type: other

text:
5.04.2005 nr 67 (RT I 2005, 19, 116) 10.04.2005
 §1. Välisministeerium
 §4. Ministeeriumi pitsat
 §5. Ministeeriumi eelarve
 §6. Asukoht
 Ministeeriumi aadress on Islandi väljak 1, 15049 Tallinn.
 §7. Valitsemisala
 Välisministeeriumi valitsemisalas on ettepanekute tegemine riigi välispoliitika kavandamiseks, välislepingute ja välismajandusega seotud küsimuste lahendamine, Eesti Vabariigi suhtlemise korraldamine välisriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, sise- ja välisprotokolli korraldamine riiklike tähtpäevade tähistamise ning riiklikult oluliste välisvisiitide läbiviimise, samuti kõrgete külaliste vastuvõtmise korral, Eesti riigi ja kodanike huvide kaitsmine välisriikides, rahvusvahelise arengu- ja humanitaarabi andmise korraldamine, Eesti tutvustamine ning vastavate õigusaktide eelnõude koostamine.
 §8. Välispoliitika kavandamise ja teostamise ülesanded
 1) kavandab ja teostab välispoliitika põhisuundi ning korraldab ja koordineerib välissuhtlemist;
 §9. Välislepingutega seotud ülesanded
 1) osaleb välislepingute sõlmimise üle peetavatel läbirääkimistel, koostab ja kooskõlastab lepingute eelnõud ning vormistab lepingute sõlmimise volikirjad;
 2) esitab Vabariigi Valitsusele välislepingute eelnõud või vastuvõetud välislepingud koos õigusakti eelnõuga välislepingu kohta, vajaduse korral koos eelnõu koostanud ministeeriumiga;
 3) korraldab välislepingute ratifitseerimise, vastuvõtmise, kinnitamise, nendega ühinemise, nende denonsseerimise, nendest taganemise ja nende lõpetamise dokumentide koostamist, allkirjastamist, vahetamist ja depositaarile esitamist;
 4) esitab välislepingud registreerimiseks ÜRO Sekretariaadis ja teistes rahvusvahelistes organisatsioonides;
 6) täidab Eesti nimel depositaari ülesandeid.
 §10. Välismajandussuhetega seotud ülesanded
 2) kavandab ja teostab strateegilise kauba kontrolli poliitikat;
 [RT I 2005, 19, 116 – jõust. 10.04.2005]
 §11. Välissuhtlemise ülesanded
 10) koordineerib Eesti viisapoliitika kujundamist, korraldab Eesti välisesinduste kaudu viisade andmist ning teeb konsulaartoiminguid koostöös Siseministeeriumiga.
 §12. Sise- ja välisprotokolliga seotud ülesanded
 4) akrediteerib välisriikide diplomaate ja konsulaaresindajaid ning aitab võimaluse korral lahendada nende elukorralduse küsimusi Eestis.
 §13. Eesti riigi ja isikute huvide kaitse ülesanded välisriigis
 2) korraldab Eesti esindamist ÜRO Rahvusvahelises Kohtus, Alalises Rahvusvahelises Vahekohtus, Euroopa Inimõiguste Kohtus ning vajaduse korral teistes vaidluste lahendamise institutsioonides;
 3) korraldab Eesti esindamist Euroopa Kohtus ja esimese astme kohtus koostöös Justiitsministeeriumiga;
 4) kaitseb Eesti riigi, kodanike, elamisloa alusel Eestis elavate isikute ja juriidiliste isikute (edaspidi Eesti isikud) huve ning õigusi välisriigis «Konsulaarseaduse» (RT I 2003, 78, 527; 2004, 14, 92; 30, 208) kohaselt.
 §14. Arengukoostöö ülesanded
 3) kavandab ja teostab arengukoostöö poliitikat.
 §15. Eesti tutvustamise ülesanded
 1) koostab ja avaldab Eestit tutvustavaid materjale;
 2) vahendab koos teiste asutuste ja isikutega Eestit tutvustavat teavet ning korraldab Eesti riiki ja kultuuri tutvustavaid üritusi välisriikides.
 §16. Välisajakirjanike akrediteerimise ülesanded
 1) võtab vastu ja menetleb välismaiseid massiteabevahendeid esindavate ajakirjanike akrediteerimisdokumente;
 2) väljastab välismaiseid massiteabevahendeid esindavatele ajakirjanikele ministeeriumi juurde akrediteerimist tõendavad pressikaardid;
 3) peab arvestust ministeeriumi juurde akrediteeritud ajakirjanike üle.
 §17. Õigusaktide eelnõude koostamise ülesanded
 2) korraldab ja koordineerib ministeeriumi valitsemisala käsitlevate õigusaktide kooskõlla viimist Euroopa Liidu õigusaktide ja Eesti suhtes jõustunud välislepingutega;
 3) avaldab arvamust teistes ministeeriumides koostatud Välisministeeriumi valitsemisala käsitlevate õigusaktide eelnõude kohta ja kooskõlastab neid.
 §18. Muud ülesanded
 2) annab välja diplomaatilisi passe;
 5) kavandab ja rakendab koos teiste asjaomaste asutustega Eesti rahvusvahelist personalipoliitikat rahvusvahelistes organisatsioonides ja Euroopa Liidus.
 §19. Juhtimine
 Välisminister (edaspidi minister) juhib ministeeriumi.
 §20. Ministri pädevus ja ülesanded
 3) esindab Eestit välissuhtlemises «Välissuhtlemisseaduse» (RT I 1993, 72/73, 1020; 1996, 49, 953; 1997, 93, 1200; 2003, 21, 122), teiste õigusaktide ning rahvusvahelise tava ja praktika kohaselt;
 8) vastutab riigivara säilimise, heaperemeheliku kasutamise ja käsutamise eest ning korraldab seda «Riigivaraseaduse» (RT I 1995, 22, 327; 1996, 36, 738; 40, 773; 48, 942; 81, 1446; 1997, 45, 724; 1998, 30, 409; 1999, 10, 155; 16, 271; 2000, 39, 239; 49, 306; 51, 319; 2001, 7, 17; 93, 565; 2002, 53, 336; 64, 393; 2003, 13, 69; 2004, 24, 166) kohaselt;
 10) nimetab kantsleri ettepanekul ametisse ja vabastab ametist ministeeriumi asekantslereid ja osakonna peadirektoreid;
 11) nimetab ja kutsub tagasi Eesti asjureid ning konsulaarasutuste juhte;
 12) nimetab ametisse ja vabastab ametist ministri nõunikke;
 13) määrab enda poolt ametisse nimetatud teenistujatele ergutusi ning distsiplinaarkaristusi;
 14) kehtestab struktuuriüksuste põhimäärused ning kinnitab ministeeriumi teenistujate koosseisu;
 15) kinnitab ministri nõunike ametijuhendid, määrates nende ülesanded ja alluvuse, ning enda poolt ametisse nimetatud teenistujate, välisesinduste juhtide ning mitteresideerivate erakorraliste ja täievoliliste suursaadikute, kes resideerivad Eestis või välisriigis, välja arvatud riigis, kuhu nad on akrediteeritud, ametijuhendid;
 16) kinnitab kantsleri ettepanekul ministeeriumi sisekorraeeskirja, asjaajamiskorra, teabe hoidmise korra ning ministeeriumi atesteerimiskomisjoni töökorra, -põhimõtted ja koosseisu;
 17) kehtestab välisteenistuse diplomaatilised ametikohad «Välisteenistuse seaduse» (RT I 1995, 15, 172; 50, 764; 1996, 49, 953; 2001, 43, 240; 2002, 82, 481) kohaselt;
 18) kehtestab kooskõlastatult ministeeriumi atesteerimiskomisjoniga teenistujate atesteerimisnõuded;
 22) annab või võtab ära diplomaatilise teenistusastme või madaldab seda «Välisteenistuse seaduse» kohaselt kantsleri ettepanekul;
 23) lahendab ministeeriumi struktuuriüksuste vahelised vaidlused;
 24) võib moodustada nõuandva õigusega komisjoni, nõukogu ja töörühma ministeeriumi ülesannete täitmiseks ning määrab nende ülesanded ja töökorra;
 25) valvab ministeeriumi struktuuriüksuste ja teenistujate teenistuskohustuste täitmise järele, vajaduse korral paneb järelevalve ülesanded kantslerile;
 26) vastutab ministeeriumi siseauditi korraldamise eest ning juhib vahetult siseauditiosakonda;
 271) juhib vahetult ministri kantseleid;
 28) [kehtetu - RT I 2005, 19, 116 – jõust. 10.04.2005]
 §21. Ministri õigusaktid
 Minister annab seaduse alusel määrusi ja käskkirju ning teenistusalaseid korraldusi.
 §22. Ministri asendamine
 Ministrit asendatakse «Vabariigi Valitsuse seaduse» kohaselt.
 §23. Kantsler
 Kantsler juhib ministeeriumi struktuuriüksusi, välja arvatud siseauditiosakond ja ministri kantselei , ning korraldab ministeeriumi asjaajamist.
 §24. Kantsleri ülesanded
 1) esindab ministeeriumi ministri poolt ja seadusega antud volituste piires;
 2) juhib asekantslereid, talle vahetult alluva protokolliosakonna peadirektorit, poliitika planeerimise osakonna peadirektorit, diplomaatilise julgeoleku osakonna peadirektorit ja välisesinduste juhte ning asekantslerite ja peadirektorite kaudu osakondi ja ministeeriumi nõunikke;
 6) korraldab riigivara säilimist ja kasutamist ministrilt saadud volituste piires «Riigivaraseaduse» kohaselt ning teeb ministrile ettepanekuid riigivara käsutamise kohta;
 9) teeb ministrile ettepanekuid Eesti konsulaarasutuse juhi nimetamise või tagasikutsumise kohta;
 10) pärib talle vahetult või asekantslerite kaudu alluvatelt ministeeriumi struktuuriüksuste juhtidelt aru nende tegevuse kohta ning teeb ministrile ettepanekuid neile ergutuste ja distsiplinaarkaristuste määramise kohta;
 11) nimetab ametisse ja vabastab ametist ministeeriumi teenistujaid, välja arvatud ministri poolt ametisse nimetatud teenistujad;
 12) sõlmib töölepinguid ministeeriumi abiteenistujate ning välisesinduse asukohariigis ministeeriumi teenistusse võetud isikutega;
 13) kinnitab struktuuriüksuste põhimääruste ja nende juhtide ettepanekute kohaselt koostatud enda poolt ametisse nimetatavate teenistujate ametijuhendid ja vajaduse korral abiteenistujate tööjuhendid;
 14) edutab enda poolt ametisse nimetatud teenistujaid ning määrab neile ergutusi ja distsiplinaarkaristusi;
 15) lähetab oma pädevuse piires välisesindusse, kutsub sealt tagasi ning nimetab välisesinduses ametisse ministeeriumi diplomaate ja muid teenistujaid;
 16) teeb ministrile ettepanekuid diplomaatilise teenistusastme andmise, selle madaldamise või äravõtmise kohta ministeeriumi atesteerimiskomisjoni ettepanekul «Välisteenistuse seaduse» kohaselt;
 17) kinnitab ministeeriumi teenistujate ja välisesinduse asukohariigis ministeeriumi teenistusse võetud isikute puhkuste ajakava;
 18) on ministeeriumi atesteerimiskomisjoni esimees või määrab selleks teise isiku;
 19) annab kaasallkirja ministri määrustele ja muudele dokumentidele;
 20) annab kaasallkirja Vabariigi Valitsusele esitatavatele dokumentidele ning vastutab nende koostamise eest;
 22) hoiab ministeeriumi vapipitsatit ja kehtestab ministeeriumi pitsatite kasutamise korra;
 23) korraldab ministeeriumi struktuuriüksuste põhimääruste, sisekorraeeskirja, asjaajamiskorra, teabe hoidmise korra ning «Välisteenistuse seaduse» kohaselt moodustatava ministeeriumi atesteerimiskomisjoni töökorra ja -põhimõtete koostamist ning esitab need ja atesteerimiskomisjoni koosseisu kinnitamiseks ministrile;
 24) võib moodustada ministeeriumi ja tema struktuuriüksuste tegevuse koordineerimiseks, asjaajamise korraldamiseks ning küsimuste lahendamiseks komisjoni ning määrab selle ülesanded ja töökorra;
 25) valvab ministri ülesandel ministeeriumi teenistujate teenistuskohustuste täitmise järele;
 27) täidab muid õigusaktidega talle pandud ning ministri antud ülesandeid.
 §25. Kantsleri käskkirjad ja korraldused
 (2) Kantsler annab korraldusi asekantsleritele ja struktuuriüksuste juhtidele.
 §26. Kantsleri asendamine
 (1) Kantsleri äraolekul asendab teda üks asekantsleritest, asekantslerite äraolekul üks osakonna peadirektoritest.
 §27. Asekantsler
 Ministeeriumis on poliitikaküsimuste asekantsler, välismajanduse ja arengukoostööküsimuste asekantsler, juriidiliste ja konsulaarküsimuste asekantsler, haldusküsimuste asekantsler ning Euroopa Liidu küsimuste asekantsler.
 §28. Asekantsleri ülesanded
 3) annab juhiseid sisuliste küsimuste lahendamise kohta, lähtudes talle alluvate osakondade eripärast ja põhimäärustest;
 4) jälgib talle alluvate osakondade ülesannete täitmist;
 5) tagab oma valdkonna ülesannete täitmise;
 7) teeb kantslerile ettepanekuid talle alluva osakonna peadirektori edutamise ning talle ergutuste ja distsiplinaarkaristuste määramise kohta;
 10) allkirjastab ministeeriumi kirjaplangil vormistatud informatiivse sisuga kirju, võtmata rahalisi ja varalisi kohustusi ning andmata õigusi ja panemata kohustusi ministeeriumivälistele isikutele, kui seadus ei näe ette teisiti;
 11) täidab muid seadusega ning Vabariigi Valitsuse määruse ja korraldusega talle pandud ning ministri või kantsleri antud ülesandeid.
 (2) Asekantsleri täpsed teenistuskohustused sätestatakse ametijuhendis.
 §281. Poliitikaküsimuste asekantsleri lisaülesanded
 1) suunab poliitikadirektori osakonna, 1. poliitikaosakonna (julgeolekupoliitika ja rahvusvahelised organisatsioonid), 2. poliitikaosakonna (Euroopa ja Põhja-Ameerika) ja 3. poliitikaosakonna (Ida-Euroopa, Aasia, Aafrika, Ameerika ja Vaikse ookeani piirkond) ning pressi- ja infoosakonna tööd;
 2) nõustab ministeeriumi juhtkonda ning struktuuriüksusi rahvusvahelise julgeoleku, Eesti julgeolekupoliitika, avalike ja välissuhete küsimustes.
 §-d 29. ja 30. [kehtetud - RT I 2005, 19, 116 – jõust. 10.04.2005]
 §31. Välismajanduse ja arengukoostööküsimuste asekantsleri lisaülesanded
 2) nõustab ministeeriumi juhtkonda ning struktuuriüksusi välismajanduse ja arengukoostöö küsimustes.
 §32. Juriidiliste ja konsulaarküsimuste asekantsleri lisaülesanded
 1) suunab juriidilise osakonna ja konsulaarosakonna tööd;
 §33. Haldusküsimuste asekantsleri lisaülesanded
 1) suunab rahandusosakonna, haldusosakonna, infotehnoloogia osakonna, personaliosakonna ja sekretariaadi tööd;
 2) kavandab ja rakendab ministeeriumi administratiiv-, personali- ja finantspoliitikat ning infotehnoloogia põhisuundi;
 §34. Euroopa Liidu küsimuste asekantsleri lisaülesanded
 Euroopa Liidu küsimuste asekantsler:
 1) suunab Euroopa Liidu osakonna tööd;
 §35. Asekantsleri korraldused
 (1) Asekantsler annab korraldusi talle alluvate osakondade peadirektoritele.
 §36. Asekantsleri asendamine
 Struktuuriüksuse juht
 §37. Osakonna peadirektor
 (1) Osakonna peadirektori nimetab ametisse ja vabastab ametist minister.
 §38. Osakonna peadirektori ülesanded
 1) juhib osakonda ja vastutab selle ülesannete õiguspärase, täpse ja õigeaegse täitmise eest;
 3) jälgib alluvate teenistuskohustuste täitmist;
 4) teeb kantslerile ettepanekuid ministeeriumi eelarve koostamise ning kasutamise kohta osakonna ülesannetest lähtudes;
 5) allkirjastab ja viseerib osakonnas koostatud dokumente osakonna põhimääruse ja ministeeriumi asjaajamiskorra kohaselt;
 7) allkirjastab ministeeriumi kirjaplangil vormistatud informatiivse sisuga kirju, võtmata rahalisi ja varalisi kohustusi ning andmata õigusi ja panemata kohustusi ministeeriumivälistele isikutele, kui seadus ei näe ette teisiti;
 8) teeb ministeeriumi juhtkonnale ettepanekuid osakonna struktuuri, koosseisu ja töökorralduse ning alluvate palkade, toetuste, ergutuste ja distsiplinaarkaristuste kohta;
 10) taotleb alluvatele täiendkoolitust osakonna ülesannete paremaks täitmiseks;
 12) täidab muid õigusaktidega talle pandud ning ministri, kantsleri ja vahetuks ülemuseks oleva asekantsleri poolt antud ülesandeid.
 (2) Osakonna peadirektori täpsed teenistuskohustused sätestatakse osakonna põhimääruses ja ametijuhendis.
 Välisesinduse juht
 §39. Välisesinduse juht
 (1) Välisesinduse juht nimetatakse ametisse ja vabastatakse ametist seaduse kohaselt.
 §40. Välisesinduse juhi ülesanded
 1) juhib välisesindust ning vastutab selle ülesannete õiguspärase, õigeaegse, täpse ja majanduslikult säästliku täitmise eest;
 4) lahendab välisesinduse tegevusvaldkonda kuuluvaid küsimusi ning teeb teistele struktuuriüksuste juhtidele või juhtkonnale sellekohaseid ettepanekuid;
 5) teeb kantslerile ettepanekuid ministeeriumi eelarve koostamise ning kasutamise kohta välisesinduse ülesannetest lähtudes, otsustab välisesinduse eelarvevahendite kasutamise ning valvab selle täpse ja otstarbeka täitmise üle;
 8) allkirjastab ja viseerib välisesinduses koostatud dokumente õigusaktide, välisesinduse põhimääruse ja ministeeriumi asjaajamiskorra kohaselt;
 9) teeb ministeeriumi juhtkonnale ettepanekuid välisesinduse struktuuri, koosseisu ning alluvate palkade, toetuste, ergutuste ja distsiplinaarkaristuste kohta;
 (2) Välisesinduse juhi täpsed teenistuskohustused sätestatakse tema ametijuhendis ja välisesinduse põhimääruses.
 §41. Ministeeriumi osakond
 §42. Osakonna struktuur ja pädevus
 (2) Osakonna koosseisu võivad kuuluda teenistujad, kes ei ole ühegi büroo või talituse koosseisus, vaid alluvad vahetult osakonna peadirektorile, ja kelle ülesanded määratakse teenistuja ametijuhendis ja osakonna põhimääruses.
 (3) Osakonna bürood juhib büroo direktor ja talitust talituse juhataja, kelle õigused ja kohustused sätestatakse tema ametijuhendis ja osakonna põhimääruses.
 §43. Ministeeriumi osakonnad
 1) ministri kantselei;
 2) poliitikadirektori osakond;
 3) 1. poliitikaosakond (julgeolekupoliitika ja rahvusvahelised organisatsioonid);
 4) 2. poliitikaosakond (Euroopa ja Põhja-Ameerika);
 5) 3. poliitikaosakond (Ida-Euroopa, Aasia, Aafrika, Ameerika ja Vaikse ookeani piirkond);
 6) poliitika planeerimise osakond;
 7) Euroopa Liidu osakond;
 11) siseauditiosakond;
 13) protokolliosakond;
 14) pressi- ja infoosakond;
 19) sekretariaat.
 §44. Osakondade põhiülesanded
 (1) Ministri kantselei koordineerib välisministri ja ministeeriumi koostööd ning korraldab ministri asjaajamist.
 (2) Poliitikadirektori osakond tegeleb 1. poliitikaosakonna (julgeolekupoliitika ja rahvusvahelised organisatsioonid), 2. poliitikaosakonna (Euroopa ja Põhja-Ameerika) ja 3. poliitikaosakonna (Ida-Euroopa, Aasia, Aafrika, Ameerika ja Vaikse ookeani piirkond) operatiivse temaatilise (sealhulgas Euroopa Liidu ühine välis- ja julgeolekupoliitika) juhtimisega ning nimetatud osakondades käsitletavate valdkondade ja poliitikate seostamise ja koordineerimisega.
 (3) 1. poliitikaosakond (julgeolekupoliitika ja rahvusvahelised organisatsioonid) tegeleb Eesti julgeolekupoliitikaga ning välispoliitiliste suhetega, sealhulgas rahvusvahelistes organisatsioonides ja rahvusvahelistel konverentsidel, ning peab sellealaseid läbirääkimisi.
 (4) 2. poliitikaosakond (Euroopa ja Põhja-Ameerika) tegeleb Eesti ning Euroopa riikide (sealhulgas Euroopa Liidu liikmes- ja kandidaatriigid, Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigid ja Lääne-Balkani piirkonna riigid), Ameerika Ühendriikide ja Kanada vaheliste kahepoolsete julgeoleku-, välis- ja välismajanduspoliitiliste suhetega, samuti Ameerika Ühendriike, Kanadat ja Lääne-Balkani piirkonna riike käsitleva Euroopa Liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga ning peab sellealaseid läbirääkimisi.
 (5) 3. poliitikaosakond (Ida-Euroopa, Aasia, Aafrika, Ameerika ja Vaikse ookeani piirkond) tegeleb Eesti ning Ida-Euroopa, Aasia, Okeaania, Ladina-Ameerika, Kariibi mere maade, Aafrika, Lähis- ja Kesk-Ida piirkonna riikide vaheliste kahepoolsete julgeoleku-, välis- ja välismajanduspoliitiliste suhetega, samuti neid riike käsitleva Euroopa Liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga ning peab sellealaseid läbirääkimisi.
 (6) Poliitika planeerimise osakond toetab ministrit, kantslerit ja asekantslereid ning vajaduse korral teisi ministeeriumi struktuuriüksusi välispoliitilise strateegia kavandamisel ning välispoliitika prognoosimisel ja analüüsimisel; teeb ettepanekuid ministeeriumi välispoliitiliste seisukohtade kohta; valmistab ette ministri ning vajaduse korral Vabariigi Presidendi ja peaministri ettekandeid ja artikleid; osaleb ministeeriumi valitsemisalaga seotud riigi tegevusvaldkondade ning ministeeriumi ja valdkondlike arengukavade ja muude strateegiliste dokumentide väljatöötamisel.
 (7) Euroopa Liidu osakond koordineerib ja korraldab Välisministeeriumi pädevuse piires Eesti osalemist Euroopa Liidu töös; jälgib Euroopa Liidu institutsioonide ja poliitikate arengut; tagab Eesti esindajate tööks liikmesriikide alaliste esindajate komitees ning üldasjade ja välissuhete nõukogus vajalike seisukohtade olemasolu; korraldab ministeeriumi osalemist Euroopa Liidu koordinatsioonikogu töös ja vajaduse korral esindab ministeeriumi koordinatsioonikogus; korraldab ministeeriumi suhtlust Riigikogu Euroopa Liidu asjade komisjoniga.
 (8) Välismajanduse ja arengukoostöö osakond tegeleb ministeeriumi pädevuse piires Eesti väliskaubanduspoliitikaga, osaleb sellekohase strateegia kavandamisel ja viib seda ellu; korraldab strateegiliste kaupade litsentsimist, nende üle riigipiiri toimetamise ja lõppkasutuse järelevalvet, investeeringute kaitse alast välissuhtlemist ja rahvusvahelist arengukoostööd; tegeleb Eesti ning välisriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide vaheliste majandussuhetega ning peab eelnimetatud küsimustes läbirääkimisi.
 (9) Juriidiline osakond kaitseb Eesti õigusi ja huve ning tagab välispoliitiliste eesmärkide täitmise, lähtudes rahvusvahelise õiguse põhimõtetest ja normidest; tegeleb läbirääkimistega, välislepingute koostamise, sõlmimise ja ratifitseerimisega ning nendega ühinemisega; koostab ministeeriumi valitsemisala käsitlevate õigusaktide eelnõud; avaldab arvamust teistes ministeeriumides koostatud õigusaktide eelnõude kohta ja kooskõlastab neid; lahendab välissuhetega seotud inimõiguste küsimusi ning nõustab ministeeriumi juhtkonda juriidilistes, sealhulgas rahvusvahelise õiguse küsimustes.
 (10) Konsulaarosakond kaitseb Eesti ja Euroopa Liidu välisesinduste kaudu Eesti riigi ja isikute huve ning õigusi; tegeleb ministeeriumi pädevuse piires Eesti viisapoliitikaga, osaleb sellekohase strateegia kavandamisel ja viib seda ellu; koordineerib ja korraldab konsulaarteenuste ja konsulaarabi osutamist ning Eesti viisade väljastamist; koostab koos juriidilise osakonnaga sellekohaste õigusaktide eelnõud; teeb ministeeriumi juhtkonnale ettepanekuid konsulaarasutuste avamise ja sulgemise ning aukonsulite nimetamise ja vabastamise kohta; vastutab Eesti õigusaktide ja välislepingute ning rahvusvahelise õiguse põhimõtete ja normide järgimise eest konsulaartegevuses.
 (11) Siseauditiosakond hindab ministeeriumi sisekontrolli süsteemi; korraldab auditeid ja inspektsioone; analüüsib ministeeriumi riske ja tegevust, aruandeid ja vara kasutamist; hindab ministeeriumi tegevuse tulemuslikkust, õiguspärasust, säästlikkust ja tõhusust; teavitab juhtkonda oma tähelepanekutest ja järeldustest ning annab soovitusi olukorra parandamiseks.
 (12) Diplomaatilise julgeoleku osakond tagab ministeeriumi (sealhulgas välisesinduste) julgeoleku; korraldab riigisaladuse kaitset ning vastutab «Riigisaladuse seaduse» (RT I 1999, 16, 271; 82, 752; 2001, 7, 17; 93, 565; 100, 643; 2002, 53, 336; 57, 354; 63, 387; 2003, 13, 67; 23, 147; 2004, 2, 7; 43, 300; 46, 329; 54, 387) ja selle alusel antud õigusaktide täitmise eest (sealhulgas ministeeriumi arvutivõrgus); korraldab riigisaladusele juurdepääsu lubade taotlemist ning ministeeriumi valvet ja diplomaatilist kullerteenust; koostab ministeeriumi riskianalüüse ja koos juriidilise osakonnaga julgeolekualaste õigusaktide eelnõud; teostab teenistuslikku järelevalvet kõrvalekaldumise korral riigisaladuse kaitse korrast, sisekorraeeskirjadest või muudest õigusaktidest.
 (13) Protokolliosakond korraldab ja koordineerib Vabariigi Presidendi, peaministri ja välisministri välisvisiite ning välisriigijuhtide, valitsusjuhtide ja välisministrite visiite Eesti Vabariiki; osaleb teiste riiklikult oluliste välisvisiitide ja kõrgete külaliste vastuvõtmise korraldamisel; koostab riigivisiitide plaani; korraldab riiklikke pidustusi, tseremooniaid ja vastuvõtte ning muid protokollilisi üritusi; lahendab riigiprotokolliga seotud küsimusi; nõustab ministeeriumi struktuuriüksusi protokollilistes küsimustes ning abistab protokolliliste ürituste korraldamisel; akrediteerib välisriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide diplomaate ja konsulaaresindajaid ning annab välja diplomaadi- ja teenistuskaarte välisriikide diplomaatiliste esinduste ja konsulaarasutuste ning rahvusvaheliste organisatsioonide esinduste töötajatele; lahendab välisriikide esinduste ning rahvusvaheliste organisatsioonide ja nende esinduste Eesti Vabariigis tegutsemisega seotud küsimusi.
 (14) Pressi- ja infoosakond varustab ministeeriumi, sealhulgas välisesindusi nii kodu- kui ka välismaise meedia päevakajalise ja üldinfoga; vahendab Eestit ning riigi sisepoliitilisi arenguid ja välispoliitilisi eesmärke tutvustavat teavet välisriikidesse; haldab koos teiste struktuuriüksustega ministeeriumi veebilehekülge; korraldab ministeeriumi suhtlemist meediaga; akrediteerib ministeeriumi juurde välisriigi ajakirjanikke; korraldab koos teiste ministeeriumide ja institutsioonidega Eesti riigi ja kultuuri tutvustamist välisriikides.
 (15) Personaliosakond kavandab ja rakendab ministeeriumi personalipoliitikat; koostab koos juriidilise osakonnaga ministeeriumi personali käsitlevate õigusaktide eelnõud; kavandab ja juurutab personalijuhtimise toiminguid ja meetodeid; kavandab ja korraldab ministeeriumi teenistujate süsteemset ja eesmärgipärast koolitamist; kavandab ja rakendab Eesti personalipoliitikat rahvusvahelistes organisatsioonides ning teeb sellest lähtudes ettepanekuid õigusaktide muutmise kohta.
 (16) Haldusosakond tegeleb ministeeriumi, sealhulgas välisesinduste haldusküsimustega ning ministeeriumi valitsemisala hoonete remondi ja ümberehitusega; kavandab välisesinduste materiaal-tehnilist baasi ja selgitab välja selle rakendusvõimalused; hangib kantselei- ja majapidamistarbeid ning mööblit ja paigaldab seda; korraldab transporti ning vastutab töötervishoiu ja tööohutusnõuete täitmise eest.
 (17) Infotehnoloogia osakond arendab ja käitleb ministeeriumi, sealhulgas välisesinduste info- ja sidesüsteeme; tegeleb arvutivõrgu, riist- ja tarkvara, paljundustehnika ning sidesüsteemide terviklahendustega; tagab nende turvalisuse ja hoolduse.
 (18) Rahandusosakond tegeleb ministeeriumi raamatupidamisarvestusega, sealhulgas vara, hankijate, teenistujate palga ja lähetuste arvestusega ning välisesinduste raamatupidamise koordineerimise ja kontrollimisega; koostab ministeeriumi eelarve eelnõu ning eelarve täitmise ja majandusaasta aruande.
 (19) Sekretariaat korraldab ministeeriumi, sealhulgas välisesinduste asjaajamist ja diplomaatilist posti.
 §45. Välisesindus
 §46. Välisesinduse struktuur ja pädevus
 §47. Välisesinduse ülesanded
 7) väljastab Eesti viisasid ja teostab muid konsulaartoiminguid «Konsulaarseaduse» ja teiste õigusaktide kohaselt.
 §48. Komisjonid, nõukogud ja töörühmad ning nende moodustamine
 (5) Kui komisjoni esimeheks ei ole ministeeriumi juhtkonna liige või struktuuriüksuse juht, määrab minister või kantsler oma moodustatud komisjoni töö eest vastutama ministeeriumi juhtkonna liikme või struktuuriüksuse juhi.
 §49. Teised komisjonid ja nõukogud
 §50. Ministeeriumi pitsat
 §51. Ministeeriumi muud pitsatid
 (1) Välislepingute lakipitsat on sõõrikujuline 35 mm läbimõõduga pitsat, mille keskel on väike riigivapp ning ülemises ääres sõna «VÄLISMINISTEERIUM».
 (3) Mitteresideerival erakorralisel ja täievolilisel suursaadikul, kes resideerib Eestis või välisriigis, välja arvatud riigis, kuhu ta on akrediteeritud, on oma pitsat «Riigivapi seaduse» (RT I 2001, 65, 376; 2002, 34, 206; 63, 387) kohaselt.
 §52. Ministeeriumi teenetemärgid
 Ministeeriumil võivad olla oma teenetemärgid. Teenetemärkide liikide ja kirjelduse ning autasustamise tingimuste ja korra kinnitamise õigus on ministril.
 §53. Ministeeriumi dokumentide vormistamine
 (1) Ministeeriumi üldplangil, selle järgi kujundatud dokumendiplankidel ja noodiplangil on väike riigivapp.
 (2) Ministeeriumi õigusaktid ja dokumendid vormistatakse seaduse ja valitsusasutuste asjaajamiskorra kohaselt.
 (3) Ministeeriumi üld- või kirjaplangile vormistatud dokumentidele kirjutavad alla minister ja/või kantsler oma pädevuse piires.
 (4) Asekantsler allkirjastab ministeeriumi kirjaplangil vormistatud dokumendi § 28 lõike 1 punkti 10 kohaselt.
 (5) Osakonna peadirektor allkirjastab ministeeriumi kirjaplangil vormistatud dokumendi § 38 lõike 1 punkti 5 kohaselt.
 (6) Ministeeriumi noodiplangile kirjutab oma nimetähed selleks õigust omav isik.
 (7) Ministeeriumi struktuuriüksusel võib olla oma üld-, kirja- ja noodiplank, kui see on sätestatud struktuuriüksuse põhimääruses.
 (8) Erakorraline ja täievoliline suursaadik võib välissuhtlemises kasutada suure riigivapiga dokumente ja kutseid «Riigivapi seaduse» kohaselt.
 §54. Riigilipu kasutamine
 Ministeerium kasutab riigilippu «Riigilipu seaduse» (RT I 1993, 17, 273) kohaselt.
 §55. Teenistuslik järelevalve
 §-d 56. ja 57 [käesolevast tekstist välja jäetud]


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21995A1230(05)
 Πρόσθετο πρωτόκολλο της ευρωπαϊκής συμφωνίας για τη σύνδεση μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Δημοκρατίας της Ρουμανίας, αφετέρου
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 317 της 30/12/1995 σ. 0040 - 0043
 ΠΡΟΣΘΕΤΟ ΠΡΩΤΟΚΟΛΛΟ της ευρωπαϊκής συμφωνίας για τη σύνδεση μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Δημοκρατίας της Ρουμανίας, αφετέρου Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ ΚΑΙ Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ ΑΤΟΜΙΚΗΣ ΕΝΕΡΓΕΙΑΣ, που καλούνται στο εξής «η Κοινότητα»,αφενός, καιΗ ΡΟΥΜΑΝΙΑ,αφετέρου,ΕΚΤΙΜΩΝΤΑΣ:ότι η ευρωπαϊκή συμφωνία για τη σύνδεση μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας, αφετέρου, (που καλείται στο εξής «η ευρωπαϊκή συμφωνία»), υπεγράφη στις Βρυξέλλες την 1η Φεβρουαρίου 1993 7ότι στους στόχους της ευρωπαϊκής συμφωνίας, που αναφέρεται στο άρθρο 1, περιλαμβάνεται η πρόβλεψη του κατάλληλου πλαισίου για τη βαθμιαία ενσωμάτωση της Ρουμανίας στην Κοινότητα 7ότι η Κοινότητα και η Ρουμανία συμφώνησαν, στον τίτλο VI και στον τίτλο VII της ευρωπαϊκής συμφωνίας, να προωθήσουν την οικονομική και πολιτιστική συνεργασία 7ότι το Ευρωπαϊκό Συμβούλιο, κατά τη σύνοδό του στην Κοπεγχάγη στις 21 και 22 Ιουνίου 1993, δέχθηκε τη δυνατότητα που παρέχεται στις συνδεδεμένες χώρες να συμμετέχουν σε κοινοτικά προγράμματα βάσει των ευρωπαϊκών συμφωνιών 7ότι στα συμπεράσματα της προεδρίας του Ευρωπαϊκού Συμβουλίου, κατά τη σύνοδό του στην Κοπεγχάγη στις 21 και 22 Ιουνίου 1993, προβλέπεται ότι η μελλοντική συνεργασία με τις συνδεδεμένες χώρες πρέπει να συνδυάζεται με το στόχο της προσχώρησης, ο οποίος έχει πλέον τεθεί, και ότι η συνεργασία αυτή περιλαμβάνει τη συμμετοχή των συνδεδεμένων χωρών στα κοινοτικά προγράμματα, με σκοπό την προώθηση της ολοκλήρωσης,ΑΠΟΦΑΣΙΣΑΝ να συνάψουν το παρόν πρωτόκολλο και προς τον σκοπό αυτό όρισαν ως πληρεξουσίους:Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ:Pierre de BOISSIEUΠρέσβης,Μόνιμος Αντιπρόσωπος της Γαλλικής Δημοκρατίας,Πρόεδρος της Επιτροπής των Μόνιμων ΑντιπροσώπωνΗ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ ΑΤΟΜΙΚΗΣ ΕΝΕΡΓΕΙΑΣ:Gόnther BURGHARDTΓενικός Διευθυντής της Γενικής Διεύθυνσης των Εξωτερικών Πολιτικών Σχέσεων της Επιτροπής των Ευρωπαϊκών ΚοινοτήτωνΗ ΡΟΥΜΑΝΙΑ:Constantin ENEΈκτακτος και Πληρεξούσιος Πρέσβης,Επικεφαλής της Αποστολής της Ρουμανίας στην Ευρωπαϊκή ΈνωσηΟΙ ΟΠΟΙΟΙ, μετά την ανταλλαγή των πληρεξουσίων εγγράφων τους που βρέθηκαν εντάξει,ΣΥΜΦΩΝΗΣΑΝ ΤΑ ΑΚΟΛΟΥΘΑ:Άρθρο 1 Η Ρουμανία δύναται να συμμετέχει στα κοινοτικά προγράμματα-πλαίσιο, σε ειδικά προγράμματα, σχέδια ή άλλες δράσεις στους εξής τομείς:- τεχνολογική έρευνα και ανάπτυξη,- υπηρεσίες πληροφόρησης,- περιβάλλον,- εκπαίδευση, κατάρτιση και νεολαία,- κοινωνική πολιτική και υγεία,- προστασία του καταναλωτή,- μικρές και μεσαίες επιχειρήσεις,- τουρισμός,- πολιτισμός,- τομέας οπτικοακουστικών μέσων,- πολιτική άμυνα,- διευκόλυνση των συναλλαγών,- ενέργεια,- μεταφορές και- καταπολέμηση των ναρκωτικών και της τοξικομανίας.Τα μέρη μπορούν να αποφασίσουν να προσθέσουν και άλλους τομείς στον ανωτέρω πίνακα, εφόσον θεωρούν ότι παρουσιάζουν αμοιβαίο ενδιαφέρον ή ότι συμβάλλουν στην επίτευξη των στόχων της ευρωπαϊκής συμφωνίας.Άρθρο 2 Με την επιφύλαξη του γεγονότος ότι η Ρουμανία ήδη συμμετέχει στις δραστηριότητες που αναφέρονται στο άρθρο 1, το συμβούλιο σύνδεσης που συνεστήθη με την ευρωπαϊκή συμφωνία αποφασίζει τους όρους και τις προϋποθέσεις της συμμετοχής της Ρουμανίας στις δραστηριότητες που αναφέρονται στο άρθρο 1.Άρθρο 3 Η συμβολή της Ρουμανίας στη χρηματοδότηση των δραστηριοτήτων του άρθρου 1, υπολογίζεται βάσει της αρχής ότι η Ρουμανία αναλαμβάνει να καλύψει το κόστος της συμμετοχής της.Εφόσον απαιτείται, η Κοινότητα μπορεί να αποφασίσει να συμπληρώσει τη συμβολή της Ρουμανίας, αφού εξετάσει κάθε επιμέρους περίπτωση και σύμφωνα με τους κανόνες που εφαρμόζονται στο γενικό προϋπολογισμό των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.Τα μέρη μπορεί να συμφωνήσουν ότι σε αυτή την περίπτωση εφαρμόζονται οι σχετικές διατάξεις του τίτλου VIII της ευρωπαϊκής συμφωνίας σχετικά με τη χρηματοδοτική συνεργασία.Άρθρο 4 Το παρόν πρωτόκολλο αρχίζει να ισχύει την πρώτη ημέρα του δεύτερου μήνα μετά την ημερομηνία κατά την οποία τα μέρη γνωστοποιούν αμοιβαία την περάτωση των διαδικασιών που είναι αναγκαίες προς το σκοπό αυτό.Άρθρο 5 Το παρόν πρωτόκολλο αποτελεί προσθήκη στην ευρωπαϊκή συμφωνία μεταξύ της Κοινότητας και της Ρουμανίας. Όλες οι γενικές, θεσμικές και τελικές διατάξεις εφαρμόζονται αναλόγως από την έναρξη ισχύος του παρόντος πρωτοκόλλου.Άρθρο 6 Το παρόν πρωτόκολλο συντάσσεται σε δύο αντίτυπα, στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική, φινλανδική και βουλγαρική γλώσσα και όλα τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικά.Hecho en Bruselas, el treinta de junio de mil novecientos noventa y cinco.Udfζrdiget i Bruxelles den tredivte juni nitten hundrede og femoghalvfems.Geschehen zu Brόssel am dreiίigsten Juni neunzehnhundertfόnfundneunzig.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα πέντε.Done at Brussels on the thirtieth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-five.Fait ΰ Bruxelles, le trente juin mil neuf cent quatre-vingt-quinze.Fatto a Bruxelles, addμ trenta giugno millenovecentonovantacinque.Gedaan te Brussel, de dertigste juni negentienhonderd vijfennegentig.Feito em Bruxelas, em trinta de Junho de mil novecentos e noventa e cinco.Tehty Brysselissδ kolmantenakymmenentenδ pδivδnδ kesδkuuta vuonna tuhatyhdeksδnsataayhdeksδnkymmentδviisi.Utfδrdat i Bryssel den trettionde juni nittonhundranittiofem.F Facut la Bruxelles la treizeci iunie una mie nou Fa sute nou Fazeci Ksi cinci.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europζiske FζllesskabFόr die Europδische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communautι europιennePer la Comunitΰ europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisφn puolestaPε Europeiska gemenskapens vδgnar>ΑΝΑΦΟΡΑ ΣΕ ΦΗΛΜ>Por la Comunidad Europea de la Energνa AtσmicaFor Det Europζiske AtomenergifζllesskabFόr die Europδische AtomgemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή Κοινότητα Ατομικής ΕνεργείαςFor the European Atomic Energy CommunityPour la Communautι europιenne de l'ιnergie atomiquePer la Comunitΰ europea dell'energia atomicaVoor de Europese Gemeenschap voor AtoomenergiePela Comunidade Europeia da Energia AtσmicaEuroopan atomienergiayhteisφn puolestaPε Europeiska atomenergigemenskapens vδgnar>ΑΝΑΦΟΡΑ ΣΕ ΦΗΛΜ>Pentru Guvernul Romaniei>ΑΝΑΦΟΡΑ ΣΕ ΦΗΛΜ>


type: caselaw

text:
 24.4.2017
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 129/30
 Beroep ingesteld op 6 maart 2017 — Kibelisa/Raad
 (Zaak T-139/17)
 (2017/C 129/45)
 Procestaal: Frans
 Partijen
 Verzoekende partij: Roger Kibelisa (Kinshasa, Democratische Republiek Congo) (vertegenwoordiger: O. Okito, advocaat)
 Verwerende partij: Raad van de Europese Unie
 Conclusies
 —
 nietigverklaring van verordening (EU) 2016/2230 tot uitvoering van besluit (GBVB) 2016/2231 van de Raad van 12 december 2016 tot vaststelling van bepaalde specifieke beperkende maatregelen tegen bepaalde personen die handelen in strijd met het wapenembargo tegen de Democratische Republiek Congo en tot wijziging van besluit 2010/788/GBVB, voor zover die verordening betrekking heeft op Roger Kibelisa;
 —
 de Raad verwijzen in zijn eigen kosten alsmede in die van verzoeker en van alle interveniërende partijen.
 Middelen en voornaamste argumenten
 Ter ondersteuning van zijn beroep voert verzoeker twee middelen aan.
 1.
 Eerste middel: schending door de Raad van wezenlijke vormvoorschriften en met name schending van verzoekers rechten van verdediging, van de op de Raad rustende motiveringsplicht alsmede van verzoekers recht op een doeltreffende voorziening in rechte.
 2.
 Tweede middel: schending van algemene beginselen van het recht van de Europese Unie aangezien de Raad verzoekers eigendomsrecht heeft geschonden.


type: legislation

text:
 5.8.2014
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 232/13
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 848/2014 AL COMISIEI
 din 4 august 2014
 privind autorizarea L-valinei produse de Corynebacterium glutamicum ca aditiv furajer pentru hrana tuturor speciilor de animale și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 403/2009 în ceea ce privește etichetarea aditivului furajer L-valină
 (Text cu relevanță pentru SEE)
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind aditivii din hrana animalelor (1), în special articolul 9 alineatul (2) și articolul 13 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 prevede necesitatea autorizării aditivilor pentru hrana animalelor, precum și motivele și procedurile de acordare și modificare a unei astfel de autorizații.
 (2)
 În conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003, a fost depusă o cerere de autorizare pentru L-valină. Respectiva cerere a fost însoțită de informațiile și documentele necesare în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003.
 (3)
 Cererea privește autorizarea L-valinei produse de Corynebacterium glutamicum (KCCM 80058) ca aditiv furajer pentru hrana tuturor speciilor de animale, în vederea clasificării în categoria „aditivi nutriționali”.
 (4)
 În avizul său din 8 octombrie 2013 (2), Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) a concluzionat că, în condițiile de utilizare propuse, L-valina produsă de Corynebacterium glutamicum (KCCM 80058) nu are efecte adverse asupra sănătății animalelor, a sănătății oamenilor sau asupra mediului și că este considerată o sursă eficace de L-valină, un aminoacid esențial pentru hrana animalelor. Autoritatea nu consideră că sunt necesare cerințe specifice pentru monitorizarea ulterioară introducerii pe piață. Autoritatea a verificat, de asemenea, raportul privind metoda de analiză a aditivului în hrana pentru animale, prezentat de laboratorul de referință înființat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1831/2003.
 (5)
 Evaluarea substanței respective arată că sunt îndeplinite condițiile de autorizare prevăzute la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003. În consecință, utilizarea substanței în cauză ar trebui să fie autorizată, în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
 (6)
 Regulamentul (CE) nr. 403/2009 al Comisiei (3) a autorizat L-valina produsă de Escherichia coli. Pentru a se asigura diferențierea aditivilor furajeri în hrana finală, numărul lor de identificare ar trebui să figureze pe eticheta materiilor prime furajere și a furajelor combinate, precum și denumirea lor și cantitatea adăugată.
 (7)
 Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 403/2009 ar trebui modificat în consecință. Întrucât modificările condițiilor de autorizare nu sunt legate de motive de siguranță, este adecvat să se prevadă o perioadă de tranziție pe parcursul căreia să se poată epuiza stocurile existente.
 (8)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru plante, animale, produse alimentare și hrană pentru animale,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Autorizare
 Substanța specificată în anexă, aparținând categoriei „aditivi nutriționali” și grupei funcționale „aminoacizi, sărurile acestora și produsele analoage”, este autorizată ca aditiv pentru hrana animalelor în condițiile prevăzute în anexa respectivă.
 Articolul 2
 Modificări ale Regulamentului (CE) nr. 403/2009
 În coloana a noua din anexa la Regulamentul (CE) nr. 403/2009 se adaugă următorul paragraf:
 „În cazul în care aditivul este declarat voluntar pe eticheta materiilor prime furajere și a furajelor combinate, se includ următoarele elemente:
 —
 denumirea aditivului și numărul de identificare al acestuia;
 —
 cantitatea adăugată a aditivului.”
 Articolul 3
 Măsuri tranzitorii
 Materiile prime furajere și furajele combinate menționate la articolul 2 care sunt produse și etichetate înainte de 25 februarie 2015, în conformitate cu normele aplicabile înainte de 25 august 2014, pot continua să fie introduse pe piață și utilizate până la epuizarea stocurilor existente. În ceea ce privește hrana pentru animalele de companie, perioada de timp pentru producția și etichetarea menționate în prima teză se încheie la 25 august 2016.
 Articolul 4
 Intrarea în vigoare
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 4 august 2014.
 Pentru Comisie
 Președintele
 José Manuel BARROSO
 (1) JO L 268, 18.10.2003, p. 29.
 (2) EFSA Journal 2013; 11(10):3429.
 (3) Regulamentul (CE) nr. 403/2009 al Comisiei din 14 mai 2009 privind autorizarea unui preparat de L-valină ca aditiv furajer (JO L 120, 15.5.2009, p. 3).
 ANEXĂ
 Numărul de identificare al aditivului
 Numele titularului autorizației
 Aditiv
 Compoziția, formula chimică, descrierea, metoda de analiză
 Specia sau categoria de animale
 Vârsta maximă
 Conținut minim
 Conținut maxim
 Alte dispoziții
 Sfârșitul perioadei de autorizare
 mg/kg de hrană completă pentru animale cu un conținut de umiditate de 12 %
 Categoria aditivilor nutriționali. Grupa funcțională: aminoacizi, sărurile acestora și produsele analoage
 3c370
 —
 L-valină
 Compoziția aditivului
 L-valină minimum 98 % (raportat la substanța uscată)
 Caracterizarea substanței active
 L-valină [acid (2S)-2-amino-3-metilbutanoic] produsă de Corynebacterium glutamicum (KCCM 80058)
 Formula chimică: C5H11NO2
 Numărul CAS: 72-18-4
 Metoda de analiză
 (1)
 Pentru determinarea L-valinei în aditivul furajer: Codexul substanțelor chimice din alimente (Food Chemical Codex) „L-valine monograph”.
 Pentru determinarea valinei în preamestecuri, în furajele combinate și în materiile prime furajere: cromatografie prin schimb ionic cuplată cu derivatizare postcoloană și cu detecție spectrofotometrică (HPLC/VIS) — Regulamentul (CE) nr. 152/2009 al Comisiei (JO L 54, 26.2.2009, p. 1).
 Toate speciile
 —
 1.
 Declarații care trebuie menționate pe eticheta aditivului:
 —
 conținutul de umiditate.
 2.
 În cazul în care aditivul este declarat voluntar pe eticheta materiilor prime furajere și a furajelor combinate, se includ următoarele elemente:
 —
 denumirea aditivului și numărul de identificare al acestuia;
 —
 cantitatea adăugată a aditivului.
 25 august 2024
 (1) Detaliile privind metodele de analiză sunt disponibile la următoarea adresă a laboratorului de referință: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.


text:
 30.5.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 213/8
 Breithiúnas na Cúirte (an Cúigiú Dlísheomra) an 7 Aibreán 2022 (iarraidh ar réamhrialú ón Curtea de Apel Bucureşti – an Rómáin) – Berlin Chemie A. Menarini SRL v Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
 (Cás C-333/20) (1)
 (Tarchur chun réamhrialú - Cáin bhreisluacha (CBL) - Treoir 2006/112/CE - Airteagal 44 - Áit soláthair seirbhísí - Rialachán Cur Chun Feidhme (AE) Uimh. 282/2011 - Airteagal 11(1) - Soláthar seirbhísí - Áit an iatáin cánach - Coincheap “buanbhunaíocht” - Cuideachta de chuid Ballstáit atá cleamhnaithe le cuideachta atá lonnaithe i mBallstát eile - Struchtúr cuí ó thaobh acmhainní daonna agus teicniúla de - Cumas seirbhísí a fháil agus a úsáid le haghaidh sainriachtanais na buanbhunaithe - Seirbhísí margaíochta, rialála, fógraíochta agus ionadaíochta a sholáthraíonn cuideachta chleamhnaithe don chuideachta is faighteoir)
 (2022/C 213/08)
 Teanga an cháis: an Rómáinis
 An chúirt a rinne an tarchur
 Curtea de Apel Bucureşti
 Páirtithe sna príomhimeachtaí
 Iarratasóir: Berlin Chemie A. Menarini SRL
 Cosantóir: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
 i láthair: Berlin Chemie AG
 An chuid oibríochtúil
 Ní mór Airteagal 44 de Threoir 2006/112/CE ón gComhairle an 28 Samhain 2006 maidir leis an gcomhchóras cánach breisluacha, arna leasú le Treoir 2008/8/CE ón gComhairle an 12 Feabhra 2008, agus le hAirteagal 11 de Rialachán Cur Chun Feidhme (AE) Uimh. 282 /2011 ón gComhairle an 15 Márta 2011 lena leagtar síos bearta cur chun feidhme le haghaidh Threoir 2006/112 a léirmhíniú sa chaoi nach bhfuil buanbhunaíocht i mBallstát eile ag cuideachta a bhfuil a hoifig chláraithe aici i mBallstát ar an bhforas go bhfuil fochuideachta ag an gcuideachta ann a sholáthraíonn acmhainní daonna agus teicniúla di faoi chonarthaí trína soláthraíonn an fhochuideachta sin, ar bhonn eisiach, seirbhísí margaíochta, rialála, fógraíochta agus ionadaíochta don chuideachta ar dócha go mbeidh tionchar díreach acu ar mhéid a díolacháin.
 (1) IO C 339, 12.10.2020


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 21999D0184
 Hivatalos Lap L 074 , 15/03/2001 o. 0012 - 0013
 Az EGT-Vegyesbizottság 184/1999 határozata(1999. december 17.)az EGT-megállapodás XX. mellékletének (Környezet) módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás), amelyet az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyv módosított, és különösen annak 98. cikkére,mivel:(1) a megállapodás XX. mellékletét az 1999. november 5-i 151/1999 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította.(2) A gépi mosogatószerekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok meghatározásáról szóló, 1999. május 28-i 1999/427/EK bizottsági határozatot [2], valamint a mosószerekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok meghatározásáról szóló, 1999. június 10-i 1999/476/EK bizottsági határozatot [3] be kell építeni a megállapodásba,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA megállapodás XX. melléklete a 2ep. pontot (1999/205/EK bizottsági határozat) követően a következő ponttal egészül ki:"2eq. 399 D 0427: A Bizottság 1999. május 28-i 1999/427/EK határozata a gépi mosogatószerekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok meghatározásáról (HL L 167., 1999.7.2., 38. o.)."2. cikkA 2ef. pont (95/365/EK bizottsági határozat) helyébe a következő szöveg lép:"399 D 0476: A Bizottság 1999. június 10-i 1999/476/EK határozata a mosószerekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai kritériumok meghatározásáról (HL L 187., 1996.12.13., 52. o.)."3. cikkA 1999/427/EK és a 1999/476/EK bizottsági határozat izlandi és norvég nyelvű szövegei, melyek e határozat megfelelő nyelvi változatának mellékletét képezik, hitelesek.4. cikkEz a határozat 1999. december 18-án lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt értesítéseket eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz.5. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 1999. december 17-én.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökN. v. Liechtenstein[1] HL L 15., 2001.1.18., 51. o.[2] HL L 167., 1999.7.2., 38. o.[3] HL L 187., 1999.7.20., 52. o.--------------------------------------------------


text:
 26.8.2004
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 277/6
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 37/2004,
 tehty 23 päivänä huhtikuuta 2004,
 ETA-sopimuksen liitteen IV (Energia) muuttamisesta
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ”sopimus”, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite IV muutettiin 19 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 19/2004 (1).
 (2)
 Rakennusten energiatehokkuudesta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/91/EY (2) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (3)
 Direktiivin 2002/91/EY säännöksiä ei sovelleta Islantiin,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Lisätään sopimuksen liitteessä IV olevan 16 kohdan (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/30/EY) jälkeen kohta seuraavasti:
 17.
 ”32002 L 0091: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/91/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, rakennusten energiatehokkuudesta (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 65).
 Tätä sopimusta sovellettaessa direktiiviä koskee seuraava mukautus:
 Direktiivin säännöksiä ei sovelleta Islantiin.”
 2 artikla
 Direktiivin 2002/91/EY norjaksi laadittu teksti, joka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, on todistusvoimainen.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 24 päivänä huhtikuuta 2004, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (3).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 23 päivänä huhtikuuta 2004.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 P. WESTERLUND
 (1) EUVL L 127, 29.4.2004, s. 122.
 (2) EYVL L 1, 4.1.2003, s. 65.
 (3) Valtiosäännön asettamat vaatimukset on ilmoitettu.


text:
Recinti - Perbaffo
 > Roditori E Piccoli Animali>Esterno>Recinti
 Recinti Ci sono 20 prodotti
 Mostrando 1 -12 di 20 elementi
 Rete per art 62411 unico unico Rete per art 62411 unico unico
 in polietileneimpedisce che l'animale salti fuori e lo protegge da gatti e uccelli rapacidim. maglia: 1 × 1 cm in polietileneimpedisce che l'animale...
 Rete per art 62411 unica unico Rete per art 62411 unica unico
 Recinto natura da esterno per animali giovani, con rete di protezione unico unico Recinto natura da esterno per animali...
 in metallo, powder coated, anti-ruggine e anti-usuraindicato per una cucciolata o animali piccoli grazie alla griglia stretta che impedisce che restino incastrati6 elementi da 58 × 38 cmcon portasi può ampliare con recinto aggiuntivorete con telo ombreggiante (coperta per metà)la rete di protezione impedisce che l'animale salti fuori e lo protegge da... in metallo, powder coated,...
 Elementi dampliamento per art 6243 unico unico Elementi dampliamento per art 6243 unico...
 in metallo zincato con pioli e picchetti in metallo zincato con pioli e...
 in metallo zincatoil tetto impedisce che l'animale salti fuori e lo protegge da gatti e uccelli rapaci1 ampia porta sul tetto1 ampia porta laterale2 porte per collegare le casette naturaincl. picchetti di fissaggio in metallo zincatoil tetto impedisce...
 in metallo zincatoil tetto impedisce che l'animale salti fuori e lo protegge da gatti e uccelli rapacicon porta e apertura laterale per collegare una casettail tetto si apre completamenteincl. picchetti di fissaggio in metallo zincatoil tetto impedisce...
 Recinto da interno unico unico Recinto da interno unico unico
 in metallo verniciatoper uso interno8 elementi da 34 × 23 cmoffre all'animale la libertà necessariasi può ampliare con recinto aggiuntivo in metallo verniciatoper uso interno8...


type: wikipedia

text:
De Zeeschelde is een deel van de rivier de Schelde, en is ecologisch van groot belang. Er komen tal van watervogels voor en de rivier wordt gezien als kinderkamer voor zeevis. Veel jonge vissen gebruiken de Zeeschelde als rustplaats, om enkele maanden later weer naar zee te zwemmen. Delen van de rivier zijn Europees beschermd als onderdeel van Natura 2000-gebied 'Schelde en Durme-estuarium van de Nederlandse grens tot Gent' (BE2300006).
 Situering Zeeschelde
 De Zeeschelde is dit deel van de Schelde dat stroomt vanaf de sluis in Gentbrugge tot aan de Belgisch-Nederlandse grens. Daar vloeit ze over in de Westerschelde, waarmee ze het estuarium van de Schelde vormt. Op haar beurt is de Zeeschelde onder te verdelen in de Boven- en Beneden-Zeeschelde. De grens tussen die twee verschilt per publicatie. Sommige leggen de meest stroomopwaartse grens van de Beneden-Zeeschelde in Schelle, waar de Rupel uitmondt in de Schelde. Andere leggen die grens in Antwerpen. In elk geval loopt ze tot de Nederlandse grens, waar de Westerschelde begint.
 Naam
 De Zeeschelde is zo genoemd omdat dit deel van de rivier onder invloed staat van de getijden van de Noordzee. Tweemaal per dag stroomt er dus een vloedgolf de rivier in. Tegelijk moet de rivier vanuit stroomopwaarts gelegen gebieden heel wat water afvoeren naar de zee. Bij een combinatie van springtij, een noordwesterstorm en zware neerslag kan dat leiden tot hoge waterstanden. Er rolt dan een extra krachtige vloedgolf de Schelde in, wat de vlotte afvoer van hemelwater verhindert en de dijken onder druk zet. Bovendien wordt het bekken van de Zeeschelde landinwaarts steeds nauwer, zodat het waterpeil gevaarlijk hoog kan oplopen. Om het risico op overstromingen te verkleinen, geeft Waterwegen en Zeekanaal NV (W&Z) de Zeeschelde en haar zijrivieren meer ruimte met het Sigmaplan.
 Dichtslibbing tussen Gentbrugge en Melle
 Tussen Melle en Gentbrugge is de Zeeschelde voor een groot deel dichtgeslibd. Enerzijds ontstonden zo unieke slikken en schorren. Anderzijds belemmert de dichtslibbing een vlotte afvoer van neerslag. Het risico op overstromingen ligt dan ook zeer hoog in de gebieden langs dit deel van de rivier. Bovendien zou de dichtslibbing zonder ingrepen alleen maar toenemen, en zo ook het overstromingsrisico. In de aangeslibde zone zijn grote hoeveelheden knijten aanwezig, wat omwonenden en recreanten in het verleden heel wat hinder bezorgde.
 Sigmaproject Scheldemeander Gent-Wetteren
 Om de veiligheid van de wijde omgeving te verhogen en de knijtenplaag weg te werken, wil Waterwegen en Zeekanaal baggerwerken uitvoeren tussen Gentbrugge en Melle en het Sigmaproject Scheldemeander Gent-Wetteren realiseren. Het projectgebied strekt zich uit over de Vlaamse gemeenten Gentbrugge, Sint-Amandsberg, Destelbergen, Heusden en Wetteren. Momenteel voldoet het Scheldebekken hier nog niet aan de veiligheidsnormen van het Sigmaplan.
 Veiligheid
 Ter hoogte van Heusden wil Waterwegen en Zeekanaal een nieuwe sluis aanleggen. Natuurpunt en bewonersvereniging GEzwiNT protesteren tegen die plannen. Ze vrezen dat de sluis te veel zou kosten en waardevolle natuur verloren zou gaan. Dit laatste scenario zou zich zonder ingrepen echter sowieso voordoen. De Zeeschelde zou dan verder aanslibben en uiteindelijk volledig verlanden.
 Natuur
 De getijdennatuur tussen Gentbrugge en Melle zou door de nieuwe sluis verdwijnen, maar dat verlies wordt door het Sigmaproject opgevangen in de voormalige zandwinningsput van Melle en het gecontroleerd overstromingsgebied met gecontroleerd, gereduceerd getij (GOG-GGG) Ham. Die gebieden zouden worden verbonden met de Schelde, zodat eb en vloed er zich doen voelen. Na verloop van tijd ontstaan er waardevolle slikken en schorren, waar tal van vogels en vissen goed gedijen. De nieuwe sluis in Heusden zou ook dienen als verbinding tussen de riviernatuur stroomopwaarts en de getijdennatuur stroomafwaarts van de sluis. Sommige vissoorten moeten immers migreren van het ene leefgebied naar het andere om hun levenscyclus te volbrengen.
 Stand van zaken
 In de zomer van 2014 werd het milieueffectrapport (MER) voor het Sigmaproject Scheldemeander Gent-Wetteren goedgekeurd. Momenteel wordt het GRUP voor het projectgebied opgesteld.
 Externe links
 Waterwegen en Zeekanaal NV
 GEzwiNT
 Agentschap voor Natuur en Bos
 Vlaams-Nederlandse Schelde-Commissie
 Stad Gent
 Estuarium
 Schelde- en Maasdelta
 Schelde


text:
 17.12.2020
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 427/1
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2020/2108
 z dnia 16 grudnia 2020 r.
 zmieniające załącznik II do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2019/627 w odniesieniu do znaku jakości zdrowotnej, który ma być stosowany do niektórych rodzajów mięsa przeznaczonego do spożycia przez ludzi w Zjednoczonym Królestwie w odniesieniu do Irlandii Północnej
 (Tekst mający znaczenie dla EOG)
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) 2017/625 z dnia 15 marca 2017 r. w sprawie kontroli urzędowych i innych czynności urzędowych przeprowadzanych w celu zapewnienia stosowania prawa żywnościowego i paszowego oraz zasad dotyczących zdrowia i dobrostanu zwierząt, zdrowia roślin i środków ochrony roślin, zmieniające rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 999/2001, (WE) nr 396/2005, (WE) nr 1069/2009, (WE) nr 1107/2009, (UE) nr 1151/2012, (UE) nr 652/2014, (UE) 2016/429 i (UE) 2016/2031, rozporządzenia Rady (WE) nr 1/2005 i (WE) nr 1099/2009 oraz dyrektywy Rady 98/58/WE, 1999/74/WE, 2007/43/WE, 2008/119/WE i 2008/120/WE, oraz uchylające rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 854/2004 i (WE) nr 882/2004, dyrektywy Rady 89/608/EWG, 89/662/EWG, 90/425/EWG, 91/496/EWG, 96/23/WE, 96/93/WE i 97/78/WE oraz decyzję Rady 92/438/EWG (rozporządzenie w sprawie kontroli urzędowych) (1), w szczególności jego formułę wprowadzającą oraz art. 18 ust. 8 lit. e),
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzeniem wykonawczym Komisji (UE) 2019/627 (2) ustanowiono praktyczne rozwiązania w zakresie przeprowadzania kontroli urzędowych w związku z wytwarzaniem produktów pochodzenia zwierzęcego przeznaczonych do spożycia przez ludzi. Załącznik II do tego rozporządzenia wykonawczego określa praktyczne ustalenia dotyczące znaku jakości zdrowotnej, który między innymi wskazuje na przydatność mięsa do spożycia przez ludzi.
 (2)
 Zgodnie z Umową o wystąpieniu Zjednoczonego Królestwa Wielkiej Brytanii i Irlandii Północnej z Unii Europejskiej i Europejskiej Wspólnoty Energii Atomowej (umowa o wystąpieniu), w szczególności z art. 5 ust. 4 Protokołu w sprawie Irlandii/Irlandii Północnej w związku z załącznikiem 2 do tego protokołu, rozporządzenie (UE) 2017/625, jak również oparte na nim akty Komisji nadal będą miały zastosowanie do Zjednoczonego Królestwa w odniesieniu do Irlandii Północnej po zakończeniu okresu przejściowego. Z tego powodu należy zmienić określone w załączniku II do tego rozporządzenia wymogi dotyczące znaku jakości zdrowotnej, które powinny być stosowane w Zjednoczonym Królestwie w odniesieniu do Irlandii Północnej.
 (3)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik II do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2019/627.
 (4)
 Ponieważ okres przejściowy przewidziany w umowie o wystąpieniu kończy się w dniu 31 grudnia 2020 r., niniejsze rozporządzenie należy stosować od dnia 1 stycznia 2021 r.
 (5)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Roślin, Zwierząt, Żywności i Pasz,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 W załączniku II do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2019/627 wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie stosuje się od dnia 1 stycznia 2021 r.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 16 grudnia 2020 r.
 W imieniu Komisji
 Ursula VON DER LEYEN
 Przewodnicząca
 (1) Dz.U. L 95 z 7.4.2017, s. 1.
 (2) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) 2019/627 z dnia 15 marca 2019 r. ustanawiające jednolite praktyczne rozwiązania dotyczące przeprowadzania kontroli urzędowych produktów pochodzenia zwierzęcego przeznaczonych do spożycia przez ludzi zgodnie z rozporządzeniem Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) 2017/625 oraz zmieniające rozporządzenie Komisji (WE) nr 2074/2005 w odniesieniu do kontroli urzędowych, Dz.U. L 131 z 17.5.2019, s. 51.
 ZAŁĄCZNIK
 W załączniku II do rozporządzenia wykonawczego (UE) 2019/627 pkt 1 lit. a) otrzymuje brzmienie:
 „a)
 nazwa państwa, w którym znajduje się zakład, co może być napisane w pełnej formie wielkimi literami lub wskazane jako kod dwuliterowy zgodnie z odpowiednią normą ISO. Jednakże w przypadku państw członkowskich (*1) kody te są następujące: BE, BG, CZ, DK, DE, EE, IE, GR, ES, FR, HR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, NL, AT, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE i UK(NI);
 (*1) Zgodnie z Umową o wystąpieniu Zjednoczonego Królestwa Wielkiej Brytanii i Irlandii Północnej z Unii Europejskiej i Europejskiej Wspólnoty Energii Atomowej, w szczególności z art. 5 ust. 4 Protokołu w sprawie Irlandii/Irlandii Północnej w związku z załącznikiem 2 do tego protokołu, do celów niniejszego załącznika odniesienia do państw członkowskich obejmują »Zjednoczone Królestwo w odniesieniu do Irlandii Północnej«.”.«


text:
Masožravec (karnivor) je živočich, jehož potrava se skládá převážně z masa.
 Vědecký název Carnivore by mohl být zavádějící, protože je podobný názvu řádu šelmy (Carnivora), z nichž většina opravdu splňuje první definici. Výjimkou ale je například čeleď medvědovití, jejíž zástupci jsou příkladem šelem, které nejsou pravými masožravci. Níže je uveden seznam zvířat, které se živí pouze nebo téměř výlučně masitou stravou.
 Někteří masožravci jsou draví, jiní jsou mrchožrouti.
 Ekologický význam
 Z hlediska ekologického jsou masožravci obvykle organismy stojící na vrcholu nebo blízko vrcholu potravní pyramidy – predátoři. Tyto organismy žijí díky potřebě lovu často na rozsáhlých areálech, až stovky km2 velkých. Jejich populační hustoty jsou i přirozeně nízké, neboť vyšší počet jedinců se na stejné ploše není schopen uživit (na jednotku biomasy kořisti připadá jen malá část biomasy masožravce) a díky tomu mezi ně patří řada nejohroženějších druhů vůbec.
 Člověk byl dříve převážně masožravec. Navíc člověk odedávna viděl v masožravcích svoji konkurenci. Masožravci byli totiž ti, kteří lovili jeho potravu, ať už v podobě domestikovaných zvířat (ovce, kozy...), nebo v podobě vysazované divoké zvěře (srnec, jelen, daněk atd.). Někteří velcí masožravci byli proto v západní Evropě vesměs vyhubeni nebo se jejich stavy dostaly na pokraj vyhubení. Toto myšlení u části lidské populace přetrvává dodnes, což spolu s vysokým stupněm přetvořenosti krajiny a obavou místních obyvatel z náhodných útoků brání úspěšné reintrodukci některých druhů zpět do volné přírody (rys, vlk a medvěd v podmínkách ČR).
 Naopak domestikovaným masožravcům, jako je kočka domácí a pes domácí, se díky symbióze se člověkem velmi daří. Navíc je člověk zodpovědný za jejich introdukci na dříve izolovaná území, jako jsou některé ostrovy a australský kontinent, kde tito masožravci v podstatě zlikvidovali původní, primitivnější masožravou faunu. To je případ psa dingo, který přišel do Austrálie s člověkem již před několika tisíci lety, v moderní době pak evropští kolonisté vysadili lišky a kočky, které měly zredukovat počty přemnožených králíků, ty se ale místo toho zaměřily na pomalejší původní australskou faunu. S problémem koček se potýká i mnoho dalších izolovaných ostrovů včetně Nového Zélandu, protože kočky se původně používaly v lodích na chytání myší.
 Největší masožravec
 Největším živočichem, který aktivně loví kořist, je vorvaň. Ještě v 19. století dorůstal až okolo 26 m a vážil přes 100 tun (největší kusy ulovené ve 20. století měly maximálně mírně přes 20 metrů a vážily okolo 50 tun).
 Pravý masožravec
 Pravý masožravec je takové zvíře, jehož strava se skládá pouze z masa. Mohou sice konzumovat jinou stravu, nicméně tyto látky k životu nepotřebují. U domestikovaných masožravců se často doporučuje podávat doplňkovou rostlinnou stravu, protože masu určenému pro lidskou konzumaci často chybí některé důležité živiny.
 kočkovití – kočka domácí, ale také lev, tygr a další druhy
 psovití – především pes hyenový
 masožraví ptáci
 žáby
 hadi (někteří jsou vejcožraví)
 krokodýli
 žraloci
 mnoho druhů ryb
 pavouci
 Mantophasmatodea, kudlanky a jiný hmyz
 Dále k masožravcům patří několik druhů drobných bezobratlých. Mnoho dinosaurů a dalších vyhynulých zvířat patřilo mezi masožravé, například velmi dobře známý Tyrannosaurus rex nebo tygr šavlozubý.
 Reference
 Související články
 Býložravec
 Masožravé rostliny
 Všežravec
 Externí odkazy
 Potravové strategie
 Zoologie


text:
 22.5.2018
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 125/1
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2018/746 DELLA COMMISSIONE
 del 18 maggio 2018
 che modifica il regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014 per quanto riguarda la modifica delle domande uniche e delle domande di pagamento e i controlli
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, sul finanziamento, sulla gestione e sul monitoraggio della politica agricola comune e che abroga i regolamenti del Consiglio (CEE) n. 352/78, (CE) n. 165/94, (CE) n. 2799/98, (CE) n. 814/2000, (CE) n. 1290/2005 e (CE) n. 485/2008 (1), in particolare l'articolo 62, paragrafo 2, primo comma, lettere a) e b), e l'articolo 78, primo comma, lettere b) e c),
 considerando quanto segue:
 (1)
 L'articolo 15, paragrafo 2 bis, del regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014 della Commissione (2) stabilisce il termine entro il quale i beneficiari possono modificare le domande uniche o le domande di pagamento a seguito della comunicazione dei risultati dei controlli preliminari. Per garantire parità di trattamento tra i beneficiari è opportuno far sì che, dopo il termine ultimo previsto per la comunicazione dei risultati dei controlli preliminari, tutti i beneficiari dispongano sempre dello stesso numero di giorni per poter modificare la domanda unica o la domanda di pagamento.
 (2)
 L'articolo 24, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 809/2014 dispone che, qualora la fotointerpretazione delle immagini aeree o satellitari non fornisca risultati definitivi sulla conformità ai criteri di ammissibilità o sulle dimensioni esatte della superficie oggetto dei controlli amministrativi o in loco, si debbano effettuare ispezioni fisiche in campo. Le nuove tecnologie, quali i sistemi aeromobili senza pilota, le fotografie geolocalizzate, i ricevitori GNSS collegati ad EGNOS e Galileo e i dati rilevati dai satelliti Sentinel di Copernicus e altri dispositivi, forniscono informazioni pertinenti sulle attività svolte sulle superfici agricole. Al fine di ridurre l'onere dei controlli per l'autorità competente e per il beneficiario, in particolare il numero delle ispezioni fisiche in campo, e di promuovere l'uso delle nuove tecnologie nel quadro del sistema integrato di gestione e controllo, è opportuno prevedere la possibilità di ricorrere a prove pertinenti raccolte grazie a tali tecnologie e a qualsiasi altra prova documentale appropriata per verificare la conformità ai criteri di ammissibilità, agli impegni o agli altri obblighi connessi al regime di aiuto o alla misura di sostegno interessata, nonché il rispetto dei requisiti e delle norme in materia di condizionalità. Se tali prove non dovessero portare a risultati definitivi, si dovrebbe continuare a ricorrere necessariamente alle ispezioni fisiche in campo.
 (3)
 Le informazioni dei satelliti Sentinel di Copernicus, integrate da quelle di EGNOS/Galileo, forniscono dati pertinenti, esaurienti, gratuiti e liberamente accessibili che consentono di monitorare tutte le superfici agricole degli Stati membri. È opportuno autorizzare gli Stati membri o le regioni ad utilizzare un metodo alternativo per effettuare i controlli, avvalendosi sistematicamente di tali dati o di dati analoghi e trattandoli in modo automatizzato nonché dando seguito ai casi in cui tale trattamento automatizzato non porti a risultati definitivi, senza per questo compromettere l'efficacia del sistema nell'offrire il livello di garanzia necessario per quanto riguarda la legittimità e la regolarità delle spese (sistema denominato, di seguito, «monitoraggio»). È pertanto opportuno istituire un quadro giuridico che definisca le condizioni alle quali tali controlli effettuati tramite monitoraggio in uno Stato membro o in una regione possono sostituire i controlli in loco connessi alla superficie.
 (4)
 Qualora i controlli effettuati tramite monitoraggio consentano all'autorità competente di concludere che occorre irrogare la sanzione amministrativa di cui all'articolo 19 bis, paragrafo 3, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 della Commissione (3), è opportuno stabilire che il controllo in loco di follow-up di cui all'articolo 33 bis del regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014 non è necessario.
 (5)
 Tenendo conto delle necessità di investimento iniziali da parte dell'autorità competente per la sostituzione dell'attuale metodo dei controlli in loco con il sistema dei controlli effettuati tramite monitoraggio, è opportuno prevedere un certo grado di flessibilità che consenta il ricorso a questi ultimi solo per regimi di aiuto, misure di sostegno o tipologie di operazione specifici, contemplando nel contempo la possibilità di introdurli gradualmente per un determinato regime di aiuto o una data misura di sostegno. Durante il periodo di introduzione graduale, che dovrebbe essere limitato nel tempo per poter garantire parità di trattamento tra i beneficiari, nuove disposizioni dovrebbero permettere agli Stati membri o alle regioni di estendere progressivamente il ricorso ai controlli tramite monitoraggio all'intera superficie interessata dal regime di aiuto o dalla misura di sostegno. Tale approccio consentirà agli Stati membri o alle regioni di prepararsi alla piena applicazione del monitoraggio, perfezionando nel contempo le procedure di follow-up e gli strumenti informatici utilizzati per l'analisi dei dati. Nel caso in cui siano limitati a superfici selezionate in base a criteri ben definiti, oggettivi e non discriminatori, i controlli tramite monitoraggio dovrebbero applicarsi a tutti i beneficiari operanti su tali superfici.
 (6)
 È opportuno stabilire una percentuale minima di controllo per far sì che, nel caso in cui i dati forniti dai satelliti Sentinel di Copernicus non fossero pertinenti, i controlli riguardanti il rispetto delle condizioni di ammissibilità, i requisiti e gli altri obblighi siano soddisfacenti. Le ispezioni fisiche in campo dovrebbero essere necessarie solo se le prove raccolte utilizzando le nuove tecnologie (fotografie geolocalizzate, sistemi aeromobili senza pilota ecc.) o prove documentali pertinenti non dovessero portare a un risultato definitivo, oppure qualora l'autorità competente preveda in anticipo che nessuno di questi tipi di prove servirà a verificare il rispetto delle condizioni di ammissibilità, dei requisiti e di altri obblighi che non possono essere controllati.
 (7)
 I risultati delle analisi automatizzate dei dati ottenuti dai satelliti Sentinel di Copernicus o di dati analoghi possono essere, per i beneficiari, uno strumento di aiuto ai fini del rispetto dei requisiti. Ai beneficiari dovrebbero essere trasmesse segnalazioni su possibili casi di non conformità e, a tal fine, le autorità nazionali dovrebbero avere l'obbligo di istituire strumenti adeguati. È opportuno far sì che la comunicazione di questi risultati ai beneficiari non venga interpretata come una notifica dell'intenzione dell'autorità competente di procedere a un controllo in loco. Il beneficiario, inoltre, dovrebbe avere la possibilità di modificare la domanda di aiuto o la domanda di pagamento al fine di correggere la propria dichiarazione sull'uso di una superficie agricola, a condizione che le disposizioni applicabili siano state rispettate. È altresì opportuno consentire agli Stati membri di fissare un termine ultimo entro il quale tali modifiche possono essere accolte.
 (8)
 È opportuno chiarire che le domande risultate non ricevibili o i richiedenti risultati non ammissibili al pagamento al momento di un controllo in loco non dovrebbero rientrare nella popolazione di controllo da cui prelevare i campioni necessari ai fini del rispetto delle percentuali minime di controllo. È inoltre opportuno disporre che queste domande o i dati relativi a tali richiedenti siano utilizzati per verifiche incrociate miranti ad individuare eventuali doppioni di domande di aiuto ricevibili e informazioni pertinenti ai fini dell'aggiornamento del sistema di identificazione delle parcelle agricole.
 (9)
 Per chiarire l'ambito di applicazione dei controlli in loco riguardanti l'obbligo di riconversione per i casi di inosservanza relativi ai prati permanenti sensibili sotto il profilo ambientale, è opportuno disporre che tali controlli siano effettuati su parcelle che devono essere riconvertite, in modo da verificare se l'obbligo di riconversione è stato rispettato.
 (10)
 Per consentire agli Stati membri di ottimizzare la selezione del campione è opportuno prevedere maggior flessibilità nel selezionare i campioni di controllo di cui agli articoli da 30 a 33 del regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014. Il metodo di selezione obbligatorio dovrebbe essere sostituito da principi generali riguardanti le modalità di combinazione dei campioni. Per ottenere un tasso di errore rappresentativo si dovrebbe inoltre prevedere un campione casuale minimo per ciascuno dei regimi di aiuto e per ciascuna delle misure di sostegno. Per poter continuare ad applicare l'approccio basato sul rischio per i controlli riguardanti il pagamento per l'inverdimento è altresì opportuno definire il metodo di selezione dei campioni di controllo pertinenti.
 (11)
 Al fine di agevolare l'attuazione del sistema integrato e di ridurre i tempi di esecuzione dei controlli, la possibilità di limitare i controlli relativi alla misurazione della superficie a un campione casuale del 50 % delle parcelle agricole dichiarate dovrebbe essere estesa anche ai controlli riguardanti l'ammissibilità.
 (12)
 Per vigilare sull'attuazione dei controlli tramite monitoraggio è opportuno prevedere un obbligo di notifica per gli Stati membri.
 (13)
 È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014.
 (14)
 Per far sì che gli Stati membri possano utilizzare quanto prima le nuove tecnologie nel quadro dei loro sistemi integrati di gestione e controllo, le nuove norme sulle domande uniche, sulle domande di pagamento e sui controlli dovrebbero essere applicate a decorrere dall'anno di domanda 2018. Il presente regolamento dovrebbe pertanto entrare in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 (15)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per i pagamenti diretti e del comitato per lo sviluppo rurale,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Il regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014 è così modificato:
 (1)
 l'articolo 15 è così modificato:
 a)
 è inserito il seguente paragrafo 1 ter:
 «1 ter. In caso di controlli effettuati tramite monitoraggio ai sensi dell'articolo 40 bis, il beneficiario può modificare la domanda unica o la domanda di pagamento per quanto riguarda l'uso di singole parcelle agricole a condizione che i requisiti previsti dai regimi di pagamento diretto o dalle misure di sviluppo rurale di cui trattasi siano rispettati.»;
 b)
 il paragrafo 2 bis è sostituito dal seguente:
 «2 bis. Le modifiche in seguito ai controlli preliminari di cui al paragrafo 1 bis sono comunicate all'autorità competente al più tardi nove giorni di calendario dopo il termine ultimo per la comunicazione al beneficiario dei risultati dei controlli preliminari di cui all'articolo 11, paragrafo 4.
 Le comunicazioni sono effettuate per iscritto o trasmesse con il modulo di domanda di aiuto basata su strumenti geospaziali.»;
 c)
 è inserito il seguente paragrafo 2 ter:
 «2 ter. Le modifiche apportate in conformità al paragrafo 1 ter sono comunicate all'autorità competente entro la data stabilita dall'autorità stessa. Tale data precede di almeno 15 giorni di calendario quella prevista per il pagamento al beneficiario della prima rata o dell'anticipo a norma dell'articolo 75 del regolamento (UE) n. 1306/2013.
 Le comunicazioni sono effettuate per iscritto o trasmesse con il modulo di domanda di aiuto basata su strumenti geospaziali.»;
 d)
 al paragrafo 3 è aggiunto il seguente secondo comma:
 «Ai fini del primo comma, l'obbligo di cui all'articolo 40 bis, paragrafo 1, lettera d), non è considerato come una notifica al beneficiario dell'intenzione dell'autorità competente di svolgere un controllo in loco.»;
 (2)
 all'articolo 24, il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
 «4. L'autorità competente effettua ispezioni fisiche in campo qualora la fotointerpretazione di ortoimmagini aeree o satellitari o altre prove pertinenti, incluse quelle fornite dal beneficiario su richiesta dell'autorità competente, non forniscano risultati che consentano di trarre conclusioni definitive, considerate soddisfacenti dall'autorità competente, sull'ammissibilità o, se del caso, sulle dimensioni esatte della superficie che è oggetto di controlli amministrativi o in loco.»;
 (3)
 all'articolo 29, paragrafo 1, è aggiunto il seguente terzo comma:
 «I dati provenienti dalle domande risultate non ricevibili o dai richiedenti risultati non ammissibili al pagamento di cui all'articolo 34, paragrafo 1, non sono utilizzati ai fini di cui al primo comma, lettere a), c) ed e), del presente paragrafo.»;
 (4)
 all'articolo 31, paragrafo 1, la lettera g) è sostituita dalla seguente:
 «g)
 il 100 % di tutte le parcelle soggette all'obbligo di riconversione della superficie in prato permanente a norma dell'articolo 42 del regolamento delegato (UE) n. 639/2014;»;
 (5)
 all'articolo 33 bis, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
 «2. Il controllo in loco di follow-up di cui al paragrafo 1 non è necessario nel caso in cui la sovradichiarazione accertata abbia comportato un aggiornamento delle parcelle di riferimento in questione nel sistema di identificazione delle parcelle agricole di cui all'articolo 5 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014 nel corso dell'anno dell'accertamento, oppure qualora i controlli tramite monitoraggio di cui all'articolo 40 bis del presente regolamento siano effettuati per il regime di aiuto o la misura di sostegno in questione nel corso dell'anno di domanda successivo e consentano all'autorità competente di decidere in merito all'applicazione della sanzione amministrativa di cui all'articolo 19 bis, paragrafo 3, del regolamento delegato (UE) n. 640/2014.»;
 (6)
 l'articolo 34 è così modificato:
 a)
 i paragrafi 1, 2 e 3 sono sostituiti dai seguenti:
 «1. Le domande risultate non ricevibili o i richiedenti risultati non ammissibili al pagamento al momento della presentazione o dopo i controlli amministrativi o in loco non fanno parte della popolazione di controllo.
 2. Ai fini degli articoli 30 e 31, la selezione del campione garantisce che:
 a)
 una percentuale compresa tra l'1 e l'1,25 % della popolazione di controllo di cui all'articolo 30, lettere da a) a f) e lettera h), e all'articolo 31, paragrafo 1, lettere a), c), d) ed e), sia selezionata in modo casuale;
 b)
 una percentuale compresa tra lo 0,6 e lo 0,75 % della popolazione di controllo di cui all'articolo 31, paragrafo 1, lettera b), sia selezionata in modo casuale;
 c)
 una percentuale compresa tra il 4 e il 5 % della popolazione di controllo di cui all'articolo 31, paragrafo 1, lettera h), sia selezionata in modo casuale;
 d)
 il restante numero di beneficiari nel campione di controllo di cui all'articolo 31, paragrafo 1, lettere da a) ad e) e lettera h), sia selezionato sulla base di un'analisi dei rischi.
 Ai fini dell'articolo 31 gli Stati membri garantiscono la rappresentatività del campione di controllo con riguardo alle diverse pratiche.
 Gli ulteriori beneficiari da sottoporre a controlli in loco ai fini dell'articolo 31, paragrafo 3, primo comma, sono selezionati sulla base di un'analisi dei rischi.
 3. Ai fini degli articoli 32 e 33, una percentuale compresa tra il 20 e il 25 % del numero minimo di beneficiari da sottoporre a controlli in loco e, se si applica l'articolo 32, paragrafo 2 bis, il 100 % dei collettivi e una percentuale tra il 20 e il 25 % degli impegni da sottoporre a controlli in loco sono selezionati in modo casuale. Il restante numero di beneficiari e di impegni da sottoporre a controlli in loco è selezionato sulla base di un'analisi dei rischi.
 Ai fini degli articoli 32 e 33, la componente casuale del campione può anche comprendere i beneficiari già selezionati in modo casuale conformemente al paragrafo 2, lettere a), b) e c), o gli ulteriori beneficiari selezionati in modo casuale conformemente all'articolo 26, paragrafo 4, secondo comma, o entrambi. Il numero di tali beneficiari nel campione di controllo non supera la loro proporzione nella popolazione di controllo.
 Ai fini dell'articolo 32, gli Stati membri, in seguito all'analisi dei rischi, possono selezionare misure di sviluppo rurale specifiche che si applicano ai beneficiari.»;
 b)
 è inserito il seguente paragrafo 4 bis:
 «4 bis. Ai fini degli articoli da 30 a 33 e dell'articolo 40 bis, paragrafo 1, lettera c), è possibile utilizzare lo stesso beneficiario per rispettare alcune delle percentuali minime di controllo previste, purché ciò non pregiudichi l'efficacia della selezione dei campioni basati sul rischio ivi contemplata.
 Il controllo in loco riguardante i beneficiari selezionati può essere limitato al regime di aiuto o alla misura di sviluppo rurale per i quali essi sono stati selezionati se le percentuali minime di controllo degli altri regimi di aiuto o delle altre misure di sostegno per cui essi hanno presentato domanda risultano già rispettate.»;
 c)
 al paragrafo 5, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
 «b)
 confrontando i risultati della differenza tra la superficie dichiarata e la superficie determinata del campione selezionato sulla base dell'analisi dei rischi e in modo casuale; oppure confrontando i risultati della differenza tra gli animali dichiarati e gli animali determinati del campione selezionato sulla base dell'analisi dei rischi e in modo casuale;»;
 (7)
 l'articolo 38 è così modificato:
 a)
 il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
 «1. I controlli di ammissibilità e la misurazione della superficie effettiva della parcella agricola nell'ambito di un controllo in loco possono essere limitati a un campione casuale costituito da almeno il 50 % delle parcelle agricole per le quali sono state presentate una domanda di aiuto e/o una domanda di pagamento nell'ambito dei regimi di aiuto per superficie o delle misure di sviluppo rurale. Se il controllo del suddetto campione rivela un'inadempienza, si procede alla misurazione e ai controlli di ammissibilità per tutte le parcelle agricole oppure all'estrapolazione di conclusioni dal campione.»;
 b)
 al paragrafo 7, le parole «articolo 17, paragrafo 1, lettera b), del regolamento delegato (UE) n. 640/2014» sono sostituite dalle parole «articolo 17 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014»;
 c)
 il paragrafo 8 è sostituito dal seguente: «Ove appropriato, sono effettuate misurazioni distinte sulla parcella agricola ai fini del regime del pagamento di base o del regime di pagamento unico per superficie a norma del titolo III, capo 1, del regolamento (UE) n. 1307/2013 e su una parcella agricola parzialmente coincidente e diversa dal punto di vista spaziale, ai fini degli altri regimi di aiuto per superficie e/o delle misure di sviluppo rurale, se del caso.»;
 (8)
 all'articolo 39, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
 «1. L'ammissibilità delle parcelle agricole è verificata con qualsiasi mezzo appropriato, comprese le prove fornite dal beneficiario su richiesta dell'autorità competente. Tale verifica comprende anche, se del caso, una verifica della coltura. A tal fine è richiesta, se necessario, la presentazione di prove supplementari.»;
 (9)
 all'articolo 40, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
 «b)
 effettua ispezioni fisiche in campo di tutte le parcelle agricole per le quali la fotointerpretazione o altre prove pertinenti da essa richieste non consentano di verificare l'esattezza della dichiarazione delle superfici in maniera ritenuta soddisfacente;»;
 (10)
 è inserito il seguente articolo 40 bis:
 «Articolo 40 bis
 Controlli tramite monitoraggio
 1. L'autorità competente può effettuare controlli tramite monitoraggio. Se sceglie di esercitare tale facoltà:
 a)
 istituisce una procedura periodica e sistematica di osservazione, sorveglianza e valutazione di tutti i criteri di ammissibilità, gli impegni e gli altri obblighi che possono essere controllati tramite i dati dei satelliti Sentinel di Copernicus o altri dati di valore almeno equivalente, per un periodo di tempo che permetta di stabilire l'ammissibilità dell'aiuto o del sostegno richiesto;
 b)
 effettua, ove necessario, attività di follow-up adeguate, al fine di stabilire l'ammissibilità dell'aiuto o del sostegno richiesto;
 c)
 effettua controlli sul 5 % dei beneficiari soggetti ai criteri di ammissibilità, agli impegni e agli altri obblighi che non possono essere controllati tramite i dati dei satelliti Sentinel di Copernicus o altri dati di valore almeno equivalente e che risultano pertinenti per stabilire l'ammissibilità dell'aiuto o del sostegno. Una percentuale compresa tra l'1 e l'1,25 % dei beneficiari è selezionata a caso. La percentuale restante è selezionata sulla base di un'analisi dei rischi;
 d)
 informa i beneficiari in merito alla decisione di effettuare controlli tramite monitoraggio e istituisce strumenti adeguati per comunicare con i beneficiari con riguardo almeno alle segnalazioni e alle prove richieste ai fini delle lettere b) e c).
 Ai fini delle lettere b) e c), si effettuano ispezioni fisiche in campo quando le prove pertinenti, incluse quelle fornite dal beneficiario su richiesta dell'autorità competente, non consentono di trarre conclusioni sull'ammissibilità dell'aiuto o del sostegno richiesto. Le ispezioni fisiche in campo possono limitarsi al controllo dei criteri di ammissibilità, degli impegni e degli altri obblighi che risultano pertinenti per stabilire l'ammissibilità dell'aiuto o del sostegno richiesto.
 2. Nel caso in cui l'autorità competente effettui controlli tramite monitoraggio conformemente al paragrafo 1, riesca a provare l'esistenza di procedure operative efficaci tali da soddisfare i requisiti di cui agli articoli 7, 17 e 29 del presente regolamento e abbia dimostrato la qualità del sistema di identificazione delle parcelle agricole, valutata a norma dell'articolo 6 del regolamento delegato (UE) n. 640/2014:
 a)
 non si applicano gli articoli 25, 26, 30, 31, 32, 34, 35, 36, l'articolo 37, paragrafi 2, 3 e 4, e gli articoli 38 e 40 del presente regolamento;
 b)
 la verifica del tenore di tetraidrocannabinolo nelle colture di canapa effettuata a norma dell'articolo 9 del regolamento delegato (UE) n. 639/2014 è svolta sul 30 % della superficie o sul 20 % nel caso in cui lo Stato membro disponga di un sistema di autorizzazione preventiva.
 3. L'autorità competente può decidere di applicare il sistema di controllo tramite monitoraggio a ciascun regime di aiuto per superficie o misura di sostegno o tipo di intervento, oppure nei confronti di determinati gruppi di beneficiari soggetti a controlli in loco relativi al pagamento per l'inverdimento, conformemente all'articolo 31, paragrafo 1, lettere da a) ad h).
 Nei primi due anni di applicazione l'autorità competente può decidere di applicare il sistema di controllo tramite monitoraggio ai beneficiari di un regime di aiuto o di una misura di sostegno per superfici selezionate in base a criteri oggettivi e non discriminatori. In questi casi, nel secondo anno di applicazione le superfici oggetto di tali controlli sono più estese rispetto al primo anno.
 Se l'autorità competente decide di effettuare i controlli conformemente al primo o al secondo comma, i paragrafi 1 e 2 si applicano soltanto ai beneficiari soggetti ai controlli tramite monitoraggio.»;
 (11)
 è inserito il seguente articolo 40 ter:
 «Articolo 40 ter
 Comunicazioni
 Gli Stati membri comunicano alla Commissione, entro il 1o dicembre dell'anno civile che precede quello in cui iniziano ad effettuare i controlli tramite monitoraggio, la loro decisione di optare per questo tipo di controlli, precisando contestualmente i regimi o le misure o i tipi di interventi e, se del caso, le superfici rientranti in tali regimi o misure che saranno oggetto di detti controlli, nonché i criteri usati per selezionarle.
 Tuttavia, qualora l'autorità competente abbia deciso di effettuare i controlli tramite monitoraggio a decorrere dall'anno di domanda 2018, la comunicazione è effettuata entro un mese dall'entrata in vigore del presente regolamento nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.»;
 (12)
 l'articolo 41 è così modificato:
 a)
 al paragrafo 1 è aggiunto il seguente secondo comma:
 «Quando si effettuano controlli tramite monitoraggio conformemente all'articolo 40 bis, le lettere da b) a e) del primo comma non si applicano. La relazione di controllo indica i risultati di tali controlli a livello di parcella.»;
 b)
 al paragrafo 2, il terzo comma è sostituito dal seguente:
 «Se il controllo in loco viene effettuato mediante telerilevamento a norma dell'articolo 40 o tramite monitoraggio a norma dell'articolo 40 bis, lo Stato membro può decidere di non invitare il beneficiario a firmare la relazione di controllo se dal telerilevamento o dal monitoraggio non risultano inadempienze. Se tali controlli o il monitoraggio evidenziano la presenza di inadempienze, il beneficiario è invitato a firmare la relazione prima che l'autorità competente tragga conclusioni, in base alle risultanze emerse, in merito a eventuali riduzioni, rifiuti, revoche o sanzioni amministrative.»;
 (13)
 all'articolo 70, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
 «3. Se opportuno, i controlli in loco possono essere effettuati mediante tecniche di telerilevamento oppure utilizzando i dati dei satelliti Sentinel di Copernicus o altri dati di valore almeno equivalente.».
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2018.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 18 maggio 2018
 Per la Commissione
 Il presidente
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) GU L 347 del 20.12.2013, pag. 549.
 (2) Regolamento di esecuzione (UE) n. 809/2014 della Commissione, del 17 luglio 2014, recante modalità di applicazione del regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda il sistema integrato di gestione e di controllo, le misure di sviluppo rurale e la condizionalità (GU L 227 del 31.7.2014, pag. 69).
 (3) Regolamento delegato (UE) n. 640/2014 della Commissione, dell'11 marzo 2014, che integra il regolamento (UE) n. 1306/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda il sistema integrato di gestione e di controllo e le condizioni per il rifiuto o la revoca di pagamenti nonché le sanzioni amministrative applicabili ai pagamenti diretti, al sostegno allo sviluppo rurale e alla condizionalità (GU L 181 del 20.6.2014, pag. 48).