text:
Cipar je otočna država u istočnom Sredozemlju.
 Cipar je dugo bio raskrižje Europe, Azije i Afrike, i još uvijek su prisutni mnogi tragovi drevnih civilizacija – rimske, bizantinske i venecijanske. Glavne gospodarske aktivnosti otoka su turizam, trgovačka mornarica, izvoz odjeće i farmaceutskih proizvoda, te poslovne usluge. Gospodarstvo Cipra je gospodarstvo s visokim dohotkom prema Svjetskoj banki.
 Od turske invazije 1974. zemlja je de facto podijeljena na veći međunarodno priznati južni dio nastanjen uglavnom Grcima i manji sjeverni dio – samoproglašenu Tursku Republiku Sjeverni Cipar.
 Podrijetlo imena
 Ima nekoliko teorija o podrijetlu imena. Jedna tvrdi da je riječ Cipar nastala od grčke riječi za čempres (lat: Cupressus sempervirens), κυπάρισσος kypárissos. Druga tvrdi da dolazi od grčke riječi za kanu (Lawsonia alba), κύπρος (kýpros). U novije vrijeme pojavila se i tvrdnja da ime potječe od latinske fraze aes Cyprium (mjed s Cipra), što se odnosi na bakar, i što je kasnije evoluiralo u Cuprum. Naime, u antičko doba Cipar je bio poznat kao jedno od većih nalazišta bakra na Sredozemlju. Tako je latinsko ime kemijskog elementa bakra (Cuprum) dobilo ime po nepravilnom čitanju naziva ovog otoka.
 Povijest
 Prva arheološka nalazišta na Cipru datiraju iz neolitika (6000-3000 g.p.K.). Najstarije nalazište je Aetokremnos na poluotoku Akrotiri. Najvažnije nalazište je Khirokitia (jedno od najstarijih naselja na svijetu) prema kojoj je dobila ime khirokitijska pretkeramička neolitska kultura (karakteriziraju ju okrugle kuće tolosi). Vrlo su razvijene kulture brončanog doba (tada se je na Cipru kopao bakar koji je postao glavna sirovina otoka i prema kojem je Cipar dobio ime). Postoje i nalazišta mikenske kulture.
 Oko 800. pr. Kr. su Cipar naselili Feničani. Otokom su vladali Asirci, Egipćani i Perzijanci. 333. pr. Kr. ga je zauzeo Aleksandar Makedonski. 58. pr. Kr. je došao pod rimsku upravu. Tokom cijelog starog vijeka je na Cipru bio vrlo razvijen kult božice Afrodite (Venere) koja je prema legendi rođena iz morske pjene kod mjesta Paphos na otoku.
 Cipar je bio pod bizantskom upravom do 1191., kada ga je zauzeo engleski kralj Rikard Lavljeg Srca na putu u križarski rat. On ga je prodao templarima, koji su ga pak prodali francuskom grofu Guyu od Lusignana. 1489. otok su zauzeli Mlečani (nakon abdikacije Katarine Cornaro, udovice Lusignanskog kralja Jamesa II). Cipar je bio centar mletačke trgovine na Istoku. 1571. su ga zauzeli Turci. Berlinskim kongresom 1878. je došao pod britansku upravu (Osmansko carstvo ga je ustupilo Britancima u zamjenu za pomoć u rusko-turskom ratu). 1914. ga je Velika Britanija formalno anektirala.
 Tijekom britanske uprave jača nacionalna svijest ciparskih Grka te se javljaju želje za pripajanjem Cipra Grčkoj. Politika s takvim ciljem se naziva enosis. Osnovana je organizacija EOKA (nacionalna organizacija ciparskih boraca) koja je pokrenula terorističku kampanju protiv britanske uprave.
 1960. je Cipar stekao nezavisnost. Prvi predsjednik je bio Makarios III., arhiepiskop Ciparske pravoslavne crkve. On je nastojao smiriti napetosti između ciparskih Grka (koji žele enosis) i Turaka (koji su protiv) te se protivi ujedinjenju s Grčkom. To se nije svidjelo nacionalistima iz EOKA te su 1970. izveli državni udar. Novi predsjednik je postao vođa EOKA Georgios Grivas koji podržava enosis. 1974. je Grivas umro, te se vratio Makarios. Njega je ubrzo svrgnuo Nikos Sampson. Turci su se prestrašili mogućeg ujedinjenja s Grčkom, te je Turska 1974. izvršila invaziju na sjever otoka. Sampson je napustio mjesto predsjednika, te ga je naslijedio Glafkos Clerides. Do kraja godine se je ponovo vratio Makarios.
 1975. je otok podijeljen na grčki i turski dio između kojih je zona pod upravom UN-a. UN priznaje jedino grčki vladu, dok su Turci na sjeveru proglasili nepriznatu Tursku Republiku Sjeverni Cipar. 1977. je umro Makarios te je predsjednik postao Spyros Kyprianou. Od 1988. je predsjednik Georgios Vassiliou, od 1993. Glafkos Clerides, a od 2003. Tassos Papadopoulos. 2004. je na referendumu propao UN-ov plan ujedinjenja otoka. Cipar je nakon toga ipak ušao u Europsku uniju.
 Zemljopis
 Cipar je najistočniji otok u Sredozemnom moru. S površinom od 9.251 km2 treći je po veličini u Sredozemlju (nakon Sicilije i Sardinije). Po veličini je 161. država svijeta sa sličnom površinom kao Libanon i Portoriko.
 U geološkom i geotektonskom pogledu Cipar predstavlja dio Male Azije, koji se u prošlosti odvojio. U klimatskom i vegetacijskom smislu ovaj je otok smješten u sjevernom umjerenom pojasu.
 S prometnog gledišta ima više nego povoljan položaj. Ova zemlja se nalazi između Istoka i Zapada, pa je pri prijelazu između istih gotovo nezaobilazna stanica. Za Cipar se često kaže da je najistočnija zapadna zemlja. S obzirom na to da se nalazi 64 km južno od Turske, 97 km zapadno od Sirije, te 439 km sjeverno od Sueskog kanala, skoro svaki brod koji prolazi ovuda i ide dalje na istok, i obrnuto, zaustavlja se u nekoj od ciparskih luka. Više od 1.000 stranih brodova danas plovi svjetskim morima pod ciparskom zastavom. Osim brodskog, Cipar je važna stanica i za avionski promet. Mnogi avioni koji lete sa zapada na Bliski istok, pa i dalje, slijeću prvo u zračne luke u Larnaki i Paphosu (češće Larnaki). Glavni grad Nikozija nema zračnu luku. Zračna luka u Larnaki je moderna i odgovara svim svjetskim standardima. S nje polijeću zrakoplovi, kako za sve veće europske gradove (Frankfurt, London, Pariz, Rim, Amsterdam i dr.), tako i za mnoga odredišta na Bliskom istoku i zemljama Perzijskog zaljeva.
 Što se tiče povijesnog i političkog položaja, koliko god on bio povoljan, toliko se nepovoljno odrazio na ovaj otok. Svaka veća sila koja se pojavila na Mediteranu nije ga mogla promašiti, upravo zbog tog povoljnog položaja. Pa su tako vlast nad njim izmenjali: Feničani, Grci, Egipćani, Perzijanci, Rimljani, Bizantijci, Arapi, Britanci, Francuzi, Mleci, Osmanlije, opet Britanci, sve do "relativne" nezavisnosti. Relativne jer Cipari dan danas više zavisi od velikih sila i susjeda (prije svega Grčke, Turske, Velike Britanije, SAD-a i EU), a manje sam od sebe. Dakle, sve važnije političke odluke se donose prvo na relaciji Atena-Ankara, pa se tek onda pitaju ciparske vođe, koji uglavnom samo potvrde te odluke.
 Najveći gradovi na Cipru su Nikozija, Larnaka, Famagusta, Limassol, Paphos i Kyrenia.
 Klima
 S obzirom na to da je Cipar tipični sredozemni otok, onda je logično zaključiti i da ima tipičnu sredozemnu klimu. Cipar je inače najtopliji otok Sredozemlja, a s oko 340 sunčanih dana godišnje, ovo je najsunčanija zemlja u ovom dijelu svijeta. Klimatske odlike nisu iste na svim dijelovima otoka. U unutrašnjosti je, te s povećanjem nadmorske visine ta sredozemna klima nešto izmijenjena, iako se radi o malom prostoru. Glavni čimbenik klime koji uzrokuje ove izmjene je pravac pružanja planina Troodos i Başparmak, koji idu paralelno s obalom te zatvaraju unutrašnjost otoka. Posljedica toga je da unutrašnjost ima toplija ljeta, hladnije zime, te manju količinu oborina od priobalja.
 Reljef
 Cipar se proteže na nešto više od 9000 km2. Na toj relativno maloj površini može se primijetiti kompleksnost prirodno-zemljopisnih osobina, koja se ne bi očekivala na ovako malom području. Otok je izdužen u pravcu zapad-istok. Dužina otoka u pravcu zapad-istok je 224 km, a sjever-jug (najveća dužina) je 121 km. Dužina obalnog pojasa je 648 km. Izdvaja se nekoliko poluotoka od kojih je najveće Karpas na sjeveroistoku otoka. Između poluotoka i rtova postoji nekoliko zaljeva koji su uglavnom dobili imena po lukama koje su smještene u njima (Famagusta, Larnaca, Akrotiri, Episkopi, Morphu i dr.). Osim glavnog otoka, drugi veći otoci ne postoje.
 Središnjim i južnim dijelom otoka dominira planina Troodos s najvišim vrhom Cipra Olympus (1,953 m). Na planini postoje znamenite pravoslavne crkve (nazvane obojene crkve) i manastiri (najznačajniji je manastir Kykkos) koji su upisani na listu svjetske baštine UNESCO-a. Sjevernom obalom se pruža planina Kyrenia. Zapadni dio planine se naziva grč. Pentadaktylos, tur. Başparmak (pet prstiju). Između planina je središnja nizina Mesaoria koja je poljoprivredno središte.
 Politika
 Glavni politički problem otoka je podjela na grčki i turski dio. U ovih tridesetak godina, od podjele do danas nije učinjen skoro ni jedan korak prema ponovnom ujedinjenju, iako je u interesu i jednih i drugih ujedinjenje. Grcima jer bi se vratili živjeti na čitavom otoku, gdje su prije podjele i bili, a Turcima da bi izašli iz izolacije. Ipak Turci su na otoku pod neprekidnom kontrolom vojske, tako da je njihov politički angažman ograničen. Bilo je nekih pokušaja pregovora, ali ni jedna strana nije odstupala od svojih zahtjeva. Turci traže konfederalnu zajednicu, dok Grci traže sasvim suprotno - unitarističku državu. Dakle, želje ima, ali vizije se potpuno razlikuju. Najozbiljniji pokušaj za ujedinjenje bio je 2004., a sastavio ga je generalni tajnik UN-a Kofi Annan. Da se prihvatio taj plan cijeli otok bi ušao u EU, a a ovako je samo južni (grčki) dio. Grčki političari su procijenili da sporazum više odgovara turskoj strani pa su ga odbacili, i to jer plan nije omogućavao povratak svih grčkih izbjeglica, kao ni povratak svog zemljišta koje im je prije pripadalo, te što bi Turci dobili previše mjesta u organima vlasti. Plan nije uključivao ni nestanak britanskih baza s otoka. Tako je na referendumu na grčkom dijelu otoka 75% građana odbilo sporazum. Iako je plan prihvatilo 64% građana Sjevernog Cipra, on nije prošao, i u EU je de facto ušao samo južni dio, iako se službeno i Sjeverni Cipar računa kao dio Republike Cipar pa samim tim i kao dio EU. Veliki problem ujedinjenju otoka je stalna prisutnost 50.000 turskih vojnika na jednom malom teritoriju.
 Stanovništvo
 Etnička struktura stanovništva je sljedeća: 78% Grci, 18% Turci i 4% ostale etničke grupe. Gotovo svi, i Turci i Grci, žive na svom dijelu otoka. 40% Grka su izbjeglice u svojoj državi.
 Na Cipru ima mnogo manjinskih naroda, a ovaj podatak od 4% nije do kraja relevantan, jer njihov broj iz godine u godinu raste, a ima i dosta neprijavljenih ljudi, kao i oni koji su ovdje na privremenom radu ili nešto dužem turističkom odmoru. Dvije "autohtone" manjine koje žive ovdje duže vrijeme su Armenci i Maroniti, dok su u novije vrijeme Cipar naselile i druge etničke grupe, poput Engleza, Nijemaca, Rusa, Židova, Južnih Slavena (najviše Srba) i dr. Ipak, ogromna većina ovih stanovnika živi u Republici Cipar, a izuzetak je jedino jedan broj Maronita i Kurda koji žive u Sjevernom Cipru.
 Etničke grupe
 Izvori
 Vanjske poveznice
 Sestrinski projekti


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52010PC0358
 Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas /* COM/2010/0358 galīgā redakcija - COD 2010/0192 */
 [pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 5.7.2010COM(2010)358 galīgā redakcija2010/0192 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecasPASKAIDROJUMA RAKSTS1. Vispārējais konteksts un priekšlikuma pamatojumsSaskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļu Padome pieņēma Regulu (EK) Nr. 539/2001[1], ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām (tā dēvētais „negatīvais saraksts), kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (tā dēvētais „pozitīvais saraksts”). EK līguma 61. pantā minētie saraksti pieskaitīti pie papildu pasākumiem, kas tieši saistīti ar personu brīvu pārvietošanos brīvības, drošības un tiesiskuma telpā.Lai noteiktu trešās valstis, kuru pilsoņiem piemēro vīzas prasību, un tās, kas ir atbrīvotas no šīs prasības, katrā atsevišķā gadījumā rūpīgi tiek izvērtēti dažādi kritēriji, tostarp kritēriji attiecībā uz nelegālo imigrāciju, sabiedrisko kārtību un drošību, kā arī uz Eiropas Savienības ārējām attiecībām ar trešām valstīm vai teritorijām, vienlaikus ņemot vērā arī reģionālās vienotības un savstarpības prasības. Ņemot vērā sabiedriskās kārtības un nelegālās imigrācijas kritērijus, īpaša uzmanība jāpievērš attiecīgo trešo valstu vai teritoriju izdoto ceļošanas dokumentu drošībai.Tā kā Regulā (EK) Nr. 539/2001 minētie kritēriji attiecībā uz trešām valstīm vai teritorijām laika gaitā var attīstīties, regulāri jāpārskata negatīvā un pozitīvā saraksta saturs. Rīcības plānā nelegālās ieceļošanas un cilvēku tirdzniecības apkarošanai, kuru pieņēma Eiropadomes sanāksmē Seviļā 2002. gadā, pirmo reizi akcentēta arī vajadzība katru gadu pārskatīt abus regulai pievienotos trešo valstu un teritoriju sarakstus.Tādējādi kopš Regulas (EK) Nr. 539/2001 pieņemšanas tajā sešas reizes ir izdarīti grozījumi[2], no kuriem jaunākie grozījumi ir saistīti ar sarunu par vīzu režīma liberalizāciju iznākumu, trīs Rietumbalkānu valstis pārceļot uz pozitīvo sarakstu. Nedaudz vairāk kā divus gadus pēc Padomes Regulas (EK) Nr. 1932/2006[3] pieņemšanas Regulai (EK) Nr. 539/2001 pievienotie saraksti kopumā ir jāpārskata, ņemot vērā attiecīgos, iepriekšminētos regulā noteiktos kritērijus.Regulas pašreizējās pārskatīšanas nolūks irnodrošināt, lai trešo valstu un teritoriju sarakstu saturs atbilstu regulas 5. apsvērumā minētajiem kritērijiem, jo īpaši kritērijiem par nelegālo imigrāciju, sabiedrisko kārtību un ārējām attiecībām, un vajadzības gadījumā pārcelt valstis no viena pielikuma uz otru;nodrošināt, lai saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu regulā būtu skaidri noteikts, vai trešās valsts vai teritorijas pilsonim ir jābūt vīzai, vai arī uz viņu šī prasība neattiecas.Komisija piemērotā brīdī var iesniegt turpmāku priekšlikumu grozījumiem Regulā Nr. 539/2001, lai iekļautu notiekošo sarunu ar Albāniju un Bosniju un Hercegovinu par vīzu režīmu iespējamos rezultātus.2. Priekšlikuma aspektiSaskaņā ar pieeju, ko īstenoja attiecībā uz iepriekšējiem grozījumiem Regulā (EK) Nr. 539/2001, Komisija saistībā ar periodisko pārskatu ir aptaujājusi dalībvalstis, lai pārliecinātos, vai regulas pielikumu saturs joprojām atbilst regulā noteiktajiem kritērijiem. No dalībvalstīm netika saņemti nekādi priekšlikumi par trešo valstu vai teritoriju pārcelšanu no pozitīvā saraksta uz negatīvo sarakstu. Komisija saņēma vienīgi priekšlikumus par pārcelšanu no negatīvā saraksta uz pozitīvo sarakstu (Taivāna, Trinidāda un Tobāgo, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Belīza, Dominika, Grenāda, Māršala salas, Mikronēzija un Palau). Dalībvalstu sniegtā informācija (Komisija saņēma 25 atbildes) tika analizēta kopā ar citu informāciju un statistikas datiem, ko izplata CIREFI ietvaros. Pamatojoties uz šo analīzi, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.2.1. Taivānas pārcelšana uz pozitīvo sarakstuTaivānā ir augsts ienākumu līmenis uz vienu iedzīvotāju (USD 30 100) un politiskā stabilitāte (2008. gada martā notika ceturtās tiešās prezidenta vēlēšanas kopš kara stāvokļa atcelšanas 1987. gadā). Lai arī ES neatzīst Taivānu par suverēnu valsti un tai ar Taivānu nav ne diplomātisku, ne oficiālu attiecību, ES ar Taivānas iestādēm ir izveidojusi regulārus kontaktus un sadarbību ekonomikas, tirdzniecības, pētniecības, zinātnes un tehnoloģijas, izglītības un kultūras, kā arī vides jomā. Rezultātā ES ir lielākais ārvalstu ieguldītājs Taivānā.Saistībā ar politiskajiem aspektiem no sarunām ar attiecīgajām politiskajām grupām Padomē 2009. gada martā ir redzams skaidrs politiskais signāls par ES atbalstu Taivānas lūgumam tās pilsoņiem piešķirt bezvīzu režīmu, kad regula tiks pārskatīta nākamo reizi. Tiek uzskatīts, ka Taivānas pārcelšanai uz pozitīvo sarakstu būs pozitīva ekonomiskā ietekme uz ES un Taivānas attiecībām, jo Taivāna ir būtisks ES tirdzniecības partneris (deviņpadsmitais lielākais tirdzniecības partneris). Šobrīd ES ir nozīmīgs Taivānas pilsoņu ceļojumu galamērķis. Arī Apvienotā Karaliste 2009. gada martā un Īrija 2009. gada jūlijā noteica Taivānai bezvīzu režīmu.Taivānas pārcelšana uz pozitīvo sarakstu stiprinātu reģionālo vienotību, jo ES ir bezvīzu režīms ar citām šā reģiona valstīm un administratīvajām vienībām, kurās ir līdzīgs ekonomiskās attīstības līmenis, piemēram, ar Honkongu, Makao, Japānu, Dienvidkoreju un Singapūru.Attiecībā uz migrāciju risks saistībā ar nelegālo imigrāciju no Taivānas ir ļoti zems (laikposmā no 2006. līdz 2008. gadam nelegāli uzturējās vidēji 45 personas gadā), kā to apliecina arī atteikumu skaits pie robežas (laikposmā no 2006. līdz 2008. gadam vīzas tika atteiktas vidēji 38 personām gadā) un vīzu atteikumu procents (0,25 % 2008. gadā). Pamatojoties uz to, vīzas prasības piemērošana Taivānas pilsoņiem vairs nav pamatota.Attiecībā uz dokumentu drošību Taivāna ir pieņēmusi pasākumus, lai ieviestu augsta drošības līmeņa identitātes kartes, un nesen ir ieviesusi jaunu un drošāku pasi. Kopš 2008. gada beigām Taivāna izsniedz biometriskās pases un saistībā ar jauno pasu izsniegšanu veic uzlabotu personalizācijas procesu.Savās atbildēs uz Komisijas anketu saistībā ar regulas regulāru pārskatīšanu desmit dalībvalstis ierosināja pārcelt Taivānu uz pozitīvo sarakstu.Ja Taivānas pilsoņiem tiks piemērota vīzu režīma atcelšana, Taivānai jārīkojas saskaņā ar savstarpīguma principu. Šajā jautājumā Taivāna ir paudusi politisko gribu visiem ES pilsoņiem piemērot pilnīgu bezvīzu režīmu un ir pakāpeniski atcēlusi vīzas prasību lielākajai daļai ES dalībvalstu valstspiederīgo; šobrīd vīza joprojām ir vajadzīga Kipras, Rumānijas un Bulgārijas pilsoņiem, lai gan oficiālā vēstulē Taivāna ir skaidri paudusi apņemšanos 2010. gadā pieviest pilnīgu bezvīzu režīmu arī attiecībā uz šo trīs dalībvalstu valstpiederīgajiem.2.2. Citu trešo valstu vai teritoriju pārcelšanaKomisija ir analizējusi pieejamo informāciju, tostarp CIREFI statistikas datus, kas ir apkopota par katru trešo valsti vai teritoriju, ko dalībvalstis ir ierosinājušas pārcelt. Īpaša uzmanība tika pievērsta valstu vai teritoriju ekonomiskajam un sociālajam attīstības līmenim, ar to saistītajam nelegālās imigrācijas uz ES riskam, ārējām attiecībām un reģionālās vienotības kritērijiem.Komisija ir secinājusi, ka attiecībā uz citām trešām valstīm vai teritorijām, kuras pārcelt uz pozitīvo sarakstu bija ierosinājusi tikai viena dalībvalsts vai dažos gadījumos divas dalībvalstis, šobrīd nevar uzskatīt, ka tās izpildītu Regulā (EK) Nr. 539/2001 minētos kritērijus. Turpmāki grozījumi Regulā (EK) Nr. 539/2001 varētu attiekties arī uz citām trešām valstīm vai teritorijām, ņemot vērā to progresu dažādās jomās un regulā izklāstīto kritēriju izpildi.2.3. Ziemeļu Marianas salasDalībvalstis pievērsa uzmanību Ziemeļu Marianas salu statusam un ierosināja to izslēgt no Regulas (EK) Nr. 539/2001 I pielikuma.Ziemeļu Marianas salas ir sadraudzības statusā esoša valsts politiskajā savienībā ar Amerikas Savienotajām Valstīm, un Ziemeļu Marianas salu valsts vadītājs ir Amerikas Savienoto Valstu prezidents. Šī teritorija ir pārstāvēta ASV Pārstāvju palātā. Parasti uz šo valsti attiecas ASV federālā likumdošana. Ziemeļu Marianas salām ir tāds pats statuss kā Guamai vai Puertoriko. Šo salu pilsoņiem ir ASV pases.Balstoties uz iepriekšminēto informāciju, I pielikumā jāsvītro atsauce uz Ziemeļu Marianas salām. Tas nozīmēs, ka Ziemeļu Marianas salu pilsoņiem, tāpat kā ASV pilsoņiem, tiks piemērots bezvīzu režīms.3. Galvenās organizācijas un eksperti, ar kuriem notika apspriedesNotika apspriedes ar dalībvalstīm.4. Ietekmes novērtējumsNav vajadzīgs.5. Juridiskais pamatsŅemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, šis priekšlikums pilnveido kopējo vīzu politiku saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu.6. Proporcionalitātes un subsidiaritātes principsRegulā (EK) Nr. 539/2001 ir ietverts to trešo valstu un teritoriju saraksts, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām (negatīvais saraksts), kā arī to trešo valstu saraksts, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (pozitīvais saraksts).Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu lēmums par izmaiņām sarakstos, par valstu pārcelšanu no negatīvā saraksta uz pozitīvo sarakstu vai otrādi ir EK ekskluzīvā kompetencē.7. Juridisko instrumentu izvēleRegula (EK) Nr. 539/2001 jāgroza ar regulu.8. Ietekme uz budžetuIerosinātais grozījums neietekmē ES budžetu.2010/0192 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecasEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[4],nosūtījuši priekšlikumu dalībvalstu parlamentiem,saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:1. Regulas (EK) Nr. 539/2001[5] I un II pielikumā ietverto trešo valstu un teritoriju sarakstu saturam būtu jāatbilst un būtu jāturpina atbilst kritērijiem, kas paredzēti minētās regulas 5. apsvērumā. Trešās valstis un teritorijas, kurās attiecībā uz šiem kritērijiem situācija ir mainījusies, būtu jāpārceļ no viena pielikuma uz otru.2. Vīzas prasības piemērošana Taivānas pilsoņiem vairs nav pamatota, jo īpaši tāpēc, ka saskaņā ar regulas 5. apsvērumā minētajiem kritērijiem tā neietver nekādu risku saistībā ar nelegālo imigrāciju vai sabiedrisko kārtību ES, kā arī saistībā ar ārējām attiecībām. Līdz ar to šī teritorija būtu jāpārceļ uz II pielikumu.3. Regulas (EK) Nr. 539/2001 I pielikumā ir jāsvītro atsauce uz Ziemeļu Marianas salām, jo šīs teritorijas pilsoņi ir ASV pasu turētāji un līdz ar to II pielikumā iekļauto Amerikas Savienoto Valstu pilsoņi.4. Attiecībā uz Īslandi un Norvēģiju šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienības Padome, Īslandes Republika un Norvēģijas Karaliste noslēgušas par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[6], kas attiecas uz jomu, kura minēta 1. panta B punktā Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai[7].5. Attiecībā uz Šveici šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[8], kas attiecas uz jomu, kura minēta 1. panta B un C punktā Lēmumā 1999/437/EK, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/146/EK[9].6. Attiecībā uz Lihtenšteinu šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā protokola nozīmē, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, kas attiecas uz jomu, kura minēta 1. panta B un C punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/261/EK[10].7. Šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kuros Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[11]. Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tā nav tai saistoša un nav jāpiemēro.8. Šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kuros Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[12]. Tādēļ Īrija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tā nav tai saistoša un nav jāpiemēro.9. Šī regula pilnveido Šengenas acquis noteikumus saskaņā ar Protokolu, kas iekļauj Šengenas acquis Eiropas Savienības sistēmā, kā noteikts A pielikumā Padomes 1999. gada 20. maija Lēmumā 1999/435/EK par Šengenas acquis definīciju, lai atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma un Līguma par Eiropas Savienību attiecīgajiem noteikumiem noteiktu tiesisko bāzi visām normām un lēmumiem, kas veido Šengenas acquis [13],IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1. pantsAr šo Regulu (EK) Nr. 539/2001 groza šādi.10. Regulas I pielikumu groza šādi:(a) I daļā svītro atsauci uz Ziemeļu Marianas salām;(b) II daļā svītro atsauci uz Taivānu.11. Regulas II pielikumu papildina ar šādu 4. ierakstu:“4. ADMINISTRATĪVI TERITORIĀLAS VIENĪBAS, KO VISMAZ VIENA DALĪBVALSTS NEATZĪST PAR VALSTĪM:Taivāna”.2. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.Briselē, [...]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.[2] Padomes 2001. gada 7. decembra Regula (EK) Nr. 2414/2001 (OV L 327, 12.12.2001., 1. lpp.), 2003. gada 6. marta Regula (EK) Nr. 453/2003 (OV L 69, 13.3.2003., 10. lpp.), 2005. gada 2. jūnija Regula (EK) Nr. 851/2005 (OV L 141, 4.6.2005, 3. lpp.), 2006. gada 20. novembra Regula (EK) Nr. 1791/2006 (OV L 363, 20.12.2006., 1. lpp.), 2006. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 1932/2006 (OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.) un 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1244/2009 (OV L 336, 18.12.2009.).[3] OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.[4] OV C [...], [...], [...] lpp.[5] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.[6] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[7] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.[8] OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.[9] OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.[10] OV L 83, 26.3.2008., 3. lpp.[11] OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.[12] OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.[13] OV L 176, 10.7.1999., 1.-16. lpp.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 13.8.2020
 COM(2020) 369 final
 2020/0172(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody (Rozpočtová položka 33 02 03 01 – Právo obchodních společností)
 (Text s významem pro EHP)
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Pro zajištění nezbytné právní jistoty a jednotnosti vnitřního trhu má Smíšený výbor EHP začleňovat veškeré příslušné právní předpisy EU co nejdříve po jejich přijetí do Dohody o EHP a také umožnit, aby se státy ESVO EHP podílely na opatřeních nebo programech EU, které jsou pro EHP relevantní.
 Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojený k tomuto návrhu rozhodnutí Rady) má pozměnit protokol 31 k Dohodě o EHP o „spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody“. To je nezbytné k tomu, aby se státy ESVO EHP mohly účastnit programů a opatření Unie financovaných z rozpočtových položek souhrnného rozpočtu Evropské unie. V tomto případě je účelem tohoto pozměňovacího návrhu umožnit státům ESVO EHP (Norsku, Islandu a Lichtenštejnsku) podílet se na opatřeních Unie souvisejících s rozpočtovou položkou 33 02 03 01: „Právo obchodních společností“, zapsanou do souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2020.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Připojený návrh rozhodnutí Smíšeného výboru je plně v souladu s cílem Dohody o EHP, kterým je podpořit trvalé a vyvážené posilování obchodních a hospodářských vztahů mezi smluvními stranami za rovných podmínek hospodářské soutěže a dodržování těchto pravidel za účelem vytvoření jednotného Evropského hospodářského prostoru.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Rozhodnutí Smíšeného výboru je v souladu rovněž s ostatními politikami Unie, zejména prostřednictvím svého cíle, kterým je chránit jednotnost vnitřního trhu EU.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Tento návrh je založen na článku 114 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy. Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94
 1
 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z tohoto důvodu:
 cíle tohoto návrhu, totiž zajistit jednotnost vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, a proto jej může být z důvodu účinků lépe dosaženo na úrovni Unie.
 •Proporcionalita
 Tento návrh v souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cíle, tedy zajištění jednotnosti vnitřního trhu.
 •Volba nástroje
 V souladu s článkem 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojem rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Smíšený výbor EHP zajišťuje účinné provádění a fungování Dohody o EHP. Za tímto účelem přijímá rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Státy ESVO EHP finančně přispějí do rozpočtu Unie, rozpočtové položky 33 02 03 01: „Právo obchodních společností“. Přesná částka bude stanovena v souladu s ustanoveními Dohody o EHP, jakmile bude přijat tento návrh rozhodnutí Rady.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 V souladu s rozpočtovou politikou EU je jakákoliv účast na opatřeních EU možná, pouze pokud je uhrazen odpovídající finanční příspěvek. V souladu s protokolem 32 k Dohodě o EHP je však roční finanční příspěvek států ESVO EHP splatný každoročně do 31. srpna, a to v návaznosti na výzvu ze strany EU k poskytnutí prostředků, kterou stanoví Evropská komise a do 15. srpna ji předkládá státům ESVO EHP.
 Aby bylo možné překlenout období od ledna do srpna, má návrh rozhodnutí Smíšeného výboru zpětnou působnost od ledna. Během celého kalendářního roku tak bude zajištěna kontinuita spolupráce, jak je stanoveno v Dohodě o EHP.
 Zpětná působnost se nedotýká práv a povinností dotčených osob a je v souladu se zásadou legitimního očekávání.
 2020/0172 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
 (Rozpočtová položka 33 02 03 01 – Právo obchodních společností)
 (Text s významem pro EHP)
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru
 2
 , a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dohoda o Evropském hospodářském prostoru
 3
 (dále jen „Dohoda o EHP“) vstoupila v platnost dne 1. ledna 1994.
 (2)Podle článku 98 Dohody o EHP může Smíšený výbor EHP rozhodnout mimo jiné o změně protokolu 31 k Dohodě o EHP.
 (3)Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje ustanovení o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody.
 (4)Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP na opatřeních Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, která se týkají práva obchodních společností.
 (5)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2020.
 (6)Postoj Unie ve Smíšeném výboru EHP by měl vycházet z připojeného návrhu rozhodnutí,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve Smíšeném výboru EHP k navrhované změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody, vychází z návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.
 (2)
 Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6.
 (3)
 Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 13.8.2020
 COM(2020) 369 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EHP ke změně protokolu 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody (Rozpočtová položka 33 02 03 01 – Právo obchodních společností)
 PŘÍLOHA
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. [...]
 ze dne [...],
 kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP
 o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP na opatřeních Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie, která se týkají práva obchodních společností.
 (2)Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2020,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V čl. 7 odst. 13 protokolu 31 k Dohodě o EHP se slova „a 2019“ nahrazují slovy „, 2019 a 2020“.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bude učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP.
 Použije se od 1. ledna 2020.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda nebo předsedkyně
 tajemníci
 Smíšeného výboru EHP


type: caselaw

text:
 31.7.2010
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 209/52
 A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2010. május 4-i ítélete — Petrilli kontra Bizottság
 (F-100/08. sz. ügy) (1)
 (Közszolgálat - Tisztviselők - Nyugdíjak - A lakóhely fogalma - Állandó lakóhely - Igazoló iratok)
 2010/C 209/80
 Az eljárás nyelve: francia
 Felek
 Felperes: Alessandro Petrilli (Grottammare, Olaszország) (képviselők: J.-L. Lodomez és J. Lodomez ügyvédek)
 Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)
 Az ügy tárgya
 A kinevezésre jogosult hatóság azon határozatának megsemmisítése, amelyben meghatározta a felperes állandó lakóhelyét.
 Az ítélet rendelkező része
 1.
 A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.
 2.
 A. Petrilli viseli az összes költséget.
 (1) HL C 55., 2009.3.7., 52. o.


type: contracts

text:
 03/Sv. 19
 HR
 Službeni list Europske unije
 4
 21997A0226(01)
 L 057/2
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 SPORAZUM U OBLIKU RAZMJENE PISAMA
 o privremenoj primjeni Sporazuma između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla
 Bruxelles, 17. prosinca 1996.
 Poštovani gospodine,
 U pogledu Sporazuma između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla, čast mi je predložiti Vam da Europska zajednica i Novi Zeland privremeno primjenjuju odredbe koje se odnose na veterinarske kontrole i naknade predviđene člancima 10. i 11. (zajedno s Prilogom VIII.) na privremenoj osnovi s učinkom od 1. siječnja 1997.
 Nadalje mi je čast predložiti da se svi postojeći uvjeti za zdravstvene svjedodžbe koji se primjenjuju 31. prosinca 1996. u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla koje utvrđuje veterinarsko zakonodavstvo Europske zajednice i relevantno zakonodavstvo Novog Zelanda nastavljaju primjenjivati do stupanja na snagu Sporazuma u skladu s odredbama drugog podstavka njegovog članka 18. stavka 1.
 Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili slaganje Europske zajednice s takvom privremenom provedbom Sporazuma.
 Primite, gospodine, izraze mog najdubljeg poštovanja.
 Za Vladu Novog Zelanda
 Bruxelles, 17. prosinca 1996.
 Poštovani gospodine,
 Čast mi je potvrditi primitak Vašeg pisma s današnjim datumom, koje glasi:
 „U pogledu Sporazuma između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla, čast mi je predložiti Vam da Europska zajednica i Novi Zeland privremeno primjenjuju odredbe koje se odnose na veterinarske kontrole i naknade predviđene člancima 10. i 11. (zajedno s Prilogom VIII.) na privremenoj osnovi s učinkom od 1. siječnja 1997.
 Nadalje mi je čast predložiti da se svi postojeći uvjeti za zdravstvene svjedodžbe koji se primjenjuju 31. prosinca 1996. u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla koje utvrđuje veterinarsko zakonodavstvo Europske zajednice i relevantno zakonodavstvo Novog Zelanda nastavljaju primjenjivati do stupanja na snagu Sporazuma u skladu s odredbama drugog podstavka njegovog članka 18. stavka 1.
 Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili slaganje Europske zajednice s takvom privremenom provedbom Sporazuma.”
 Čast mi je potvrditi slaganje Europske zajednice s uvjetima iz Vašeg pisma.
 Primite, gospodine, izraze mog najdubljeg poštovanja.
 U ime Vijeća Europske unije