text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 12.12.2019
 COM(2019) 624 final
 2019/0274(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě OSN o psychotropních látkách z roku 1971. 63. zasedání Komise pro narkotika je naplánováno na 2. až 6. března 2020.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1 Jednotná úmluva OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971
 Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“)
 1
 má za cíl potírat zneužívání drog prostřednictvím koordinované činnosti na mezinárodní úrovni. Existují dvě formy intervence a kontroly, které působí v součinnosti. Za prvé, jde o snahu omezit držení, užívání, šíření, dovoz, vývoz, výrobu a produkci drog a obchod s nimi výhradně na lékařské a vědecké účely. Za druhé, proti obchodu s drogami se bojuje prostřednictvím mezinárodní spolupráce s cílem odradit obchodníky s drogami.
 Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
 2
 stanoví systém mezinárodní kontroly psychotropních látek. Tato úmluva byla reakcí na diverzifikaci a rozšiřování škály zneužívaných drog a u řady syntetických drog zavedla kontroly jednak podle pravděpodobnosti jejich zneužívání a jednak podle jejich terapeutické hodnoty.
 Všechny členské státy EU jsou smluvními stranami těchto úmluv, kdežto Unie není.
 2.2Komise pro narkotika
 Komise pro narkotika (CND) je komisí Ekonomické a sociální rady (ECOSOC) OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné v uvedených dvou úmluvách. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených radou ECOSOC. Třináct členských států bude březnu 2020 členy komise CND s hlasovacím právem
 3
 . Unie má v komisi CND status pozorovatele.
 2.3Zamýšlený akt Komise pro narkotika
 Komise CND na základě doporučení Světové zdravotnické organizace (WHO), které radí její Výbor odborníků pro drogové závislosti, pravidelně mění seznamy látek uvedené v přílohách úmluv.
 Dne 24. ledna 2019 předložila WHO generálnímu tajemníkovi OSN
 4
 šest doporučení vycházejících z kritického přezkumu provedeného na 41. zasedání Výboru odborníků pro drogové závislosti ohledně konopí a látek příbuzných konopí.
 Na pořadu jednání 63. zasedání komise CND, které se bude konat 2. až 6. března 2020 ve Vídni, by mohlo být přijetí rozhodnutí o zařazení těchto látek na seznamy k úmluvám.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám pro všechny členské státy. V čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami
 5
 (dále jen „rámcové rozhodnutí“), se uvádí, že pro účely rámcového rozhodnutí se „drogou“ rozumí látka uvedená v Úmluvě o omamných látkách nebo v Úmluvě o psychotropních látkách a kterákoli z látek uvedených v příloze rámcového rozhodnutí. Rámcové rozhodnutí se proto vztahuje na látky uvedené na seznamech k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla EU a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Nezáleží přitom na skutečnosti, zda dotyčná látka již podléhá kontrole v celé Unii.
 Konopí a látky příbuzné konopí, které byly předmětem kritického přezkumu na 41. zasedání Výboru odborníků pro drogové závislosti a šesti doporučení WHO ze dne 24. ledna 2019, v současné době podléhají kontrole na mezinárodní úrovni podle Úmluvy o omamných látkách nebo Úmluvy o psychotropních látkách:
 –„konopí a konopná pryskyřice“ jsou zařazeny na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, Kromě toho jsou „konopí a konopná pryskyřice“ zařazeny také na seznam IV k Úmluvě o omamných látkách, který obsahuje látky považované za obzvláště nebezpečné,
 –dronabinol (delta-9-tetrahydrokanabinol) je zařazen na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách,
 –tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) je zařazen na seznam I k Úmluvě o psychotropních látkách,
 –„výtažky a tinktury z konopí“ jsou zařazeny na seznam I k Úmluvě o omamných látkách,
 –„přípravky s obsahem kanabidiolu“ podléhají kontrole podle položky „výtažky a tinktury z konopí“ uvedené na seznamu I k Úmluvě o omamných látkách,
 –„farmaceutické přípravky z konopí a dronabinolu“ podléhají kontrole jako přípravky na bázi konopí podle seznamu I k Jednotné úmluvě o omamných látkách nebo jako přípravky používající syntetický delta-9-tetrahydrokanabinol podle seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 Návrh Komise na postoj Unie vychází z dostupných dokumentů pro zasedání Výboru odborníků WHO pro drogové závislosti a odpovědí poskytnutých WHO, Mezinárodním úřadem pro kontrolu omamných látek a Úřadem OSN pro drogy a kriminalitu na 4. a 5. zasedání komise CND dne 24. června 2019 a 23. září 2019 v rámci jejich příslušného mandátu
 6
 . Zohledňuje rovněž komunikaci s členskými státy v Horizontální pracovní skupině pro drogy a práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) v této oblasti.
 Komise navrhuje zaujmout postoj Unie podporující pouze některá doporučení WHO, která ve svém pohledu odrážejí vývoj vědeckých poznatků a neměla by za následek zásadní změnu v kontrole uvedených látek.
 Mnohá doporučení jsou naopak ohledně svých právních a praktických dopadů a důsledků nejasná, pokud jde o nová kontrolní opatření nebo jejich absenci. Komise proto navrhuje zaujmout postoj Unie, který bude proti těmto doporučením. Jako záložní variantu Komise případně navrhuje o těchto doporučeních nehlasovat a požadovat další posouzení ze strany WHO.
 Je nezbytné, aby Rada stanovila postoj Unie pro zasedání komise CND, až bude svolána, aby rozhodla o zařazení látek na seznamy. Takový postoj by vzhledem k omezením daným povahou statusu Unie coby pozorovatele měl být vyjádřen členskými státy, které budou členy komise CND v březnu 2020, vystupujícími v komisi CND společně v zájmu Unie. Unie není smluvní stranou těchto úmluv, ale má v této v této oblasti výlučnou pravomoc.
 Komise za tímto účelem navrhuje na 63. zasedání komise CND vyjádřit postoj Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách jménem Evropské unie členskými státy, které budou členy komise CND v březnu 2020. Komise předkládá takový návrh postoje Unie již počtvrté
 7
 . Rada postoje Unie
 8
 přijala, a EU tak mohla na předchozích zasedáních komise CND vystupovat v otázce zařazování látek na mezinárodní seznamy jednotně, protože členské státy účastnící se zasedání komise CND hlasovaly pro zařazení látek na seznamy v souladu s přijatým postojem Unie.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
 9
 . Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 10
 .
 Komise CND je „orgán zřízený dohodou“ ve smyslu uvedeného článku, neboť se jedná o orgán, který byl sestaven radou ECOSOC – orgánem Organizace spojených národů a pověřen konkrétními úkoly podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.
 Rozhodnutí CND o zařazení na seznamy jsou „akty s právními účinky“ ve smyslu čl. 218 odst. 9 SFEU. Podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách se rozhodnutí komise CND stávají automaticky závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí během stanovené lhůty radě ECOSOC k přezkoumání
 11
 . Rozhodnutí ECOSOC v dané věci jsou konečná. Rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy mají na základě práva Unie právní účinky rovněž v právním řádu EU, a to vzhledem ke skutečnosti, že mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro oblast působnosti tohoto právního nástroje EU.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat.
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají nedovoleného obchodu s drogami.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 83 odst. 1 SFEU, který označuje nedovolený obchod s drogami za jednu z oblastí trestné činnosti se zvláštním přeshraničním rozměrem a zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby stanovily minimální pravidla pro definici trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami.
 4.3.Proměnlivá geometrie
 V souladu s čl. 10 odst. 4 Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních připojeného ke Smlouvám oznámilo Spojené království, že nepřijímá zplnomocnění Komise a Soudního dvora, pokud jde o akty v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech přijaté před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost. V důsledku toho se rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ode dne 1. prosince 2014
 12
 na Spojené království nevztahuje.
 Jelikož rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy nemají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Spojené království vázáno, Spojené království se neúčastní přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení na seznamy přijímána
 13
 .
 Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím Rady 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, které v článku 1 stanoví, že „drogami“ se rozumí kterákoli z látek, na něž se vztahuje Úmluva o omamných látkách nebo Úmluva o psychotropních látkách.
 Jelikož rozhodnutí komise CND o zařazení na seznamy mají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Dánsko vázáno, Dánsko se účastní přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení na seznamy přijímána.
 4.4.Závěr
 Právním základem tohoto návrhu je čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.
 2019/0274 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu
 14
 z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“) vstoupila v platnost dne 8. srpna 1975.
 (2)Podle článku 3 Úmluvy o omamných látkách se Komise pro narkotika může rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě. Změny v seznamech může provádět pouze v souladu s doporučeními Světové zdravotnické organizace (WHO), ale může se také rozhodnout změny doporučené WHO neprovést.
 (3)Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
 15
 vstoupila v platnost dne 16. srpna 1976.
 (4)Podle článku 2 Úmluvy o psychotropních látkách se Komise pro narkotika může na základě doporučení WHO rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě nebo je ze seznamů odstranit. Má široké diskreční pravomoci vzít v úvahu hospodářské, sociální, právní, správní a jiné faktory, ale nesmí jednat svévolně.
 (5)Změny seznamů k oběma úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
 16
 se vztahuje na látky uvedené na seznamech k těmto úmluvám. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla Unie a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
 (6)Na svém 63. zasedání, které se bude konat 2. až 6. března 2020 ve Vídni, má Komise pro narkotika přijmout rozhodnutí týkající se konopí a látek příbuzných konopí, které již podléhají kontrole na základě Úmluvy o omamných látkách nebo Úmluvy o psychotropních látkách.
 (7)Unie není smluvní stranou příslušných úmluv OSN. Má status pozorovatele v Komisi pro narkotika, kde bude v březnu 2020 třináct členských států členy s hlasovacím právem
 17
 . Je proto nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách, neboť rozhodnutí o zařazení látek na mezinárodní seznamy k úmluvám spadá do výlučné pravomoci Unie.
 (8)Dne 24. ledna 2019
 18
 WHO předložila šest doporučení vystavených na základě kritického přezkumu provedeného na 41. zasedání Výboru odborníků pro drogové závislosti (dále jen „výbor odborníků WHO“) ohledně konopí a látek příbuzných konopí. Uvedená doporučení nemají za cíl povolení rekreačního užívání konopí nebo látek příbuzných konopí.
 (9)Podle hodnocení výboru odborníků WHO nemohou konopí a konopná pryskyřice vyvolávat zvláštní negativní dopady podobné těm, které vyvolávají jiné látky na seznamu IV k Úmluvě o omamných látkách. Přípravky z konopí navíc prokázaly léčebný potenciál u tlumení bolesti a dalších zdravotních stavů jako je epilepsie a spasticita související s roztroušenou sklerózou.
 (10)WHO vyjádřila názor že, konopí a konopná pryskyřice by měly být zařazeny na úroveň kontroly, jež zabrání poškozením, které užívání konopí způsobuje, a zároveň nebude překážkou pro přístup k přípravkům založeným na konopí pro lékařské použití a pro jejich výzkum a vývoj. WHO proto dospěla k závěru, že uvedení konopí a konopné pryskyřice v seznamu IV není v souladu s kritérii pro zařazení drogy do seznamu IV.
 (11)Uvedené doporučení neznamená žádnou změnu úrovně mezinárodní kontroly konopí a konopné pryskyřice, neboť budou i nadále zahrnuty na seznamu I k Úmluvě o omamných látkách. Uvedené doporučení náležitě zohledňuje vědecký vývoj v této oblasti od prvního uvedení konopí a konopné pryskyřice do Úmluvy o omamných látkách. Odstranění konopí a konopné pryskyřice ze seznamu IV k Úmluvě o omamných látkách by mělo přínos pro rozvoj kolektivního povědomí jak o léčebném užitku konopí, tak o jakýchkoliv poškozeních, které s konopím souvisí.
 (12)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující odstranění konopí a konopné pryskyřice ze seznamu IV Úmluvy o omamných látkách.
 (13)Podle hodnocení výboru odborníků WHO může delta-9-tetrahydrokanabinol a jeho aktivní stereoizomer dronabinol, obzvláště v nezákonně získaných vysoce čistých formách, vyvolávat negativní dopady, závislost a potenciál ke zneužívání, který je přinejmenším tak velký jako u konopí, které je zařazeno na seznam I k Úmluvě o omamných látkách. Látka, u níž hrozí podobné zneužívání a má podobné negativní dopady jako látka, která je na seznam Úmluvy o omamných látkách již zařazena, by obvykle byla zařazena stejným způsobem jako uvedená látka. Vzhledem k tomu, že u delta-9-tetrahydrokanabinolu hrozí podobné zneužívání jako u konopí a má podobné negativní dopady, splňuje kritéria pro zařazení na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.
 (14)WHO kromě toho usoudila, že zařazení delta-9-tetrahydrokanabinolu ke stejné úmluvě a do stejného seznamu jako konopí, tj. do seznamu I k Úmluvě o omamných látkách, by v členských státech výrazně usnadnilo provádění kontrolních opatření úmluv. WHO proto doporučila, aby delta-9-tetrahydrokanabinol a jeho aktivní stereoizomer dronabinol byly zařazeny na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude toto doporučení přijato, aby byly odstraněny ze seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (15)Uvedené doporučení neznamená žádnou změnu mezinárodní úrovně kontroly delta-9-tetrahydrokanabinolu a jeho aktivního stereoizomeru dronabinolu. Také by mohlo usnadnit provádění kontrolních opatření v členských státech.
 (16)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnit delta-9-tetrahydrokanabinol a jeho aktivní stereoizomer dronabinol na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude toto doporučení přijato, odstranit je ze seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách. Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.
 (17)Podle hodnocení výboru odborníků WHO nevyvolává tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu), který je zařazen na seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách, zneužívání a nemá negativní dopady podobné těm, jež jsou spojovány s delta-9-tetrahydrokanabinolem, ale vzhledem k chemické podobnosti každého z šesti izomerů s delta-9-tetrahydrokanabinolem je velmi těžké odlišit jakýkoliv z těchto šesti izomerů od delta-9-tetrahydrokanabinolu za použití standardních metod chemické analýzy. Kromě toho by zařazení těchto šesti izomerů ke stejné úmluvě a na stejný seznam jako delta-9-tetrahydrokanabinol, tj. seznam I k Úmluvě o omamných látkách, usnadnilo provádění mezinárodní kontroly delta-9-tetrahydrokanabinolu a zároveň by členským státům usnadnilo provádění kontrolních opatření na úrovni jednotlivých zemí. WHO proto doporučila, aby tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) byl doplněn na seznam I k Úmluvě o omamných látkách s výhradou přijetí doporučení Komise pro narkotika (CND) doplnit dronabinol a jeho stereoizomery (delta-9-tetrahydrokanabinol) na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude toto doporučení přijato, aby byl odstraněn ze seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (18)Uvedené doporučení neznamená žádnou změnu mezinárodní úrovně kontroly tetrahydrokanabinolu (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu). Také by mohlo usnadnit provádění kontrolních opatření v členských státech.
 (19)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnit tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) na seznam I k Úmluvě o omamných látkách s výhradou přijetí doporučení CND doplnit dronabinol a jeho stereoizomery (delta-9-tetrahydrokanabinol) na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, a pokud bude uvedené doporučení přijato, odstranit ho ze seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách. Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.
 (20)Podle hodnocení výboru odborníků WHO je variabilita psychoaktivních vlastností výtažků a tinktury z konopí, tak jak je uvedeno v Úmluvě o omamných látkách, způsobena zejména rozdílnými koncentracemi delta-9-tetrahydrokanabinolu obsaženého v těchto výtažcích a tinkturách. Některé výtažky a tinktury z konopí, které nemají psychoaktivní vlastnosti a zahrnují převážně kanabidiol, mají slibná terapeutická uplatnění. Skutečnost, že různé přípravky s různou koncentrací delta-9-tetrahydrokanabinolu podléhají kontrole v rámci stejné položky „výtažky a tinktury“ a v rámci stejného seznamu, představuje problém pro odpovědné orgány, které kontrolní opatření v jednotlivých zemích provádějí. Kromě toho definice přípravků v rámci Úmluvy o omamných látkách může v „přípravcích“ z konopí zahrnovat všechny produkty, které jsou „výtažky a tinktury“ z konopí, a pokud by bylo přijato doporučení výboru přesunout dronabinol na seznam I k Úmluvě o omamných látkách, tak by se vztahovala také na „přípravky“ z dronabinolu a jeho stereoizomerů. WHO proto doporučila, aby byly výtažky a tinktury odstraněny ze seznamu I k Úmluvě o omamných látkách.
 (21)Avšak, aniž jsou dotčena vysvětlení, jež WHO po vydání uvedeného doporučení poskytla, neexistuje pro něj žádné zřejmé odůvodnění týkající se veřejného zdraví a je obtížné plně posoudit jeho důsledky, a to i z hlediska komplexnosti systému mezinárodní kontroly.
 (22)Proto by členské státy měly zaujmout stanovisko, podle kterého by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.
 (23)Podle hodnocení výboru odborníků WHO se kanabidiol vyskytuje v konopí a v konopné pryskyřici, ale nemá psychoaktivní vlastnosti a žádný potenciál ke zneužití ani žádný potenciál k vytvoření závislosti. Nemá významné negativní dopady. Kromě toho bylo prokázáno, že kanabidiol je účinný při zvládání určitých projevů dětské epilepsie, které jsou vůči léčbě rezistentní.
 (24)WHO poznamenala, že léčivé přípravky bez psychoaktivních účinků, které se vyrábějí jako přípravky z konopné rostliny, budou obsahovat stopové množství delta-9-tetrahydrokanabinolu a uznala, že chemická analýza delta-9-tetrahydrokanabinolu s přesností na 0,15 % může být pro některé členské státy obtížná. WHO proto doporučila, aby byla na seznam I k Úmluvě o omamných látkách doplněna poznámka pod čarou ve znění: „Přípravky obsahující převážně kanabidiol a ne více než 0,2 % delta-9-tetrahydrokanabinolu nepodléhají mezinárodní kontrole“.
 (25)Toto doporučení by však snížilo současnou úroveň kontroly těchto přípravků, stanovení veškerých limitních hodnot THC pro přípravky obsahující převážně kanabidiol není podloženo vědeckými důkazy a znění doporučení nevylučuje možné odlišné výklady způsobu výpočtu tohoto limitu. Rozdílné zacházení s kanabidiolem ve srovnání s jinými kanabinoidy není odůvodněné a není v souladu se stávající strukturou seznamů k úmluvám.
 (26)Proto by členské státy měly zaujmout stanovisko, podle kterého by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.
 (27)Podle hodnocení výboru odborníků WHO nejsou léčivé přípravky obsahující delta-9-tetrahydrokanabinol spojeny s problémy zneužívání a závislosti a nejsou odkláněny pro jiné účely než lékařské použití. Kromě toho WHO uznala, že tyto přípravky jsou vytvořeny takovým způsobem, že není pravděpodobné, že budou zneužity, a neexistuje žádný důkaz o skutečném zneužití nebo negativních dopadech v takové míře, která by odůvodňovala současnou úroveň kontroly spojenou se seznamem I k Úmluvě o omamných látkách nebo úroveň kontroly spojenou se seznamem II k Úmluvě o psychotropních látkách. WHO tudíž doporučila, aby se do seznamu III k Úmluvě o omamných látkách doplnilo: „přípravky vyrobené chemickou syntézou nebo jako přípravek z konopí, které jsou složené jako farmaceutické přípravky z jedné nebo více dalších složek a takovým způsobem, že delta-9-tetrahydrokanabinol nelze získat snadno dostupnými prostředky nebo ve výnosu, který by představoval riziko pro veřejné zdraví“.
 (28)Toto doporučení by však mohlo znamenat další regulační zátěž pro členské státy. Kromě toho formulace doporučení týkající se „farmaceutických“ přípravků není založena na žádném definovaném termínu v rámci Úmluvy o omamných látkách a nemusí být v souladu s terminologií EU stanovenou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/83 ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků
 19
 .
 (29)Členské státy by proto měly zaujmout postoj, kterým by hlasovaly proti doporučení, aby se do seznamu III k Úmluvě o omamných látkách doplnilo: „přípravky vyrobené chemickou syntézou nebo jako přípravky z konopí, které jsou složené jako farmaceutické přípravky z jedné nebo více dalších složek a takovým způsobem, že delta-9-tetrahydrokanabinol (dronabinol) nelze získat snadno dostupnými prostředky nebo ve výnosu, který by představoval riziko pro veřejné zdraví“. Případně by uvedené doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požadováno další posouzení WHO.
 (30)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika, jelikož rozhodnutí o různých zařazeních konopí a látek příbuzných konopí na seznamy k úmluvám budou moci rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV.
 (31)Postoj Unie vyjádří členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, vystupující společně.
 (32)Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
 (33)Irsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
 (34)Spojené království není vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, tudíž se neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 63. zasedání Komise pro narkotika ve dnech 2. až 6. března 2020, kdy bude tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí o doplnění látek na seznamy k Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, vystupující společně.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.
 (2)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.
 (3)
 Od 1. ledna 2020 bude následujících 13 členských států členy komise CND s hlasovacím právem: Rakousko, Belgie, Chorvatsko, Česká republika, Francie, Německo, Maďarsko, Itálie, Nizozemsko, Polsko, Španělsko, Švédsko a Spojené království.
 (4)
 https://www.who.int/medicines/access/controlled- substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1
 (5)
 Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zařadit nové psychoaktivní látky do definice drogy a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (Úř. věst. L 305, 21.11.2017, s. 12).
 (6)
 Viz soubor všech otázek a odpovědi k 26. listopadu na adrese:
 https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Scheduling_Resource_Material/Cannabis/Consultations_with_WHO_Questions_and_Answers_26_November_2019.pdf
 (7)
 COM(2017) 72 final, COM(2018) 31 final, COM(2018) 862 final. Je třeba uvést, že samostatný návrh týkající se zařazení nových psychoaktivních látek je souběžně předložen Komisí.
 (8)
 Přijato Radou dne 7. března 2017, 27. února 2018 a 5. března 2019.
 (9)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.
 (10)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (11)
 Ustanovení čl. 3 odst. 7 Úmluvy o omamných látkách, ustanovení čl. 2 odst. 7 Úmluvy o psychotropních látkách.
 (12)
 Viz bod 29 seznamu aktů Unie přijatých před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které se přestanou vztahovat na Spojené království od 1. prosince 2014 podle čl. 10 odst. 4 druhé věty Protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních (Úř. věst. C 430, 1.12.2014, s. 17).
 (13)
 Tento návrh se týká stanovení postoje, který má být jménem Unie zaujat na zasedání, které se bude konat po vystoupení Spojeného království z Unie, pokud Spojené království nepožádá o čtvrté prodloužení lhůty podle článku 50 Smlouvy, s nímž bude Evropská rada (článek 50) jednomyslně souhlasit. Avšak v okamžiku kdy Komise přijímá svůj návrh, je Spojené království členským státem. Proto například odkazy na počet „členských států“, které jsou členy Komise pro narkotika, zahrnují také Spojené království.
 (14)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.
 (15)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.
 (16)
 Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).
 (17)
 Od 1. ledna 2020 bude následujících 13 členských států členy komise CND s hlasovacím právem: Rakousko, Belgie, Chorvatsko, Česká republika, Francie, Německo, Maďarsko, Itálie, Nizozemsko, Polsko, Španělsko, Švédsko a Spojené království.
 (18)
 https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1
 (19)
 Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 12.12.2019
 COM(2019) 624 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na 63. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971
 PŘÍLOHA
 Postoj, který mají zaujmout členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, vystupující společně v zájmu Unie, během 63. zasedání Komise pro narkotika ve dnech 2. až 6. března 2020, pokud jde o změny v rozsahu kontroly látek:
 1)Konopí a konopná pryskyřice mají být odstraněny ze seznamu IV k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961).
 2)Dronabinol (delta-9-tetrahydrokanabinol) má být doplněn na seznam I k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961), a pokud bude toto doporučení přijato, má být odstraněn ze seznamu II k Úmluvě o psychotropních látkách (1971). Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.
 3)Tetrahydrokanabinol (izomery delta-9-tetrahydrokanabinolu) by měl být doplněn na seznam I k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961) s výhradou přijetí CND doporučení, aby byl dronabinol a jeho stereoizomery (delta-9-tetrahydrokanabinol) doplněn na seznam I k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961), a pokud bude toto doporučení přijato, aby byl odstraněn ze seznamu I k Úmluvě o psychotropních látkách (1971). Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a WHO by měla být požádána o další posouzení.
 4)Doporučení ohledně výtažků a tinktur by nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.
 5)Doporučení ohledně poznámky pod čarou ve znění „Přípravky obsahující převážně kanabidiol a nejvýše 0,2 % delta-9-tetrahydrokanabinolu nepodléhají mezinárodní kontrole.“ by nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.
 6)Přípravky vyrobené chemickou syntézou nebo jako přípravek z konopí, které jsou složené jako farmaceutické přípravky z jedné nebo více dalších složek a takovým způsobem, že delta-9-tetrahydrokanabinol (dronabinol) nelze získat snadno dostupnými prostředky nebo ve výnosu, který by představoval riziko pro veřejné zdraví, by neměly být doplněny na seznam III k Jednotné úmluvě o omamných látkách (1961). Případně by doporučení nemělo být předloženo k hlasování a mělo by být požádáno o další posouzení WHO.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 1.11.2014
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 315/46
 DECIZIA COMITETULUI MIXT DE COOPERARE VAMALĂ INSTITUIT ÎN TEMEIUL ACORDULUI DINTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ȘI GUVERNUL REPUBLICII POPULARE CHINEZE PRIVIND COOPERAREA ȘI ASISTENȚA ADMINISTRATIVĂ RECIPROCĂ ÎN DOMENIUL VAMAL
 din 16 mai 2014
 în ceea ce privește recunoașterea reciprocă a programului referitor la operatorii economici autorizați din Uniunea Europeană și a programului de măsuri privind gestionarea pe categorii a întreprinderilor din Republica Populară Chineză
 (2014/772/UE)
 COMITETUL MIXT DE COOPERARE VAMALĂ (denumit în continuare „CMCV”),
 având în vedere Acordul dintre Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Populare Chineze privind cooperarea și asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal, semnat la 8 decembrie 2004 (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 21 alineatul (2) litera (c);
 recunoscând că Uniunea Europeană (denumită în continuare „Uniunea”) și Republica Populară Chineză (denumită în continuare „China”) și-au luat angajamentul de a consolida cooperarea vamală în conformitate cu Cadrul strategic pentru cooperare vamală dintre UE și China;
 afirmând angajamentul Uniunii și al Chinei de a facilita schimburile comerciale și de a simplifica cerințele și formalitățile pentru acordarea liberului de vamă și vămuirea rapidă a mărfurilor;
 afirmând că securitatea și siguranța, precum și funcționarea lanțului internațional de aprovizionare comercială pot fi îmbunătățite semnificativ prin recunoașterea reciprocă a programelor fiecăreia referitoare la operatorii economici autorizați (denumiți în continuare „AEO”);
 afirmând că programele aplică standarde de securitate recunoscute la nivel internațional și recomandate în Cadrul de standarde SAFE adoptat de Organizația Mondială a Vămilor (denumit în continuare „cadrul SAFE”);
 având în vedere că programul Uniunii referitor la operatorii economici autorizați și Programul de măsuri al Chinei privind gestionarea pe categorii a întreprinderilor (denumite în continuare „programele”), reprezintă inițiative în materie de securitate și de conformitate și că o evaluare comună a evidențiat faptul că standardele lor de calificare din perspectiva securității și a siguranței sunt compatibile și conduc la rezultate echivalente;
 având în vedere că recunoașterea reciprocă permite Uniunii și Chinei să acorde avantaje operatorilor economici care au investit în conformitate și în securitatea lanțului de aprovizionare și care au fost autorizați în cadrul programelor respective de parteneriat comercial;
 având în vedere necesitatea de a adopta, în acest scop, măsuri practice în conformitate cu articolul 17 alineatul (5) din acord,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 Domeniul de aplicare
 Prezenta decizie se referă la următoarele programe și entități:
 (a)
 programul AEO al Uniunii, care cuprinde certificatul AEO „securitate și siguranță”, și certificatele AEO „simplificări vamale/securitate și siguranță” prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (1), împreună cu Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (2)
 (b)
 Decretul nr. 170 referitor la măsurile Administrației generale a vămilor din Republica Populară Chineză privind gestionarea pe categorii a întreprinderilor, astfel cum a fost modificat prin Decretul nr. 197 (denumit în continuare programul referitor la MGIC), care cuprinde întreprinderi din clasa AA; și
 (c)
 Operatorii economici cu statut de AEO în cadrul Uniunii, menționați la litera (a) și întreprinderile care au statut de clasă AA în temeiul MGIC în China, menționate la litera (b) (denumite în continuare „membri ai programului”).
 Articolul 2
 Recunoașterea reciprocă și responsabilitatea punerii în aplicare
 (1) Programele Uniunii și Chinei se recunosc reciproc ca fiind compatibile și echivalente. Statutul de membru al programului conferit în cadrul programelor respective este reciproc acceptat.
 (2) Autoritățile vamale definite la articolul 1 litera (b) din acord (denumite în continuare „autorități vamale”) sunt responsabile cu punerea în aplicare a prezentei decizii. Acestea vor lua măsuri pentru a pune în aplicare prezenta decizie.
 Articolul 3
 Compatibilitate
 (1) Autoritățile vamale mențin coerența dintre programe. Standardele aplicate programelor rămân compatibile în ceea ce privește următoarele aspecte:
 (a)
 procedura de cerere pentru acordarea statutului de membru;
 (b)
 evaluarea cererilor; și
 (c)
 acordarea statutului de membru și gestionarea acestui statut.
 (2) Autoritățile vamale se asigură că programele se derulează în conformitate cu cadrul SAFE.
 Articolul 4
 Avantaje
 (1) Fiecare autoritate vamală oferă avantaje comparabile membrilor programului care aparțin programului celeilalte autorități vamale.
 Printre avantaje se numără în special:
 (a)
 statutul de membru al programului autorizat de cealaltă autoritate vamală va fi luat în considerare în mod favorabil în cadrul evaluării riscurilor în vederea reducerii inspecțiilor sau a controalelor, precum și în cadrul altor măsuri legate de securitate și siguranță;
 (b)
 statutul de membru al programului autorizat de cealaltă autoritate vamală va fi luat în considerare în vederea tratării membrului programului ca partener sigur și fiabil atunci când se evaluează cerințele aplicabile partenerilor de afaceri pentru solicitanții din cadrul propriului program;
 (c)
 statutul de membru al programului autorizat de cealaltă autoritate vamală va fi luat în considerare la asigurarea unui tratament prioritar, a unei prelucrări accelerate, a unor formalități simplificate și la acordarea liberului de vamă pentru transporturi în cazul în care este implicat un membru al programului;
 (d)
 autoritățile vamale vor încerca să stabilească un mecanism comun care, în cazul unei întreruperi a fluxului comercial provocate de creșterea nivelului de alertă în materie de securitate, de închiderea frontierelor și/sau de dezastre naturale, de situații periculoase sau de alte incidente majore, să asigure continuitatea activităților, facilitând și accelerând, în măsura posibilului, livrările prioritare în care sunt implicați membri ai programului.
 (2) Ca urmare a procedurii de verificare menționate la articolul 7 alineatul (2), fiecare autoritate vamală poate oferi mai multe avantaje de facilitare, inclusiv facilitarea proceselor și sporirea previzibilității eliberării mărfii, în măsura în care este posibil, în cooperare cu alte autorități guvernamentale.
 (3) Fiecare autoritate vamală își rezervă dreptul de a suspenda avantajele acordate membrilor programului celeilalte autorități vamale în temeiul prezentei decizii. O astfel de suspendare a avantajelor de către o autoritate vamală se motivează și se comunică de îndată celeilalte autorități vamale spre consultare și evaluare adecvată.
 (4) Fiecare autoritate vamală comunică celeilalte autorități vamale neregulile care privesc membri ai programului acesteia din urmă, pentru a asigura analizarea imediată a caracterului adecvat al avantajelor și al statutului acordat de cealaltă autoritate vamală.
 Articolul 5
 Schimb de informații și comunicare
 (1) Autoritățile vamale își ameliorează comunicarea dintre ele pentru a asigura o aplicare eficace a prezentei decizii. Acestea vor face schimb de informații și vor încuraja comunicarea cu privire la programele lor, prin:
 (a)
 transmiterea reciprocă a informațiilor legate de membrii programului lor, sub rezerva alineatului (4);
 (b)
 transmiterea la timp a informațiilor actualizate referitoare la funcționarea și evoluția propriilor programe;
 (c)
 realizarea unor schimburi de informații cu privire la politica și tendințele de securitate din cadrul lanțului de aprovizionare;
 (d)
 asigurarea unei comunicări interinstituționale eficiente între Direcția Generală Impozitare și Uniune Vamală a Comisiei Europene și Administrația generală a vămilor din Republica Populară Chineză cu scopul de a ameliora practicile de gestionare a riscurilor pe care membrii programelor le aplică pentru siguranța lanțului de aprovizionare.
 (2) Articolul 17 din acord se aplică tuturor schimburilor de informații în conformitate cu prezenta decizie.
 (3) Schimburile de informații și de date aferente se realizează în mod sistematic pe cale electronică.
 (4) Informațiile care fac obiectul unor schimburi, referitoare la membrii programului, se limitează la:
 (a)
 denumirea membrului programului;
 (b)
 adresa membrului programului;
 (c)
 statutul membrului programului;
 (d)
 data validării sau a autorizării;
 (e)
 suspendările și retragerile;
 (f)
 numărul unic de autorizare (de exemplu, numărul EORI sau numărul AEO); și
 (g)
 alte informații care pot fi stabilite de comun acord de către autoritățile vamale, sub rezerva, atunci când este cazul, a oricăror garanții necesare.
 Articolul 6
 Prelucrarea datelor
 (1) Toate informațiile, inclusiv datele cu caracter personal, transmise în conformitate cu prezenta decizie sunt obținute, utilizate și prelucrate doar de către autoritățile vamale și numai în scopul punerii în aplicare a prezentei decizii.
 (2) Toate informațiile comunicate, indiferent sub ce formă, în temeiul prezentei decizii au un caracter confidențial sau restrâns, în funcție de normele aplicate de fiecare parte și sunt supuse obligației de secret profesional.
 (3) Autoritățile vamale se asigură că informațiile transmise sunt exacte și actualizate în mod regulat și că există proceduri adecvate de ștergere a acestor date. În cazul în care o autoritate vamală constată că informațiile furnizate în temeiul prezentei decizii ar trebui să fie modificate, autoritatea vamală care furnizează informațiile în cauză trebuie să notifice imediat astfel de modificări autorității vamale care primește respectivele informații. Odată informată cu privire la astfel de modificări, autoritatea vamală care primește informațiile trebuie să înregistreze respectivele modificări în cel mai scurt timp. Informațiile nu pot fi prelucrate și păstrate pentru o perioadă mai lungă decât cea necesară pentru punerea în aplicare a prezentei decizii.
 (4) În cazul în care sunt transmise informații conținând date cu caracter personal în conformitate cu articolele 4 și 5 din prezenta decizie, autoritățile vamale iau, de asemenea, măsurile adecvate pentru a asigura protecția, securitatea, confidențialitatea și integritatea datelor. Autoritățile vamale se asigură în special că:
 (a)
 sunt puse în aplicare garanții de securitate (inclusiv garanții electronice) care controlează, conform principiului necesității de a cunoaște, accesul la informații obținute din partea celeilalte autorități vamale în temeiul prezentei decizii și dacă aceste informații sunt utilizate numai în scopul prezentei decizii;
 (b)
 informațiile obținute de la cealaltă autoritate vamală în temeiul prezentei decizii sunt protejate de accesul neautorizat, difuzarea, modificarea, ștergerea sau distrugerea acestora, cu excepția cazurilor și în măsura în care este necesar pentru punerea în aplicare a alineatului (3);
 (c)
 informațiile obținute de la celelalte autorități vamale în temeiul prezentei decizii nu sunt transmise niciunei alte părți, niciunei țări terțe sau organizații internaționale sau niciunei alte autorități publice a părții care primește informațiile fără acordul prealabil scris al autorității vamale care le-a furnizat. Toate informațiile transmise cu acordul prealabil scris vor fi utilizate în conformitate cu condițiile specificate în prezenta decizie și sub rezerva oricărei restricții stabilite de către autoritatea care a furnizat informațiile;
 (d)
 informațiile obținute de la cealaltă autoritate vamală în temeiul prezentei decizii sunt în permanență stocate în sisteme securizate de stocare electronică și/sau pe suport de hârtie. Se va lua în evidență sau se va documenta orice tip de acces la informațiile obținute de o autoritate vamală de la cealaltă autoritate vamală, precum și prelucrarea și utilizarea acestor informații.
 (5) În ceea ce privește datele cu caracter personal care pot fi transmise în conformitate cu prezenta decizie, membrii programului pot solicita accesul la astfel de date care îi privesc și care sunt prelucrate de o autoritate vamală, precum și rectificarea, blocarea sau ștergerea acestora. Fiecare autoritate vamală își informează membrii programului cu privire la modul în care se solicită accesul, rectificarea, blocarea sau ștergerea în primă instanță. Autoritatea vamală care primește solicitarea trebuie să corecteze aceste date inexacte sau incomplete.
 (6) În ceea ce privește datele cu caracter personal care pot fi transmise în conformitate cu prezenta decizie, membrii programului au dreptul să apeleze la căi de atac administrative și judiciare, indiferent de naționalitatea și de țara lor de reședință. În acest context, fiecare autoritate vamală informează, de asemenea, membrii programului cu privire la căile de atac administrative și judiciare pentru care pot opta.
 (7) La cererea autorității vamale care furnizează informațiile, autoritatea vamală care primește respectivele informații trebuie să actualizeze, să corecteze, să blocheze sau să șteargă informațiile primite în temeiul prezentei decizii care sunt inexacte sau incomplete sau în cazul în care colectarea sau prelucrarea ulterioară a acestor informații contravine prezentei decizii sau acordului.
 (8) Fiecare autoritate vamală trebuie să îi notifice celeilalte autorități vamale dacă constată că anumite informații semnificative transmise acesteia sau primite din partea respectivei autorități în temeiul prezentei decizii sunt inexacte sau nefiabile sau sunt puse serios la îndoială. Dacă o autoritate vamală stabilește că informațiile primite de la cealaltă autoritate vamală în temeiul prezentei decizii sunt inexacte, aceasta trebuie să ia toate măsurile de protecție pe care le consideră adecvate împotriva nefiabilității unor astfel de informații, inclusiv completarea, ștergerea sau corectarea acestor informații.
 (9) Respectarea dispozițiilor prezentului articol de către autoritățile vamale este supravegheată și controlată de către autoritatea competentă respectivă a fiecăreia. Pentru Uniune, autoritățile respective sunt Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și autoritățile responsabile cu protecția datelor din statele membre ale Uniunii, iar pentru China, autoritatea repectivă este Administrația generală chineză a vămilor. Respectivele autorități au competențe efective de supraveghere, anchetă, intervenție și verificare și dețin competența de a deferi instanței încălcările legii, dacă este cazul. Autoritățile respective se asigură că plângerile referitoare la nerespectarea dispozițiilor menționate sunt primite, anchetate, primesc răspuns și sunt remediate în mod corespunzător.
 (10) CMCV verifică prelucrarea datelor cu caracter personal în temeiul prezentei decizii. Această verificare are loc la cererea oricăreia dintre autoritățile vamale, cel puțin la fiecare doi ani. Fiecare autoritate vamală furnizează informațiile necesare cu privire la măsurile luate pentru a asigura respectarea dispozițiilor și pentru a oferi accesul la documentația relevantă, la sistem și la personal și pentru a pune capăt oricărei situații de prelucrare care pare să încalce dispozițiile prezentei decizii.
 Articolul 7
 Consultare și verificare
 (1) Toate aspectele legate de punerea în aplicare a prezentei decizii sunt convenite prin consultări între autoritățile vamale, în cadrul CMCV.
 (2) CMCV verifică periodic situația punerii în aplicare a prezentei decizii. Procedura de verificare poate include, în special:
 (a)
 verificări comune în vederea identificării punctelor forte și a punctelor slabe legate de implementarea recunoașterii reciproce;
 (b)
 schimburi de opinii cu privire la informațiile care vor face obiectul schimburilor și cu privire la avantajele acordate, inclusiv orice avantaj viitor care urmează a fi acordat operatorilor în conformitate cu articolul 4 alineatul (2);
 (c)
 schimburi de opinii cu privire la măsurile de securitate, cum ar fi protocoalele care trebuie urmate în timpul și după producerea unui incident grav de securitate (reluarea activităților comerciale) sau atunci când circumstanțele justifică suspendarea recunoașterii reciproce;
 (d)
 examinarea suspendării avantajelor menționate la articolul 4 alineatul (3) din prezenta decizie;
 (e)
 verificarea punerii în aplicare a articolul 6 din prezenta decizie.
 Articolul 8
 Efecte și suspendare
 (1) Cooperarea prevăzută în prezenta decizie produce efecte începând de la semnare.
 (2) Oricare dintre autoritățile vamale poate suspenda în orice moment cooperarea prevăzută în prezenta decizie cu un preaviz scris de cel puțin treizeci (30) de zile.
 Adoptată la Beijing, 16 mai 2014
 Pentru Comitetul mixt de cooperare vamală UE-China
 Pentru Comisia Europeană
 Algirdas ŠEMETA
 Pentru Administrația generală a vămilor din Republica Populară Chineză
 YU Guangzhou
 (1) Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 253, 11.10.1993, p. 1).
 (2) Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO L 302, 19.10.1992, p. 1).