ursprung i Belize och Honduras /* KOM/2000/0371 slutlig - ACC 2000/0163 */
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om förbud mot import av atlantisk svärdfisk (Xiphias gladius) med ursprung i Belize och Honduras(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGInternationella kommissionen för bevarandet av tonfiskbestånden i Atlanten (ICCAT) antog vid sitt senaste möte i november 1999 en rekommendation om förbud för de avtalsslutande parterna mot all import av atlantisk svärdfisk från Belize och Honduras från och med den 1 juli 2000. Denna rekommendation grundar sig på den handlingsplan för att säkerställa att programmet för bevarande av atlantisk svärdfisk är effektivt som antogs av ICCAT år 1995.ICCAT rekommenderade vid samma möte att de gällande förbuden mot import av blåfenad tonfisk från Belize och Honduras skulle förlängas och att det importförbud som tillämpats på dessa produkter med ursprung i Panama skulle hävas. ICCAT:s rekommendationer bör införlivas med gemenskapslagstiftningen.Efter flera försök att förmå Belize och Honduras att samarbeta med ICCAT och att se till att överenskomna ordningar för bevarande och förvaltning respekteras har ICCAT anmält de båda länderna för bristande respekt och bristande uppfyllelse av internationellt överenskomna bestämmelser för bevarande samt för bristande samarbete med organisationen.Europeiska gemenskapen blev avtalsslutande part i ICCAT den 14 november 1997 och enligt den gemensamma handelspolitiken måste dessa importförbud införas på gemenskapsnivå.Gemenskapen anser att dessa åtgärder till fullo överensstämmer med våra förpliktelser inom ramen för Världshandelsorganisationen, artikel XX i GATT 1994, i vilken det föreskrivs att handelsbestämmelser skall kunna tillämpas för att skydda resurser som kan uttömmas, och i fallet Belize med Lomékonventionen.Rådet föreslås godkänna den bifogade förordningen.2000/0163 (ACC)Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om förbud mot import av atlantisk svärdfisk (Xiphias gladius) med ursprung i Belize och HondurasEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl:(1) Det är med tanke på bevarandet av den biologiska jämvikten och den tryggade livsmedelsförsörjningen i världen nödvändigt att skydda fiskeresurserna, vilka är en naturresurs som kan uttömmas.(2) Internationella kommissionen för bevarandet av tonfiskbestånden i Atlanten (ICCAT), i vilken Europeiska gemenskapen är avtalsslutande part, antog 1995 en handlingsplan för att säkerställa att programmet för bevarande av atlantisk svärdfisk är effektivt, så att dessa bestånd bevaras på ett effektivt sätt.(3) Det berörda beståndet kan inte förvaltas effektivt av de avtalsslutande parterna i ICCAT, vilkas fiskare tvingas minska sina fångster av atlantisk svärdfisk, om inte samtliga icke-avtalsslutande parter samarbetar med ICCAT och rättar sig efter dess åtgärder när det gäller bevarande och förvaltning.(4) 1998 konstaterade ICCAT att Belize och Honduras var länder vilkas fartyg bedrev fiske av atlantisk svärdfisk på ett sätt som underminerade organisationens åtgärder för artens bevarande och styrkte sina slutsatser med uppgifter rörande fångster, handel och fartygsobservation.(5) ICCAT:s försök att förmå de två länderna att respektera åtgärderna för bevarande och förvaltning av atlantisk svärdfisk har varit resultatlösa.(6) ICCAT har rekommenderat de avtalsslutande parterna att vidta lämpliga åtgärder för att förbjuda import från Belize och Honduras av alla former av produkter av atlantisk svärdfisk; dessa åtgärder kommer att hävas så snart det konstaterats att länderna i fråga har anpassat sina fiskemetoder till ICCAT:s åtgärder; dessa åtgärder måste därför genomföras av gemenskapen som är ensam behörig på detta område.(7) Dessa åtgärder är förenliga med gemenskapens åtaganden inom ramen för andra internationella avtal.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Övergång till fri omsättning i gemenskapen av atlantisk svärdfisk (Xiphias gladius) enligt KN-nummer ex 0301 99 90, 0302 69 87, 0303 79 87, ex 0304 10 38, ex 0304 10 98, 0304 20 87, 0304 90 65, ex 0305 20 00, ex 0305 30 90, ex 0305 49 80, ex 0305 59 90, ex 0305 69 90, ex 1604 19 91, ex 1604 19 98 och ex 1604 20 70 med ursprung i Belize och Honduras skall vara förbjuden.2. Landning av under punkt 1 angivna produkter för transitering i gemenskapen skall vara förbjuden.Artikel 2Denna förordning skall inte tillämpas på kvantiteter av de produkter som anges i artikel 1.1, vilka till de behöriga nationella myndigheternas belåtenhet kan bevisas ha varit på väg till gemenskapens territorium dagen för ikraftträdandet av denna förordning och vilka övergår till fri omsättning senast fjorton dagar efter den dagen.Artikel 3Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2000.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförande


text:
 22.12.2011
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 341/33
 A BIZOTTSÁG 1368/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2011. december 21.)
 a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek az ugyanezen rendelet IV. és V. címében a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1121/2009/EK rendelet, valamint a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1122/2009/EK rendelet módosításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 142. cikke c), l) és n) pontjára,
 mivel:
 (1)
 A tapasztalatok alapján és különösen az 1121/2009/EK bizottsági rendelet (2) és az 1122/2009/EK bizottsági rendelet (3) alkalmazásakor a nemzeti hatóságok által használatos támogató rendszerek terén elért haladásra, helyénvaló a szóban forgó két rendeletet a közvetlen kifizetések igazgatása és a kapcsolódó ellenőrzések tekintetében javítani és egyszerűsíteni.
 (2)
 Az 1122/2009/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdése második albekezdésének megfelelően a tagállamok a szarvasmarhafélékre vonatkozó támogatási kérelem céljából felhasználhatják a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer számítógépes adatbázisában rendelkezésre álló adatokat. Helyénvaló az 1121/2009/EK rendelet 61. cikke alapján alkalmazandó birtokon tartási időszak kezdetét pontosítani az e lehetőséggel élő tagállamok esetében. Ezenkívül a szóban forgó tagállamok az egyszerűsítés érdekében az említett rendelet 62. cikkében előírt kérelem benyújtása helyett kérhetik részvételi nyilatkozat benyújtását. Az 1121/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
 (3)
 Az 1122/2009/EK rendelet egyes fogalommeghatározásait frissíteni kell. Ezenkívül a 73/2009/EK rendelet 129. cikkében meghatározott, bogyós gyümölcsökre vonatkozó elkülönített támogatás 2012-től kerül bevezetésre. Ezért a területalapú támogatási rendszer fogalommeghatározását ennek megfelelően módosítani kell, valamint rendelkezni kell a megfelelő alkalmazási eljárásról.
 (4)
 Az 1122/2009/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdése értelmében a tagállamoknak meg kell határozniuk az egységes kérelem benyújtási határidejét. Az egységes kérelem benyújtását követően a mezőgazdasági termelők az 1122/2009/EK rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül módosíthatják a kérelmüket. Az adminisztratív és helyszíni ellenőrzések a végső kérelmek tagállamok általi kézhezvételétől függnek. Azon tagállamok számára, amelyek úgy döntenek, hogy a kérelmek benyújtási határidejét az 1122/2009/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdésében meghatározott határidőnél korábbi időpontban határozzák meg, indokolt lehetővé tenni, hogy az ellenőrzéseket korábban kezdjék meg és fejezzék be. A szóban forgó tagállamok számára ezért engedélyezni kell, hogy az egységes kérelem módosítására rendelkezésre álló határidőt a 14. cikk (2) bekezdésében meghatározott határidőnél korábbi időpontra tegyék. Annak érdekében azonban, hogy a mezőgazdasági termelőknek elegendő idejük legyen arra, hogy az esetleges változtatásokat bejelentsék, az említett időpont nem lehet az egységes kérelem tagállamok által meghatározott benyújtási határidejét követő 15 napnál korábban.
 (5)
 A termeléstől elválasztott területalapú támogatás bevezetéséből kifolyólag a helyszíni ellenőrzések sok esetben az érintett terület méretének és támogathatóságának az ellenőrzésére szorítkoznak. Az említett ellenőrzések elvégzése nagyrészt távérzékeléssel történik. Ezzel párhuzamosan a tagállamok rendszeresen frissítik a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszerüket. Az e frissítésekhez használt módszer hasonló lehet a helyszíni ellenőrzések távérzékelés útján történő elvégzéséhez. Ezért az egyszerűsítés és az adminisztratív költségek csökkentése érdekében helyénvaló a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszereiket rendszeresen frissítő tagállamok számára lehetővé tenni, hogy a hagyományos helyszíni ellenőrzések egy részét az így kapott eredményekkel helyettesítsék. A szabálytalan kifizetések fokozott kockázatának elkerülése érdekében meg kell határozni, hogy az említett lehetőséget választó tagállamok irányítási és ellenőrzési rendszerének milyen kritériumoknak kell megfelelniük. A szóban forgó kritériumoknak elsősorban a frissítés gyakoriságát és hatályát, az alkalmazott ortokorrigált felvételeken szereplő adatokat, a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer elvárt minőségét és a maximális éves hibarátát kell figyelembe venniük.
 (6)
 Annak a követelménynek az ellenőrzése, hogy egy adott gazdaság szarvasmarhaféléi megfeleljenek a szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2000. július 17-i 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4), a kölcsönös megfeleltetéssel összefüggésben végzett helyszíni ellenőrzések útján történik. Jelenleg a közvetlen kifizetésekkel kapcsolatos támogathatósági ellenőrzések keretében azokat az állatokat is kötelező ellenőrizni, amelyekre nem igényeltek támogatást. Ez a további ellenőrzés csak azokban a tagállamokban kerül alkalmazásra, amelyek a szarvasmarhafélékre vonatkozó termeléstől függő közvetlen kifizetések fenntartása mellett döntöttek. Annak érdekében azonban, hogy valamennyi tagállamban megegyezzen az ellenőrzéssel járó terhek mértéke, valamint a helyszíni ellenőrzések elvégzése egyszerűbbé váljon a mezőgazdasági termelők és a nemzeti hatóságok számára, helyénvaló a támogathatósági ellenőrzések során eltekinteni azon állatok ellenőrzésétől, amelyek után nem igényeltek támogatást, kivéve, ha az érintett tagállam él az 1122/2009/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott lehetőséggel.
 (7)
 Az 1122/2009/EK rendelet 16. cikkének (1) bekezdése értelmében amennyiben az állat tartási helyét a birtokon tartási időszak alatt megváltoztatják, a mezőgazdasági termelőnek erről értesítenie kell az illetékes hatóságot. A kifizetés aránytalan csökkentése kockázatának elkerülése érdekében a támogathatónak minősülő állatokra vonatkozó szabályokat kell meghatározni arra az esetre, ha az állatok tartási helyének megváltoztatásáról ugyan nem küldtek értesítést, de az érintett állatok a helyszíni ellenőrzés során a mezőgazdasági termelő üzemében azonnal azonosíthatóak.
 (8)
 Az állatok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszerre vonatkozó szabályoknak biztosítaniuk kell különösen az állatok nyomon követhetőségét. Amennyiben a szarvasmarháról eltűnik mindkét füljelző, illetve a juhról vagy kecskéről az egyik füljelző, akkor az érintett állat nem minősül támogathatónak, valamint ez az 1122/2009/EK rendelet 65. és 66. cikke alapján a támogatás csökkentését vonja maga után. Egyes helyzetekben ugyanakkor a szóban forgó állatok más eszközökkel azonosíthatóak és így nyomon követésük biztosított.
 (9)
 Az 1122/2009/EK rendelet 63. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében azt a támogatásra bejelentett szarvasmarhát, amely két füljelzőjének egyikét elveszítette, de amelyet a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének más elemei alapján egyértelműen és egyedileg azonosítani lehet, továbbra is a meghatározott állatok között kell számon tartani, és ezért ez az állat támogatható. Ezenkívül a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer általában régóta létezik. Ezért ha egy szarvasmarha elveszítette mindkét füljelzőét, de minden kétséget kizárólag azonosítható, továbbra is a meghatározott és ezáltal támogatható állatok között indokolt számon tartani. Ez ugyanakkor csak akkor alkalmazható, ha a mezőgazdasági termelő a helyszíni ellenőrzés bejelentését megelőzően intézkedéseket hozott a helyzet megoldására, valamint e szabály alkalmazását a szabálytalan kifizetések kockázatának elkerülése érdekében egyetlen állatra kell korlátozni.
 (10)
 A juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet, továbbá a 92/102/EGK és a 64/432/EGK irányelv módosításáról szóló, 2003. december 17-i 21/2004/EK tanácsi rendelet (5) szerint létrehozott, a juh- és kecskefélék továbbfejlesztett új azonosítási rendszere alkalmazásra került, és ezért helyénvaló hasonló rendelkezést bevezetni a támogatásra bejelentett juh- és kecskefélékre is.
 (11)
 Az 1122/2009/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében előírt lehetőséggel élő tagállamok számára lehetővé kell tenni annak előírását, hogy abban az esetben, ha az állatot a birtokon tartási időszak alatt pótolják, az érintett mezőgazdasági termelő által küldött értesítést felváltja a szarvasmarhafélék azonosítására és nyilvántartására szolgáló számítógépes adatbázisba küldött értesítés. Indokolt, hogy ezzel a lehetőséggel valamennyi tagállam élhessen.
 (12)
 Ezenkívül az 1122/2009/EK rendelet egyes rendelkezései elavulttá váltak és ezért törölni kell őket.
 (13)
 Az 1122/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
 (14)
 A mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság és a Közvetlen Kifizetések Irányítóbizottsága az elnöke által megállapított határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 1121/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:
 1.
 a 61. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
 „Ha azonban egy tagállam él az 1122/2009/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott lehetőséggel, rögzítenie kell azt az időpontot, amikor az e cikk első albekezdésében említett időszak elkezdődik.”;
 2.
 a 62. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
 „(3) Ha egy tagállam él az 1122/2009/EK rendelet 16. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében meghatározott lehetőséggel, az anyatehénre vonatkozó támogatási kérelem részvételi nyilatkozat formáját öltheti, amennyiben az szintén megfelel az e cikk (1) bekezdése első albekezdésének a) és b) pontjában meghatározott követelményeknek. A tagállam dönthet úgy, hogy egy adott évre vonatkozóan benyújtott részvételi nyilatkozat egy vagy – ha a részvételi nyilatkozatban szereplő információk továbbra is helytállóak – több egymást követő évben érvényes.”.
 2. cikk
 Az 1122/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:
 1.
 a 2. cikk a következőképpen módosul:
 a)
 a (12) pont helyébe a következő szöveg lép:
 „(12) »területalapú támogatási rendszer«: az egységes támogatási rendszer, a különleges támogatás körébe tartozó területalapú támogatások és a 73/2009/EK rendelet IV. és V. címében létrehozott valamennyi támogatási rendszer, az említett IV. cím 7., 10. és 11. szakaszában létrehozott rendszereket, az említett rendelet 126. cikkében létrehozott elkülönített cukortámogatást, az említett rendelet 127. cikkében létrehozott elkülönített gyümölcs- és zöldségtámogatást, valamint az említett rendelet 129. cikkében létrehozott bogyós gyümölcsökre vonatkozó elkülönített támogatást kivéve.”;
 b)
 a (21) pont helyébe a következő szöveg lép:
 „(21) »birtokon tartási időszak«: az az időszak, amely alatt a mezőgazdasági üzem területén kell tartani azt az állatot, amely után támogatást igényeltek, az 1121/2009/EK rendelet (6) 35. cikkének (3) bekezdésében és 61. cikkében meghatározottak szerint:
 2.
 a 13. cikk a következőképpen módosul:
 a)
 a (2), (3) és (4) bekezdést el kell hagyni;
 b)
 a (6) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
 „(6) A 73/2009/EK rendelet IV. címe 1. fejezetének 8. szakaszában előírt átmeneti gyümölcs- és zöldségtámogatás iránti kérelem esetében az egységes kérelemnek az 1121/2009/EK rendelet 32. cikkének megfelelően tartalmaznia kell a feldolgozási szerződés vagy a szállítási kötelezettségvállalás másolatát.”;
 c)
 a (8) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
 „(8) A 73/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében említett, valamint a szóban forgó rendelet VI. mellékletében felsorolt területek, illetve a 73/2009/EK rendelet 68. cikkében előírt különleges támogatásra bejelentett területek hasznosítását – amennyiben ezeket a területeket e cikkel összhangban nem kell bejelenteni –, az egységes igénylőlap külön rovatában kell bejelenteni.”;
 3.
 a 14. cikk (2) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:
 „Az első albekezdéstől eltérve a tagállamok a módosításokkal kapcsolatos értesítésre vonatkozóan korábbi határidőt is megállapíthatnak. E határidő azonban nem lehet az egységes kérelem benyújtására a 11. cikk (2) bekezdése szerint meghatározott határidőt követő 15 naptári napnál korábban.”;
 4.
 a II. rész II. címében a IV. fejezet címének helyébe a következő szöveg lép:
 „
 A cukorrépa- és cukornádtermelők számára nyújtott támogatás, az elkülönített cukortámogatás, az elkülönített gyümölcs- és zöldségtámogatás és a bogyós gyümölcsökre vonatkozó elkülönített támogatás
 ”;
 5.
 a 17. cikk a következőképpen módosul:
 a)
 a cím helyébe a következő szöveg lép:
 „A cukorrépa- és cukornádtermelők számára nyújtott támogatásra, az elkülönített cukortámogatásra, az elkülönített gyümölcs- és zöldségtámogatásra és a bogyós gyümölcsökre vonatkozó elkülönített támogatásra vonatkozó támogatási kérelemmel kapcsolatos követelmények”;
 b)
 az (1) bekezdésben a bevezető mondat helyébe a következő szöveg lép:
 „(1) Azok a mezőgazdasági termelők, akik a 73/2009/EK rendelet IV. címe 1. fejezetének 7. szakaszában meghatározottak szerint a cukorrépa- és cukornádtermelők számára nyújtott támogatás, vagy az említett rendelet 126. cikkében meghatározott elkülönített cukortámogatás, vagy az említett rendelet 127. cikkében meghatározott elkülönített gyümölcs- és zöldségtámogatás, vagy a 129. cikkében meghatározott, bogyós gyümölcsökre vonatkozó elkülönített támogatás iránt folyamodnak, olyan támogatási kérelmet nyújtanak be, amely tartalmazza a támogatásra való jogosultság megállapításához szükséges valamennyi információt, különösen az alábbiakat:”;
 6.
 a 28. cikk (1) bekezdésének f) pontját el kell hagyni;
 7.
 a rendelet az alábbi új, 31a. cikkel egészül ki:
 „31a. cikk
 Kombinált helyszíni ellenőrzések
 (1) A 31. cikktől eltérve és az e cikkben meghatározott feltételekkel a tagállamok a 73/2009/EK rendelet III. címében, illetve V. címének 2. fejezetében említett egységes támogatási rendszer és egységes területalapú támogatási rendszer tekintetében dönthetnek úgy, hogy az e rendelet 31. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében említett, kockázatelemzés alapján megállapítandó ellenőrzési minta ellenőrzése helyett a 6. cikkben említett, a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer frissítéséhez használt ortokorrigált felvételek alapján történő ellenőrzéseket alkalmaznak.
 Az első albekezdésben említett döntés meghozatala történhet nemzeti vagy regionális szinten. Egy régió a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló egy vagy több autonóm rendszer által lefedett teljes területnek felel meg.
 A tagállamok rendszeresen frissítik a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszerüket, valamint legfeljebb három éven belül ellenőriznek a rendszer által lefedett teljes területen minden mezőgazdasági termelőt; az ellenőrzésnek évente a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszerben nyilvántartott támogatható hektárterület legalább 25 %-ára kell kiterjednie. Az a tagállam azonban, amelynek esetében a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszerben kevesebb, mint 150 000 hektárnyi támogatható terület szerepel, eltérhet az éves lefedettségi minimumkövetelménytől.
 E cikk alkalmazását megelőzően a tagállamok az előző három évben teljes körűen frissítik az érintett mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszert.
 A frissítéshez használt ortokorrigált felvételek az első albekezdésben említett, a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer frissítése céljából való alkalmazásuk időpontjában nem lehetnek 15 hónaposnál régebbi felvételek.
 (2) A mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszernek az e cikk alkalmazását megelőző két év során a 6. cikk (2) bekezdésének megfelelően értékelt minősége elégséges ahhoz, hogy lehetővé tegye a támogatás nyújtására vonatkozó feltételek hatékony ellenőrzését.
 (3) A helyszíni ellenőrzéskor ellenőrzött, véletlenszerűen vett minta hibarátája az e cikk alkalmazását megelőző két évben nem haladhatja meg a 2 %-ot. Ezenkívül a hibaráta az e cikk alkalmazásának két egymást követő évében nem haladhatja meg a 2 %-ot.
 A hibarátát a tagállam az uniós szinten megállapított módszernek megfelelően megerősíti.
 (4) A 35. cikk (1) bekezdése az (1), (2) és (3) bekezdésnek megfelelően elvégzett ellenőrzésekre alkalmazandó.”;
 8.
 a 33. cikk első bekezdésében az első mondat helyébe a következő szöveg lép:
 „A helyszíni ellenőrzés kiterjed minden olyan mezőgazdasági parcellára, amelyre a 73/2009/EK rendelet I. mellékletében felsorolt támogatási rendszerek keretében támogatást igényeltek.”;
 9.
 a 37. cikket el kell hagyni;
 10.
 a 41. cikk helyébe a következő szöveg lép:
 „41. cikk
 A helyszíni ellenőrzések időzítése
 (1) A helyszíni ellenőrzésekre vonatkozóan a 30. cikk (2) bekezdése b) pontjának második albekezdésében előírt minimális aránynak legalább 60 %-át az adott támogatási rendszerre vonatkozó teljes birtokon tartási időszakra elosztva kell végrehajtani. A helyszíni ellenőrzések fennmaradó részét az év egészére elosztva kell végrehajtani.
 Amennyiben azonban a birtokon tartási időszak a támogatási kérelem benyújtása előtt elkezdődik, vagy ha azt nem lehet előzetesen rögzíteni, a 30. cikk (2) bekezdése b) pontjának második albekezdésében előírt helyszíni ellenőrzéseket az év egészére elosztva kell végrehajtani.
 (2) A 30. cikk (2) bekezdésének c) pontjában előírt helyszíni ellenőrzések minimális arányának legalább 50 %-át a teljes birtokon tartási időszakra elosztva kell végrehajtani. Azokban a tagállamokban azonban, ahol a 21/2004/EK rendelettel létrehozott, juh- és kecskefélékre vonatkozó rendszert – különösen az állatok azonosítása és a nyilvántartás megfelelő vezetése tekintetében – nem vezették be és nem alkalmazzák teljes mértékben, a helyszíni ellenőrzések teljes minimális arányát a birtokon tartási időszak alatt, elosztva kell végrehajtani.”;
 11.
 a 42. cikk a következőképpen módosul:
 a)
 az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
 „(1) A helyszíni ellenőrzések keretében ellenőrzésre kerül, hogy minden támogathatósági feltétel teljesül-e; a helyszíni ellenőrzések kiterjednek a teljes állatállományra, amelyre az ellenőrizendő támogatási rendszerek keretében támogatási kérelmet nyújtottak be, többek között a birtokon tartási időszak alatt a 64. cikknek megfelelően pótolt és még a mezőgazdasági üzemben található állatokra. A szarvasmarhafélékre vonatkozó támogatási rendszerek esetében abban az esetben, ha a tagállam él a 16. cikk (3) bekezdésében meghatározott lehetőséggel, az ellenőrzés kiterjed a potenciálisan támogatható szarvasmarhafélékre is.
 A helyszíni ellenőrzések elsősorban annak ellenőrzésére terjednek ki, hogy a támogatási kérelem által érintett, a mezőgazdasági üzemben tartott állatok száma, illetve adott esetben a potenciálisan támogatható szarvasmarhafélék száma megegyezik-e a nyilvántartásba bejegyzett számmal, illetve a szarvasmarhafélék esetében a szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes adatbázis felé bejelentett számmal.”;
 b)
 a (2) bekezdés a következőképpen módosul:
 a)
 a c) pontot el kell hagyni;
 b)
 a d) pont helyébe a következő szöveg lép:
 „d)
 annak ellenőrzése, hogy a szarvasmarhákat füljelzőkkel jelölték meg, és adott esetben marhalevéllel látták el, továbbá bejegyezték a nyilvántartásba, és megfelelően bejelentették a szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes adatbázisba.
 A d) pontban említett ellenőrzések elvégzése mintavételezéssel is történhet.”;
 12.
 a 43. és 44. cikket el kell hagyni;
 13.
 a 45. cikk (2) és (3) bekezdését el kell hagyni;
 14.
 az 57. cikk a következőképpen módosul:
 a)
 az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
 „(1) A területalapú támogatási rendszerek keretében benyújtott támogatási kérelmek esetében akkor, ha a terménycsoport tényleges területe nagyobb, mint a támogatási kérelemben bejelentett terület, a támogatás kiszámítása a bejelentett területen alapul.”;
 b)
 a (3) bekezdés első albekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
 „(3) Az 58. és a 60. cikknek megfelelően alkalmazandó támogatáscsökkentések és támogatás köréből való kizárások sérelme nélkül a területalapú támogatási rendszerek keretében benyújtott támogatási kérelmek esetében akkor, ha az egységes kérelemben bejelentett terület meghaladja az adott terménycsoportra meghatározott területet, a támogatás kiszámítása a szóban forgó terménycsoportra meghatározott területen alapul.”;
 15.
 az 58. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
 „Amennyiben egy terménycsoport tekintetében valamely területalapú támogatási rendszer keretében bejelentett terület meghaladja az 57. cikknek megfelelően meghatározott területet, a meghatározott terület alapján kiszámított támogatást a különbség kétszeresével csökkentik, ha ez a különbség 3 %-nál vagy 2 hektárnál nagyobb, de kisebb, mint a meghatározott terület 20 %-a.”;
 16.
 az 59. és 61. cikket el kell hagyni;
 17.
 a 63. cikk a következőképpen módosul:
 a)
 a cikk a következő (3a) bekezdéssel egészül ki:
 „(3a) Amennyiben a mezőgazdasági termelő elmulasztja a 16. cikk (1) bekezdése második albekezdésének megfelelően értesíteni az illetékes hatóságokat arról, hogy az állatok tartási helye a birtokon tartási időszak alatt megváltozott, az érintett állatok meghatározottnak tekintendők, ha azok a helyszíni ellenőrzés során a gazdasági üzemen belül azonnal azonosíthatóak.”;
 b)
 a (4) bekezdés a következő aa) ponttal egészül ki:
 „aa)
 ha a mezőgazdasági üzem egyetlen szarvasmarhája elveszítette mindkét füljelzőjét, meghatározottnak kell tekinteni, feltéve, hogy az állat nyilvántartás, marhalevél, adatbázis vagy az 1760/2000/EK rendelet szerinti más eszköz révén továbbra is azonosítható, valamint, hogy az állattartó bizonyítani tudja, hogy már a helyszíni ellenőrzés bejelentését megelőzően intézkedéseket hozott a helyzet megoldására;”;
 c)
 a cikk a következő (5) bekezdéssel egészül ki:
 „(5) Azt a juhot vagy kecskét, amely egyik füljelzőjét elveszítette, meghatározottnak kell tekinteni, feltéve, hogy az állat a 21/2004/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti első azonosítási eszközzel továbbra is azonosítható, valamint, hogy a juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerére vonatkozó minden követelmény teljesül.”;
 18.
 a 64. cikk (2) bekezdésében a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
 „A tagállam azonban rendelkezhet úgy, hogy az első albekezdés alkalmazásában az illetékes hatóságnak küldendő értesítést helyettesítheti a szarvasmarhafélékre vonatkozó számítógépes adatbázis felé történő azon értesítés, hogy egy állat elhagyta a mezőgazdasági üzem területét, egy másik állat pedig az első albekezdésben előírt határidőn belül megérkezett az üzem területére. Ebben az esetben, ha a tagállam nem élt a 16. cikk (3) bekezdésében meghatározott lehetőséggel, minden lehetséges eszközzel gondoskodik arról, hogy kétséget kizáróan megállapítható legyen, mely állatokra vonatkozik a mezőgazdasági termelő kérelme.”;
 19.
 a 65. cikk (3) bekezdésében a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
 „A 16. cikk (3) bekezdésének alkalmazása esetén a potenciálisan támogatható, de a szarvasmarhafélék azonosítási és nyilvántartási rendszerében nem megfelelően azonosított vagy nyilvántartott állat szabálytalannak talált állatnak minősül.”;
 20.
 a 66. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
 „(1) Ha egy, a juh- vagy kecskefélékre vonatkozó támogatási rendszerben benyújtott támogatási kérelem tekintetében különbséget találnak a bejelentett és a 63. cikk (3), (3a) és (5) bekezdése szerint meghatározott állatok száma között, az első szabálytalannak talált állattól kezdve a 65. cikk (2), (3) és (4) bekezdését kell értelemszerűen alkalmazni.”;
 21.
 a 68. cikket el kell hagyni;
 22.
 a 78. cikk (2) bekezdése d) pontjának első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
 „d)
 az olyan támogatási rendszerek tekintetében, amelyeknél a költségvetési felső határ rögzített a 73/2009/EK rendelet 51. cikkének (2) bekezdésével, 69. cikkének (3) bekezdésével, 123. cikkének (1) bekezdésével és 128. cikkének (2) bekezdésével, illetve amelyeknél ilyen felső határt alkalmaznak az említett rendelet 126. cikkének (2) bekezdésével, 127. cikkének (2) bekezdésével és 129. cikkének (2) bekezdésével összhangban, a tagállamok összesítik az e bekezdés a), b) és c) pontja alkalmazásának eredményeként megállapított összegeket.”.
 3. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
 Ez a rendelet a 2012. január 1-jével kezdődő gazdasági évekhez vagy támogatási időszakokhoz kapcsolódó támogatási kérelmekre alkalmazandó.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2011. december 21-én.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 José Manuel BARROSO
 (1) HL L 30., 2009.1.31., 16. o.
 (2) HL L 316., 2009.12.2., 27. o.
 (3) HL L 316., 2009.12.2., 65. o.
 (4) HL L 204., 2000.8.11., 1. o.
 (5) HL L 5., 2004.1.9., 8. o.
 (6) HL L 316., 2009.12.2., 27. o.”;


text:
 |
 52013PC0390
 Pasiūlymas TARYBOS SPRENDIMAS dėl perviršinio deficito Maltoje /* COM/2013/0390 final - 2013/0179 (NLE) */
 2013/0179 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl perviršinio deficito Maltoje
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl
 Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 6 dalį,
 atsižvelgdama į Komisijos
 pasiūlymą,
 atsižvelgdama į Maltos pateiktas
 pastabas,
 kadangi:
 (1) pagal Sutarties dėl
 Europos Sąjungos veikimo (SESV) 126 straipsnį valstybės
 narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito;
 (2) Stabilumo ir augimo pakto
 pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė
 sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir dideliam tvariam
 augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas;
 (3) pagal SESV 126 straipsnyje
 nustatytą perviršinio deficito procedūrą (PDP), kuri paaiškinta
 Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito
 procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo[1] (kuris
 yra Stabilumo ir augimo pakto sudėtinė dalis), numatyta priimti
 sprendimą dėl perviršinio deficito. Prie Sutarties pridėtame
 Protokole dėl perviršinio deficito procedūros nustatomos papildomos
 nuostatos, susijusios su PDP įgyvendinimu. Tarybos reglamentu (EB)
 Nr. 479/2009[2]
 nustatytos išsamios taisyklės ir apibrėžtys, susijusios su to
 protokolo nuostatų taikymu;
 (4) vadovaujantis SESV 126
 straipsnio 5 dalimi, jei Komisija mano, kad valstybėje narėje yra
 susidaręs arba gali susidaryti perviršinis deficitas, ji pateikia
 nuomonę tai valstybei narei ir apie tai informuoja Tarybą.
 Atsižvelgdama į savo pranešimą pagal SESV 126 straipsnio 3 dalį
 ir į Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę pagal SESV 126
 straipsnio 4 dalį, Komisija padarė išvadą, kad Maltoje yra
 susidaręs perviršinis deficitas. Todėl 2013 m. gegužės
 29 d. Komisija pateikė Maltai tokią nuomonę ir apie tai
 informavo Tarybą[3];
 (5) SESV 126 straipsnio 6 dalyje
 teigiama, kad Taryba, prieš priimdama sprendimą, ar yra susidaręs
 perviršinis deficitas, turėtų apsvarstyti ir nuodugniai
 įvertinti visas pastabas, kurias atitinkama valstybė narė
 pageidauja pateikti. Maltos atveju, atlikus bendrą vertinimą, daromos
 toliau pateiktos išvados;
 (6) remiantis 2013 m.
 balandžio mėn. Maltos valdžios institucijų pateiktais duomenimis,
 2012 m. valdžios sektoriaus deficitas Maltoje siekė 3,3 % BVP,
 taigi viršijo 3 % BVP pamatinę vertę. Komisijos pranešime pagal
 SESV 126 straipsnio 3 dalį laikoma, kad deficitas buvo artimas 3 %
 BVP pamatinei vertei, tačiau pamatinės vertės viršijimas negali
 būti laikomas išimtiniu, kaip apibrėžta Sutartyje ir Stabilumo ir
 augimo pakte. Visų pirma jis nesusidarė dėl didelio ekonomikos
 nuosmukio, kaip apibrėžta Sutartyje ir Stabilumo ir augimo pakte. 2010 ir
 2011 m. realus BVP augimas kasmet vidutiniškai viršijo 2 % ir buvo
 didesnis už potencialų augimą. 2013 m. kovo 11 d.
 nacionalinės statistikos tarnybos paskelbti preliminarūs BVP duomenys
 rodo, kad 2012 m. ekonomikos augimas sulėtėjo, bet išliko
 teigiamas ir siekė 0,8 %. Apskaičiuota, kad 2011 m.
 buvęs teigiamas gamybos apimties atotrūkis 2012 m. tapo šiek
 tiek neigiamas. Numatomas pamatinės vertės viršijimas negali
 būti laikomas laikinu. Pagal Komisijos 2013 m. pavasario
 prognozę 2013 m. deficitas turėtų padidėti iki
 3,7 % BVP, o 2014 m. jis turėtų siekti 3,6 % BVP.
 Sutartyje nustatytas deficito kriterijus nėra įvykdytas;
 (7) iš praneštų duomenų
 taip pat matyti, kad bendroji valdžios sektoriaus skola 2012 m. buvo
 72,1 % BVP, taigi viršijo 60 % BVP pamatinę vertę.
 Komisijos 2013 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2014 m.
 skolos santykis padidės iki 74,9 % BVP. 2012 m. gruodžio mėn.
 nutraukus PDP, nuo 2012 m. Maltai taikomas trejų metų pereinamasis
 laikotarpis, po kurio ji privalo laikytis skolos mažinimo kriterijaus.
 2012 m. Malta nepadarė pakankamos pažangos siekdama laikytis skolos
 mažinimo kriterijaus: jos struktūrinis deficitas, užuot
 sumažėjęs, kaip buvo reikalaujama, dar padidėjo. Todėl
 galima daryti išvadą, kad Sutartyje nustatytas skolos kriterijus nėra
 įvykdytas;
 (8) pagal Sutarties ir Stabilumo
 ir augimo pakto nuostatas Komisija pranešime taip pat nagrinėjo svarbius
 veiksnius. Kaip nurodyta Stabilumo ir augimo pakte, jeigu vertinant, ar
 laikomasi reikalavimų pagal deficito kriterijų, šalių skolos
 santykis viršija 60 % BVP (kaip Maltos), priimant sprendimą dėl
 perviršinio deficito į šiuos veiksnius galima atsižvelgti tik jeigu
 valdžios sektoriaus deficitas išlieka artimas pamatinei vertei ir pamatinė
 vertė viršijama laikinai; Maltos atveju šios sąlygos nėra
 įvykdytos[4].
 Į tokius veiksnius buvo atsižvelgta vertinant skolos kriterijaus
 nesilaikymą, tačiau jie nesuteikia pagrindo abejoti sprendimu
 dėl perviršinio deficito. Visų pirma pažanga siekiant laikytis skolos
 mažinimo kriterijaus buvo įvertinta atsižvelgiant į finansinės
 pagalbos euro zonos valstybėms narėms skolą ir deficitą
 didinantį poveikį. Maltos atveju bendras Graikijos paskolų
 priemonės, Europos finansinio stabilumo fondo išmokų, kapitalo
 įnašų į Europos stabilumo mechanizmą ir veiksmų pagal
 Graikijos programą 2011–2014 m. poveikis skolai sudaro 3,9 %
 BVP, o deficitui – 0,1 % BVP. Atsižvelgus į šių veiksmų poveikį,
 2012 m. struktūrinės priemonės, kurių Malta
 turėjo imtis siekdama laikytis skolos kriterijaus, būtų buvusios
 mažesnės, tačiau vis tiek gerokai didesnės už Maltos
 2012 m. faktiškai įgyvendintas struktūrines priemones,
 PRIĖMĖ ŠĮ
 SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Atlikus bendrą vertinimą nustatyta,
 kad Maltoje yra susidaręs perviršinis deficitas.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Maltos Respublikai.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos
 vardu
 Pirmininkas
 [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
 [2] OL L 145, 2009 6 10, p. 1–9.
 [3] Visi su PDP susiję Maltai skirti dokumentai pateikti šioje
 svetainėje:
 http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/malta_en.htm.
 [4] Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 4 dalis.


type: contracts

text:
 16.4.2015
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 99/34
 DECISIONE N. 1/2015 DEL COMITATO SPECIALE CARIFORUM-UE PER LA COOPERAZIONE DOGANALE E LA FACILITAZIONE DEGLI SCAMBI
 del 10 marzo 2015
 relativa a una deroga alle norme di origine stabilite dal protocollo I dell'accordo di partenariato economico tra gli Stati del Cariforum, da una parte, e la Comunità europea e i suoi Stati membri, dall'altra, per tener conto della particolare situazione della Repubblica dominicana riguardo a certi prodotti tessili [2015/600]
 IL COMITATO SPECIALE PER LA COOPERAZIONE DOGANALE E LA FACILITAZIONE DEGLI SCAMBI,
 visto l'accordo di partenariato economico tra gli Stati del Cariforum, da una parte, e la Comunità europea e i suoi Stati membri, dall'altra, in particolare l'articolo 39, paragrafo 2, del relativo protocollo I,
 considerando quanto segue:
 (1)
 l'accordo di partenariato economico tra gli Stati del Cariforum, da una parte, e la Comunità europea e i suoi Stati membri, dall'altra (1) («APE Cariforum-UE»), è applicato in via provvisoria dal 29 dicembre 2008 tra l'Unione europea (UE) e Antigua e Barbuda, le Bahamas, le Barbados, il Belize, Dominica, la Repubblica dominicana, Grenada, la Guyana, la Giamaica, Saint Kitts e Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent e Grenadine, il Suriname e Trinidad e Tobago.
 (2)
 Il protocollo I dell'APE, relativo alla definizione della nozione di «prodotti originari» e ai metodi di cooperazione amministrativa, contiene le norme di origine per l'importazione nell'UE di prodotti originari degli Stati del Cariforum.
 (3)
 Conformemente all'articolo 39, paragrafo 2, del protocollo I dell'APE, possono essere concesse deroghe a tali norme di origine qualora siano giustificate dallo sviluppo delle industrie esistenti o dalla creazione di nuove industrie negli Stati del Cariforum. Inoltre, a norma dell'articolo 39, paragrafo 6, lettera b), del protocollo, nell'esame delle richieste di deroga si tiene conto in particolare dei casi in cui l'applicazione delle norme di origine vigenti comprometterebbe sensibilmente, per un'industria esistente in uno Stato o negli Stati del Cariforum, la possibilità di continuare le proprie esportazioni nell'UE, e particolarmente dei casi in cui detta applicazione potrebbe provocare la cessazione di tali attività.
 (4)
 Il 14 luglio 2014 il presidente del comitato speciale Cariforum-UE per la cooperazione doganale e la facilitazione degli scambi ha ricevuto dalla Repubblica dominicana una richiesta di deroga per tener conto della particolare situazione del paese riguardo a certi prodotti tessili. L'8 ottobre e il 3 novembre 2014 il presidente ha ricevuto informazioni supplementari in seguito alle sue richieste del 18 luglio e del 28 ottobre 2014.
 (5)
 A norma dell'articolo 13 del protocollo I dell'APE, le condizioni relative all'acquisizione del carattere di prodotto originario di cui al titolo II del protocollo I devono essere rispettate senza interruzione negli Stati del Cariforum o nell'UE. Haiti ha firmato l'APE ma non lo ha ratificato né lo sta applicando in via provvisoria, per cui non è considerato uno Stato del Cariforum ai sensi dell'accordo. A norma dell'articolo 8 del protocollo I, il lavaggio, la stiratura o la pressatura di prodotti tessili, l'apposizione o la stampa di marchi, etichette e loghi, le semplici operazioni di inserimento in borse, casse o scatole o una combinazione di due o più di queste operazioni sono considerati lavorazioni o trasformazioni insufficienti a conferire il carattere originario. È pertanto opportuno concedere una deroga alle disposizioni dell'articolo 8 e dell'articolo 13, paragrafo 1, del protocollo per conferire il carattere originario al prodotto finale esportato dalla Repubblica dominicana nell'UE.
 (6)
 La Repubblica dominicana ha chiesto una deroga alle norme di origine di cui al protocollo I dell'APE Cariforum-UE per i prodotti tessili dei codici SA 6203.42, 6107.11 e 6109.10 importati nell'UE tra il 1o gennaio 2012 e il 31 dicembre 2016, conformemente all'articolo 39, paragrafo 2, del protocollo. La richiesta è giustificata dalla difficile situazione in cui si trova l'industria a causa delle lavorazioni e delle trasformazioni effettuate nel vicino Haiti, che incidono sulla conformità con le norme di origine di cui all'APE Cariforum-UE. Qualora la Repubblica dominicana non potesse più rifornirsi ad Haiti, la continuità delle sue esportazioni di tessili verso l'UE sarebbe fortemente compromessa. Una deroga contribuirebbe a garantire la stabilità della produzione e dello sviluppo dell'industria nonché a tutelare l'occupazione nella Repubblica dominicana e ad Haiti.
 (7)
 La deroga non dovrebbe essere concessa per gli slips e le mutande del codice SA 6107.11. Questi prodotti sono lavorati a maglia e tagliati nella Repubblica dominicana e, successivamente, cuciti, rifiniti e imballati ad Haiti. I prodotti in questione sono trasportati direttamente da Haiti nell'UE passando dal territorio della Repubblica dominicana, nel quale non vengono effettuate ulteriori trasformazioni. L'APE Cariforum-UE, quindi, non si applica, perché le merci non sono sottoposte nella Repubblica dominicana a lavorazioni o trasformazioni sufficienti per ottenere il carattere originario.
 (8)
 La richiesta riguarda il periodo da gennaio 2012 a dicembre 2016. È richiesta l'applicazione retroattiva dal 2012. Tuttavia, le norme di origine di cui all'APE Cariforum-UE avrebbero dovuto essere applicate correttamente fino alla concessione della deroga. La deroga alle norme dovrebbe pertanto essere concessa a partire dalla data di adozione della decisione del comitato speciale Cariforum-UE per la cooperazione doganale e la facilitazione degli scambi relativa alla sua concessione. Visto lo status attuale di Haiti nel quadro dell'APE Cariforum-UE, la deroga dovrebbe essere concessa per un periodo di due anni, affinché la Repubblica dominicana possa prepararsi a conformarsi alle norme sull'acquisizione dell'origine e sia garantita la prevedibilità per gli operatori.
 (9)
 La deroga è richiesta per un volume annuo previsto di esportazioni nell'UE pari a 407 452 pezzi di pantaloni di tessuti detti «denim» del codice SA 6203.42. Stando ai dati statistici per il periodo 2009-2013, le importazioni di pantaloni di tessuti detti «denim» dalla Repubblica dominicana nell'Unione sono ammontate in media a circa 63 000 pezzi all'anno. Nel 2012 le importazioni sono aumentate in misura considerevole, arrivando a circa 250 000 pezzi, per poi scendere nel 2013 a circa 40 000 pezzi. Il contingente di deroga è pertanto fissato al livello più elevato delle importazioni dalla Repubblica dominicana, che è stato raggiunto nel 2012, maggiorato di una tolleranza del 20 %.
 (10)
 Il comitato speciale Cariforum-UE per la cooperazione doganale e la facilitazione degli scambi dovrebbe concedere una deroga per 300 000 pezzi di pantaloni di tessuti detti «denim» del codice SA ex ex 6203.42 (codice NC 6203 42 31) e per 54 054 pezzi di T-shirts del codice SA ex ex 6109.10 (codice NC ex 6109 10 00) importati nell'Unione per un periodo di due anni dalla data di adozione della presente decisione.
 (11)
 Il regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (2) definisce norme relative alla gestione dei contingenti tariffari. Ai fini di una gestione efficiente dei contingenti tariffari, condotta in stretta collaborazione tra le autorità della Repubblica dominicana, le autorità doganali dell'UE e la Commissione, è necessario che le suddette norme si applichino mutatis mutandis ai quantitativi importati in virtù della deroga concessa dalla presente decisione.
 (12)
 Per consentire un controllo efficace dell'applicazione della deroga, è necessario che le autorità della Repubblica dominicana comunichino periodicamente alla Commissione informazioni dettagliate sui certificati di circolazione EUR.1 rilasciati,
 HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
 Articolo 1
 1. In deroga al protocollo I dell'APE e a norma dell'articolo 39, paragrafo 2, del medesimo protocollo, i seguenti prodotti sono considerati originari della Repubblica dominicana alle condizioni specificate agli articoli 2-5 della presente decisione:
 a)
 pantaloni di tessuti detti «denim» del codice SA ex ex 6203.42 (codice NC 6203 42 31) fabbricati con tessuti non originari dei codici SA 5209.42, 5513.12 e 5513.19 (codici NC 5209 42 00, 5513 12 00 e 5513 19 00) e tagliati nella Repubblica dominicana, cuciti al di fuori del territorio degli Stati del Cariforum e successivamente lavati, stirati o pressati e imballati nella Repubblica dominicana;
 b)
 T-shirts di cotone del codice SA ex ex 6109.10 (codice NC ex 6109 10 00) fabbricate con filati non originari del codice SA 5205.23 (codice NC 5205 23 00), lavorate a maglia, tinte, rifinite e tagliate nella Repubblica dominicana, cucite al di fuori del territorio degli Stati del Cariforum e successivamente pressate e imballate nella Repubblica dominicana.
 2. Ai fini del paragrafo 1, il lavaggio, la stiratura o la pressatura di prodotti tessili, l'apposizione o la stampa di marchi, etichette e loghi, le semplici operazioni di imballaggio o una combinazione di due o più di queste operazioni effettuate negli Stati del Cariforum sono considerate lavorazioni o trasformazioni insufficienti a conferire il carattere originario.
 Articolo 2
 La deroga di cui all'articolo 1 si applica si base annuale ai prodotti e ai quantitativi stabiliti nell'allegato della presente decisione provenienti dalla Repubblica dominicana e dichiarati per l'immissione in libera pratica nell'UE tra il 10 marzo 2015 e il 9 marzo 2017.
 Articolo 3
 I quantitativi indicati in allegato sono gestiti dalla Commissione europea a norma degli articoli 308 bis, 308 ter e 308 quater del regolamento (CEE) n. 2454/93.
 Articolo 4
 Le autorità doganali della Repubblica dominicana effettuano controlli quantitativi sulle esportazioni dei prodotti di cui all'articolo 1.
 Entro la fine del mese successivo a ciascun trimestre, le autorità doganali della Repubblica dominicana trasmettono alla Commissione europea, attraverso la segreteria del comitato speciale per la cooperazione doganale e la facilitazione degli scambi, una dichiarazione dei quantitativi per i quali sono stati rilasciati certificati di circolazione EUR.1 conformemente alla presente decisione nonché i numeri d'ordine di detti certificati.
 Articolo 5
 Nella casella 7 dei certificati di circolazione EUR.1 rilasciati a norma della presente decisione figura una delle seguenti diciture:
 —
 «Derogation — Decision No 1/2015 of the Cariforum-EU Special Committee on Customs Cooperation and Trade facilitation of 10 March 2015»
 ,
 —
 «Dérogation — Décision n. 1/2015 du Comité spécial de coopération douanière et de facilitation des échanges Cariforum-UE du 10 mars 2015»
 ,
 —
 «Excepción — Decisión n. 1/2015 del Comité Especial Cariforum-UE de Cooperación Aduanera y Facilitación del Comercio del 10 de marzo 2015»
 .
 Articolo 6
 Qualora l'UE, sulla base di informazioni oggettive, rilevi irregolarità o frodi oppure l'inosservanza ripetuta degli obblighi stabiliti all'articolo 4 della presente decisione, può chiedere la sospensione temporanea della deroga di cui all'articolo 1 conformemente alla procedura stabilita all'articolo 22, paragrafi 5 e 6, dell'APE Cariforum-UE.
 Articolo 7
 La presente decisione entra in vigore il 10 marzo 2015.
 Fatto a Georgetown e Bruxelles, il 10 marzo 2015
 Jameel Ahamad BAKSH
 Rappresentante del Cariforum
 a nome degli Stati del Cariforum
 Jean-Michel GRAVE
 Commissione europea
 a nome della parte UE
 (1) GU L 289 del 30.10.2008, pag. 3.
 (2) Regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione, del 2 luglio 1993, che fissa talune disposizioni d'applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio che istituisce il codice doganale comunitario (GU L 253 del 11.10.1993, pag. 1).
 ALLEGATO
 N. d'ordine
 Codice SA
 Codice NC
 Designazione delle merci
 Periodo
 Quantitativi
 (in pezzi)
 09.1950
 ex ex 6203.42
 6203 42 31
 Pantaloni, compresi quelli che scendono fino al ginocchio incluso, per uomo o ragazzo, di tessuti detti «denim»
 10.3.2015 — 9.3.2016
 300 000
 10.3.2016 — 9.3.2017
 300 000
 09.1951
 ex ex 6109.10
 ex 6109 10 00
 T-shirts, a maglia, di cotone
 10.3.2015 — 9.3.2016
 54 054
 10.3.2016 — 9.3.2017
 54 054


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22009A0630(04)
 Sporazum med Evropsko skupnostjo in Zvezo Bahami o odpravi vizumov za kratkoročno bivanje
 Uradni list L 169 , 30/06/2009 str. 0024 - 0029
 Sporazummed Evropsko skupnostjo in Zvezo Bahami o odpravi vizumov za kratkoročno bivanjeEVROPSKA SKUPNOST, v nadaljnjem besedilu "Skupnost",inZVEZA BAHAMI, v nadaljnjem besedilu "Bahami",v nadaljnjem besedilu "pogodbenici", STA SE –Z NAMENOM še naprej razvijati prijateljske odnose med pogodbenicama in z željo po olajšanju potovanja z zagotovitvijo vstopa brez vizumov ter kratkoročnega bivanja za svoje državljane;OB UPOŠTEVANJU Uredbe Sveta (ES) št. 1932/2006 z dne 21. decembra 2006, ki spreminja Uredbo (ES) št. 539/2001, ki določa seznam tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizum, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve [1], s tem da med drugim prenaša šest tretjih držav, vključno z Bahami, na seznam tretjih držav, katerih državljani so oproščeni vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje v državah članicah Evropske unije (EU);OB UPOŠTEVANJU, da člen 2 Uredbe (ES) št. 1932/2006 določa, da se za teh šest držav izvzetje iz vizumske obveznosti začne uporabljati šele z dnem, ko začne veljati sporazum o odpravi vizumov, ki ga skleneta Evropska skupnost in zadevna država;OB SPOZNANJU, da so državljani več držav članic oproščeni vizumske obveznosti, kadar potujejo na Bahame za obdobje, ki ne presega 3 ali 8 mesecev, medtem ko se za državljane drugih držav članic še vedno zahteva vizum;Z ŽELJO po zaščiti načela enakovrednega obravnavanja vseh državljanov EU;OB UPOŠTEVANJU, da osebe, ki potujejo z namenom opravljanja plačanega dela med svojim kratkoročnim bivanjem, niso zajete v tem sporazumu in se zaradi tega za to kategorijo oseb v zvezi z vizumsko obveznostjo ali njenim izvzetjem in dostopom do zaposlitve še naprej uporabljajo ustrezna pravila prava Skupnosti in nacionalnega prava držav članic ter nacionalnega prava Bahamov;OB UPOŠTEVANJU Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske ter Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije, ki sta priložena Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, ter s potrditvijo, da se določbe tega sporazuma ne uporabljajo za Združeno kraljestvo in Irsko –DOGOVORILI:Člen 1PredmetTa sporazum omogoča državljanom Evropske unije in Bahamov potovanje brez vizumov na ozemlje druge pogodbenice za največ tri mesece v obdobju šestih mesecev.Člen 2Opredelitve pojmovV tem sporazumu:(a) "država članica" pomeni katero koli državo članico Evropske unije z izjemo Združenega kraljestva in Irske;(b) "državljan Evropske unije" pomeni državljana države članice, kot je opredeljena v točki (a);(c) "državljan Bahamov" pomeni vsako osebo, ki ima državljanstvo Bahamov;(d) "schengensko območje" pomeni območje brez notranjih meja, ki zajema ozemlja držav članic, kot so opredeljene v točki (a), ki v celoti izvajajo schengenski pravni red.Člen 3Področje uporabe1. Državljani Evropske unije, imetniki veljavnega običajnega, diplomatskega ali službenega/uradnega potnega lista ene od držav članic, lahko brez vizuma vstopijo na ozemlje Bahamov ter tam bivajo za obdobje, kot je opredeljeno v členu 4(1).Državljani Bahamov, imetniki veljavnega običajnega, diplomatskega ali službenega/uradnega potnega lista Bahamov, lahko brez vizuma vstopijo na ozemlje držav članic ter tam bivajo za obdobje, kot je opredeljeno v členu 4(2).2. Odstavek 1 ne velja za osebe, ki potujejo z namenom opravljanja plačanega dela.Vsaka država članica posebej lahko za to kategorijo oseb uvede vizumsko obveznost za državljane Bahamov, ali pa jo odpravi, v skladu s členom 4(3) Uredbe (ES) št. 539/2001.Bahami se za to kategorijo oseb lahko odločijo za vizumsko obveznost ali njeno odpravo za državljane vsake države članice posebej v skladu s svojim nacionalnim pravom.3. Odprava vizumov, ki jo uvaja ta sporazum, se uporablja brez poseganja v zakonodajo pogodbenic v zvezi s pogoji za vstop in kratkoročno bivanje. Države članice in Bahami si pridržujejo pravico do zavrnitve vstopa na svoje ozemlje in kratkoročnega bivanja na njem, če en ali več od navedenih pogojev ni izpolnjen.4. Odprava vizumov velja neodvisno od načina prevoza, s katerim se prečkajo meje pogodbenic.5. Zadeve, ki jih ta sporazum ne zajema, se presojajo po pravu Skupnosti, nacionalnem pravu držav članic ali nacionalnem pravu Bahamov.Člen 4Trajanje bivanja1. Državljani Evropske unije lahko bivajo na ozemlju Bahamov največ tri mesece v obdobju šestih mesecev od dne prvega vstopa na ozemlje te države.2. Državljani Bahamov lahko bivajo na schengenskem območju največ tri mesece v obdobju šestih mesecev od dne prvega vstopa na ozemlje katere koli države članice, ki v celoti izvaja schengenski pravni red. To trimesečno obdobje znotraj obdobja šestih mesecev se šteje neodvisno od kakršnega koli bivanja v državi članici, ki schengenskega pravnega reda še ne izvaja v celoti.Državljani Bahamov lahko bivajo največ tri mesece v obdobju šestih mesecev od dne prvega vstopa na ozemlje vsake izmed držav članic, ki schengenskega pravnega reda še ne izvajajo v celoti, neodvisno od časa bivanja na schengenskem območju.3. Sporazum ne posega v možnost podaljšanja obdobja bivanja na več kot tri mesece, ki jo imajo Bahami in države članice v skladu z nacionalnim pravom in pravom Skupnosti.Člen 5Območje uporabe1. Kar zadeva Francosko republiko, se določbe tega sporazuma uporabljajo samo za evropska ozemlja Francoske republike.2. Kar zadeva Kraljevino Nizozemsko, se določbe tega sporazuma uporabljajo samo za evropska ozemlja Kraljevine Nizozemske.Člen 6Skupni odbor za upravljanje Sporazuma1. Pogodbenici ustanovita Skupni odbor strokovnjakov (v nadaljnjem besedilu "Odbor"), ki ga sestavljajo predstavniki Evropske skupnosti in predstavniki Bahamov. Skupnost zastopa Evropska komisija.2. Naloge Odbora so med drugim:(a) spremljanje izvajanja tega sporazuma;(b) predlaganje sprememb ali dopolnitev k temu sporazumu;(c) reševanje sporov, ki izhajajo iz razlage ali uporabe določb tega sporazuma.3. Odbor se sestane po potrebi na zahtevo ene od pogodbenic.4. Odbor sprejme svoj poslovnik.Člen 7Razmerje med tem sporazumom in obstoječimi dvostranskimi sporazumi o odpravi vizumov med državami članicami in BahamiTa sporazum ima prednost pred določbami katerih koli dvostranskih sporazumov ali dogovorov, sklenjenih med posameznimi državami članicami in Bahami, v primeru, da njihove določbe urejajo zadeve, ki spadajo v področje uporabe tega sporazuma.Člen 8Končne določbe1. Pogodbenici ratificirata ali odobrita ta sporazum v skladu s svojimi notranjimi postopki, Sporazum pa začne veljati prvi dan drugega meseca po dnevu, ko se pogodbenici uradno obvestita o zaključku zgoraj navedenih postopkov.2. Ta sporazum se sklene za nedoločen čas, razen če je odpovedan v skladu z odstavkom 5.3. Ta sporazum se lahko spremeni s pisnim sporazumom obeh pogodbenic. Spremembe začnejo veljati z dnem, ko se pogodbenici medsebojno obvestita, da so zaključeni notranji postopki, potrebni v ta namen.4. Vsaka pogodbenica lahko začasno preneha izvajati celotni Sporazum ali njegov del, zlasti iz razlogov javnega reda, zaščite nacionalne varnosti ali varstva javnega zdravja, nezakonitega priseljevanja ali ponovne uvedbe vizumske obveznosti katere koli pogodbenice. Pogodbenica o odločitvi o začasnem prenehanju izvajanja uradno obvesti drugo pogodbenico najpozneje 2 meseca pred začetkom veljavnosti odločitve. Pogodbenica, ki je začasno prenehala izvajati ta sporazum, nemudoma obvesti drugo pogodbenico, ko razlogi za začasno prenehanje izvajanja ne obstajajo več.5. Vsaka pogodbenica lahko ta sporazum odpove s pisnim obvestilom drugi pogodbenici. Ta sporazum preneha veljati 90 dni po datumu takega uradnega obvestila.6. Bahami lahko ta sporazum začasno prenehajo izvajati ali ga odpovejo samo z veljavnostjo za vse države članice skupaj.7. Skupnost lahko ta sporazum začasno preneha izvajati ali ga odpove samo z veljavnostjo za vse svoje države članice skupaj.Bruslju, dne 28. maja 2009, sestavljeno v dveh izvodih v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer je vsako od teh besedil enako verodostojno.За Европейската общностPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF +++++За Бахамската общностPor la Commonwealth de Las BahamasZa Bahamské společenstvíFor Commonwealth of The BahamasFür das Commonwealth der BahamasBahama Ühenduse nimelΓια την Κοινοπολιτεία των Νήσων ΜπαχάμεςFor the Commonwealth of The BahamasPour le Commonwealth des BahamasPer il Commonwealth delle BahamasBahamu Salu Sadraudzības vārdāBahamų Sandraugos varduA Bahamai Közösség részérőlGħall-Commonwealth tal-BahamasVoor het Gemenebest van de Bahama’sW imieniu Wspólnoty BahamówPela Comunidade das BaamasPentru Uniunea BahamasZa Bahamské spoločenstvoZa Zvezo BahamiBahaman liittovaltion puolestaFör Samväldet Bahamas+++++ TIFF +++++[1] UL L 405, 30.12.2006, str. 23.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21981D0831(16)
 Beschluß Nr. 3/81 des Gemischten Ausschusses EWG-Finland vom 5.Juni 1981 zur Ergänzung und Änderung der Listen A und B im Anhang zum Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen
 Amtsblatt Nr. L 247 vom 31/08/1981 S. 0033 - 0033
 BESCHLUSS Nr. 3/81 DES GEMISCHTEN AUSSCHUSSES vom 5. Juni 1981 zur Ergänzung und Änderung der Listen A und B im Anhang zum Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der VerwaltungenDER GEMISCHTE AUSSCHUSS -gestützt auf das am 5. Oktober 1973 in Brüssel unterzeichnete Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Finnland,gestützt auf das Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen, insbesondere auf Artikel 28,in der Erwägung, daß die Annahme des Beschlusses Nr. 1/77 des Gemischten Ausschusses bei den Ursprungsregeln für zubereitete Enzyme zu gewissen Unstimmigkeiten geführt hat, die zu beseitigen sind -BESCHLIESST:Artikel 1In Liste A im Anhang zu Protokoll Nr. 3 wird der Text zu Tarifnummer ex 35.07 durch den Text in Anhang I dieses Beschlusses ersetzt.Artikel 2In Liste B im Anhang zu Protokoll Nr. 3 wird der Text zu ex Kapitel 28 bis 37 und zu Tarifnummer ex 35.07 durch den Text in Anhang II dieses Beschlusses ersetzt.Artikel 3Dieser Beschluß tritt am 1. September 1981 in Kraft.Geschehen zu Brüssel am 5. Juni 1981.Im Namen des Gemischten AusschussesDer PräsidentAAke WIHTOL ANHANG I>PIC FILE="T0020560">ANHANG II>PIC FILE="T0020561">


text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 12008E/PRO/32
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo suvestinė redakcija - PROTOKOLAI - Protokolas (Nr. 32) dėl nekilnojamojo turto įsigijimo Danijoje
 Oficialusis leidinys 115 , 09/05/2008 p. 0318 - 0318
 PROTOKOLAS (Nr. 32)DĖL NEKILNOJAMOJO TURTO ĮSIGIJIMO DANIJOJEAUKŠTOSIOS SUSITARIANČIOS ŠALYS,NORĖDAMOS išspręsti tam tikras su Danija susijusias konkrečias problemas,SUSITARĖ dėl šių nuostatų, kurios pridedamos prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo:Nepaisydama Sutarčių sąlygų, Danija gali toliau taikyti galiojančius teisės aktus dėl nepagrindinio gyvenamojo būsto įsigijimo.--------------------------------------------------


text:
 Anunţ juridic important
 |
 22007A0707(01)
 Acord între Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Kârgâzstan privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene
 Official Journal L 179 , 07/07/2007 P. 0039 - 0045
 Acordîntre Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Kârgâzstan privind anumite aspecte ale serviciilor aerieneCOMUNITATEA EUROPEANĂ,pe de o parte, șiGUVERNUL REPUBLICII KÂRGÂZSTAN,pe de altă parte,(denumite în continuare "părțile"),CONSTATÂND că există acorduri bilaterale privind serviciile aeriene, încheiate între mai multe state membre ale Comunității Europene și Republica Kârgâzstan, conținând dispoziții care contravin legislației comunitare,CONSTATÂND că, în ceea ce privește mai multe aspecte care pot fi incluse în acorduri bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre ale Comunității Europene și țări terțe, Comunitatea Europeană beneficiază de o competență exclusivă,CONSTATÂND că, în temeiul legislației comunitare, transportatorii aerieni comunitari stabiliți într-un stat membru beneficiază de dreptul de acces nediscriminatoriu la rutele aeriene dintre statele membre ale Comunității Europene și țările terțe,AVÂND ÎN VEDERE acordurile dintre Comunitatea Europeană și anumite țări terțe, care prevăd, pentru resortisanții respectivelor țări terțe, posibilitatea de a deveni proprietari ai unor transportatori aerieni titulari ai unei licențe acordate în conformitate cu legislația comunitară,RECUNOSCÂND faptul că anumite dispoziții din acordurile bilaterale privind serviciile aeriene dintre statele membre ale Comunității Europene și Republica Kârgâzstan, care contravin legislației comunitare, trebuie să devină conforme cu aceasta, pentru a se stabili un temei juridic adecvat pentru serviciile aeriene dintre Comunitatea Europeană și Republica Kârgâzstan, precum și pentru a păstra continuitatea respectivelor servicii aeriene,RECUNOSCÂND faptul că dispozițiile acordurilor bilaterale privind serviciile aeriene încheiate între statele membre ale Comunității Europene și Republica Kârgâzstan, care (i) necesită sau favorizează încheierea unor acorduri între întreprinderi, a unor decizii luate de asociații ale întreprinderilor sau a unor practici concertate care împiedică, denaturează sau restricționează concurența dintre transportatorii aerieni de pe rutele respective; (ii) întăresc efectele oricăror astfel de acorduri, decizii sau practici concertate; sau (iii) deleagă transportatorilor aerieni sau altor operatori economici privați responsabilitatea de a lua măsuri care împiedică, denaturează sau restricționează concurența între transportatorii aerieni pe rutele în cauză, ar putea face ca regulile de concurență aplicabile întreprinderilor să devină ineficiente,CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:Articolul 1Dispoziții generale(1) În sensul prezentului acord, prin "state membre" se înțelege statele membre ale Comunității Europene.(2) În cadrul fiecăruia dintre acordurile enumerate în anexa I, trimiterile la resortisanții statului membru care este parte la acordul respectiv se interpretează ca trimiteri la resortisanții statelor membre ale Comunității Europene.(3) În cadrul fiecăruia dintre acordurile enumerate în anexa I, trimiterile la transportatorii aerieni sau la companiile aeriene ale statului membru care este parte la acordul respectiv se interpretează ca trimiteri la transportatorii aerieni sau la companiile aeriene desemnate de respectivul stat membru.(4) Drepturile de trafic continuă să se acorde prin intermediul acordurilor bilaterale deja existente sau viitoare.Articolul 2Desemnarea de către un stat membru(1) Dispozițiile alineatelor (2) și (3) din prezentul articol înlocuiesc dispozițiile corespunzătoare ale articolelor enumerate în anexa II literele (a) și, respectiv, (b), în ceea ce privește desemnarea unui transportator aerian de către statul membru în cauză, autorizațiile și permisele acordate de Republica Kârgâzstan și, respectiv, refuzul, revocarea, suspendarea sau limitarea autorizațiilor sau a permiselor transportatorului aerian.(2) De îndată ce primește o desemnare de la un stat membru, Republica Kârgâzstan acordă autorizațiile și permisele corespunzătoare într-un termen procedural minim, cu condițiile ca:(i) în temeiul Tratatului de instituire a Comunității Europene, transportatorul aerian să fie stabilit pe teritoriul statului membru care a efectuat desemnarea și să dețină o licență de operare valabilă, în conformitate cu legislația comunitară;(ii) statul membru care a eliberat certificatul de transportator aerian să efectueze și să mențină un control reglementar efectiv al transportatorului aerian, iar autoritatea aeronautică competentă să fie identificată în mod clar în desemnare; și(iii) transportatorul aerian să fie deținut, în mod direct sau prin intermediul unui acționariat majoritar, de state membre și/sau de resortisanți ai statelor membre și/sau de alte state enumerate în anexa III și/sau resortisanți ai acestor alte state și să fie controlat efectiv de respectivele state și/sau resortisanți ai acestora.(3) Republica Kârgâzstan poate refuza, revoca, suspenda sau limita autorizațiile sau permisele unui transportator aerian desemnat de un stat membru în cazul în care:(i) în temeiul Tratatului de instituire a Comunității Europene, transportatorul aerian nu este stabilit pe teritoriul statului membru care a efectuat desemnarea sau nu deține o licență de operare valabilă în conformitate cu legislația comunitară;(ii) controlul reglementar efectiv al transportatorului aerian nu este efectuat sau menținut de către statul membru care a eliberat certificatul de transportator aerian, sau în cazul în care autoritatea aeronautică competentă nu este identificată în mod clar în desemnare; sau(iii) transportatorul aerian nu este deținut, în mod direct sau prin intermediul unui acționariat majoritar, de state membre și/sau resortisanți ai statelor membre și/sau de alte state enumerate în anexa III și/sau resortisanți ai acestor alte state, precum și în cazul în care nu este controlat efectiv de respectivele state și/sau resortisanți ai acestora.În exercitarea drepturilor în conformitate cu prezentul alineat, Republica Kârgâzstan nu face discriminare pe bază de naționalitate între transportatorii aerieni ai Comunității.Articolul 3Siguranța(1) Dispozițiile alineatului (2) din prezentul articol completează dispozițiile corespunzătoare ale articolelor enumerate în anexa II litera (c).(2) În cazul în care un stat membru a desemnat un transportator aerian al cărui control reglementar este efectuat și asigurat de către un alt stat membru, drepturile Republicii Kârgâzstan în temeiul dispozițiilor privind siguranța din acordul încheiat între statul membru care a desemnat transportatorul aerian și Republica Kârgâzstan se aplică în același mod în ceea ce privește adoptarea, exercitarea sau menținerea standardelor de siguranță de către acel alt stat membru, precum și în ceea ce privește licența de operare a respectivului transportator aerian.Articolul 4Taxarea pe combustibilul pentru aviație(1) Dispozițiile alineatului (2) din prezentul articol completează dispozițiile corespunzătoare ale articolelor enumerate în anexa II litera (d).(2) Fără a aduce atingere oricărei dispoziții contrare, nicio dispoziție din acordurile enumerate în anexa II litera (d) nu împiedică un stat membru să aplice în mod nediscriminatoriu impozite, prelevări, drepturi, taxe sau redevențe pe combustibilul furnizat pe teritoriul său, destinat uzului unei aeronave a unui transportator aerian al Republicii Kârgâzstan care operează pe ruta dintre un punct situat pe teritoriul respectivului stat membru și un alt punct situat pe teritoriul acelui stat membru sau pe teritoriul unui alt stat membru.Articolul 5Tarife pentru transportul în cadrul Comunității Europene(1) Dispozițiile alineatului (2) din prezentul articol completează dispozițiile corespunzătoare ale articolelor enumerate în anexa II litera (e).(2) Tarifele care trebuie percepute de către transportatorul (transportatorii) aerian (aerieni) desemnat (desemnați) de Republica Kârgâzstan în cadrul unuia dintre acordurile enumerate în anexa I, care conține o dispoziție menționată în anexa II litera (e) pentru transporturile efectuate integral în cadrul Comunității Europene, sunt reglementate de legislația comunitară.Articolul 6Compatibilitatea cu normele privind concurența(1) Fără a aduce atingere oricărei alte dispoziții contrare, nicio dispoziție din acordurile enumerate în anexa I (i) nu favorizează adoptarea unor acorduri între întreprinderi, a unor decizii de către asociații de întreprinderi sau a unor practici concertate care să împiedice, să denatureze sau să restricționeze concurența; (ii) nu întărește efectele oricăror astfel de acorduri, decizii sau practici concertate; sau (iii) nu deleagă operatorilor economici privați responsabilitatea de a lua măsuri care să împiedice, să denatureze sau să restricționeze concurența.(2) Dispozițiile prevăzute în acordurile enumerate în anexa I care sunt incompatibile cu alineatul (1) al prezentului articol nu se aplică.Articolul 7Anexele la acordAnexele la prezentul acord constituie parte integrantă din acesta.Articolul 8Revizuirea sau modificareaÎn orice moment, părțile, de comun acord, pot să revizuiască sau să modifice prezentul acord.Articolul 9Intrarea în vigoare și aplicarea cu titlu provizoriu(1) Prezentul acord intră în vigoare la data la care părțile și-au notificat reciproc, în scris, finalizarea procedurilor interne respective necesare pentru intrarea în vigoare a acestuia.(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), părțile convin să aplice prezentul acord, cu titlu provizoriu, începând cu prima zi a lunii următoare datei la care părțile și-au notificat reciproc finalizarea procedurilor interne necesare în acest sens.(3) Prezentul acord se aplică tuturor acordurilor și altor înțelegeri dintre statele membre și Republica Kârgâzstan enumerate în anexa I, care, la data semnării prezentului acord, nu au intrat încă în vigoare, de la data intrării lor în vigoare sau a aplicării lor cu titlu provizoriu.Articolul 10Încetarea valabilității(1) În cazul în care un acord enumerat în anexa I încetează să producă efecte, toate dispozițiile prezentului acord care se referă la respectivul acordul vor înceta simultan să producă efecte.(2) În cazul în care toate acordurile enumerate în anexa I încetează să producă efecte, prezentul acord încetează simultan să producă efecte.DREPT CARE, subsemnații, pe deplin autorizați, semnează prezentul acord.Încheiat la Bruxelles în dublu exemplar la 1 iunie 2007, în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză, rusă și kârgâză.За Европейската общнoстPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapenЕвропa Шериктештиги γчγнЗа Европейское Сообщество+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За правителствοтο на Рeпублика КиргизстанPor el Gobierno de la República KirguisaZa vládu Kyrgyzské republikyFor Den Kirgisiske Republiks regeringFür die Regierung der Kirgisischen RepublikKirgiisi Vabariigi valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηοη της Δημοκρατίας της ΚιργιζίαςFor the Government of the Kyrgyz RepublicPour le gouvernement de la République kirghizePer il governo della Repubblica del KirghizistanKirgizstānas Republikas valdības vārdāKirgizijos Respublikos Vyriausybės varduA Kirgiz Köztársaság kormánya részérőlGħall-Gvern Tar-Repubblika KirgiżaVoor de Regering van de Republiek KirgiziëW imieniu rządu Republiki KirgiskiejPelo Governo da República do QuirguizistãoPentru Guvernul Republicii KârgâszstanZa vládu Kirgizskej republikyZa vlado Kirgiške republikeKirgisian tasavallan hallituksen puolestaFör Republiken Kirgizistans regering+++++ TIFF +++++За Правительство Кыргызской Республики+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------ANEXA ILista acordurilor menționate la articolul 1 din prezentul acordAcorduri privind serviciile aeriene dintre Republica Kârgâzstan și statele membre ale Comunității Europene care, la data semnării prezentului acord, sunt încheiate, semnate și/sau parafate:- Acord privind transportul aerian dintre Guvernul Federal al Austriei și Guvernul Republicii Kârgâzstan, încheiat la Viena la 17 martie 1998, denumit în continuare "Acordul Kârgâzstan – Austria" în anexa II;- Acord privind serviciile aeriene dintre Guvernul Republicii Cehe și Guvernul Republicii Kârgâzstan, încheiat la Praga la 29 aprilie 2004, denumit în continuare "Acordul Kârgâzstan – Republica Cehă" în anexa II;- Acord privind serviciile aeriene dintre Guvernul Republicii Federale Germania și Guvernul Republicii Kârgâzstan, încheiat la Bishkek la 13 mai 1997, denumit în continuare "Acordul Kârgâzstan – Germania" în anexa II;- Acord privind serviciile aeriene dintre Guvernul Republicii Kârgâzstan și Guvernul Republicii Elene, încheiat la Atena la 1 noiembrie 2004, denumit în continuare "Acordul Kârgâzstan – Grecia" în anexa II;- Acord privind serviciile aeriene dintre Guvernul Republicii Kârgâzstan și Guvernul Republicii Slovace, parafat la Bishkek la 27 septembrie 2006, denumit în continuare "Acordul Kârgâzstan – Slovacia" în anexa II;- Acordul dintre Guvernul Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Guvernul Republicii Kârgâzstan privind serviciile aeriene, încheiat la Londra la 8 decembrie 1994, denumit în continuare "Acordul Kârgâzstan – Regatul Unit" în anexa II.Modificat ultima dată prin Memorandumul de înțelegere dintre autoritățile aviației civile ale celor două țări, încheiat la Londra la 2 septembrie 2003, denumit în continuare "Memorandumul de înțelegere Kârgâzstan – Regatul Unit".--------------------------------------------------ANEXA IILista articolelor din acordurile enumerate în anexa I și menționate la articolele 2-5 din prezentul acord(a) Desemnarea de către un stat membru:- articolul 3 alineatul (5) din Acordul Kârgâzstan – Austria;- articolul 3 alineatul (4) din Acordul Kârgâzstan – Republica Cehă;- articolul 3 alineatul (4) din Acordul Kârgâzstan – Germania;- articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Acordul Kârgâzstan – Grecia;- articolul 4 alineatul (4) din Acordul Kârgâzstan – Regatul Unit și anexa B articolul 4 litera (a) din Memorandumul de înțelegere Kârgâzstan – Regatul Unit.(b) Refuzul, revocarea, suspendarea sau limitarea autorizațiilor sau a permiselor:- articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Acordul Kârgâzstan – Austria;- articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Acordul Kârgâzstan – Republica Cehă;- articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Acordul Kârgâzstan – Grecia;- articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Acordul Kârgâzstan – Regatul Unit și anexa B articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Memorandumul de înțelegere Kârgâzstan Regatul Unit.(c) Siguranța:- articolul 6 din Acordul Kârgâzstan – Austria;- articolul 7 din Acordul Kârgâzstan – Republica Cehă;- articolul 12 din Acordul Kârgâzstan – Germania;- articolul 8 din Acordul Kârgâzstan – Grecia;- anexa B articolul 13a din Memorandumul de înțelegere Kârgâzstan – Regatul Unit.(d) Taxarea combustibilului pentru aviație:- articolul 7 din Acordul Kârgâzstan – Austria;- articolul 8 din Acordul Kârgâzstan – Republica Cehă;- articolul 6 din Acordul Kârgâzstan – Germania;- articolul 9 din Acordul Kârgâzstan – Grecia;- articolul 9 din Acordul Kârgâzstan – Slovacia;- articolul 8 din Acordul Kârgâzstan – Regatul Unit.(e) Tarife pentru transportul în cadrul Comunității Europene:- articolul 11 din Acordul Kârgâzstan – Austria;- articolul 12 din Acordul Kârgâzstan – Republica Cehă;- articolul 10 din Acordul Kârgâzstan – Germania;- articolul 13 din Acordul Kârgâzstan – Grecia;- articolul 7 din Acordul Kârgâzstan – Regatul Unit; anexa B articolul 7 din Memorandumul de înțelegere Kârgâzstan – Regatul Unit.--------------------------------------------------ANEXA IIILista celorlalte state menționate la articolul 2 din prezentul acord(a) Republica Islanda (în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European).(b) Principatul Liechtenstein (în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European).(c) Regatul Norvegiei (în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European).(d) Confederația Elvețiană (în temeiul Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian).--------------------------------------------------