type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21998A0812(01)
 Sopimus Ukrainan tiede- ja teknologiakeskuksen perustamisesta - Yhteisön edustajien julistus liitymisasiakirjaa talletettaessa Ukrainan tiede- ja teknologiakeskukseen
 Virallinen lehti nro L 225 , 12/08/1998 s. 0005 - 0012
 SOPIMUS Ukrainan tiede- ja teknologiakeskuksen perustamisestaKANADA, RUOTSI, UKRAINA JA AMERIKAN YHDYSVALLAT, jotkaVAHVISTAVAT UUDELLEEN tarpeen estää joukkotuhoaseisiin - ydinaseisiin sekä kemiallisiin ja biologisiin aseisiin - liittyvän teknologian ja tietämyksen leviäminen;PANEVAT MERKILLE entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden valtioiden tämänhetkisen kriittisen kehitysvaiheen, joka käsittää siirtymisen markkinatalouteen, asteittaisen aseistariisunnan sekä teollisteknisen potentiaalin muuntamisen sotilaallisesta rauhanomaiseen käyttöön;TUNNUSTAVAT tässä yhteydessä tarpeen perustaa Ukrainaan kansainvälinen tiede- ja teknologiakeskus, jonka avulla voidaan vähentää minimiin joukkotuhoaseisiin liittyvän teknologian ja tietämyksen leviämistä edistävät tekijät, tukemalla ja avustamalla aseisiin erikoistuneiden tutkijoiden ja insinöörien rauhanomaisia tarkoituksia palvelevaa työtä Ukrainassa sekä kiinnostuksen mukaan myös muissa entiseen Neuvostoliittoon kuuluneissa valtioissa;VASTAAVAT tarpeeseen avustaa keskuksen hankkeiden ja toiminnan avulla entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden valtioiden siirtymistä markkinatalouteen sekä tukea rauhanomaisia tarkoituksia palvelevaa tutkimusta ja kehitystä;HALUAVAT, että keskuksen hankkeilla kannustetaan ja tuetaan niihin osallistuvia tutkijoita ja insinöörejä avaamalla heille pitkän aikavälin urakehitysnäkymiä, mikä vahvistaa Ukrainan tieteen tutkimus- ja kehitysmahdollisuuksia; jaOVAT TIETOISIA, että keskuksen menestymiseen tarvitaan voimakasta tukea hallituksilta, säätiöiltä, yliopistoilta ja muilta tieteellisiltä laitoksilta sekä muilta hallitusten välisiltä tai hallituksista riippumattomilta tahoilta,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:I Artikla Tällä sopimuksella perustetaan hallitusten välinen Ukrainan tiede- ja teknologiakeskus (jäljempänä `keskus`). Jokainen osapuoli edistää alueellaan keskuksen toimintaa. Keskuksella on tavoitteidensa saavuttamiseksi osapuolten lakien ja asetusten mukainen oikeustoimikelpoisuus tehdä sopimuksia, hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä olla kantajana ja vastaajana oikeudenkäyntimenettelyissä.II Artikla A. Keskus kehittää, hyväksyy, rahoittaa ja valvoo rauhanomaisia tarkoituksia palvelevia tieteellisiä ja teknisiä hankkeita, joita toteutetaan ensisijaisesti Ukrainan alueella sijaitsevissa laitoksissa ja tiloissa sekä kiinnostuksen mukaan muissa entiseen Neuvostoliittoon kuuluneissa valtioissa.B. Keskuksen tavoitteet ovat seuraavat:i) tarjota aseisiin erikoistuneille, erityisesti joukkotuhoaseisiin tai ohjusten laukaisujärjestelmiin liittyvän tietämyksen ja osaamisen omaaville tutkijoille ja insinööreille erityisesti Ukrainassa ja kiinnostuksen mukaan myös muissa entiseen Neuvostoliittoon kuuluneissa valtioissa mahdollisuus suunnata kykynsä rauhanomaiseen toimintaan; jaii) edistää näin hankkeillaan ja toiminnallaan kansallisten ja kansainvälisten teknisten ongelmien ratkaisua sekä laajempien tavoitteiden saavuttamista, kuten siviilitarpeisiin vastaavaan markkinatalouteen siirtymistä ja perus- ja soveltavan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen tukemista muun muassa ympäristönsuojelun, energiantuotannon ja ydinturvallisuuden sekä ydinreaktorionnettomuuksien seurausten korjaamisen alalla, sekä Ukrainan ja entisen Neuvostoliiton tutkijoiden saattamista entistä kiinteämmäksi osaksi kansainvälistä tiedeyhteisöä.III Artikla Saavuttaakseen tavoitteensa keskus voi:i) edistää ja tukea rahastojen tai muiden keinojen avulla tämän sopimuksen II artiklan mukaisia tieteellisiä ja teknologisia hankkeita,ii) valvoa ja tarkastaa keskuksen hankkeita tämän sopimuksen VII artiklan mukaisesti,iii) levittää tarkoituksenmukaisella tavalla tietoa keskuksen hankkeiden edistämiseksi, ehdotusten saamiseksi sekä kansainvälisen osallistumisen lisäämiseksi,iv) luoda tarkoituksenmukaisia yhteistyömuotoja hallitusten, hallitusten välisten järjestöjen, hallituksista riippumattomien järjestöjen (jotka tässä sopimuksessa käsittävät myös yksityissektorin) ja ohjelmien välille,v) vastaanottaa varoja ja lahjoituksia hallituksilta, hallitusten välisiltä järjestöiltä ja hallituksilta riippumattomilta järjestöiltä,vi) perustaa tarpeen mukaan toimipisteitä, javii) harjoittaa osapuolten sopimuksen mukaisesti muuta toimintaa.IV Artikla A. Keskuksella on hallintoneuvosto sekä sihteeristö, jossa on johtaja, apulaisjohtajia sekä muuta tarpeelliseksi katsottua henkilöstöä keskuksen perussäännön mukaisesti.B. Hallintoneuvoston tehtävänä on:i) määrittää keskuksen toimintaperiaatteet ja sen työjärjestys,ii) antaa sihteeristölle yleiset toiminnan suuntaviivat ja ohjeet,iii) hyväksyä keskuksen toimintatalousarvio,iv) johtaa keskuksen talous- ja muita asioita koskevaa hallintoa; tähän kuuluvat keskuksen talousarvion laatimismenettelyiden hyväksyminen, tilinpäätöksen laatiminen ja tilintarkastus,v) laatia yleiset perusteet ja tärkeysjärjestys hankkeiden hyväksymiselle,vi) hyväksyä projektit VI artiklan mukaisesti,vii) antaa perussääntö ja tarvittavat yksityiskohtaiset soveltamissäännöt, javiii) suorittaa kaikki muut tässä sopimuksessa sille annetut tai tämän sopimuksen täytäntöönpanon kannalta tarvittavat tehtävät.Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, hallintoneuvoston päätökset edellyttävät kaikkien neuvostossa olevien osapuolten yksimielisyyttä, jollei tämän sopimuksen V artiklan mukaisesti määritetyistä yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä muuta johdu.C. Kullakin allekirjoittaneella osapuolella on hallintoneuvostossa yksi ääni. Kukin osapuoli nimeää hallintoneuvostoon yhden jäsenen seitsemän (7) päivän kuluessa tämän sopimuksen voimaantulosta.D. Hallintoneuvosto antaa tämän sopimuksen täytäntöön panemiseksi perussäännön. Tässä perussäännössä vahvistetaan:i) sihteeristön rakenne,ii) hankkeiden valintaa, kehittämistä, hyväksymistä, rahoitusta, täytäntöönpanoa ja valvontaa koskevat menettelyt,iii) menettely, jota sovelletaan keskuksen johtajan hankkiessa ehdotettuja hankkeita koskevia tieteellisiä tai muita tarvittavia ammatillisia neuvoja suoraan kansainvälisiltä asiantuntijoilta,iv) keskuksen talousarvion laatimista sekä tilinpäätöksen laatimista ja tilintarkastusta koskevat menettelytavat,v) tarvittavat suuntaviivat keskuksen hankkeista syntyvien henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien jakamista ja hankkeiden tuloksia koskevan tiedon levittämistä varten,vi) menettelytavat, joita sovelletaan hallitusten, hallitusten välisten järjestöjen ja hallituksista riippumattomien järjestöjen osallistuessa keskuksen hankkeisiin,vii) määräykset keskuksen omaisuuden jakamisesta sopimuksen päättyessä tai jonkin osapuolen sanoutuessa siitä irti,viii) henkilöstöpolitiikka, jaix) kaikki muut tämän sopimuksen täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset järjestelyt.V Artikla Hallintoneuvostolla on harkintansa mukaan yksinomainen valta lisätä jäsentensä määrää ottamalla neuvoston jäseniksi tähän sopimukseen liittyneiden osapuolten nimeämiä edustajia neuvoston määrittämien sääntöjen ja edellytysten mukaisesti. Osapuolia, jotka eivät ole edustettuina hallintoneuvostossa, sekä hallitusten välisiä järjestöjä ja hallituksista riippumattomia järjestöjä voidaan kutsua osallistumaan hallintoneuvoston keskusteluihin ilman äänioikeutta.VI Artikla Kaikkiin hallintoneuvoston hyväksyttäviksi esitettyihin hankkeisiin on oltava liitettynä kirjallinen suostumus siltä valtiolta tai niiltä valtioilta, joissa työt suoritetaan. Kyseisen valtion tai kyseisten valtioiden ennalta annetun suostumuksen lisäksi hankkeiden hyväksymiseen vaaditaan hallintoneuvostossa olevien osapuolten, lukuun ottamatta II artiklan A kohdassa mainittuja hankkeisiin oikeutettuja valtioita, yksimielinen hyväksyntä. (Yksimielisyyden osalta sovelletaan V artiklan mukaisesti määritettyjä sääntöjä ja edellytyksiä).VII Artikla A. Keskus, hallitukset, hallitusten väliset järjestöt tai hallituksista riippumattomat järjestöt voivat suoraan tai keskuksen välityksellä rahoittaa tai tukea hallintoneuvoston hyväksymiä hankkeita. Hyväksyttyjen hankkeiden rahoitus ja tuki tapahtuu sen antajien määrittämien sääntöjen ja edellytysten mukaisesti tämän sopimuksen määräyksiä noudattaen.B. Hallintoneuvostossa olevat osapuolten edustajat ja keskuksen sihteeristön henkilöstö eivät saa hakea hankkeille annettavaa tukea eivätkä hyötyä suoraan mistään myönnetystä tuesta.VIII Artikla A. Keskuksella on Ukrainan tai muiden tähän sopimukseen liittyneiden entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden valtioiden alueella oikeus:i) tutkia paikan päällä keskuksen hankkeen toimintaa, materiaaleja, tarvikkeita ja varojen käyttöä sekä hankkeeseen liittyviä palveluja ja varojen käyttöä, ilmoittamalla asiasta tai toimimalla muulla hanketta koskevassa sopimuksessa määritetyllä tavalla;ii) tarkastaa asiaa koskevan pyynnön esitettyään kaikki tiedot, mukaan lukien tallenteet tai asiakirjat, jotka koskevat keskuksen hankkeiden toimintaa ja varojen käyttöä, sinä aikana, jona keskus myöntää rahoitusta, sekä tämän jälkeen hanketta koskevassa sopimuksessa määritettynä aikana, riippumatta tällaisten tallenteiden ja asiakirjojen sijainnista.Edellä VI artiklassa edellytetyn kirjallisen suostumuksen on sisällettävä työn suorituspaikkana olevan entisen Neuvostoliittoon kuuluneen valtion sekä tukea saavan laitoksen lupa, jolla keskukselle taataan tarvittavat mahdollisuudet suorittaa tämän kohdan mukaiset hankkeiden tarkastukset ja valvonta.B. Myös kukin hallintoneuvostossa edustettuna oleva osapuoli saa A kohdassa mainitut, keskuksen välityksellä koordinoidut oikeudet niiden hankkeiden osalta, joita se rahoittaa kokonaan tai osittain joko suoraan tai keskuksen välityksellä.C. Jos todetaan, että hanketta koskevia sääntöjä ja edellytyksiä ei ole noudatettu, keskus tai rahoitettava hallitus tai järjestö voi lopettaa hankkeen ilmoitettuaan lopettamisen syistä hallintoneuvostolle sekä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet hanketta koskevan sopimuksen sääntöjen mukaisesti.IX Artikla A. Keskuksen sijaintipaikka on Ukraina.B. Ukrainan hallitus antaa materiaaliapuna omalla kustannuksellaan keskuksen käyttöön sopivat tilat ja huolehtii niiden kunnossapidosta, palveluista ja turvallisuudesta.C. Keskuksella on Ukrainassa oikeushenkilön asema ja sillä on tässä ominaisuudessa oikeus tehdä sopimuksia, hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä olla kantajana tai vastaajana oikeudenkäyntimenettelyissä.X Artikla Ukrainan hallitus huolehtii siitä, että:i) a) keskuksen ja sen kaikkien toimipisteiden varat ja omaisuus, mukaan lukien Ukrainan pankkeihin talletetuista varoista saatavat korot, vapautetaan Ukrainan hallituksen tai sen yksittäisen viranomaisen asettamista veroista tai muista maksuista;b) keskusta ja sen hankkeita ja toimintaa varten toimitettuja tai niissä käytettyjä tuotteita, tarvikkeita ja muuta omaisuutta voi tuoda maahan, viedä maasta tai käyttää Ukrainassa ilman tariffeja, maksuja, tulleja, tuontitulleja tai muita Ukrainan perimiä samankaltaisia veroja tai maksuja. Tämän kohdan mukaisten vapautusten saamiseksi tuotteet, tarvikkeet ja muu omaisuus on joko eriteltävä hanketta koskevassa sopimuksessa tai keskuksen johtajan on varmennettava ne keskuksen käyttämisksi tai keskuksen hankkeessa käytettäviksi tavaroiksi. Tällaisessa varmennuksessa noudatettavista menettelyistä määrätään perussäännössä;c) luonnollisten ja oikeushenkilöiden, mukaan lukien ukrainalaiset tieteelliset järjestöt, tutkijat ja asiantuntijat, vastaanottamiin varoihin, jotka liittyvät keskuksen hankkeisiin ja toimintaan, ei kohdisteta Ukrainan hallituksen tai sen yksittäisen viranomaisen perimiä veroja tai muita maksuja.ii) a) keskuksella, hallituksilla, hallitusten välisillä järjestöillä ja hallituksista riippumattomilla järjestöillä on oikeus siirtää rajoituksitta muuna kuin Ukrainan valuuttana keskukseen ja sen hankkeisiin ja toimintaan liittyviä varoja Ukrainaan tai sieltä pois edellyttäen, että kenenkään siirtämä summa ei ylitä sen Ukrainaan siirtämää kokonaissummaa;b) keskuksella on toimintaansa ja hankkeitaan rahoittaakseen oikeus omasta puolestaan ja ii alakohdan a luetelmakohdassa tarkoitettujen tahojen nimissä myydä ulkomaista valuuttaa Ukrainassa.XI Artikla A. Osapuolet toimivat läheisessä yhteistyössä edistääkseen oikeudenkäyntimenettelyiden ja vaateiden ratkaisemista tämän artiklan nojalla.B. Jollei toisin sovita, tapauksissa, joissa Ukrainan kansalaiset tai järjestöt esittävät oikeudenkäyntimenettelyjä ja vaateita, lukuun ottamatta sopimusvaateita, jotka johtuvat keskuksen tai sen henkilöstön toimista tai laiminlyönneistä keskuksen toimintaan liittyvissä tehtävissä, Ukrainan hallitus:i) ei esitä oikeudenkäyntimenettelyä keskusta tai sen henkilöstöä vastaan;ii) ottaa vastatakseen niistä oikeudenkäyntimenettelyistä ja vaateista, jotka edellä mainitut tahot ovat esittäneet keskusta ja sen henkilöstöä vastaan;iii) vapauttaa keskuksen ja sen henkilöstön vastuusta ii alakohdassa tarkoitettujen oikeudenkäyntimenettelyiden ja vaateiden suhteen.C. Tämän artiklan määräykset eivät estä voimassa olevien kansainvälisten sopimusten tai minkä tahansa valtion kansallisen lainsäädännön nojalla maksettavien hyvitysten tai korvausten maksamista.D. Minkään B kohdan määräyksen ei voida tulkita estävän oikeudenkäyntimenettelyiden ja vaateiden esittämistä Ukrainan kansalaisia vastaan.XII Artikla A. Ukrainan hallitus myöntää Yhdysvaltojen hallituksen, Kanadan hallituksen ja Ruotsin hallituksen henkilöstölle, joka on Ukrainassa keskukseen tai sen hankkeisiin ja toimintaan liittyvissä tarkoituksissa, vastaavan aseman kuin diplomaattisuhteista 18 päivänä huhtikuuta 1961 tehdyssä Wienin yleissopimuksessa myönnetään hallinto- ja tekniselle henkilöstölle.B. Ukrainan hallitus myöntää keskuksen henkilöstölle seuraavat erioikeudet ja vapautukset, jotka yleensä myönnetään kansainvälisten järjestöjen työntekijöille:i) vapautus pidättämisestä ja vangitsemisesta sekä lainkäyttövapautus, mukaan lukien rikos-, siviili- ja hallintolainkäyttö, suullisten tai kirjallisten lausuntojen sekä kaikkien virallisiin tehtäviin kuuluvien toimien osalta;ii) vapautus kaikista tuloveroista, sosiaaliturvamaksuista tai muista veroista, tulleista tai muista keskuksen toiminnasta saatuihin ansiotuloihin liittyvistä maksuista lukuun ottamatta tavallisesti tavaroiden hintoihin sisällytettyjä tai suoritetuista palveluista maksettavia veroja tai maksuja;iii) vapautus sosiaaliturvaa koskevista määräyksistä, maahanmuuttorajoituksista ja ulkomaalaisten rekisteröimistä koskevista määräyksistä; jaiv) oikeus tuoda työtehtävän hoitamista aloitettaessa maahan omat huonekalut ja henkilökohtainen irtaimisto ilman Ukrainassa perittäviä tariffeja, maksuja, tulleja, tuontiveroja tai muita samankaltaisia veroja tai maksuja.C. Hallintoneuvostoon kuuluvat osapuolten edustajat, keskuksen johtaja ja apulaisjohtajat saavat tämän artiklan A ja B kohdassa lueteltujen erioikeuksien ja vapautusten lisäksi Ukrainan hallitukselta ne erioikeudet, vapautukset, erivapaudet ja edut, jotka kansainvälisen oikeuden perusteella myönnetään kansainvälisten järjestöjen jäsenmaiden edustajille ja näiden järjestöjen toiminnasta vastaaville johtajille.D. Jokainen osapuoli voi ilmoittaa keskuksen johtajalle henkilöitä, A ja C kohdassa tarkoitettuja henkilöitä lukuun ottamatta, jotka ovat Ukrainassa keskuksen hankkeisiin tai toimintaan liittyvistä syistä. Tällaisen ilmoituksen tekevä osapuoli ilmoittaa kyseisille henkilöille heidän velvollisuudestaan noudatta Ukrainan lakeja ja asetuksia. Keskuksen johtaja ilmoittaa kyseisistä henkilöistä Ukrainan hallitukselle, joka myöntää heille tämän artiklan B kohdan ii-iv alakohdassa mainitut erioikeudet.E. Mikään tämän artiklan määräys ei edellytä, että Ukrainan hallitus myöntää tämän artiklan A, B ja C kohdassa määrättyjä erioikeuksia ja vapautuksia kansalaisilleen.F. Tässä artiklassa määrätyt erioikeudet, vapautukset ja edut saavien henkilöiden on noudatettava Ukrainan lakeja ja asetuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä määrättyjä erioikeuksia, vapautuksia ja muita etuja.G. Minkään tämän sopimuksen määräyksen ei voida tulkita muuttavan A-D kohdassa tarkoitetulle henkilöstölle muiden sopimusten nojalla myönnettyjä erioikeuksia, vapautuksia ja muita etuja.XIII Artikla Jokainen valtio, joka haluaa liittyä tähän sopimukseen, ilmoittaa siitä hallintoneuvostolle keskuksen johtajan välityksellä. Hallintoneuvosto toimittaa keskuksen johtajan välityksellä kyseiselle valtiolle oikeaksi todistetut jäljennökset tästä sopimuksesta. Hallintoneuvoston hyväksymisen jälkeen kyseisellä valtiolla on oikeus liittyä sopimukseen. Jos entiseen Neuvostoliittoon kuulunut valtio tai entiseen Neuvostoliittoon kuuluneita valtioita liittyy tähän sopimukseen, kyseinen valtio tai kyseiset valtiot noudattavat Ukrainan hallituksen hyväksymiä VIII artiklan, IX artiklan C kohdan ja X-XII artiklan velvoitteita.XIV Artikla Huolimatta siitä, että mikään tämän sopimuksen määräys ei rajoita osapuolten oikeuksia toteuttaa hankkeita turvautumatta keskukseen, osapuolet pyrkivät parhaansa mukaan käyttämään keskusta silloin, kun ne toteutavat keskuksen luonteen ja tavoitteiden mukaisia hankkeita.XV Artikla A. Osapuolet tarkastelevat uudelleen tätä sopimusta kahden vuoden kuluttua sen voimaantulosta. Tässä uudelleentarkastelussa otetaan huomioon osapuolten taloudelliset sitoumukset ja maksut.B. Tätä sopimusta voidaan muuttaa milloin tahansa kaikkien osapuolten kirjallisella sopimuksella.C. Jokainen osapuoli voi milloin tahansa sanoutua irti tästä sopimuksesta kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun se on ilmoittanut asiasta kirjallisesti muille osapuolille.XVI Artikla Kaikista tämän sopimuksen soveltamiseen tai tulkintaan liittyvistä kysymyksistä tai erimielisyyksistä neuvotellaan osapuolten kesken.XVII Artikla Mahdollisimman nopean hankkeiden rahoituksen mahdollistamiseksi allekirjoittajat määrittävät tarpeelliset väliaikaiset menettelyohjeet, kunnes hallintoneuvosto on antanut perussäännön. Nämä koskevat erityisesti keskuksen johtajan ja tarvittavan henkilöstön nimeämistä sekä hankkeiden ehdottamista, arviointia ja hyväksymistä koskevia menettelyjä.XVIII Artikla A. Kukin allekirjoittaja ilmoittaa diplomaattiteitse muille allekirjoittajille, kun se on toteuttanut kaikki tämän sopimuksen edellyttämät sisäiset menettelyt.B. Tämä sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä (30.) päivänä sen jälkeen, kun viimeinen A kohdassa tarkoitettu ilmoitus on tehty.Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.Tehty Kiovassa lokakuun 25 päivänä 1993 yhtenä kappaleena englannin, ranskan ja ukrainan kielellä siten, että jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.KANADAN PUOLESTA:RUOTSIN KUNINGASKUNNAN PUOLESTA:UKRAINAN PUOLESTA:AMERIKAN YHDYSVALTOJEN PUOLESTA:


jurisdiction: EU

text:
 Anunţ juridic important
 |
 22004D0012
 Jurnalul Oficial L 116 , 22/04/2004 p. 0063 - 0064 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 LV.ES capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 MT.ES capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 PL.ES capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 SK.ES capitol 11 volum 09 p. 26 - 27 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 09 p. 26 - 27
 Decizia nr. 12/2004 a Comitetului mixt al SEEdin 6 februarie 2004de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât:(1) Anexa XXI la acord a fost modificată prin Decizia nr. 161/2003 a Comitetului mixt al SEE din 7 noiembrie 2003 [1].(2) Regulamentul (CE) nr. 91/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind statisticile din transportul feroviar [2] se încorporează în acord.(3) Prezenta decizie nu se aplică Islandei,DECIDE:Articolul 1Textul de la punctul 7 (Directiva 80/1177/CEE a Consiliului) din anexa XXI la acord se înlocuiește cu următorul text:"32003 R 0091: Regulamentul (CE) nr. 91/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind statisticile din transportul feroviar (JO L 14, 21.1.2003, p. 1).În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:(a) prezentul regulament nu se aplică Islandei;(b) anexele A, C, E, F, J și K nu se aplică Liechtensteinului."Articolul 2Textul Regulamentului (CE) nr. 91/2003 în limba norvegiană, care se publică în suplimentul SEE al Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, este autentic.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la 7 februarie 2004, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE [***].Articolul 4Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 6 februarie 2004.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleP. Westerlund[1] JO L 41, 12.2.2004, p. 60.[2] JO L 14, 21.1.2003, p. 1.[***] Au fost semnalate obligații constituționale.--------------------------------------------------


type: other

text:
Skat.dk: Kulafgift - centrale kraftvarmeværker - fordeling af kraftvarmefordelen
 22 Mar 2004 15:02
 SKM2004.144.HR
 1. afdeling, 192/2002
 Kulafgift, afgiftsfritagelse, elproduktion, varmeproduktion, centrale kraftvarmeværker, kraftvarmefordel, merbrændselsprincip, dobbeltbeskatning
 Sagen vedrører spørgsmålet om den afgiftsmæssige betydning af de centrale kraftvarmeværkers deling af kraftvarmefordelen mellem el- og varmesiden og lovligheden af cirkulære nr. 148 af 20. august 1998, der præciserer fortolkningen af afgiftsreglerne i relation til spørgsmålet om kraftvarmefordelen.
 Højesteret udtalte, at efter kulafgiftslovens § 7, stk. 1, skal kraftvarmeværker, herunder Studstrupværket, ikke betale afgift af den del af det samlede brændselsforbrug, der medgår til produktionen af elektricitet, og som indregnes i elektricitetsprisen. I den affattelse, der var gældende i september 1998, indeholdt bestemmelsen ikke nærmere regler om, hvilken del af brændselsforbruget der anses som indregnet i elektricitetsprisen. Som anført af landsretten har bestemmelsen til formål at sikre, at der ikke sker en dobbeltbeskatning af det brændsel, der anvendes til elproduktion.
 Højesteret bemærkede videre, at det af forarbejderne til bestemmelsen fremgår, at de kalkulationer, som kraftvarmeværkerne anvender ved fordelingen af brændselsforbruget på el- og varmeproduktionen, og som danner grundlag for prisfastsættelsen, også skal anvendes ved beregningen af afgiftsfritagelsen for elproduktionen og ved afgiften på varmeproduktionen.
 Efter en gennemgang af sagens faktuelle forhold fandt Højesteret, at delingen af kraftvarmefordelen indebærer, at ikke kun merbrændselsforbruget, men også en brændselsmængde, der modsvarer halvdelen af kraftvarmefordelen, henføres til og betales af varmesiden med den virkning, at denne brændselsmængde ikke længere henføres til elsiden og indregnes i elpriserne. Det kan i den forbindelse ikke tillægges betydning, om den halve kraftvarmefordel i anmeldelserne til Elprisudvalget er indeholdt i posten "Brændsel til fjernvarme", eller om den er udskilt i en selvstændig post.
 Ved en sådan fordeling af det samlede brændselsforbrug sker der ikke en dobbeltbeskatning af nogen del af elproduktionen, idet kun den del af brændselsmængden, der henføres til varmeproduktionen, pålægges kulafgift. Det er herved uden betydning, at det samlede provenu af kul- og elafgifter ved den skete deling af kraftvarmefordelen forøges, selvom kraftvarmeværkets totale brændselsforbrug er uændret.
 Højesteret tiltrådte herefter, at told- og skatteregionen har haft hjemmel og grundlag for at opkræve yderligere afgift for september 1998 som sket, og stadfæstede derfor dommen.
 Kulafgiftsloven § 7, stk. 1, 2. punktum (dagældende)
 Mineralolieafgiftsloven § 9, stk. 2, 2. punktum (dagældende)
 Gasafgiftsloven § 8, stk. 2, 2. punktum (dagældende)
 Kuldioxidafgiftsloven § 7, stk. 1, nr 2 og 3
 Skatteministeriets cirkulære nr. 148 af 20. august 1998
 (Told- og Skattestyrelsens cirkulære nr. 20 af 20. august 1998)
 Punktafgiftsvejledningen 2004 - 1 F.2.5
 Punktafgiftsvejledningen 2004 - 1 F.4.5
 Elsam Kraft A/S (tidligere Elsam A/S)
 (advokat Jørgen Holst)
 Hermann, Marie-Louise Andreasen, Wendler Pedersen, Jytte Scharling og Poul Dahl Jensen.
 Afgørelse i tidligere instans
 I tidligere instans er afsagt dom af Vestre Landsrets 12. afdeling den 7. marts 2002.
 Appellanten, Elsam Kraft A/S, har gentaget sin påstand.
 Elsam Kraft har frafaldet anbringendet om, at Skatteministeriet er bundet af en langvarig, lovfortolkende administrativ praksis eller en retssædvane på lovniveau, hvorefter der alene opkræves afgift af merbrændselsforbruget, uanset om der sker en deling af kraftvarmefordelen.
 Til støtte for synspunktet vedrørende dobbeltbeskatning har Elsam Kraft nærmere anført, at beskatning af en andel af kraftvarmefordelen medfører, at der skal betales yderligere kulafgift, uden at elafgiften, der beregnes i forbrugerleddet pr. kWh, samtidig nedsættes. Dette vil indebære en utilsigtet og uhjemlet dobbeltbeskatning i strid med det udtalte ønske om at undgå dobbeltbeskatning af elproduktionen, jf. skatte- og afgiftsministerens svar på spørgsmål 5 fra Folketingets skatte- og afgiftsudvalg vedrørende kulafgiftslovens § 7 (Folketingstidende 1981-82 (2. samling), tillæg B, sp. 1608).
 Elsam Kraft har yderligere anført, at elforsyningslovens prisanmeldelsessystem indebærer, at anmeldte priser og vilkår, som ikke er blevet tilsidesat af Elprisudvalget, er bindende for andre myndigheder, herunder afgiftsmyndighederne. Elsams eftervisning for 1998 til Elprisudvalget sammenholdt med Elprisudvalgets skrivelse af 22. april 1997 til Told- og Skattestyrelsen fører til, at brændslet til fjernvarmen kun omfatter merbrændselsforbruget, mens den resterende del af det samlede brændselsforbrug i 1998 er medgået til elproduktion og indregnet i elprisen og dermed fritaget for afgifter.
 Skatteministeriet har heroverfor anført, at en beskatning af en andel af kraftvarmefordelen ikke indebærer en dobbeltbeskatning i strid med afgiftslovene. Ved udformningen af disse love er der sikret afgiftsfritagelse for det brændsel, som ifølge den fordelingsmetode, der er opstillet i afgiftsfritagelsesbestemmelserne, henregnes til elfremstilling, således at elprisen ikke belastes dobbelt af afgift. Afgiftslovenes system indebærer ikke, at en forøgelse af provenuet vedrørende kulafgifter m.v. automatisk og nødvendigvis skal føre til en tilsvarende reduktion i elafgiftsprovenuet.
 Skatteministeriet har endvidere anført, at den af kraftvarmeværkerne anmeldte fordeling af omkostninger på henholdsvis elproduktion og varmeproduktion og Elprisudvalgets stillingtagen hertil ikke er bindende for afgiftsmyndighederne. I øvrigt har Elprisudvalget ligesom afgiftsmyndighederne anset delingen af kraftvarmefordelen som udtryk for en ændret fordeling af brændselsomkostningerne, således at en større del af brændselsforbruget er henført til varmesiden.
 I Monopoltilsynets Meddelelser fra 1979 er side 112 omtalt en afgørelse fra Elprisudvalget i en sag om omkostningsfordelingen ved fælles produktion af el og fjernvarme på Århusværket. Heri hedder det bl.a.:
 "Elprisudvalget har fået forelagt en uoverensstemmelse mellem I/S Midtkraft (MK) og Århus kommunale Værker (AKV) vedrørende prisberegningsgrundlaget for den til kommunen leverede fjernvarme fra MK's kraftværk i Århus.
 Ved produktion af el på "rene" elværker udnyttes kun ca. 40 pct. af brændslets energiindhold, idet den resterende del går tabt i skorsten og kølevand. Ved fælles produktion af el og fjernvarme er det imidlertid muligt at udnytte op til 85 pct. af brændslets energiindhold.
 Brændselsomkostningernes fordeling må ligge mellem de to yderpunkter, der giver henholdsvis fjernvarme- og elproduktion hele fordelen ved fællesproduktionen.
 Ved den metode, der giver fjernvarmen hele fordelen, fastsættes dennes andel på basis af den mængde elektricitet, der kunne være produceret i stedet for fjernvarmen.
 Ved benyttelsen af den metode, der giver elproduktionen hele fordelen, belastes fjernvarmen med et varmeforbrug, svarende til brændselsforbruget, såfremt der alene var blevet produceret fjernvarme på værket."
 Ved skrivelse af 30. april 1998 fremsendte Elsam til Elprisudvalget bl.a. grundlaget for prisanmeldelser for 1998 (i mio. kr.). Heraf fremgår for Midtkrafts vedkommende bl.a.:
 Varmesalg til varmeselskaber
 FJV-1
 VARMESALG, I ALT
 FJV-2
 Brændsel til fjernvarme
 FJV-3
 Drift, vedl., adm. m.v.
 FJV-4
 Varmens finansieringsudgifter
 FJV-5
 Varmens andel af A+H
 VARMEOMKOSTNINGER, I ALT
 Konto FJV-2 indeholder ikke udelukkende fjernvarmens omkostninger til brændsel, men også andre omkostninger."
 I Midtkrafts regnskab for 1998 er brændselsomkostningerne til fjernvarme opgjort til 1.632.296,81 kr., mens posten "andel i fjernvarmefordelen" er opgjort til 40.236.902,03 kr.
 I bilag 8 til regnskabet hedder det:
 Elsidens andel af besparelsen ved den kombinerede produktion.
 Andelen af besparelsen ved den kombinerede produktiondefineres som
 halvdelen af forskellen mellem værdien af den brændselsenergi, der aktuelt
 er benyttet til varmeproduktion og værdien af den brændselsenergi, der
 ville være medgået til den samme varmeproduktion ved anvendelse af et
 kedelanlægmed 90 % virkningsgrad.
 Brændselsenergien værdisættes ud fra den til enhver tid gældende
 middelbrændselspris som fastlagt af ELSAM.
 (1) x 0,5 x ((5)/0,90-(4)))
 kr. 12.563,00 x (0,5 x (9.463,94/0,90-4.109,87))
 kr. 12.563.00 x 3.202,81
 40.236.902,03
 I Elsamområdets eftervisning for 1998 til Elprisudvalget er for Midtkraft bl.a. oplyst følgende tal i mio. kr.:
 FJV-6
 Kaj Armann, der i perioden 1976-1987 var ansat som administrerende direktør ved Århus kommunale Værker, har forklaret bl.a., at der ikke blev foretaget en nøjere overvejelse af, hvornår der skulle ske en deling af kraftvarmefordelen, fordi de økonomiske fordele ved kraftvarmeforsyningen ikke på daværende tidspunkt kunne fastlægges. Udgangspunktet for fordelingen skulle være, at elforsyningen skulle holdes skadesløs i forbindelse med udarbejdelse af aftalen om fordelingen af fordelen ved den samlede produktion af el og varme. De interessenter, der aftog el, ønskede at få andel i den fordel, der ville opstå i forbindelse med den samlede produktion af varme og el. Der var ingen skatte- eller afgiftsmæssige overvejelser inde i billedet i denne forbindelse.
 Efter kulafgiftslovens § 7, stk. 1, skal nærmere angivne kraftvarmeværker, herunder Studstrupværket, ikke betale afgift af den del af det samlede brændselsforbrug, der medgår til produktionen af elektricitet, og som indregnes i elektricitetsprisen. I den affattelse, der var gældende i september 1998, indeholdt bestemmelsen ikke nærmere regler om, hvilken del af brændselsforbruget der anses som indregnet i elektricitetsprisen. Som anført af landsretten har bestemmelsen til formål at sikre, at der ikke sker en dobbeltbeskatning af det brændsel, der anvendes til elproduktion.
 Det fremgår af forarbejderne til bestemmelsen, at de kalkulationer, som kraftvarmeværkerne anvender ved fordelingen af brændselsforbruget på el- og varmeproduktionen, og som danner grundlag for prisfastsættelsen, også skal anvendes ved beregningen af afgiftsfritagelsen for elproduktionen og ved afgiften på varmeproduktionen.
 Ved vurderingen af, om placeringen af samdriftsfordelen ved den kombinerede produktion af elektricitet og fjernvarme (kraftvarmefordelen) har betydning for fordelingen af kraftvarmeværkets samlede brændselsforbrug mellem elproduktionen og varmeproduktionen, må der lægges vægt på leveringsaftalen mellem I/S Midtkraft og Århus kommune og prisanmeldelserne til Elprisudvalget for årene 1997 og 1998 samt regnskaberne for disse år.
 Efter leveringsaftalen tilkommer der fra den 1. januar 1997 elsiden en ydelse fra varmesiden, som udgør halvdelen af den beregnede, sparede brændselsomkostning ved den kombinerede produktion af elektricitet og fjernvarme. Kraftvarmefordelen relaterer sig således til en sparet brændselsmængde og opgøres til værdien af denne mængde. Ved prisanmeldelserne til Elprisudvalget for 1997 og 1998 er der i overensstemmelse hermed overført en halv kraftvarmefordel fra varmesiden til elsiden beregnet til ca. 40 mio. kr. for hvert af årene.
 Højesteret finder, at delingen af kraftvarmefordelen indebærer, at ikke kun merbrændselsforbruget, men også en brændselsmængde, der modsvarer halvdelen af kraftvarmefordelen, henføres til og betales af varmesiden med den virkning, at denne brændselsmængde ikke længere henføres til elsiden og indregnes i elpriserne. Det kan i den forbindelse ikke tillægges betydning, om den halve kraftvarmefordel i anmeldelserne til Elprisudvalget er indeholdt i posten, "Brændsel til fjernvarme", eller om den er udskilt i en selvstændig post.
 Ved en sådan fordeling af det samlede brændselsforbrug sker der ikke en dobbeltbeskatning af nogen del af el-produktionen, idet kun den del af brændselsmængden, der henføres til varmeproduktionen, pålægges kulafgift. Det er herved uden betydning, at det samlede provenu af kul- og elafgifter ved den skete deling af kraftvarmefordelen forøges, selv om kraftvarmeværkets totale brændselsforbrug er uændret.
 Højesteret tiltræder herefter, at told- og skatteregionen har haft hjemmel og grundlag for at opkræve yderligere afgift for september 1998 som sket, og stadfæster derfor dommen.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal Elsam Kraft A/S betale 300.000 kr. til Skatteministeriet.


text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 22005A0311(01)
 Europos bendrijos Ir Ukrainos, atstovaujamos Ukrainos Vyriausybės, susitarimas pasikeičiant laiškais, pratęsiantis ir iš dalies keičiantis 1993 m. Europos ekonominės bendrijos ir Ukrainos susitarimą dėl prekybos tekstilės gaminiais
 Oficialusis leidinys L 065 , 11/03/2005 p. 0026 - 0029 Oficialusis leidinys L 159 , 13/06/2006 p. 0183 - 0186
 Europos bendrijosIr Ukrainos, atstovaujamos Ukrainos Vyriausybės, susitarimas pasikeičiant laiškais, pratęsiantis ir iš dalies keičiantis 1993 m. Europos ekonominės bendrijos ir Ukrainos susitarimą dėl prekybos tekstilės gaminiaisA. Europos Sąjungos Tarybos laiškasGerbiamasis Pone,Turiu garbę priminti 1993 m. Europos ekonominės bendrijos ir Ukrainos susitarimą dėl prekybos tekstilės gaminiais su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2000 m. gruodžio 19 d. pasirašytu susitarimu pasikeičiant laiškais (toliau Susitarimas).1. Pagal Susitarimo 20 straipsnio 1 dalį jis taikomas tik iki 2004 m. gruodžio 31 d. Europos bendrija siūlo pratęsti Susitarimo galiojimą, jei bus padaryti toliau nurodyti pakeitimai ir laikomasi šių sąlygų:1.1. Susitarimo I priedas, kuriame pateikiamas Susitarimo 1 straipsnyje nurodytų produktų sąrašas ir tekstilės gaminių kategorijų bei prekių aprašymas, pakeičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3030/93 [1] I priedu. Nepažeidžiant bendrųjų kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklių, prekių aprašymas pateikiamas tik informacijos tikslais, nes kiekvienos kategorijos gaminiai tame priede nustatomi pagal KN kodus. Jei KN kodas nurodytas su ženkleliu "ex", kiekvienos kategorijos gaminiai nustatomi pagal KN kodo ir atitinkamo aprašymo taikymo sritį.1.2. Susitarimo 2 straipsnio 1 dalies antras sakinys ir A protokolo III antraštinė dalis panaikinami.1.3. Susitarimo 20 straipsnio 1 dalies antras sakinys pakeičiamas taip:"Jis taikomas iki 2005 m. gruodžio 31 d."1.4. 20 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo sakiniu:"Vėliau visų šio Susitarimo nuostatų taikymas automatiškai pratęsiamas dar vienerių metų laikotarpiui iki 2006 m. gruodžio 31 d., išskyrus jei kuri nors šalis ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki 2005 m. gruodžio 31 d. praneša kitai šaliai, kad ji šiam pratęsimui nepritaria."1.5. Muitų tarifų normos, kurias Ukraina taiko EB kilmės gaminių, klasifikuojamų SS 50–63 skirsniuose, eksportui, neviršija normų, dėl kurių buvo susitarta 2000 m. gruodžio 19 d. pasirašytame pasikeitime laiškais.2. Jei iki Susitarimo galiojimo pabaigos Ukraina taps Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) nare, nuo Ukrainos prisijungimo prie PPO dienos taikomi PPO susitarimai ir taisyklės.3. Būčiau dėkingas, jei galėtumėte patvirtinti, kad Jūsų Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta. Jei taip, šis laiškas ir Jūsų sutikimo laiškas sudarys susitarimą pasikeičiant laiškais, kuris įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po tos dienos, kurią šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui būtinų vidaus teisinių procedūrų užbaigimą, dieną. Kol kas jis taikomas laikinai nuo 2005 m. sausio 1 d. laikantis abipusiškumo sąlygų.Reiškiu Jums savo didžią pagarbą.Hecho en Bruselas, elV Bruselu dneUdfærdiget i Bruxelles, denGeschehen zu Brüssel amBrüssel,Έγινε στις Βρυξέλλες, στιςDone at Brussels,Fait à Bruxelles, leFatto a Bruxelles, addìBriselÿ,Priimta Briuselyje,Kelt Brüsszelben,Magÿmula fi Brussel,Gedaan te Brussel,Sporzÿdzono w Brukseli, dniaFeito em Bruxelas,V BruseliV Bruslju,Tehty BrysselissäUtfärdat i Bryssel denВчинено в м.+++++ TIFF +++++Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoza Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnarЗа Європейське Спiвтовариство+++++ TIFF +++++B. Ukrainos Vyriausybės laiškasGerbiamasis Pone,Turiu garbės patvirtinti, kad gavau Jūsų šios dienos laišką, kuriame rašoma:"Gerbiamasis Pone,Turiu garbę priminti 1993 m. Europos ekonominės bendrijos ir Ukrainos susitarimą dėl prekybos tekstilės gaminiais su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2000 m. gruodžio 19 d. pasirašytu susitarimu pasikeičiant laiškais (toliau Susitarimas).1. Pagal Susitarimo 20 straipsnio 1 dalį jis taikomas tik iki 2004 m. gruodžio 31 d. Europos bendrija siūlo pratęsti Susitarimo galiojimą, jei bus padaryti toliau nurodyti pakeitimai ir laikomasi šių sąlygų:1.1. Susitarimo I priedas, kuriame pateikiamas Susitarimo 1 straipsnyje nurodytų produktų sąrašas ir tekstilės gaminių kategorijų bei prekių aprašymas, pakeičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3030/93 [2] I priedu. Nepažeidžiant bendrųjų kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklių, prekių aprašymas pateikiamas tik informacijos tikslais, nes kiekvienos kategorijos gaminiai tame priede nustatomi pagal KN kodus. Jei KN kodas nurodytas su ženkleliu "ex", kiekvienos kategorijos gaminiai nustatomi pagal KN kodo ir atitinkamo aprašymo taikymo sritį.1.2. Susitarimo 2 straipsnio 1 dalies antras sakinys ir A protokolo III antraštinė dalis panaikinami.1.3. Susitarimo 20 straipsnio 1 dalies antras sakinys pakeičiamas taip:"Jis taikomas iki 2005 m. gruodžio 31 d."1.4. 20 straipsnio 1 dalis papildoma šiuo sakiniu:"Vėliau visų šio Susitarimo nuostatų taikymas automatiškai pratęsiamas dar vienerių metų laikotarpiui iki 2006 m. gruodžio 31 d., išskyrus jei kuri nors šalis ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki 2005 m. gruodžio 31 d. praneša kitai šaliai, kad ji šiam pratęsimui nepritaria."1.5. Muitų tarifų normos, kurias Ukraina taiko EB kilmės gaminių, klasifikuojamų SS 50–63 skirsniuose, eksportui, neviršija normų, dėl kurių buvo susitarta 2000 m. gruodžio 19 d. pasirašytame pasikeitime laiškais.2. Jei iki Susitarimo galiojimo pabaigos Ukraina taps Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) nare, nuo Ukrainos prisijungimo prie PPO dienos taikomi PPO susitarimai ir taisyklės.3. Būčiau dėkingas, jei galėtumėte patvirtinti, kad Jūsų Vyriausybė sutinka su tuo, kas pirmiau išdėstyta. Jei taip, šis laiškas ir Jūsų sutikimo laiškas sudarys susitarimą pasikeičiant laiškais, kuris įsigalioja pirmą mėnesio, einančio po tos dienos, kurią šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui būtinų vidaus teisinių procedūrų užbaigimą, dieną. Kol kas jis taikomas laikinai nuo 2005 m. sausio 1 d. laikantis abipusiškumo sąlygų."Turiu garbę patvirtinti, kad Ukrainos Vyriausybė sutinka su pirmiau išdėstytomis nuostatomis ir kad Jūsų laiškas bei šis laiškas sudaro susitarimą pagal Jūsų pasiūlymą.Reiškiu Jums savo didžią pagarbą.Вчинено в м.Hecho en Bruselas, elV Bruselu dneUdfærdiget i Bruxelles, denGeschehen zu Brüssel amBrüssel,Έγινε στις Βρυξέλλες, στιςDone at Brussels,Fait à Bruxelles, leFatto a Bruxelles, addìBriselÿ,Priimta Briuselyje,Kelt Brüsszelben,Magÿmula fi Brussel,Gedaan te Brussel,Sporzÿdzono w Brukseli, dniaFeito em Bruxelas,V BruseliV Bruslju,Tehty BrysselissäUtfärdat i Bryssel den+++++ TIFF +++++За Уряд УкраїниPor el Gobierno de UcraniaZa vládu UkrajinyFor regeringen for UkraineFür die Regierung der UkraineUkraina valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηση της ΟυκρανίαςFor the Government of UkrainePour le gouvernement ukrainienPer il governo dell’UcrainaUkrainas valdības vārdāUkrainos Vyriausybės varduUkrajna kormánya részérőlGħall-Gvern ta’ l-UkrajnaVoor de Regering van OekraïneW imieniu Rządu UkrainyPelo Governo da UcrâniaZa vládu UkrajinyZa Vlado UkrajineUkrainan hallituksen puolestaFör Ukrainas regering+++++ TIFF +++++[1] OL L 275, 1993 11 8, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais reglamentu (EB) Nr. 2200/2004 (OL L 374, 2004 12 22, p. 1).[2] OL L 275, 1993 11 8, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais reglamentu (EB) Nr. 2200/2004 (OL L 374, 2004 12 22, p. 1).--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 2.4.2005
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 82/24
 Προσφυγή της Επιτροπής των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων κατά του Μεγάλου Δουκάτου του Λουξεμβούργου που ασκήθηκε στις 15 Φεβρουαρίου 2005
 (Υπόθεση C-74/05)
 (2005/C 82/49)
 Γλώσσα διαδικασίας: η γαλλική
 Η Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων, εκπροσωπούμενη από τον Nicola Yerrell, με τόπο επιδόσεων στο Λουξεμβούργο, άσκησε στις 15 Φεβρουαρίου 2005 ενώπιον του Δικαστηρίου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων προσφυγή κατά του Μεγάλου Δουκάτου του Λουξεμβούργου.
 Η Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων ζητεί από το Δικαστήριο:
 1.
 να αναγνωρίσει ότι το Μεγάλο Δουκάτο του Λουξεμβούργου, μη θεσπίζοντας τις αναγκαίες νομοθετικές, κανονιστικές και διοικητικές διατάξεις προκειμένου να συμμορφωθεί προς την οδηγία 2000/79/ΕΚ του Συμβουλίου, της 27ης Νοεμβρίου 2000, για την εκτέλεση της Ευρωπαϊκής Συμφωνίας για την οργάνωση του χρόνου εργασίας του ιπτάμενου προσωπικού της πολιτικής αεροπορίας, που συνήφθη από την Ένωση Ευρωπαϊκών Αεροπορικών Εταιρειών (ΑΕΑ), την Ευρωπαϊκή Ομοσπονδία Εργαζομένων στις Μεταφορές (ETF), την Ευρωπαϊκή Ένωση Προσωπικού Θαλάμων Διακυβέρνησης Αεροσκαφών (ΕCΑ), την Ευρωπαϊκή Ένωση Αερομεταφορέων των Περιφερειών της Ευρώπης (ERA) και τη Διεθνή Ένωση για τις Ναυλωμένες Πτήσεις (IACA) (1), ή μη εξασφαλίζοντας ότι οι κοινωνικοί εταίροι έχουν θεσπίσει τις αναγκαίες διατάξεις μέσω συμφωνίας και/ή μη κοινοποιώντας τις εν λόγω διατάξεις στην Επιτροπή, παρέβη τις υποχρεώσεις που υπέχει από τη Συνθήκη ΕΚ·
 2.
 να καταδικάσει το Μεγάλο Δουκάτο του Λουξεμβούργου στα δικαστικά έξοδα.
 Ισχυρισμοί και κύρια επιχειρήματα
 Η προθεσμία μεταφοράς της οδηγίας στην εσωτερική έννομη τάξη έληξε την 1η Δεκεμβρίου 2003.
 (1) EE L 302, της 1.12.2000, σ. 57.


text:
I. ÚS 67/1997 - iSpis
 iSpis Judikatúra – I. ÚS 67/1997
 Ústavný súd, dátum 15.10.1997, sp.zn. I. ÚS 67/1997
 § 250 ods. 3 OZ § 20 ods. 1 OZ § 25 ods. 2 zákona č. 38/1993 § 250 ods. 3 OSP
 I. ÚS 67/1997 15.10.1997 https://www.ustavnysud.sk/ussr-intranet-portlet/docDownload/9d84d950-1960-4189-9d41-0565caaff03c/Rozhodnutie%20-%20Uznesenie%20o%20odmietnut%C3%AD%20I.%20%C3%9AS%2067_97.pdf SLOVENSKÁ REPUBLIKA
 U Z NE S E NI E Ústavného súdu Slovenskej republiky
 I. ÚS 67/97
 Ústavný súd Slovenskej republiky v Košiciach na neverejnom zasadnutí senátu konanom 15. októbra 1997 predbežne prerokoval podnet skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, zastúpených JUDr. Ing. Ivanom Šimkom, poslancom Národnej rady Slovenskej republiky vo veci porušenia ústavného práva upraveného v čl. 73 ods. 1 a čl. 75 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky prijatím uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky č. 482 zo 4. decembra 1996 a takto
 Podnet skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky odmieta pre zjavnú neopodstatnenosť.
 Ústavnému súdu Slovenskej republiky (ďalej len ústavný súd ) bolo 13. januára 1997 doručené podanie skupiny 30 poslancov Národnej rady Slovenskej republiky (ďalej len navrhovatelia ) označené ako podnet na začatie konania . Navrhovatelia v ňom okrem iného uviedli, že uznesením Národnej rady Slovenskej republiky (ďalej len Národná rada ) č. 482 zo 4. decembra 1996 došlo k tomu, že sa konštatovalo vzdanie sa mandátu poslanca , ku ktorému však nedošlo ústavne účinným spôsobom, pretože v konečnom dôsledku tento poslanec podaním zo dňa 20. 11. 1996, t.j. skôr než došiel jeho prejav vôle o vzdaní sa mandátu a nadväzne na to 4. 12. 1996 určitým a zrozumiteľným spôsobom vyhlásil, že sa mandátu nevzdáva . Podľa navrhovateľov z toho vyplýva, že prvá časť uznesenia č. 482, ktorým sa vzalo na vedomie vzdanie sa mandátu poslanca F. Gauliedera nemá oporu v účinnom a perfektnom prejave vôle tohto poslanca . Navrhovatelia ďalej uviedli, že nastúpením ako poslanca došlo k tomu, že Národná rada Slovenskej republiky má od 4. decembra 1996 151 poslancov . To podľa ich presvedčenia znamená, že tým došlo k porušeniu práva predkladateľov podnetu ako poslancov Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré má priamu spojitosť s ústavnosťou ich pôsobenia v národnej rade. Podstata tohto porušeného práva predkladateľov spočíva v tom, že ako poslanci Národnej rady Slovenskej republiky majú Ústavou Slovenskej republiky zaručené, že budú zasadať v jedinom ústavodarnom a zákonodarnom zbore Slovenskej republiky v súlade s čl. 73 ods. 1 ústavy, podľa ktorého má Národná rada Slovenskej republiky 150 poslancov .
 V ďalšej časti podnetu navrhovatelia tvrdili, že uvedeným porušením ústavného práva nemôžu ako poslanci Národnej rady po prijatí uznesenia č. 482 zo 4. 12. 1996 dodržať sľub poslanca v súlade s jeho znením v čl. 75 ods. 1 ústavy - budem dodržiavať ústavu ... .
 Navrhovatelia v podnete uviedli, že tento podnet považujú za doplnenie sťažnosti proti overeniu mandátu poslanca Národnej rady z 12. decembra 1996, čo podľa nich znamená objektívnu kumuláciu nárokov na ochranu ústavnosti . Ďalej uviedli, že ich podnet, ktorý je spoločným podnetom skupiny poslancov Národnej rady umožňuje per analogiam zákon č. 293/1995 Z. z. nadväzne na § 250 ods. 3 Občianskeho súdneho poriadku .
 Na základe uvedených dôvodov navrhovatelia žiadali, aby ústavný súd prijal uznesenie nasledujúceho znenia:
 2 1. Uznesením Národnej rady Slovenskej republiky č. 482 zo 4. 12. 1996 v bodoch 1. a 2. tohto uznesenia došlo k porušeniu práv predkladateľov podnetu uvedených v čl. 73 ods. 1, čl. 75 ods. 1 v spojitosti s čl. 1 Ústavy Slovenskej republiky. 2. Uznesenie Národnej rady Slovenskej republiky č. 482 zo 4. 12. 1996 sa v bodoch 1. a 2. zrušuje.
 Ústavný súd môže podľa čl. 130 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky (ďalej len ústava ) začať konanie aj na podnet fyzických alebo právnických osôb, ak namietajú porušenie niektorého ústavného práva. Pri predbežnom prerokovaní každého podnetu ústavný súd skúma, či boli splnené zákonom predpísané náležitosti upravené v § 20 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 38/1993 Z. z. o organizácii Ústavného súdu Slovenskej republiky, o konaní pred ním a o postavení jeho sudcov v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 293/1995 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa tento zákon, ako aj to, či v danom prípade nie sú dôvody na jeho odmietnutie podľa § 25 ods. 2 citovaného zákona.
 Navrhovatelia sa v petite podnetu domáhali zrušenia uznesenia Národnej rady č. 482 zo 4. decembra 1996, pretože podľa ich názoru došlo jeho prijatím k porušeniu ich ústavných práv upravených v čl. 73 ods. 1 a čl. 75 ods. 1 ústavy.
 Zo znenia čl. 73 ods. 1 ústavy, ktorý kogentne určuje, že Národná rada má 150 poslancov, nemožno žiadnou prípustnou interpretačnou metódou odvodiť individuálne právo toho ktorého poslanca na 150 členný ústavodarný a zákonodarný orgán v Slovenskej republike. Preto ani nie je možné namietať podnetom na ústavnom súde porušenie takéhoto neexistujúceho práva a domáhať sa jeho ochrany v konaní o podnete pred ústavným súdom.
 Sľub poslanca, text ktorého je uvedený v čl. 75 ods. 1 ústavy, má konštitutívny charakter, čo naviac vyplýva aj z čl. 75 ods. 2 ústavy, podľa ktorého odmietnutie sľubu alebo sľub s výhradou má za následok stratu mandátu. Poslanec Národnej rady sa sľubom okrem iného zaväzuje dodržiavať ústavu a ostatné zákony a pracovať tak, aby
 3 sa uvádzali do života, pričom podľa čl. 73 ods. 2 ústavy mandát vykonáva osobne, podľa svojho svedomia a presvedčenia. Tieto ústavné atribúty a ich dodržiavanie zo strany poslancov nemôžu však v žiadnom prípade mať bezprostredný vplyv na výkon ich funkcie podľa zloženého sľubu, a preto ani logicky nemožno považovať za opodstatnené tvrdenie navrhovateľov, že ak Národná rada nemá 150 poslancov, dochádza tým k porušeniu ich práv upravených v čl. 75 ods. 1 ústavy.
 Vychádzajúc z uvedeného ústavný súd nezistil (a logicky ani nemohol zistiť) existenciu priamej príčinnej súvislosti medzi označeným postupom Národnej rady tým, že prijala uznesenie č. 482 zo 4. decembra 1996, ktorým vzala na vedomie vzdanie sa mandátu poslanca Národnej rady a ďalej, že na uprázdnený mandát nastupuje náhradník a navrhovateľmi namietaným porušením ústavných práv upravených v čl. 73 ods. 1 a čl. 75 ods. 1 ústavy. Z tohto dôvodu Ústavný súd Slovenskej republiky považuje podnet skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky z 10. januára 1997 za zjavne neopodstatnený, a preto rozhodol tak, ako je to uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.
 Nad rámec predchádzajúceho konštatovania ústavný súd považuje za potrebné vysloviť svoj názor na spôsob podania podnetu skupiny poslancov Národnej rady. Ako už bolo uvedené, podala ho na základe čl. 130 ods. 3 ústavy s využitím bližšie nešpecifikovaných ustanovení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 293/1995 Z. z. a nadväzne aj na § 250 ods. 3 Občianskeho súdneho poriadku (ďalej len O.s.p.) per analogiam. Citované ustanovenie, na ktoré spoločný podnet odkazuje, resp. o ktoré sa opiera, umožňuje síce podať návrh na začatie konania viacerým osobám , to sa však vzťahuje iba na rozhodovanie o žalobách proti rozhodnutiam správnych orgánov, čiže v prípadoch ochrany zákonnosti, ale nie aj ochrany ústavnosti (na čo je však namierená podstata podnetu skupiny poslancov) . I napriek poukazu navrhovateľov na možnosť výkladu per analogiam v záujme dosiahnutia jeho akceptovania zo strany ústavného súdu, nie je možné v danom prípade považovať ju za prípustnú a opodstatnenú. Analógia zákona nie je totiž uplatniteľná vtedy, ak by sa mal právny predpis nižšej právnej sily použiť analogicky na riešenie, resp. aplikáciu
 4 právnych vzťahov upravených právnym predpisom vyššej právnej sily (v danom prípade ústavy) . Z uvedeného vyplýva, že je neprípustné analogicky postupovať podľa § 250 ods. 3 O.s.p. pri aplikácii čl. 130 ods. 3 ústavy. Vzhľadom na neprípustnosť tzv. spoločného podnetu (objektívna kumulácia nárokov na ochranu ústavnosti) nie je možné podnet pri jeho predbežnom prerokovaní hodnotiť ako taký, ktorý spĺňa všetky požadované náležitosti návrhu na začatie konania pred ústavným súdom, čo zároveň znamená, že navrhovatelia nemali aktívnu legitimáciu na podanie návrhu.
 Za správnosť opísaného JUDr. Richard R a p textu: Dagmar Zárembová predseda senát