text:
 Avis juridique important
 |
 22003A0430(01)
 Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tšekin tasavallan välisestä assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen kauppaa koskevien määräysten mukauttamisesta uusia keskinäisiä maatalousmyönnytyksiä koskevien neuvottelujen tulosten huomioon ottamiseksi tehty Pöytäkirja
 Virallinen lehti nro L 107 , 30/04/2003 s. 0017 - 0034
 Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tsekin tasavallan välisestä assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen kauppaa koskevien määräysten mukauttamisesta uusia keskinäisiä maatalousmyönnytyksiä koskevien neuvottelujen tulosten huomioon ottamiseksi tehtyPöytäkirjaEUROOPAN YHTEISÖ, jäljempänä "yhteisö",jaTSEKIN TASAVALTAkatsovat seuraavaa:(1) Eurooppa-sopimus Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tsekin tasavallan välisestä assosiaatiosta (jäljempänä "Eurooppa-sopimus") allekirjoitettiin Luxemburgissa 4 päivänä lokakuuta 1993 ja se tuli voimaan 1 päivänä helmikuuta 1995(1).(2) Eurooppa-sopimuksen 21 artiklan 5 kohdassa määrätään, että yhteisö ja Tsekin tasavalta tarkastelevat assosiaationeuvostossa tuote tuotteelta järjestelmällisesti ja vastavuoroisesti mahdollisuuksia antaa toisilleen uusia myönnytyksiä. Tällä perusteella osapuolten välillä käydyt neuvottelut on saatu päätökseen.(3) Eurooppa-sopimuksen maataloustuotteiden etuusjärjestelyn parannuksista määrättiin ensimmäistä kertaa pöytäkirjassa Eurooppa-sopimuksen kauppaa koskevien määräysten mukauttamisesta(2) yhteisön viimeisimmän laajentumisen ja GATTin Uruguayn kierroksen neuvottelujen tulosten huomioon ottamiseksi.(4) Toukokuun 4 päivänä 2000 ja 6 päivänä kesäkuuta 2002 saatiin päätökseen kaksi maataloustuotteiden kauppamyönnytysten neuvottelukierrosta.(5) Neuvosto päätti eräistä yhteisön tariffikiintiöinä annettavista tiettyjä maataloustuotteita koskevista myönnytyksistä Tsekin Eurooppa-sopimuksessa määrättyjen tiettyjen maatalousmyönnytysten mukauttamisesta autonomisina siirtymäkauden toimenpiteinä 17 päivänä lokakuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2433/2000(3) nojalla soveltaa väliaikaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2000 alkaen yhteisön myönnytyksiä, jotka johtuvat vuoden 2000 neuvottelukierroksen tuloksista, ja Tsekin tasavallan hallitus puolestaan antoi säännöksiä soveltaakseen samasta päivästä alkaen vastaavia Tsekin tasavallan myönnytyksiä.(6) Edellä mainittuja myönnytyksiä täydennetään ja ne korvataan tämän pöytäkirjan voimaantulopäivänä siinä määrätyillä myönnytyksillä,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 artiklaKorvataan Eurooppa-sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 21 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitetuissa liitteissä XI ja XII määrätyt järjestelyt tämän pöytäkirjan liitteissä A(a) ja A(b) vahvistetuilla Tsekin tasavallasta peräisin olevien tiettyjen maataloustuotteiden tuontia yhteisöön koskevilla järjestelyillä ja tämän pöytäkirjan liitteissä B(a) ja B(b) vahvistetuilla yhteisöstä peräisin olevien tiettyjen maataloustuotteiden tuontia Tsekin tasavaltaan koskevilla järjestelyillä. Liitteessä C oleva eräiden viinien kaupassa myönnettäviä vastavuoroisia etuuksia koskeva yhteisön ja Tsekin tasavallan välinen sopimus on erottamaton osa tätä pöytäkirjaa.2 artiklaTämä pöytäkirja on erottamaton osa Eurooppa-sopimusta. Tämän pöytäkirjan liitteet ovat sen erottamaton osa.3 artiklaYhteisö ja Tsekin tasavalta hyväksyvät tämän pöytäkirjan omia menettelyjään noudattaen. Sopimuspuolten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi.Sopimuspuolten on ilmoitettava toisilleen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen toteuttamisesta.4 artiklaEdellyttäen, että 3 artiklassa määrätyt menettelyt on saatettu päätökseen, tämä pöytäkirja tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2003. Jos näitä menettelyitä ei saateta päätökseen ajoissa, pöytäkirja tulee voimaan sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet menettelyiden päätökseen saattamisesta.5 artiklaTämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen, tanskan ja tsekin kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.Hecho en Bruselas, el veintitrés de abril del dos mil tres./Udfærdiget i Bruxelles den treogtyvende april to tusind og tre./Geschehen zu Brüssel am dreiundzwanzigsten April zweitausendunddrei./Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι τρεις Απριλίου δύο χιλιάδες τρία./Done at Brussels on the twenty-third day of April in the year two thousand and three./Fait à Bruxelles, le vingt-trois avril deux mille trois./Fatto a Bruxelles, addì ventitré aprile duemilatre./Gedaan te Brussel, de drieëntwintigste april tweeduizenddrie./Feito em Bruxelas, em vinte e três de Abril de dois mil e três./Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkolmantena päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakolme./Som skedde i Bryssel den tjugotredje april tjugohundratre./Dáno v Bruselu dne dvacátého tretího dubna roku dva tisíce tri.Por la Comunidad Europea/For Det Europæiske Fællesskab/Für die Europäische Gemeinschaft/Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα/For the European Community/Pour la Communauté européenne/Per la Comunità europea/Voor de Europese Gemeenschap/Pela Comunidade Europeia/Euroopan yhteisön puolesta/På Europeiska gemenskapens vägnar>PIC FILE= "L_2003107FI.001901.TIF">za Ceskou republiku>PIC FILE= "L_2003107FI.001902.TIF">(1) EYVL L 360, 31.12.1994, s. 2.(2) EYVL L 341, 16.12.1998, s. 3.(3) EYVL L 280, 4.11.2000, s. 1.LIITE A(a)Yhteisössä kannettavat tullit poistetaan jäljempänä lueteltujen Tsekin tasavallasta peräisin olevien tuotteiden tuonnissaCN-koodi(1)0101 10 900101 90 300101 90 900104 20 100105 190106 19 100106 39 100205 000206 80 910206 90 910208 10 110208 10 190208 20 000208 30 000208 400208 50 000208 90 100208 90 550208 90 600208 90 950210 99 310307 91 000407 000409 00 000410 00 00060106020603 10 300603 90 0006040701 10 000703 10 110703 10 900703 20 000704 90 100705 19 000705 21 000705 29 000708 10 000708 90 000709 10 000709 20 000709 30 000709 40 000709 51 000709 52 000709 590709 60 100709 60 990709 90 100709 90 200709 90 400709 90 500709 90 600709 90 900710 10 000710 80 590710 80 610710 80 690710 80 700710 80 800710 80 850710 80 950710 90 000711 30 000711 40 000711 51 000711 59 000711 90 100711 90 500711 90 800712 20 000712 31 000712 32 000712 33 000712 39 000712 90 050712 90 300712 90 500712 90 900713 50 000713 900802 12 900802 21 000802 22 000802 31 000802 32 000802 40 000802 90 850805 10 800805 50 900806 200807 11 000807 19 000808 10 100808 20 900809 40 900810 20 900810 30 900810 400810 60 000810 90 950811 10 190811 20 590811 20 900811 90 310811 90 390811 90 500811 90 700811 90 750811 90 800811 90 950812 10 000812 90 100812 90 200812 90 400812 90 500812 90 600812 90 700812 90 990813 10 000813 20 000813 30 000813 40 100813 40 300813 40 950813 50 150813 50 190813 50 310813 50 390813 50 910813 50 990814 00 000901 12 000901 21 000901 22 000901 90 900902 10 000904 12 000904 200905 00 000907 00 000910 40 130910 40 190910 40 900910 91 900910 99 991105 20 001106 10 001106 301208 10 001209 10 001209 21 001209 23 801209 29 501209 29 601209 29 801209 30 001209 911209 99 911209 99 9912101211 90 301212 10 101212 10 991214 90 101302 19 051502 00 901503 00 191503 00 901511 10 901511 90 191511 90 911511 90 991512 11 911512 19 911513 29 191513 29 911513 29 991515 11 001515 191515 211515 291515 90 591518 00 311518 00 391603 00 101605 90 3017032001 90 202001 90 502001 90 702001 90 752001 90 852001 90 91200220032005 90 102005 90 502006 00 912006 00 992007 91 902007 99 102008 11 922008 11 942008 11 962008 11 982008 19 192008 19 932008 19 952008 19 992008 20 192008 20 392008 20 512008 20 592008 20 712008 20 792008 20 912008 20 992008 30 112008 30 312008 30 392008 30 512008 30 552008 30 592008 30 712008 30 752008 30 792008 30 902008 92 722009 31 112009 39 312009 41 102009 49 302009 502009 712009 79 192009 79 302009 79 932009 79 992009 80 192009 80 362009 80 382009 80 502009 80 632009 80 692009 80 712009 80 732009 80 792009 80 882009 80 892009 80 952009 80 962009 80 972009 80 992009 90 192009 90 292009 90 392009 90 412009 90 492009 90 512009 90 592009 90 732009 90 792009 90 952009 90 962009 90 972009 90 982302 50 002306 90 192308 00 90(1) Kuten tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 6 päivänä elokuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2031/2001 määritellään (EYVL L 279, 23.10.2001).LIITE A(b)Seuraavien Tsekin tasavallasta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa yhteisöön sovelletaan jäljempänä mainittavia myönnytyksiä(MFN = suosituimmuustulli)>TAULUKON PAIKKA>LIITTEEN A(b) liiteTiettyjen jalostettaviksi tarkoitettujen pehmeiden hedelmien vähimmäistuontihintaa koskevat järjestelyt1. Vähimmäistuontihinnat vahvistetaan jalostusta varten seuraaville Tsekin tasavallasta peräisin oleville tuotteille:>TAULUKON PAIKKA>2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisia vähimmäistuontihintoja noudatetaan lähetyskohtaisesti. Jos tulli-ilmoituksessa mainittu arvo on alempi kuin vähimmäistuontihinta, kannetaan tasoitustulli, joka on vähimmäistuontihinnan ja tulli-ilmoituksessa mainitun arvon välisen erotuksen suuruinen.3. Jos näyttää siltä, että tämän liitteen soveltamisalaan kuuluvan tuotteen tuontihinnat saattavat laskea lähitulevaisuudessa vähimmäistuontihinnan alapuolelle, Euroopan komissio ilmoittaa asiasta Tsekin tasavallan viranomaisille, jotta ne voisivat korjata tilanteen.4. Assosiaationeuvosto tutkii joko yhteisön tai Tsekin tasavallan pyynnöstä järjestelmän toimintaa tai tarkistaa vähimmäistuontihintojen tason. Assosiaationeuvosto tekee tarvittaessa tarvittavat päätökset.5. Kaupan kehityksen tukemiseksi ja edistämiseksi sekä kaikkien osapuolten keskinäisen edun mukaisesti järjestetään neuvottelut kolme kuukautta ennen kunkin markkinointivuoden alkamista Euroopan yhteisössä. Nämä neuvottelut käydään asianomaisten tuotteiden osalta Euroopan komission ja asianomaisten eurooppalaisten tuottajaorganisaatioiden kesken ja toisaalta kaikkien assosioituneiden viejämaiden viranomais-, tuottaja- ja viejäjärjestöjen kesken.Neuvottelujen aikana keskustellaan pehmeiden hedelmien markkinatilanteesta sekä erityisesti tuotantoennusteista, varastotilanteesta, hintakehityksestä ja mahdollisesta markkinakehityksestä ja mahdollisuuksista mukauttaa tarjonta kysyntään.LIITE B(a)Tsekin tasavallassa kannettavat tullit poistetaan jäljempänä lueteltavien yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden tuonnissaTsekin tullinimike(1)0101 90 110105 19 200105 19 900206 10 100206 10 910206 10 990206 21 000206 22 000206 29 100206 29 990206 30 200206 30 300206 30 800206 41 200206 41 800206 49 200206 49 800206 80 100206 80 910206 80 990206 90 100206 90 910206 90 990407 00 110407 00 190407 00 300407 00 900409 00 000410 00 000601 20 100601 20 300601 20 900602 10 100602 10 900602 20 100602 20 900602 30 000602 40 100602 40 900602 90 100602 90 300602 90 910602 90 990603 90 000604 10 900604 91 210604 91 290604 91 410604 91 490604 91 900604 99 100604 99 900701 10 000703 10 110703 10 900703 20 000704 90 100705 19 000705 21 000705 29 000708 10 000708 90 000709 51 000709 60 100709 60 990709 90 100709 90 600709 90 900710 80 590710 80 700710 80 950710 90 000711 40 000711 90 100711 90 500711 90 800712 20 000712 90 050712 90 110712 90 300712 90 500712 90 900713 10 100713 10 900713 40 000806 200807 11 000807 19 000808 10 100808 20 900809 100809 20 050809 20 950809 300809 40 050810 20 100810 20 900810 30 100810 30 300810 30 900810 40 100810 40 300810 40 500810 40 900811 10 190811 10 900811 20 190811 20 310811 20 390811 20 510811 20 590811 20 900811 90 310811 90 390811 90 500811 90 700811 90 750811 90 800811 90 850811 90 950812 10 000812 90 100812 90 400812 90 500812 90 600812 90 700812 90 9908130901 11 000901 12 000901 21 000901 22 000901 90 100901 90 900904 20 100904 20 300904 20 900909 30 000909 40 001001 10 001105 20 001204 00 901206 00 101207 50 101207 50 901207 91 101207 91 901209 10 001209 21 001209 22 101209 22 801209 23 111209 23 151209 23 801209 24 001209 25 101209 25 901209 26 001209 29 101209 29 501209 29 601209 29 801210 10 001210 20 101210 20 901302 19 051502 00 101502 00 901503 001511 90 191511 90 911511 90 991512 11 911512 19 911513 19 111513 29 191513 29 911513 29 991515 11 001515 19 101515 19 901515 21 101515 21 901515 29 101515 29 901515 90 591518 00 311518 00 391703 10 001703 90 002001 90 202001 90 502001 90 652001 90 702001 90 752001 90 852001 90 912002 10 102002 10 902002 90 112002 90 192002 90 312002 90 392002 90 912002 90 992005 60 002005 90 102005 90 602005 90 702005 90 802006 00 912006 00 992007 99 102008 20 192008 20 392008 20 512008 20 592008 20 712008 20 792008 20 912008 20 992008 30 112008 30 312008 30 392008 30 512008 30 552008 30 592008 30 712008 30 752008 30 792008 30 902008 502008 702008 92 722008 99 412008 99 512009 50 102009 50 902009 612009 712009 79 192009 79 302009 79 932009 79 992009 80 192009 80 362009 80 382009 80 502009 80 632009 80 692009 80 712009 80 732009 80 792009 80 882009 80 892009 80 962009 80 972009 80 992009 90 192009 90 292009 90 392009 90 512009 90 592009 90 952009 90 962009 90 972009 90 98(1) Tsekin tasavallan tullitariffia koskevassa Tsekin tasavallan hallituksen asetuksessa nro 480/2001 annetun määrittelyn mukainen.LIITE B(b)Seuraavien yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden tuonnissa Tsekin tasavaltaan sovelletaan jäljempänä mainittavia myönnytyksiä>TAULUKON PAIKKA>LIITTEEN B(b) LIITE>PIC FILE= "L_2003107FI.003102.TIF">>PIC FILE= "L_2003107FI.003201.TIF">LIITE CEuroopan yhteisön ja Tsekin tasavallan välinenSOPIMUSeräiden viinien etuuskaupassa annettavista vastavuoroisista myönnytyksistä1. Seuraavien Tsekin tasavallasta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa yhteisöön sovelletaan jäljempänä mainittavia myönnytyksiä:>TAULUKON PAIKKA>2. Yhteisö myöntää tullittomuuden 1 kohdassa mainituissa tariffikiintiöissä tapahtuvalle tuonnille, jos Tsekin tasavalta ei anna näille tuotemäärille vientitukea.3. Seuraavien yhteisön alkuperätuotteiden tuonnissa Tsekin tasavaltaan sovelletaan jäljempänä mainittavia myönnytyksiä:>TAULUKON PAIKKA>4. Tsekin tasavalta myöntää tullittomuuden 3 kohdassa mainituissa tariffikiintiöissä tapahtuvalle tuonnille, jos yhteisö ei anna näille tuotemäärille vientitukea.5. Tämä sopimus koskee viiniä, jokaa) on tuotettu kyseessä olevan sopimuspuolen alueella kokonaisuudessaan tuotetuista ja kerätyistä tuoreista rypäleistä jab) i) on peräisin Euroopan unionista ja tuotettu viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999(1) V osassa tarkoitettuja enologisia käytänteitä ja prosesseja koskevien sääntöjen mukaisesti;ii) on peräisin Tsekin tasavallasta ja tuotettu Tsekin tasavallan lainsäädännön mukaisia enologisia käytänteitä ja prosesseja koskevien sääntöjen mukaisesti. Mainittujen enologisten sääntöjen on oltava yhteisön lainsäädännön mukaiset.6. Tässä sopimuksessa määrättyjen myönnytysten mukaisesti tapahtuva viinin tuonti edellyttää yhdessä laaditulla listalla mainittavan molempien sopimuspuolten tunnustaman virallisen elimen myöntämän sellaisen todistuksen esittämistä, jonka mukaan kyseinen viini täyttää 5 kohdan b alakohdan vaatimukset.7. Sopimuspuolten on tutkittava mahdollisuuksia antaa toisilleen lisämyönnytyksiä ottaen huomioon sopimuspuolten välisen viinikaupan kehittyminen.8. Sopimuspuolten on varmistettava, että muut toimenpiteet eivät vaaranna vastavuoroisia etuuksia.9. Toisen sopimuspuolen pyynnöstä aloitetaan neuvottelut tämän sopimuksen toimintaa koskevista ongelmista.10. Tätä sopimusta sovelletaan alueilla, joilla sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimusta, kyseisessä sopimuksessa määrätyin edellytyksin, ja Tsekin tasavallan alueella.(1) EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2585/2001 (EYVL L 345, 29.12.2001, s. 10).


type: wikipedia

text:
De vierde editie van de strijd om de Champions Trophy had plaats van zondag 6 juni tot en met zondag 13 juni 1982 in het Wagener-stadion in Amstelveen. Deelnemende landen aan het mondiale hockeytoernooi waren: Australië, India, gastland en titelverdediger Nederland, Sovjet-Unie, Pakistan en West-Duitsland.
 Uitslagen
 Nederland - Australië 4-3
 Pakistan - West-Duitsland 6-1
 India - Sovjet-Unie 4-2
 Pakistan - Sovjet-Unie 5-2
 Nederland - West-Duitsland 3-3
 Australië - India 7-2
 Nederland - India 5-2
 Pakistan - Australië 4-4
 India - West-Duitsland 3-2
 Nederland - Sovjet-Unie 2-0
 Pakistan - India 4-5
 West-Duitsland - Australië 2-2
 Australië - India 7-2
 West-Duitsland - Sovjet-Unie 2-0
 Nederland - Pakistan 7-2
 Eindstand
 Topscorers
 Hockey in 1982
 1982
 Hockey in Nederland
 Sportevenement in Amstelveen


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/34
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 3. november 2008 — Pelle og Konrad mod Rådet og Kommissionen
 (Forenede sager T-8/95 og T-9/95) (1)
 (Ansvar uden for kontraktforhold - mælk - tillægsafgift - referencemængde - forordning (EF) nr. 2187/93 - erstatning til producenter - mellemdom - ufornødent at træffe afgørelse)
 (2009/C 32/64)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Tyskland) og Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Tyskland) (ved avocats B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze og W. Haneklaus)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (først ved A. Brautigam og A.-M. Colaert, derefter ved A.-M. Colaert, som befuldmægtigede), og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved B. Booß og M. Niejahr, derefter ved M. Niejahr og T. van Rijn, som befuldmægtigede, først bistået af avocats H.-J. Rabe og G. Berrisch, derefter af avocats H.-J. Rabe og M. Núñez-Müller).
 Sagens genstand
 Erstatningspåstande i henhold til EF-traktatens artikel 178 (nu artikel 235 EF) og EF-traktatens artikel 215, stk. 2 (nu artikel 288, stk. 2, EF), for det tab, sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, s. 13), som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forordning nr. 804/68 (EFT L 132, s. 11).
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i de foreliggende søgsmål.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 74 af 25.3.1995.


type: other

text:
Új szabálysértési törvény változó szemlélet - PDF
 Új szabálysértési törvény változó szemlélet
 Download "Új szabálysértési törvény változó szemlélet"
 1 Pallo József Új szabálysértési törvény változó szemlélet Több mint egy évtized elteltével jelentős változás következett be a szabálysértési joganyagban, mert ez év április 15-én hatályba lépett a már címében és a szabályozás szellemiségében is új szabálysértésekről és a szabálysértési nyilvántartásról szóló évi II. törvény. Nem ismeretlenek számunkra azok a hosszú időre visszanyúló szakmai viták, amelyek azt célozták, hogy a szabálysértés mint a közigazgatási büntetőjog részeként értelmezhető sajátos jogterület jellegét pontosan meghatározzák. Az alapvető probléma abban rejlik, hogy a szabálysértési normák egy része, illetve a hozzájuk kapcsolódó jogkövetkezmények egyértelműen a közigazgatási jog és a büntetőjog határán, sokszor szinte egybeolvadva helyezkednek el, és ezzel egy sajátos kettősség jelenik meg. Ugyanakkor a nemzetközi (európai) törekvéseket megismerve szembetűnő az is, hogy a két jogterület határai kezdenek áttetszőbbé válni, és ezzel a büntetőjog hagyományosnak mondható hegemóniája fellazulóban van. 1 Ebből adódóan az igazságügyi büntetőjog fogalma differenciálódik, mert megjelenik (megjelent) és helyet követel mellette a közigazgatási büntetőjog is. 2 A két terület elhatárolása igen nehéz, de talán helyénvalónak tűnik az a gondolat, hogy erre csak a hatáskörök pontos megállapításával mutatkozik reális esély, hiszen az igazságügyi büntetőjogban a bírói, míg a közigazgatási büntetőjogban az igazgatási szervek feladatköre a rendező elv. Mindkét esetben közös a tilalmazott magatartásokban a társadalomra (jogrendre) való veszélyesség jelenléte, azonban ez a szabálysértések tekintetében kisebb mértékű, amely csupán a közigazgatás-ellenességet alapozza meg. 3 A téma további elemzése igen érdekes következtetésekre vezethetne, azonban tanulmányom nem ezt célozza, sokkal inkább a fentebb kifejtett dogmatikai történések által is befolyásolt és kialakult jogi környezetet kívánom bemutatni. 1. Rövid történeti visszapillantás: A kihágástól a szabálysértésig Visszatekintve a tárgyalt téma szempontjából különös pezsgést eredményező XIX. századra, jól körvonalazódik, hogy a büntetőjogi szabályozási rendszernek két fő iránya alakult ki. Egyrészről ismert az ún. trichotom rendszer (bűntett vétség kihágás), másrészt érvényesült a dichotom (bűntett kihágás) struktúra is. A ki- 1 Elegendő arra utalni, hogy az Európa Tanács, illetve az Európai Unió egyes dokumentumaiban a közigazgatási-jellegű represszív szankciók a kriminálpolitika valós alternatívájaként jelennek meg. Ehhez képest ellenkező mozgás is tapasztalható, melyre aktuális példa az új Btk. szabályozása, amely az elzárást önálló büntetőjogi büntetés rangjára emelte. 2 Nem új találmányról van szó, hiszen a magyar közigazgatási büntetőjog elvi alapjait már Angyal Pál ( ) kidolgozta. 3 A közigazgatás-ellenesség tehát egyfelől a kisebb fokú társadalomra való veszélyesség szinonimája, másrészt a közigazgatás működésének rendjét akadályozó, veszélyeztető cselekményeknek az előbbivel azonos mértékű kifejezője. (Vö. Király Máthé Mezey: A polgári büntetőjog története. In: Magyar Jogtörténet. Budapest, Osiris Kiadó, o.) Börtönügyi Szemle 2012/4. 1
 2 Pallo József hágást mindkét rendszerben úgy azonosították mint a bűncselekmény enyhébb alakját. A korszak legkiemelkedőbb magyar büntető törvénykönyve kétségkívül a Csemegi Kódex volt, amely a bűncselekmények hármas felosztását alkalmazta, azonban nem szabályozta az összes büntetendő magatartást. Ehhez mérten a kihágásokról 4 önálló törvénymű, az évi XL. törvénycikk rendelkezett, melyben a bűncselekményhez képest eltérő különbségeket igen szemléletesen kidomborították, elsősorban a szándékosság, a gondatlanság, illetve a büntetések és az elévülések tekintetében. További jellegzetessége volt ennek a szabályozásnak, hogy csak a gondatlanságból elkövetett jogsértések tekintetében határozott meg felelősséget, tehát gyakorlatilag az alanyi felróhatóság elvét érvényesítette. A szankciórendszerről elmondható, hogy a kihágások következményei vagy büntetésként (pénzbírság, elzárás) vagy mellékbüntetésként (foglalkozástól eltiltás, elkobzás és egyes esetekben hivatalvesztés) jelentkeztek. Általános szabályként érvényesült a meg nem fizetett pénzbírság elzárásra történő átváltoztatása is, melyhez a törvény által megállapított átváltási kulcs nyújtott segítséget. A szankciók alkalmazásában és a jogsértések elbírálásában a járásbíróságok, illetve a közigazgatási hatóságok működtek közre. Megjegyzendő azonban, hogy ezek a hatáskörök nem voltak arányosan telepítve, melynek következtében a közigazgatási szervek túlsúlya volt meghatározó. Közel hetven év elteltével a kihágás jogi megítélése is jelentős változáson ment át, melynek közvetlen mozgatórugói az 50-es évek társadalmi, politikai és jogpolitikai változásaiban gyökereztek. A korszak emblematikus jogi terméke, a büntetőjog általános részéről szóló évi II. törvény (Btá.) 5 volt, mely a bűncselekmények súly szerinti megosztását új alapokra helyezte és végeredményben egy dichotomikus rendszert hozott létre. Sajátos megoldásként a jogszabály úgy rendelkezett, hogy a kihágásokra a bűntettekre vonatkozó rendelkezéseket alkalmazta, ha a törvény másként nem rendelkezett. Ebben az időszakban a kihágásért az elzárást mint büntetést lehetett alkalmazni, míg a pénzbírságot, az elkobzást, a foglalkozástól eltiltást és a kiutasítást mellékbüntetésként jelenítette meg a szabályozás. A korszak első és másodfokú eljárásrendszerét az évi 35. törvényerejű rendeletben találjuk, melynek értelmében első fokon községekben a járási, városokban a városi végrehajtó-bizottság járt el a kihágási ügyekben. 6 A megyei végrehajtó-bizottság elnöke (a bizottság megbízottja) vagy a rendőrség vezetője másodfokon döntött ezekben az ügyekben. 7 A kihágások elbírálása tekintetében a rendőrség döntési jogkörét az évi 16. törvényerejű rendelet megszüntette, és csupán néhány kisebb jelentőségű ügyben telepített hatáskört ehhez a szervezethez. A jogszabály fontos újítása volt, hogy be- 4 A történetiség kedvéért meg kell említeni, hogy az első ilyen jellegű jogszabály a mezei rendőrségről szóló évi IX. törvénycikk volt. 5 Ennek a szabályozásnak jutott az a kétes dicsőség, hogy a Csemegi Kódex még hatályban lévő utolsó rendelkezéseit végleg száműzze a magyar jogrendből. 6 A rendőrség elsősorban a közlekedésrendészettel, valamint a közrend és a közbiztonság megszegésével kapcsolatos kihágások vonatkozásában rendelkezett hatáskörrel. 7 Ezeken kívül a belügyminiszter kijelölhetett városi végrehajtó-bizottságokat, amelyek kihágási ügyekben dönthettek. 2 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 3 Új szabálysértési törvény változó szemlélet vezette az általános fogalmak szerinti bírságot, mellyel a szintén nóvumnak számító, kihágásnak nem minősülő ún. szabálytalanságokat volt hivatott büntetni, melyek jellemzően a közrend és a közlekedés rendjét sértő cselekmények voltak. A bűncselekmények súly szerinti felosztását az évi 17. törvényerejű rendelet számolta fel, és egységes, bűntett fogalmon nyugvó anyagi büntetőjogot teremtett. A tárgyalt téma szempontjából legfontosabb következménye mindennek az volt, hogy a kihágás mint szakmaspecifikus fogalom és jogintézmény megszűnt, és a tényállások egy részét bűntettnek, míg a másik részét, új fogalmat bevezetve, szabálysértésnek nyilvánította a jogszabály. Mindez azért nagyon fontos, mert ekkor történt meg a szabálysértések egyértelműen deklarált elhatárolása a büntetőjogtól és ezen a néven való bevezetése a magyar jogrendbe. Gyakorlatilag a korabeli jogalkotó egy sajátos közigazgatási jogintézményt hozott létre, melynek teljesen önálló anyagi jogi és eljárásjogi szabályrendszerét is kialakította. Az új jogintézmény kódex jellegű szabályozására egészen az évi I. törvény hatálybalépéséig kellett várni, melynek végrehajtási rendelete a 17/1968. (IV. 14.) Korm. rendeletben öltött testet. A joganyag továbbra is megtartotta azt a vegyes közigazgatási fórumrendszert, amelyben még a községi tanácsok is szabálysértési hatósági jogkört kaptak, az elbírálás tekintetében a rendőrségi és törvényhatósági vonulat érvényesült, azonban igen nehezen védhető megoldásként a szabályozás kizárta a bírói út igénybevételét. Ez úgy válik plasztikussá, hogy egyazon szerv valósíthatta meg a nyomozati cselekményeket, láthatta el a váddal kapcsolatos feladatokat és a döntéshozatalt, mindezt bírósági kontroll nélkül. Mindez különös hangsúlyt kapott 1992-ben, amikor Magyarország is csatlakozott a Római Egyezményhez, melynek igen fontos hozadéka volt az, hogy a kormány a jogharmonizáció érdekében elrendelte a teljes magyar jogrendszer felülvizsgálatát. Ennek nyomán szembesülnünk kellett azzal, hogy a szabálysértési eljárás az egyetlen olyan terület, amely nem felel meg az Egyezmény normatíváinak. Hazánk, élve a nemzetközi jog adta lehetőségekkel, csatlakozott ugyan, de ebben a vonatkozásban fenntartást fogalmazott meg, azonban nyilvánvalóvá vált az is, hogy a szabálysértési joganyag revíziója sokáig nem halasztható. A legsürgetőbb feladat az Egyezmény 6. cikkelyének való megfelelés volt, amely az ún. fair eljárás elvét rögzíti. 8 További ösztönzést jelentett a 63/1997. (XII. 12.) AB határozat, melyben megállapítást nyert, hogy a jogalkotó mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértést követett el, mert csak szűk körben biztosította a bírói út igénybevételét, jelesül a meg nem fizetett pénzbírság átváltoztatása ellen volt erre lehetőség. A szabályozásban általános büntetésként a pénzbírság kiszabása jelenik meg, azonban csekély számú szabálysértés esetében nyitva állt az út az elzárás igénybevételére is. 8 Mindenkinek joga van arra, hogy ügyét a törvény által létrehozott független és pártatlan bíróság tisztességesen, nyilvánosan és ésszerű határidőn belül tárgyalja, és hozzon határozatot polgári jogi jogai és kötelességei tárgyában, illetőleg az ellene felhozott büntető jogi vádak megalapozottságát illetően. Börtönügyi Szemle 2012/4. 3
 4 Pallo József Ezt követően lázas munka indult 9, melynek eredményeképp megszületett az évi LXIX törvény, amely felszámolta ezt a hiányosságot, és végső soron a szabálysértési joganyagot az európai normákhoz igazította. A nagy igyekezet ellenére sem sikerült tökéletes szabályozást alkotni, mert a törvény bonyolult és lassan alkalmazható volt, valamint az elkövető számára több obstrukciós lehetőséget biztosított. Komoly problémák forrását jelentette az is, hogy a részletszabályok kidolgozásának hiánya miatt a törvényt alkalmazási ideje alatt 34 alkalommal kellett módosítani, melynek egyenes következménye a kazuisztikus szerkezet kialakulása volt. Nem ok nélkül érte a jogszabályt az a kritika sem, hogy elhúzódnak az ügyek és a felelősségre vonás eredménytelenné válik, valamint a fórumrendszer egyes elemei között gyakori hatásköri összeütközések alakulnak ki. A szabályozás következő lépcsője a ma is hatályos szabálysértésekről és a szabálysértési nyilvántartásról szóló évi II. törvény 10, melynek megalkotói célul tűzték ki a gyors és eredményes fellépést a szabálysértést elkövetőkkel szemben. A jogszabály részletesebb ismertetése a tanulmány egy másik részében történik meg. A jelenlegi helyzetben a végrehajtást segíti elő a szabálysértési elzárás végrehajtását foganatosító intézetek kijelöléséről szóló 42/2012. (III. 20.) Korm. rendelet, valamint a gyakorlati feladatokkal közvetlenül összefüggő 17/2012. (IV. 5.) BM rendelet. Ezekkel a rendelkezésekkel napjainkban a szabálysértési elzárásra vonatkozó joganyag komplex és zárt körű normarendszert alkot. 2. A közigazgatási szankciórendszerek típusai az uniós tagállamokban A magyar jogrendszerben a szabálysértési jog egy sajátos jogágak közötti jogág, s mint ilyen, európai viszonylatban majdhogynem páratlan és egyedülálló szabályozási modellnek tekinthető. 11 Sajátossága abban áll, hogy egyrészt magába olvasztja az ún. bagatell büntetőjogi tényállásokat, amelyek lényegében egy sajátos dekriminalizáció révén kerültek át a büntetőjogból a közigazgatási jogba, másrészt megtalálhatók benne a közigazgatás-ellenes tényállások, harmadrészt pedig e két csoport között húzódik egy olyan tényállásokból álló széles sáv, amely kisebb-nagyobb mértékben, de mindkét csoport jellemzőit magán viseli. 12 A magyar szabálysértési jog e sajátossága a szabálysértési szankciók rendszerében is tükröződik, ahol keverednek egymással a közigazgatási jogi (államigazgatási jogi) jellegű bírságok és a kifejezetten büntetőjogias elzárásbüntetés, valamint a különböző szabálysértési intézkedések. Ezzel szemben más európai országokban az alábbi modellek valamelyikét alkalmazzák: Nem ismerik el a közigazgatásnak azt a jogát, hogy büntetőhatalmat gyakoroljon, s így a közigazgatás-ellenes cselekmények szankcionálása a büntetőjog trichotómikus rendszerének legalsó szintjének részét képezi. 9 Ugyanakkor szólni kell arról is, hogy a joganyag korszerűsítése már az 1980-as évek közepén felvetődött és az Igazságügyi Minisztériumban külön bizottságot hoztak létre. 10 Hatályba lépett április 15-én. 11 Egyedül még a német jogrendszerben jelenik meg a szabálysértési jog önálló jogágként. 12 Nagy Marianna: A közigazgatási jogi szankció. Magyar közigazgatási jog. Általános rész. (Szerk. Fazekas Marianna, Ficzere Lajos). Budapest, Osiris, o. 4 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 5 Új szabálysértési törvény változó szemlélet Elismerik a közigazgatásnak azt a jogát, hogy büntetőhatalmat gyakoroljon (közigazgatási büntetőjog), ám e fölött bírói felügyelet érvényesül. Azokban az államokban, ahol létezik külön közigazgatási büntetőjog, a közigazgatási szankciófajtákat illetően közös pont, hogy egyformán tiltják a személyes szabadságot korlátozó vagy megfosztó intézkedések közigazgatási szervek által történő alkalmazását és előírását. Az európai közigazgatási büntetőjogokban tehát a leginkább alkalmazott szankciók a pénzügyi szankciók, vagyoni hátrányok, másodsorban pedig jogkorlátozó és jogfosztó intézkedéseket rónak ki. További érdekes kérdés az Európai Unió tagállamait a közigazgatási szankcionálás szempontjából megvizsgálni, melynek eredményeként három nagy blokk hozható létre: 1. Az első csoportba tartoznak azon országok, amelyek kapcsán törvényben szabályozott közigazgatási büntetőjogról beszélhetünk. (Németország, Olaszország és Portugália.) 2. A második csoportba tartoznak azok az országok, amelyek alkalmazzák ugyan a közigazgatás büntetőhatalmát, de nincs egységes törvényi alapja és rendszere a közigazgatási szankcionálásnak. (Belgium, Spanyolország, Görögország, Franciaország és Hollandia.) 3. A harmadik blokkot azok az országok alkotják, amelyek elutasítják a közigazgatás büntetőhatalmát. (Nagy-Britannia, Írország, Dánia.) 13 Ad a) Az olasz büntetőpolitika a 60-as évek végétől kezdve a depönalizációt tette a jogalkotás egyik központi értékévé, vagyis a büntetőjogi büntetést csak a legsúlyosabb jogellenes cselekvésekre kívánták fenntartani. Merész jogpolitikai döntéssel 1967-ben még csak a közlekedés rendjére vonatkozóan, majd 1975-ben néhány kivételtől eltekintve generálisan is: a büntetést átminősítettek közigazgatási bírsággá minden szabálysértésre vonatkozóan. Ma a szankcionálásuk sarokpontja szerint valamennyi közigazgatási bűncselekmény bírsággal 14 büntetendő. E törvény mellett alapvető fontosságú jogforrásnak minősül egy december 19-i miniszterelnöki körrendelet, amely irányelvet jelent arra nézve, hogy ténylegesen mely esetekben alkalmazza a jogalkotó a büntetőjogi vagy a közigazgatási jogi szankcionálást. 15 A portugál közigazgatási szankciórendszer egy rendkívül differenciált modellnek tekinthető, hiszen itt egy trichotomikus büntetőjogi struktúra mellett párhuzamosan létezik a törvényben szabályozott közigazgatási büntetőjog. Eszerint a portugál Btk. szabályozza a trichotomikus felosztású bűncselekményeket, amelyekre szabadságvesztés- és pénzbüntetés büntetéseket alkalmaznak, továbbá az évi 43. külön törvény tartalmazza a speciális közigazgatási bűncselekményeket, amelyek jogelle- 13 Nagy Marianna: Közigazgatási szankcionálás az Európai Unió tagállamaiban. (T sz. A közigazgatási felelősség- és szankciórendszer elméleti dogmatikai rendszerének fejlesztési lehetőségei című OTKA kutatás támogatásával készült tanulmány.) 2. o. web/euik.nsf/.../$file/nagy%20marianna%20i..doc 14 A törvény szóhasználata szerint: pénzfizetési kötelezettség lévén, hogy Olaszországban a bírság terminus alatt büntetőjogi pénzbüntetés értenek. 15 Nagy Marianna uo o. Börtönügyi Szemle 2012/4. 5
 6 Pallo József nességi formája az ún. contra-ordenaçao, szankciója pedig a coima, azaz a bírság. 16 Emellett a jogalkalmazónak még igen tág lehetősége van különböző mellékbüntetések alkalmazására, úgymint elkobzás, eltiltás valamilyen cselekménytől, foglalkozástól, valamely jog, kedvezmény közigazgatási szerv általi visszavonása, kitiltás piacokról, vásárokról, sportrendezvényekről, meghatározott helyekre való belépés tilalma, közmunkában való részvételtől eltiltás, koncessziós eljárásból kizárás, intézmény bezárása, szolgáltatás megtiltása, jogosítványok visszavonása. 17 A coima, ellentétben a kihágásokra kiszabható pénzbüntetéssel, nem változtatható át elzárásra, mindig pénzfizetési kötelezettség marad. Lényegét tekintve a portugál modell egy egyszerűsített büntetőeljárást képez le: abban az esetben, ha az eljárás során bűncselekmény gyanúja merül fel, akkor az ügyész veszi át az eljárást. A német szabályozási modell a magyar szabálysértési jog szempontjából mintaértékűnek 18 számít, mert ebben szintén létezik külön szabálysértési kódex (Gesetz über Ordnungswidrigkeiten, rövidítve: OWiG). A modellt egyértelműen dichotóm szemléletmód jellemzi, mert elkülönült joganyagként jelenik meg a büntetőjoghoz képest, és a szabálysértések elbírálását közigazgatási bíróságok hatáskörébe utalja, egyidejűleg garantálva a bírói felülvizsgálat lehetőségét. A szabálysértés fogalma az a jogellenes és felróható cselekmény, amely törvényi tényállást valósít meg, és a törvény pénzbírsággal fenyegeti. 19 Látható tehát, hogy a német szabálysértési jogban már a fogalmi elemek szintjén ki van zárva a személyes szabadságot korlátozó szankciók alkalmazása, azaz primer elzárásbüntetés nincs. Szekvenciális jelleggel azonban megjelenhet a szabadságelvonás e formája. Lényegében a magyarral ellentétben a német rendszerben kizárólag a fizetni tudó, de erre hajlandóságot nem mutató elkövetőkkel szemben lehet elzárást alkalmazni. Ad b) A belga jog ugyan elismeri a közigazgatás büntetőhatalmát, ez azonban nem mindenben felel meg a közigazgatási büntetőjog kritériumainak. Ez a büntetőhatalom mindenekelőtt abban különbözik a korábban ismertetett rendszerektől, hogy a közigazgatási szankciókon kívül alkalmazza az ún. közigazgatási tranzakciót, amely egyfajta sajátos egyezségi megoldás, vagyis olyan bírság, amelyet a közigazgatás mintegy felajánl a jogsértőnek, kiváltva ezáltal a királyi ügyész eljárását. 20 Egyébiránt a belga közigazgatási büntetőjogi szankciórendszer sem tartalmaz személyi szabadságot elvonó/korlátozó szankciókat, ez csak a büntetőjogi szankcionálás része lehet. Ha azonban nem fizetik be a tranzakciós összeget, akkor az ügy átkerül az ügyészhez, és elindul a büntetőeljárás, amely során akár szabadságvesztés-büntetést is kiszabhatnak. A spanyol Alkotmány 9. cikkének 3. -a szerint az Alkotmány megtiltja a közigazgatásnak, hogy bárminemű bíráskodási tevékenységet végezzen, továbbá a 25. cikk 3. -a kizárja a közigazgatási szabadságelvonás jogát, akár direkt, akár szubszidiárius módon 16 Uo. 13. o. 17 Uo. 16. o. 18 Alátámasztja mindezt, hogy a hatályos szabályozás megalkotásakor deklaráltan a német mintát követte a jogalkotó. 19 Árva Zsuzsanna: Fejezetek a közigazgatási büntetőbíráskodás elmélettörténete köréből (PhDértekezés). Kézirat. Miskolc, o. 20 Nagy Marianna: Közigazgatási szankcionálás 18., 20. és 23. o. 6 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 7 Új szabálysértési törvény változó szemlélet gyakorolja azt. Ugyanakkor alkotmányértelmezés alapján (a szabadságelvonás kivételével) levezethető a közigazgatás szankcionálási joga, hiszen a 25. cikk 1. -a kimondja senkit nem lehet megvádolni, illetve megbüntetni csak olyan cselekményért, illetve mulasztásért, amely már az elkövetéskor bűncselekményként, vagy vétségként, illetve közigazgatási jogellenességként volt szabályozva. 21 Egyébiránt a különböző ágazati törvények (Adótörvény, Versenytörvény stb.) számos szankciófajtát szabályoznak, de a bírság jogintézménye valamennyiben megtalálható. A görög rendszer alapjaiban tér el a már ismertetett európai rendszerektől. A közigazgatási jog alulkodifikáltsága miatt ebben a rendszerben a szankcionálás területén is meghatározó a joggyakorlat értelmező szerepe, illetve abban is specifikus, hogy melyik jogágban helyezi el a közigazgatási büntetőhatalmat. 22 E hatalmat tehát nem a büntetőjogból eredeztetik, hanem önállónak tekintik, ennek sajátos következménye pedig az, hogy a büntetőjog és a büntető-eljárásjog elveit nem terjesztik ki a közigazgatási jogra, ezzel a megoldással is elkülönülve az Európai Unió számos más tagjától. A közigazgatás-ellenes cselekmények szankcióit akárcsak Spanyolországban nem a Btk., hanem ágazati törvények és rendeletek határozzák meg. Továbbá a büntetőjogi szankcionálásra a görög szabályok szerint monopóliuma van a bíróságoknak, szemben a közigazgatási szankcionálással, amelyet mindenkor a közigazgatási szervek végeznek. Görögországban úgyszintén ismeretlen a közigazgatási szankciók körében az elzárás, a szankciórendszer központi eleme a pénzbírság, amelynek kiszabására objektív felelősségi alapon kerülhet sor, és amely nem kötődik szorosan az elkövetőhöz, s így a jogellenességet elkövető személy halála után átszáll az örökösökre, akik egyfajta hagyatéki teherként kötelesek megtéríteni a bírságot az állam számára. 23 Franciaországban a közigazgatási szankcionálást különös hatáskörű autonóm államigazgatási szervek (autorités administratives indépendentes) végzik. Tehát itt ismeretlen az elkülönült szabálysértési jog, e cselekmények a büntetőjog részét képezik, és a cselekményeket a büntetőeljárás részeként bírálják el. E hatóságok jórészt pénzügyi szankciókat alkalmaznak, ám ez alatt nem csak bírságokat értenek, hanem a vagyont érintő egyéb hátrányokat is ide sorolják (például a munkafelfüggesztésnek elrendelése, ház lebontására kötelezés, dolgok megsemmisítése.) Emellett lehetőség van ún. megelőző és helyreállító rendészeti intézkedések foganatosítására a megbomlott közrend helyreállítása érdekében (például késedelmi pótlékok kiszabása). 24 Külön aláhúzandó a francia Alkotmánytanács július 28-ai döntése, amelyben kimondatott, hogy a hatalommegosztás elve ma már nem jelenti akadályát annak, hogy a közigazgatási hatóság a közhatalom gyakorlása során szankciót alkalmazzon. A szankció azonban nem korlátozhatja a személyes szabadságot, másrészt pedig törvényben kell megállapítani az alkalmazott eszközöket és garanciákat Uo. 29. o. 22 Uo. 35. o. 23 Uo o. 24 Uo. 52. és 44. o. 25 Lásd erről: Conseil d Etat Section du rapport et des etudes: les pouvoirs l administration dans le domain des sanctions. La Documentation française o. (Idézi: Nagy Marianna: Közigazgatási szankcionálás 46. o.) Börtönügyi Szemle 2012/4. 7
 8 Pallo József Ugyanakkor a német rendszerhez hasonlóan a pénzbeli teljesítés kikényszerítése érdekében megmaradt a szekvenciális elzárás jogintézménye, bár a hatóságot széleskörű mérlegelési jog illeti meg abban a tekintetben, hogy ezt alkalmazza-e. Ad. c) Közös jellemzője ezeknek a rendszereknek, hogy történelmi vagy alkotmányos okokból nem fogadják el a közigazgatás által alkalmazható büntetőintézkedéseket, elutasítják a közigazgatás büntetőhatalmát. Bár számos közigazgatási ágazati jogszabály megszegését büntetni rendelik különböző szankciókkal, ezeket a szankciókat büntetőbíróság szabja ki. Ebből következően az adott ország büntetőjogának szankciórendszere alkalmazandó a közigazgatás-ellenes cselekmények miatt történő felelősségre vonáskor. Az angol rendszert érintően 2005-ben jelentős változások következtek be, amelynek hatására végbement a közigazgatási büntetőszankciók rendezése a tételes jog által. 26 Az Egyesült Királyságban, ahol csekély súlyú bűncselekmény (minor criminal offence) elkövetése miatt akár pár hetes szabadságvesztést is ki lehet szabni, külön törvény (Rehabilitation of Offenders Act 1974) rendelkezik a csak néhány és/vagy enyhe ítélettel rendelkező elítéltek rehabilitációjáról. 27 Ezen alcímhez kapcsolódóan feltétlenül fontosnak tartom, hogy a közigazgatási szankciók külföldi végrehajtásáról néhány példát felidézve röviden szóljak. Az világosan látszik, hogy a büntetés-végrehajtási szervezeteknek nem lehet szerepe e téren, lévén, hogy nem kriminális jellegű szankciókról van szó. 28 A bagatell bűncselekmények miatt kiszabott hátrányos jogkövetkezmények alkalmazása már a büntető igazságszolgáltatás területére tartozik, itt azonban az európai jogfejlődés során a különböző resztoratív (helyreállító) igazságszolgáltatási, illetve alternatív (eltereléses) modellek kerültek előtérbe. Görögországban például bagatell bűncselekmények esetén az ügyész az eset nyilvántartásba vételét követően írásban utasíthatja az illetékes rendőrkapitányságot arra, hogy mediációs eljárást kezdeményezzen. 29 Ausztriában a törvény a diverzió négy fajtáját ismeri, úgymint: meghatározott pénzösszeg fizetése; közérdekű munka, amit a terhelt beleegyezése esetén a köz javára szabadidőben végez; önállóan, bagatell bűncselekmények esetén alkalmazható a próbaidő, ami mellett valamilyen kötelezettséget is előírhatnak a terhelt beleegyezésével (mint például gépjárművezetői tanfolyam elvégzése, elvonókúrán való részvétel, illetve a terhelt szociális körülményeitől, társadalmi helyzetétől függően pártfogó felügyelet is elrendelhető); végezetül lehetőség van a bíróságon kívüli megegyezésre is, amit az ügyész vagy a bíró hivatalból rendel el, ha úgy látják, hogy az ügy jellegénél fogva alkalmas a tettes és áldozat közötti megegyezésre. 30 Meghatározott 26 Árva Zsuzsanna: Fejezetek 262. o Nem véletlen tehát, hogy az 1987-es Börtönszabályzattal szemben az Európa Tanács ajánlása az új Európai Börtönszabályokról [REC (2006) 2.] nem tartalmaz kiegészítő rendelkezéseket a nem büntetőeljárás során elítéltek ( polgári foglyok ) helyzetére vonatkozóan. 29 A helyreállító igazságszolgáltatás európai jó gyakorlatai a büntetőeljárásban. Konferenciakötet. Budapest, IRM, o. 30 A helyreállító igazságszolgáltatás 110. o. 8 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 9 Új szabálysértési törvény változó szemlélet törvényi feltételek fennállása esetén az ügyész tesz javaslatot a diverzióra, majd a bíróság döntését követően az ügyet a Neustarthoz irányítják, amely országos hatáskörű nonprofit szervezetként működteti a pártfogó felügyelet, a közérdekű munka és a mediáció rendszerét. 3. Közigazgatási büntetőjog az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) előtt Az Európai Emberi Jogi Egyezmény és a szabálysértési jog vonatkozásában eddig csak egy eljárási kérdést vetődött fel az EJEB előtt, ez azonban csupán érintőlegesen kapcsolódik a végrehajtáshoz. A kérdés az volt, hogy vajon alkalmazható-e az Egyezmény 6. Cikkének (Tisztességes tárgyaláshoz való jog) garanciarendszere olyan magatartások megítélésénél, amelyek a nemzeti jog szerint közigazgatási büntetőjogi (szabálysértési) eljárás alapjául szolgálnak. A kérdésre több ízben is igenlő választ adott a bíróság, indoklását pedig, többek közt arra is alapozta, hogy az ilyen tényállásokhoz fűzött szankciók függetlenül azok jogági besorolástól hasonlatosak a büntetőjogi büntetésekhez és intézkedésekhez, tehát represszív preventív funkcióval bírnak. Konkrétan az Öztürk vs. Németország ügyben 31 a közlekedési szabálysértés miatt hatóság által kiszabott szabálysértési bírság alkalmazását minősítette a bíróság alapvetően büntetés jellegűnek (the sanction seeks to punish as well as to deter). Az EJEB tehát kimondta, hogy a német szabálysértési jog az európai büntetőügyfogalom része, mert a szabálysértés során megsértett jogszabály a társadalom valamennyi tagjára és nem kisebb (például szakmai) csoportjára ró kötelezettségeket. Természetesen ezen elv nem zárja ki az ügyek intézéséből a közigazgatási szerveket, csupán azt kívánja meg, hogy az érintett fél teljes körű bírói védelemben részesüljön. Megállapítható tehát, hogy az EJEB csupán viszonylagos jelentőséget tulajdonít az adott nemzet jogági kategorizálásának, döntő a jogsértés valódi természete, amelyet a kapcsolódó büntetés jellegével összefüggésben kell megítélni. (The very nature of the offence, considered also in relation to the nature of the corresponding penalty represents a factor of appreciation of greater weight.) 4. Az új szabályozás néhány hangsúlyos eleme A tényállások számát tekintve megállapítható, hogy jelentős deregulációra került sor, mert a korábbi 183 szabálysértésből a törvényben 86, elsősorban a közrend és a közbiztonság elleni tényállás maradt, míg azoknál, amelyek kimaradtak, a jövőben nem szabálysértési, hanem közigazgatási bírság lesz alkalmazható. Ennek kétség kívül a legnagyobb előnye az, hogy megszűnt a szabálysértési és a közigazgatási eljárások párhuzamossága. A szabálysértés fogalmát vizsgálva szembetűnő, hogy a jogalkotó szándéka a kriminalizálódás irányába mutat. A törvényi definíciót értelmezve megállapítható az 31 ECHR, Öztürk v. Germany. Judgement of 21 February Series A no echr.coe.int/tkp197/view.asp?item=1&portal=hbkm&action=html&highlight=%d6zt%fcrk& sessionid= &skin=hudoc-en Börtönügyi Szemle 2012/4. 9
 10 Pallo József emberi cselekedet, a társadalomra való veszélyesség, a büntetendőség és a felróhatóság kritériumainak együttes megjelenése. Ehhez igazodóan tevékenységben vagy mulasztásban kell megnyilvánulnia az emberi magatartásnak, a bűncselekményhez képest kisebb fokban sérti vagy veszélyeztetheti Magyarország jogrendjét, csak törvény nyilváníthat szabálysértéssé 32 és végül: beszámítási képességgel rendelkező szándékos vagy gondatlan elkövetés a feltétel. A normarendszer különös részében újdonság, hogy az alkalmazható joghátrányt nem határozza meg a jogalkotó, csak a tényállásokat rögzíti az egyes szabálysértések kapcsán. Praktikus jogszabály-szerkesztési technikát alkalmazva külön fejezetben szabályozza az elzárással is szankcionálható tényállások körét. 33 A szankciórendszerben jelentős változás, hogy a büntetések csoportja kiegészült a közérdekű munkával, így tehát az elzárás, valamint a pénzbírság mellet új elem jelent meg. A közérdekű munka napi 6 órával számolandó, és csak akkor alkalmazható, ha az elkövető elfogadja. (Többek között ez határolja el a büntetőjogi változattól, ugyanis ott nincs választási lehetőség.) A meg nem fizetett pénzbírság átváltoztatása rendszerében a közérdekű munka szerepe megmarad, azonban az egyszerűsítés jegyében már nem előzi meg a letiltás, illetve az adók módjára való behajtás kísérlete. Ennek eredményeként legkésőbb 2 hónapon belül a meg nem fizetett pénzbírság elzárásra való átváltoztatása megtörténik. Itt említem meg, hogy a törvény végrehajtási rendelete értelmében a szabálysértési elzárás foganatosítására csak büntetés-végrehajtási intézetben nyílik lehetőség, száműzve ezzel a rendőrségi fogdát a végrehajtás rendjéből. Az intézkedések vonatkozásában változás történt a kitiltás terén, ugyanis ennek a szankciónak az alkalmazása lehetővé válik nemcsak a sportrendezvények, hanem a kereskedelmi tevékenység (például piacok, vásárok) helyszíneiről is. Ehelyütt azonban utalni kell arra is, hogy mindez csak akkor lesz hatékony, ha biztosítottak a technikai ellenőrzés feltételei is, másrészt nem szerencsés, hogy a büntetőjogban hasonló néven ismert jogintézménnyel találkozhatunk. Új elem az is, hogy a rendőrségnek minden elzárással sújtható szabálysértés esetén előkészítő eljárást kell lefolytatnia. A pénzbírság összegében is változás történt, mert legalacsonyabb összege forint, maximuma pedig forintra emelkedik, azzal, hogy elzárással is büntethető szabálysértés esetén az összeg forint is lehet. Megfigyelhető, hogy a büntetési tételek növekedése mellett az eddig alkalmazható mérlegelés helyébe egységesen forintos átszámolási összeg lép. A büntetés-végrehajtás számára legközvetlenebb hatást eredményező tényállás tekintetében tulajdon elleni szabálysértés jelentősen megemelkedett az értékhatár, melynek összege forintról forintra változott. A szabályozás rögzíti a büntetés kiszabását enyhítő, illetve súlyosító körülményeket is, így nevesítve például a hatóságokkal való együttműködést vagy a 2 éven belüli újbóli felelősségre 32 A korábbi szabályozás lehetővé tette kormányrendeletben, illetve önkormányzati rendeletben a szabálysértés megállapítását. 33 A törvény önállóan, a XXIII. fejezetben sorolja fel ezeket, úgymint: magánlaksértés, önkényes beköltözés, távoltartó határozat szabályainak megsértése, rendzavarás, garázdaság, közbiztonsági tevékenység jogosulatlan végzése, tiltott kéjelgés, veszélyes fenyegetés, feloszlatott társadalmi szervezet tevékenységében való részvétel, valótlan bejelentés, járművezetés az eltiltás ideje alatt, tulajdon elleni szabálysértés, jogosulatlan vadászat. 10 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 11 Új szabálysértési törvény változó szemlélet vonást. Fontos újdonság, hogy a jogszabály előírja: az elkövetők felelősségre vonása lehetőleg még a helyszínen történjen meg. A jövő év elejétől az egymás országában elkövetett közlekedési szabálysértések büntetéseit is behajtják a bolgár, horvát, magyar és osztrák autósoktól a helyi hatóságok, ennek kereteit a négy ország belügyminisztere, illetve belügyminiszter-helyettese az úgynevezett Salzburg Fórum, vagyis a közép-európai belbiztonsági partnerség ülésén alakította ki 2012 októberében. Jelentős változás a szabálysértési hatóság eljárásában az, hogy ha a tényállás tisztázott és az eljárás alá vont személy vagy az eljárásban részt vevő személy meghallgatása nem szükséges (például egyértelmű a tettenérés), akkor büntetés kiszabására, vagy intézkedés alkalmazására kerül sor. Az erről szóló határozat meghozatalára 15 napon belül kerül sor, amely ellen a közléstől számított 8 napon belül az eljárás alá vont kifogással élhet, melynek következtében az ügy a helyi bíróság elé kerül. Bevezeti a törvény az ún. szabálysértési visszaesés fogalmát, melynek lényege, hogy a külön is nevesített kriminális tényállás 6 hónapon belül harmadszori kimerítése (elkövetése) esetén az eredetileg elzárással nem sújtható cselekmény miatt e büntetés is kiszabható. Ez a rendelkezés értelemszerűen csak a hatályba lépés után elkövetett cselekményekre vonatkozik, melynek következményeként a korábban elkövetett szabálysértések esetén még az évi LXIX. törvényt kell alkalmazni, tehát a két szabályozás párhuzamosan még évekig él egymás mellett. Ennek, megítélésem szerint, nagyon komoly szakmai és jogalkalmazási diszkomfort lesz a következménye. A hatásköri rendelkezésekről röviden szólva elmondható, hogy a jegyző ez irányú általános jogköre megszűnik és helyette a kormányhivatalok járnak el. A törvény hatósági jogkört telepít a rendőrséghez és a Nemzeti Adó és Vámhivatal vámszervéhez is. Első fokon a helyi bíróság, míg másodfokon a törvényszék jogosult eljárni. A halmazati kérdések vonatkozásában kiemelendő, hogy ha az elkövetőt egy eljárásban több szabálysértés miatt vonják felelősségre, akkor forint, elzárással is büntethető deliktumok esetében pedig akár forintig terjedő bírságot is kiróhatnak. Jelentős változások következtek be a helyszíni bírságolás tekintetében, ugyanis ennek összege és forint között mozog, és a jogsértés 6 hónapon belüli ismételt elkövetése esetén akár forintos bírságra is számíthat az elkövető. Eltűnik az illetékalapú befizetés, a helyszíni bírság rendezésére 15 nap áll nyitva a korábbi 30 napos terminushoz képest, melyet postai átutalással vagy csekken lehet rendezni. A tervek szerint ezek a módozatok a későbbiekben kiegészülnek a bankkártyás fizetési móddal, azonban ennek lehetőségei napjainkban még nem adottak. A befizetett összeg továbbra sem a kiszabót illeti, hanem a Magyar Állam javára írandó. Megjelenik továbbá az ún. fixbírság intézménye 34 is, mely tulajdonképpen a helyszíni bírság kötelezően alkalmazandó mértéke, és ennek kétszeres összege megegyezik a szabálysértési eljárásban kiszabott összeggel. Ezzel a rendelkezéssel az egyéniesítés és az adekvát büntetéskiszabás csorbát szenved, mert az egyéni körülmények értékelésére nincs lehetőség. A helyszíni bírság körében jelenik meg új jogintézményként a helyszíni idézés lehetősége, amely alapján az idézett személynek 5 napon belül kell megjelennie a területileg illetékes hatóságnál az el- 34 Részletszabályait a 63/2012. (IV. 2.) Korm. rendelet tartalmazza. Börtönügyi Szemle 2012/4. 11
 12 Pallo József járás további folytatása érdekében. A koncepcióval összhangban szűkül a helyszíni bírságolásra jogosultak köre is, de a rendőrség valamennyi szabálysértés estén eljárhat. Külön nevesíti a jogszabály a meghallgatás nélküli határozathozatal lehetőségét, de a döntés elleni jogorvoslatként meghallgatás kérhető. A törvény különös részét vizsgálva látható, hogy egy olyan tényállást tartalmaz, amelyben a büntetés-végrehajtás közvetlenül jelenik meg. A jogszabály ában megjelenő, büntetés-végrehajtási intézet környezetének megzavarása megnevezést viselő szabálysértés jellegét tekintve alapvetően igazgatásellenes magatartást definiál, mely kriminálisan színtelen, közvetlen büntetőjogi összefüggése nincs. E tényállás az egyes szabálysértésekről szóló 218/1999. Korm. rendeletben bukkant fel első ízben, és bevezetésének oka az a kellemetlen jelenség volt, mely abban öltött testet, hogy az egyes büntetés-végrehajtási intézetek környezetében a hozzátartozók a kapcsolatfelvétel érdekében olyan közrendet (is) sértő magatartást tanúsítottak (bekiabálás, kézjelek) amellyel a környékbeli lakosok komfortérzetét, sok esetben birtoksértő módon zavarták. 35 Az új szabályozás szerencsés módon átemelte ezt a tényállást, így lehetőség van továbbra is eljárni a rendzavarókkal szemben. Szembetűnő, hogy az új szabályozásból ellentétben a korábbiakkal kimaradtak a katonák által elkövetett szabálysértésekre vonatkozó rendelkezések. Természetesen ez nem jelenti azt, hogy erre a felelőssége vonási módozatra nincs lehetőség, mert a Hszt. ennek kereteit rendezi. Kiemelném a törvény egyik nagyon fontos új elemét, amelyben a szabálysértési nyilvántartás létrehozásáról és alkalmazásáról rendelkezik. Az új rendszer magába foglalja az elkövetők, a helyszíni bírságoltak, az eljárás hatálya alatt állók, valamint a betekintésre jogosultak névjegyzékét. Az új nyilvántartással ki lehet szűrni a visszaeső elkövetőket, a szakemberek azt várják az új rendszertől, hogy közvetve csökkenti majd a szabálysértések számát. 5. A végrehajtási szabályok változásainak áttekintése A szabálysértési elzárás hatályos szabályait a 17/2012. (IV. 5.) BM rendelet (továbbiakban: Rendelet) tartalmazza, amely a törvénnyel egyidejűleg lépett hatályba. Tekintettel arra, hogy a korábbi rendelkezésekhez 36 képest ez a jogszabály koncepcionális változásokat nem eredményezett, a továbbiakban csak az új, illetve megváltozott elemeket mutatom be. A hatályos Rendelet 47 szakaszban rögzíti a szabályokat, míg a korábbi vonatkozó jogforrás közel azonos számban, mintegy 49 szakaszban tartalmazott normákat. A legfontosabb az a már korábban is említett változás, miszerint a végrehajtás rendjéből kikerült a rendőrségi fogda, mert csak büntetés-végrehajtási intézetben foganatosítható az elzárás. A különbségek túlnyomó többsége egyébként ennek a helyzetnek az általános leképzéséből adódik. 35 A történetiség kedvéért jegyzem meg, hogy amikor a normaszöveg előkészítésével foglalkoztunk, szerettük volna elérni, hogy a szabálysértésnek minősüljön a hozzátartozók (látogatók) esetleges rendbontó tevékenysége is, azonban ezt a javaslatunkat nem fogadták el. 36 7/2000. (III. 29.) IM-BM együttes rendelet 12 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 13 Új szabálysértési törvény változó szemlélet A terminológiában szabálysértési hatóság elnevezés jelenik meg ott, ahol korábban rendőrség szerepelt, ugyancsak stilisztikai változás, hogy kiszabott elzárásról beszél a jogalkotó az alkalmazott elzárás helyett. A fiatalkorúak befogadásakor értesítendő szervek felsorolása kiegészült, mert a lakóhely szerinti illetékes gyámhivatal már a felsorolás részét képezi. Előzmény nélküli rendelkezések jelennek meg a Rendelet 3. (4) bekezdésében, mely tájékoztatási kötelezettséget ír elő az elkövető számára arról, hogy mit hozzon magával a befogadásra. (TAJ szám, orvosi papírok, gyógyszereiről igazolás stb.) A felhívás nyilvántartására vonatkozó határidő, illetve az elővezetés megismétlésének határideje 8 napról 5 napra csökkent. Kimaradt viszont az elővezetés költségének mértékéről és megtérítéséről szóló szabályozás. Új elemként jelenik meg, hogy az elővezetésről az ügyészt elektronikusan is értesíteni kell. Amennyiben az elkövető elővezetése közben úgy dönt, hogy a pénzbírságot megfizeti, akkor a rendőrnek erre a helyszínen kell lehetőséget biztosítania, vagy a legközelebbi befizetésre alkalmas helyre kell kísérnie az illetőt. A korábbi szabályozás még tartalmazta azt az utalást 37, hogy az idegenrendészeti őrizetet büntetés-végrehajtási intézetben is végre lehet hajtani, ez most természetesen hatályon kívül került. Az elkövető panaszjogában is változások történtek, mert a döntésre nyitva álló határidő 3 napról, 5 napra növekedett. Jogorvoslati fórumként az országos parancsnok jár el, akinek szintén 5 napos döntési határidőt állapít meg a Rendelet, majd ezt követően a szabálysértési szabályozásért felelős miniszter a következő jogorvoslati szint. Változás történt a büntetés-végrehajtási intézet dolgozója elleni feljelentések körében is, mert ezeket az intézet parancsnoka az illetékes ügyésznek továbbítja, míg a korábbi szabályozás a Be., illetve a Hszt. rendelkezéseire utalt vissza ebben az esetben. Az elkövető jutalmazása tekintetében már nem hivatkozik a Rendelet a Bv. Szabályzatra. Ugyanakkor alkalmazni rendeli a büntetés-végrehajtási szervek területén való tartózkodás szabályairól szóló rendelet előírásait a mozgással öszszefüggésben. Egyszerűsödés figyelhető meg a csomagküldeményekre vonatkozó előírásban, mert az elkövető havonta egy csomagot kaphat. A hatályon kívül helyezett szövegben részletesebben jelent meg mindez, kiemelve, hogy az elkövető havonta egyszer élelmiszercsomagot, valamint kéthetenként tisztasági csomagot kaphatott. A munkáltatásról szóló rész kiegészült azzal, hogy az elkövetőt a tűzvédelmi óvintézkedésekkel kapcsolatosan oktatásban kell részesíteni, ugyanakkor a korábbiakkal ellentétben nem került be a normarendszerbe a nők egészsége és testi épsége védelméről szóló törvényre való utalás. Az elkülönítési szabályok között megjelenik a betegek és a fiatalkorúak differenciálására vonatkozó rendelkezés is, továbbá különbséget tesz a szabályozás az elkövető saját ruházata és a részére kiadott ruha (barna zsávoly) között. Az egészségügyi ellátáshoz kapcsolódóan a tüdőszűrő vizsgálatot azon elkövető kérheti, akinek a szabadulásáig legalább 30 nap van hátra. Gépjárművezetői engedélyének meghosszabbításához csak a munkáltatással összefüggésben van joga az elkövetőnek. Fogpótlásra és gyógyászati segédeszköz térítésmentes igénybe- 37 7/2000. (III. 29.) IM-BM együttes rendelet 14. (4) bekezdés Börtönügyi Szemle 2012/4. 13
 14 Pallo József vételére munkabaleset vagy az intézetnek felróható okból bekövetkező egészségkárosodás szolgáltathat okot. A korábbi rendelkezésekben ez munkabalesethez vagy a végrehajtással kapcsolatos ártalomhoz kötődött. Az előállítás szabályai kibővültek a Bv. Szabályzat 191/A. rendelkezéseivel, mely szerint: ha az elkövető büntetőügyéhez közvetítői tevékenység kapcsolódik, akkor az intézet a közvetítő idézésére előállítja az illető személyt. (Természetesen, ha erről írásban lemond, akkor ez elmarad.) 6. A fiatalkorúak szabálysértési elzárásának megítélése Tekintettel arra, hogy ez a kérdés komolyan megosztja a kérdéssel foglalkozó szakembereket, nem tartom helyénvalónak, hogy szemérmesen elhallgassam ezt a problémát. Egyrészről a kocka el van vetve, mert a hatályos joganyag egyértelműen rögzíti ennek lehetőségét, ezért a büntetés-végrehajtási szervezetnek egy kötelessége van: a fiatalkorúak tekintetében is törvényesen foganatosítani az elzárást. Másrészről azonban olyan ideológiai és pedagógiai szempontok merülnek fel, melyeket érdemes közelebbről is megvizsgálni. A közigazgatási jog elméleti szakemberei szerint a közigazgatási jogi szankciók elsődleges célja a jogérvényesítés, de tagadhatatlan, hogy ezek a szankciók másodlagosan generális és speciális prevenciós elemeket is magukban hordoznak, amelyek az elkövetőt ért büntetésen keresztül valósulnak meg. 38 A szabálysértési jog a közigazgatási jog része, ezért szankciórendszerére elvileg ugyanúgy vonatkozik a fenti megállapítás. A szabálysértési elzárás azonban némileg rendszeridegen szankció, lévén, hogy ez esetben megfordul a közigazgatási jogi szankciók célhierarchiája. Ebben az értelemben tehát a szabálysértési elzárás közelebb áll a büntetőjogi büntetésekhez, mint a közigazgatási jogi szankciókhoz. Az elzárás bevezetése megosztotta a szabálysértési joggal foglalkozó szakembereket. Támogatói azzal érveltek, hogy a pénzbírság nem alkalmas eszköz bizonyos jogellenes cselekmények esetén a társadalomra veszélyesség értékelésére, és mivel az elzárást csak bíróság szabhatja ki, a törvény kellő garanciát ad a korrekt alkalmazásra. Ellenzői szerint viszont a szabálysértések eleve kisebb veszélyességgel bírnak a társadalomra, mint a bűncselekmények, tehát indokolatlan kriminalizálni a szabálysértési jogot. 39 De ha elfogadhatónak is tartjuk egy ilyen represszív jellegű, büntetőjogias szankciónem bevezetését a szabálysértési jogba, még így is felmerülnek további ellentmondások. Például 2007-től kezdve 40 a büntetőeljárások során már lehetőség van közvetítői eljárásra utalásra, ellenben a szabálysértési jog nem ismeri ezt a jogintézményt, mindemellett a szabálysértési eljárás nélkülözi a büntetőeljárásokban megszokott és bevált, a terhelt jogait védő jogintézményeket. 38 Nagy Marianna: A szabálysértési jog alapjai. In: Magyar közigazgatási jog. Általános rész. (Szerk. Fazekas Marianna, Ficzere Lajos). Budapest, Osiris Kiadó, o. 39 Nagy Marianna: A szabálysértési jog alapjai 562. o. 40 A Be. 221/A. -a szerint közvetítői eljárás alkalmazható bizonyos személy elleni, közlekedési és vagyon elleni bűncselekmény miatt indult büntetőeljárásban, ha a cselekmény ötévi szabadságvesztésnél nem súlyosabban büntetendő, és az elkövető a nyomozás során beismerő vallomást tett. 14 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 15 Új szabálysértési törvény változó szemlélet Mindezeket még tovább árnyalja, hogy a fiatalkorúakra is kiterjedhet az elzárás hatálya, ami felvet egy további kérdést: Vajon alkalmas eszköznek minősül-e az elzárás a szankciós célok megvalósítására a fiatalkorúak mint sajátos pszichológiai jellemzőkkel bíró korcsoportba tartozó egyének vonatkozásában? 41 Véleményem szerint e tárgyban feltétlenül szükséges igénybe venni a büntetőjog egyes segédtudományai, különösen a kriminológia kutatási eredményeit. 42 Továbbá arról sem szabad megfeledkezni, hogy a fiatalkorúakkal szemben alkalmazandó represszív szankciók esetében speciális büntetési célok is megfogalmazódnak. 43 Az ún. 3. generációs emberi jogok körébe tartozó gyermeki jogokról átfogóan a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló évi XXXI. törvény (Gyvtv.) rendelkezik. A törvény személyi hatálya (többek között) kiterjed magyar állampolgárságú, valamint ha nemzetközi szerződés másként nem rendelkezik a letelepedett, bevándorolt, illetve befogadott jogállású, továbbá a magyar hatóságok által menekültként, oltalmazottként, illetve hontalanként elismert gyermekekre. 44 A gyermekek fogalma alatt pedig a Polgári Törvénykönyvről szóló évi IV. törvény (Ptk.) 12. -a szerinti kiskorú személyeket, azaz a 18. életévüket be nem töltött, illetve házassággal nagykorúságot nem szerzett személyeket kell érteni. 45 Ugyanakkor a Gyvtv. egyes (jellemzően a védelembe vétellel kapcsolatos) rendelkezéseinek speciális alanyai a fiatalkorúak, vagyis azon személyek, akik a szabálysértés vagy a bűncselekmény elkövetésekor 14. életévüket már betöltötték, de a 18. életévüket még nem. 46 A Gyvtv. katalógusszerűen tartalmazza a gyermeki jogokat, amelyek közül a téma szempontjából az alábbi jogosultságokat 47 emelném ki: Testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődést, egészséges felnevelkedést és jólétet biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez való jog. A gyermek joga a nevelésre, gondviselésre egyúttal a szülői felügyeleti jog (és kötelezettség) elsőrendű tartalmi elemét is képezi, valamint gyámság alá helyezett gyermek esetén a gyám egyik alapvető kötelezettsége e jog biztosítása Különösen élesen vetődik fel a probléma, ha elfogadjuk azt a felvilágosodás korából ismert tételt, hogy az ember legfőbb kincse a szabadság, és ha büntetni akarjuk, akkor ennek a legfőbb értéknek az elvétele a legsúlyosabb büntetés. Igen nehezen magyarázható, hogy a szabálysértés miatt ami elismerten kisebb súlyú a bűncselekménynél hogyan juthatunk odáig, hogy valakinek elvesszük a személyi szabadságát. Látnivaló, hogy a végeredmény ugyanaz, még ha a végrehajtás körülményei és az elkövető jogai/kötelezettségei más megítélés alá is esnek. 42 E sorok írásakor még nem állt rendelkezésemre az Országos Kriminológiai Intézet (OKRI) állásfoglalása, de amennyiben lehet hinni a sajtóban megjelent híreknek, a kriminológia hazai művelői a szabálysértési elzárás céljára nézve diszfunktív szabályozásként értékelik az elzárás büntetés fiatalkorúakra való kiterjesztését. (Ld. 43 A Büntetőtörvénykönyv (1978. évi IV. tv.) 108. (1) bekezdése például kimondja, hogy a fiatalkorúval szemben alkalmazott büntetés vagy intézkedés célja elsősorban az, hogy a fiatalkorú helyes irányba fejlődjék, és a társadalom hasznos tagjává váljék. 44 Gyvtv. 4. (1) 45 Gyvtv. 5. a) 46 Gyvtv. 5. b) 47 Gyvtv. 6. (1), (2), (4), (5) 48 Vö. Csiky Ottó Filó Erika: Magyar családjog. 2., átdolg. kiad. Budapest, HVG ORAC, o. Börtönügyi Szemle 2012/4. 15
 16 Pallo József Saját családban történő nevelkedéséhez, személyiség kibontakoztatásához, az egyéni fejlődést veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez való jog. A gyermeknek joga van ahhoz, hogy a fejlődésére ártalmas környezeti és társadalmi hatások, valamint az egészségére káros szerek ellen védelemben részesüljön. A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással, fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal szembeni védelemhez. A gyermek nem vethető alá kínzásnak, testi fenyítésnek és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetésnek, illetve bánásmódnak. Sajátos módon jelenik a gyermeki jogok között meg a gyermekek oktatáshoz való hozzájutásának joga, amelyet a Gyvtv. egyrészt szülői kötelezettségként, másrészt az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek specifikus jogaként határoz meg. 49 A személyes szabadság korlátozását a jogszabály a speciális gyermekotthonban elhelyezett gyermekek vonatkozásában említi, amikor is rögzíti, hogy a gyermekotthon vezetője személyes szabadságot korlátozó intézkedést alkalmazhat az ön- vagy másokat veszélyeztető magatartást tanúsító, ideiglenes hatállyal elhelyezett, átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermekkel szemben. 50 A Gyvtv. rendelkezései arra engednek következtetni, hogy a személyes szabadsághoz való alapjog különösen hangsúlyos a gyermekek esetében. További gyermeki jogként jöhet számításba a kapcsolattartási jog. Az évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.) kimondja, hogy a gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől külön élő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani. A szülőt akkor is megilleti a kapcsolattartási jog, ha szülői felügyeleti joga éppen szünetel, kivéve, ha a szülő külön jogszabályban meghatározott ideiglenes megelőző távoltartó határozat, megelőző távoltartó határozat, illetve, ha a gyermek sérelmére elkövetett cselekmény miatt a büntetőeljárásban elrendelhető távoltartás kényszerintézkedés hatálya alatt áll. 51 A saját családi környezetében történő nevelkedéshez való gyermeki jogot korlátozhatják egyes családi jogi jogintézmények (pl. átmeneti vagy tartós nevelésbe vétel), amikor is a gyermeket saját érdekében választják el a szüleitől, 52 valamint korlátozás alá eshet még egyes személyes szabadságot (is) korlátozó büntetőjogi szankciók (szabadságvesztésbüntetés, illetve javítóintézeti nevelés intézkedésének) végrehajtásakor. A többi jogosultság vonatkozásában azonban (elvileg) nem lehetséges korlátozás. Összefoglalva elmondható, hogy a fiatalkorúak szabálysértési elzárása korlátozza a gyermeki jogokat, ám ezen jogok nem eleve korlátozhatatlan alapjogok. Kérdés marad persze, hogy a családi környezetből való kiragadás és a 49 Gyvtv. 12. (1) és 9. (1) a) 50 Gyvtv. 81/A. (1) és 9. (4) b) 51 Csjt. 92. (1) és (2) 52 Gyvtv. 7. (1) 16 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 17 Új szabálysértési törvény változó szemlélet fogvatartás ténye arányban áll-e a szabálysértési cselekmény súlyával. Itt hívnám fel a figyelmet a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban november 20-án kelt Egyezményre (kihirdetve az évi LXIV. törvénnyel), amely kimondja, hogy gyermek őrizetben tartása vagy letartóztatása, vagy vele szemben szabadságvesztés-büntetés kiszabása a törvény értelmében csak végső eszközként legyen alkalmazható a lehető legrövidebb időtartammal. A fiatalkorúak emberi méltósághoz való jogának, bántalmazással szembeni védelemének biztosítása további anyagi források bevonását és speciális szakszemélyzet állományba vételét igényelné. A végrehajtás különösen problematikus részét jelenti az oktatáshoz való jog biztosítása. Az elzárás relatíve rövid időtartama miatt eleve lehetetlenné teszi, hogy a fiatalkorú megfelelő oktatásban részesüljön. Először is az elzárás foganatosítása révén megszakadnak a fiatalkorú esetleg folyamatban lévő tanulmányai. Másodszor: amikor a tanuló bekerül egy új iskolába, osztályba, tanulóközösségbe, szükséges bizonyos időtartam a követelményrendszer elsajátításához, illetve a beilleszkedéshez. Másfelől vizsgálva a kérdést: amint letelt az elzárás tartama, megszakadnak a fiatalkorú büntetésvégrehajtási intézetben folytatott tanulmányai, újból be kell iratkoznia egy másik iskolába, ahol elölről kell kezdenie az egész beilleszkedési folyamatot. Arról sem szabad megfeledkezni, hogy a tanítókat, tanárokat is megoldhatatlan feladat elé állítja az a követelmény, hogy rövid időn belül, általuk csupán átmenetileg oktatott, esetleg beilleszkedési, tanulási nehézségekkel küzdő, magatartászavaros, sajátos nevelési igényű tanulók 53 számára bármiféle érdemi oktatási tevékenységet végezzenek. Félő, hogy az elzárásra ítélt fiatalkorúak esetében csupán elvesztegetett évek termelődnek, az esélyeik pedig jelentősen csökkenek arra nézve, hogy valaha is (re) integrálódjanak az oktatási rendszerbe. Mindezek ellenére tudomásul kell venni azokat a riasztó kriminológiai tényeket is, melyek azt mutatják, hogy elsősorban a tulajdon elleni szabálysértések elkövetői között drasztikusan emelkedik a fiatalkorúak száma. A kormányzat kötelessége, hogy az ebből eredő feszültségeket megfelelő módon kezelje, melynek egyik lehetséges megoldásaként a szabálysértési elzárás hatályát kiterjesztette a fiatalkorúakra. A bevezetés óta eltelt idő még kevés, ahhoz, hogy ennek egyértelmű sikeréről beszélhessünk, melyet tovább árnyal az is, hogy az alapvető jogok biztosa e kérdésben az Alkotmánybírósághoz fordult. Megítélésem szerint azonban komoly hiba lenne, ha elvetnénk azt az elvet, mely szerint: a fiatalkorú elkövetők helyes irányba való terelésére a nevelő és személyiségformáló intézkedések adják a legmegfelelőbb és leghumánusabb keretet. Úgy vélem, hogy a je- 53 A közoktatásról szóló évi LXXIX. törvény 121. (1) 29. pontja szerint sajátos nevelési igényű gyermek, tanuló: az a gyermek, tanuló, aki a szakértői és rehabilitációs bizottság szakvéleménye alapján a) testi, érzékszervi, értelmi, beszédfogyatékos, autista, több fogyatékosság együttes előfordulása esetén halmozottan fogyatékos, a megismerő funkciók vagy a viselkedés fejlődésének organikus okra visszavezethető tartós és súlyos rendellenességével küzd, b) a megismerő funkciók vagy a viselkedés fejlődésének organikus okra vissza nem vezethető tartós és súlyos rendellenességével küzd. A törvény szerint az ilyen tanulók számára speciális oktatási feltételeket kell biztosítani. Börtönügyi Szemle 2012/4. 17
 18 Pallo József lenlegi helyzetben különösen aktuálisak minden jogászok atyjának, Domitius Ulpianusnak 54 a szavai: Imperare sibi maximum imperium est! Záró gondolatok A törvény hatályba lépésével nyilvánvaló üzenet fogalmazódik meg a társadalom számára, melynek lényege, hogy Magyarország jogállamként védett értékei megtámadását és megsértését kellőképpen differenciált jogi struktúrával szankcionálja, melynek integráns részét képezi a szabálysértési joganyag. Mindezt a szerint súlyozza, hogy az adott jogellenes cselekmény milyen jogtárgyat és milyen mértékben veszélyeztet. A kodifikációs folyamat befejeződésével, olyan új szabálysértési struktúra alakult ki, amely lehetővé teszi a hatékony, gyors eljárás lefolytatását az egyes hatóságok számára. Fontos előrelépés történt azon a téren is, hogy az új rendszerben már nem fűződik az elkövetőnek érdeke ahhoz, hogy az eljárást, illetve az eljárási cselekményeket indokolatlanul elhúzza. Megállapítható az is, hogy a végrehajtási rendszer lehetővé teszi: a büntetéseket költséghatékonyan hajtsák végre, melyet az új büntetési nem bevezetésével hatékonyan kíván elősegíteni a jogalkotó. Sikerült megvalósítani azt a kormányzati célkitűzést 56 is, amely szerint a szabálysértési jog hatálya alá tartozó közigazgatás-ellenes magatartások többszörös szankcionálását ki kell küszöbölni. Igen fontos eredmény, hogy a szabálysértési nyilvántartási rendszer lényegesen szélesebb körű adattartalommal bír, továbbá már az eljárás megindulásától kezeli a fontos adatokat. Mindezeken túlmenően előfordulnak olyan szabályozási elemek, amelyek a törvény alkalmazhatósága szempontjából kisebb-nagyobb rezonanciát jeleníthetnek meg a gyakorlatban. Ezek közül néhányat az alábbiak szerint emelek ki: Ahogyan a bevezető sorokban már utaltam rá: a szabálysértési jog két jogág határán helyezkedik el, melynek következménye, hogy az eljárásjogi rendelkezések konkurálnak egymással. Mindez a gyakorlatban azt jelenti, hogy a Be. szabályait kell alkalmazni, vagy éppen ellenkezőleg, csak a specifikus törvény primátusa jöhet szóba. A szabályozásból nyilvánvalóan látszik, hogy a törvény a büntetőjog irányába mutat, hiszen például megjelenik az ártatlanság vélelme, amely hagyományosan a büntető-eljárásjog egyik központi értéke. Mindezek ellenére az új jogszabály nem mondja ki stricti juris, hogy a törvény által nem szabályozott kérdésekben a Be. reguláit kellene alkalmazni. 57 Komoly munka vár az önkormányzatokra abban a kérdésben, hogy kialakítsák azt a rendszert és lehetőséget, amely alkalmas a közérdekű munka valóban hatékony alkalmazására. Köztudott, hogy e szankciófaj- 54 Föníciai származású római jogász, aki i. sz. 170 és 228 között élt. Az öt ún. római remekjogász (Ulpianus, Gaius, Papinianus, Julius Paulus, Modestinus) egyike, kiválóságát bizonyítja, hogy művei képezték a iustiniánusi kodifikáció alapját. 55 Magunkon uralkodni a legnagyobb uralkodás! 56 Vö. 1156/2011. (V. 20.) Korm. határozat 2. pont. 57 A joggyakorlat egyébként ebbe az irányba mutat már nagyon hosszú ideje. 18 Börtönügyi Szemle 2012/4.
 19 Új szabálysértési törvény változó szemlélet ta végrehajtása hovatovább megoldhatatlan nehézségekbe ütközik még annak büntetőjogi változatánál is. További megoldásra váró feladatot alapoz meg az is, hogy a évi C. törvényben megjelenő új Btk. a közérdekű munka vonatkozásában is új szabályokat állapít meg, melynek alapján a nyilvántartási szabályokat összhangba kell hozni a szabálysértési törvény és a Bv. Kódex rendelkezései között. A rendszer működésének alapja a naprakészség, ennek eléréséhez azonban biztosítani kell, hogy szabálysértési nyilvántartásban szereplő adatok eljussanak a büntetés-végrehajtáshoz, illetve, hogy ezen adatokat kezelhesse. A szabálysértési visszaesés tekintetében kivett eljárásként jelenik meg a helyszíni bírság és a közlekedéssel kapcsolatos egyéb bírság kategóriája, azonban a törvény megítélésem szerint nem tisztázza egyértelműen, hogy ezek az ügyek mikor és hogyan fognak a bíróságra érkezni. Az eddigi gyakorlati tapasztalatok azt mutatják: előfordul, hogy a bíróság igen rövid, egy-kétnapos elzárást szab ki, melynek egyenes következménye, hogy az elkövető nagyon kevés időt tölt az intézetben szabálysértési elzárás jogcímén. Megítélésem szerint ezzel a büntetés formálissá válik és végső soron a büntetés célja kérdőjeleződik meg. Az új szabálysértési törvény mindezek ellenére komoly modernizációt és megváltozott szemléletet egyaránt tükröz. Abban a kérdésben, viszont hogy beváltja-e a hozzá fűzött reményeket egyelőre felelősséggel nyilatkozni nem lehet. Annyi azonban bizonyos, hogy izgalmas fejezet kezdődik a magyar szabálysértési jog történetében, ugyanakkor a szakmai elhivatottság megköveteli, hogy a jogalkalmazás eljövendő tapasztalatait folyamatosan elemezzük, illetve értékeljük, és ha ez szükséges, azonnal jelezzük a változtatás szükségességét. Börtönügyi Szemle 2012/4. 19
 20 Schuckertné Szabó Csilla Dialógus a büntetés-végrehajtás humánerő-fejlesztéséről mint a szervezetfejlesztés lehetőségéről Bevezetés Az emberek ritkán érnek el sikert abban, amit nem szívesen csinálnak. (Goethe) Jómagam a nyolcvanas évek elején, 1983-ban találkoztam először a börtön világával. Első munkahelyem az Állampusztai Célgazdaság volt, ahol az egyenruhás elvtársak világába csöppenve meglehetősen idegenül éreztem magam. Az évek során előítéleteim lassan szertefoszlottak, és a büntetés-végrehajtásról mint munkahelyről a maga ellentmondásaival együtt kirajzolódott bennem egy élhető, sőt szerethető világnak a képe. Szakmai életutam során különböző időszakokat élt meg a hazai büntetés-végrehajtás, fellendülési periódusokat és regressziós mélypontokat egyaránt. Azonban valamennyi éra mikroklímájának élhetősége vagy élhetetlensége alapvetően az embereken elsősorban az érintett közösség kultúráját formáló és meghatározó, formális és informális vezetők személyiségén múlott. A büntetés-végrehajtás elsődleges feladata a szabadságvesztés-büntetés végrehajtása, a biztonság fenntartása, azonban legalább annyira fontos célként fogalmazódik meg a fogvatartottak reintegrációjának elősegítése. A börtönöknek tehát ki kell lépniük korábbi rejtett, zárt szerepkörükből, és olyan, társadalmilag felelősséget vállaló intézményekké kell válniuk, ahol a fogvatartottak tényleges és nem csak a jogszabályok szintjén megfogalmazott reintegrációja legalább olyan fontos cél és feladat, mint a büntetés maga. Ezt az értékrendet a társadalom számára a büntetésvégrehajtásnak folyamatosan kommunikálnia kell, azonban kérdés, hogy ezek az értékek ténylegesen részét képezik-e a szervezeti kultúrának, illetve, hogy a szervezet tagjai mennyire képesek/tudnak/akarnak azonosulni ezekkel az értékekkel. A büntetés-végrehajtás maga és a róla kialakult kép folyamatosan változik a makrotársadalmi változásokkal párhuzamosan, hiszen azok a börtön világát sem hagyják érintetlenül. A börtön mint intézmény nyitottabbá és ezzel együtt támadhatóbbá is vált, amelyhez a szervezet többé-kevésbé alkalmazkodni volt kénytelen. A külső hatások mellett azonban számos, dinamikusan változó belső jellemzővel, ellentmondással is szembe kell néznünk. Csepeli György megfogalmazásával élve: mindegyik szervezet egyúttal emberek egyesülése is, akik magukkal hozzák a szervezetbe korábbi élettörténetüket, akarva-akaratlanul megtartják társadalmi beágyazottságukat, megtartják társadalmi szerepeiket. Ennélfogva a szervezet kénytelen más érdekeket is megtestesíteni, és e látens funkciók beazonosítása ugyan kívül esve a számonkérhetőség körén fontos információ egy szervezet működésének megértésében. 20 Börtönügyi Szemle 2012/4.


type: legislation

text:
 30.5.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 139/25
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/909
 z 11. mája 2017,
 ktorým sa schvaľuje podstatná zmena špecifikácie názvu zapísaného do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení [Huile d'olive de Corse/Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica (CHOP)]
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (1), a najmä na jeho článok 52 ods. 2,
 keďže:
 (1)
 V súlade s článkom 53 ods. 1 prvým pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 Komisia preskúmala žiadosť Francúzska o schválenie zmeny špecifikácie chráneného označenia pôvodu „Huile d'olive de Corse“/„Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ zapísaného do registra na základe nariadenia Komisie (ES) č. 148/2007 (2).
 (2)
 Listom z 18. februára 2016 francúzske orgány oznámili Komisii, že na základe článku 15 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 poskytli dvanástim hospodárskym subjektom, ktoré sídlia na ich území a spĺňajú podmienky uvedeného článku, do 31. decembra 2025 prechodné obdobie v zmysle výnosu z 26. januára 2016 o chránenom označení pôvodu „Huile d'olive de Corse“/„Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“, ktorý bol uverejnený 5. februára 2016 v Úradnom vestníku Francúzskej republiky. V rámci vnútroštátneho námietkového konania podali tieto hospodárske subjekty, ktoré legálne uvádzali produkt „Huile d'olive de Corse“/„Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ na trh nepretržite aspoň počas piatich rokov pred podaním žiadosti, námietku týkajúcu sa zrušenia plánu premeny vo vzťahu k odrodám olív, pričom uviedli, že potrebujú isté obdobie na to, aby prispôsobili zloženie ich sadov. Ide o tieto dotknuté hospodárske subjekty: EARL de Marquiliani, 20270 Aghione; Arthur Antolini, 11, lotissement Orabona, 20220 Monticello; Dominique Arrighi, 20290 Lucciana; Dominique Bichon, Le Regino, 20226 Speloncato; EARL Casa Rossa, Pianiccia, 20270 Tallone; William Delamare, Domaine de Valle, 20213 Querciolo; Roselyne Hubert, Pietra Macchja, 20279 Ville di Paraso; EARL Domaine de Torraccia, 20137 Lecci; Josette Lucciardi, Domaine de Pianiccione, 20270 Antisanti; Alfred Matt, plaine de Vallecalle, 20217 Saint-Florent; Jean-Luc Mozziconacci, Albaretto, 20240 Ghisonaccia a Jean-Louis Tommasini, 20225 Avapessa.
 (3)
 Vzhľadom na to, že nejde o nepodstatnú zmenu v zmysle článku 53 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012, Komisia danú žiadosť o zmenu uverejnila v zmysle článku 50 ods. 2 písm. a) uvedeného nariadenia v Úradnom vestníku Európskej únie
 (3).
 (4)
 Vzhľadom na to, že Komisii nebola oznámená žiadna námietka v zmysle článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012, zmena špecifikácie by sa mala schváliť,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Zmena špecifikácie uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie týkajúca sa názvu „Huile d'olive de Corse“/„Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica“ (CHOP) sa schvaľuje.
 Článok 2
 Ochrana udelená v zmysle článku 1 podlieha prechodnému obdobiu, ktoré Francúzsko poskytlo v zmysle článku 15 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 hospodárskym subjektom, ktoré spĺňajú podmienky uvedeného článku.
 Článok 3
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 11. mája 2017
 Za Komisiu
 v mene predsedu
 Phil HOGAN
 člen Komisie
 (1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.
 (2) Nariadenie Komisie (ES) č. 148/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zapisujú určité názvy v Registri chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení [Geraardsbergse mattentaart (CHZO) – Pataca de Galicia alebo Patata de Galicia (CHZO) – Poniente de Granada (CHOP) – Gata-Hurdes (CHOP) – Patatas de Prades alebo Patates de Prades (CHZO) – Mantequilla de Soria (CHOP) – Huile d'olive de Nîmes (CHOP) – Huile d'olive de Corse alebo Huile d'olive de Corse – Oliu di Corsica (CHOP) – Clémentine de Corse (CHZO) – Agneau de Sisteron (CHZO) – Connemara Hill Lamb alebo Uain Sléibhe Chonamara (CHZO) – Sardegna (CHOP) – Carota dell'Altopiano del Fucino (CHZO) – Stelvio alebo Stilfser (CHOP) – Limone Femminello del Gargano (CHZO) – Azeitonas de Conserva de Elvas e Campo Maior (CHOP) – Chouriça de Carne de Barroso – Montalegre (CHZO) – Chouriço de Abóbora de Barroso – Montalegre (CHZO) – Sangueira de Barroso – Montalegre (CHZO) – Batata de Trás-os-Montes (CHZO) – Salpicão de Barroso – Montalegre (CHZO) – Alheira de Barroso – Montalegre (CHZO) – Cordeiro de Barroso, Anho de Barroso alebo Borrego de leite de Barroso (CHZO) – Azeite do Alentejo Interior (CHOP) – Paio de Beja (CHZO) – Linguíça do Baixo Alentejo alebo Chouriço de carne do Baixo Alentejo (CHZO) – Ekstra deviško oljčno olje Slovenske Istre (CHOP)] (Ú. v. EÚ L 46, 16.2.2007, s. 14).
 (3) Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2017, s. 42.


text:
 10.3.2007
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 56/26
 2007 m. sausio 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Van Neyghem prieš Regionų komitetą
 (Byla T-288/04) (1)
 („Pareigūnai - Paskyrimas - Lygio ir pakopos suteikimas - Atlyginimo lapeliai - Pavėluotai pateiktas skundas - Priimtinumas“)
 (2007/C 56/52)
 Proceso kalba: olandų
 Šalys
 Ieškovas: Kris Van Neyghem (Tirlemont, Belgija), atstovaujamas advokato D. Janssens
 Atsakovas: Europos Sąjungos Regionų komitetas, atstovaujamas P. Cervilla, padedamo advokatų B. Wägenbaur ir R. Van der Hout
 Bylos dalykas
 Ieškinys dėl 2003 m. kovo 26 d. Regionų komiteto sprendimo Nr. 87/03, galutinai suteikiančio ieškovui B5 lygio, 3 pakopą, panaikinimo.
 Sprendimo rezoliucinė dalis
 1.
 Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.
 2.
 Priteisti iš Europos Sąjungos Regionų komiteto visas bylinėjimosi išlaidas.
 (1) OL C 251, 2004 10 9.


text:
Rugbiştii de la CSM Galaţi s-au cocoţat pe locul 3 - Monitorul de Galati - Ziar print si online
 Rugbiştii de la CSM Galaţi s-au cocoţat pe locul 3 Recomandat
 Divizia Naţională de Seniori la rugbi a programat la sfârşitul săptămânii trecute jocurile unei noi etape. Pe stadionul Municipal, fostul Gloria de la Autogară, s-au întâlnit CSM Galaţi şi Rugby Club Gura Humorului. Gălăţenii pregătiţi de Marius Secuianu şi Daniel Vlismas au jucat foarte bine, au avut apetit ofensiv, reuşind numai puţin de 9 eseuri ceea ce le-a adus şi un punct bonus şi au obţinut o victorie concludentă. Rezultat final: CSM Galaţi - RC Gura Humorului 57-14, la pauză: 40-0. Pentru echipa gălăţeană au marcat: Partenie: 2 eseuri şi 5 transformări; Cucu: eseu şi o transformare; Dănăilă, Giuşcă, Cocîrlă, Dumitrache, Trandafir, Mişin - eseuri. 15-le de start a fost: Mişin, Badea, Partenie, Frăţilă, Cucu, Cosmiuc, Cocîrlă, Dănăilă, Bulearcă, Budăian, Grigore, Giuşcă, Cotici, Cibotari şi Trandafir. După seria de trei victorii consecutive, CSM Galaţi s-a instalat pe locul 3 cu 13 puncte şi va juca etapa viitoare în deplasare cu Bucovina Suceava. Până la terminarea turului DNS, rugbiştii antrenaţi de Marius Secuianu şi Daniel Vlismas vor mai disputa alte două partide cu: CS Năvodari, pe 2 noiembrie la Galaţi şi CSUAV Arad, pe 9 noiembrie în deplasare.
 « Campioana CSM Arcada a spulberat Craiova, fetele de la CSU Belor, la a treia victorie consecutivă
 Baschetbaliştii de la CSM Galaţi au cedat greu la Voluntari şi vor juca încă 4 meciuri în deplasare »