text:
 Fógra dlíthiúil tábhachtach
 |
 12006M/PRO/03
 Chonartha ar an Aontas Eorpach (leagan comhdhlúite) - B. Prótacail atá i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis an gConradh ag bunú an Chomphobail Eorpaigh - Prótacal (Uimh. 3) maidir le gnéithe áirithe d'Airteagal 14 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh a chur i bhfeidhm ar an Ríocht Aontaithe agus ar Éirinn (1997)
 Official Journal C 321 E , 29/12/2006 P. 0196 - 0197
 Prótacal (Uimh. 3)maidir le gnéithe áirithe d'Airteagal 14 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh a chur i feidhm ar an Ríocht Aontaithe agus ar Éirinn (1997)TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,ÓS MIAN LEO ceisteanna áirithe a bhaineann leis an Ríocht Aontaithe agus le hÉirinn a shocrú,AG FÉACHAINT do na socruithe speisialta taistil atá ann le blianta fada idir an Ríocht Aontaithe agus Éire,TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas a chuirfear i gceangal leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh agus leis an gConradh ar an Aontas Eorpach:Airteagal 1D'ainneoin Airteagal 14 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh, aon fhorála eile den Chonradh sin nó den Chonradh ar an Aontas Eorpach, aon bhirt arna ghlacadh faoi na Conarthaí sin, nó aon chomhaontaithe idirnáisiúnta arna thabhairt i gcrích ag an gComhphobal nó ag an gComhphobal agus a Bhallstáit le tríú Stát amháin nó níos mó, beidh an Ríocht Aontaithe i dteideal cibé rialuithe a mheasfaidh sí is gá a fheidhmiú ag a teorainneacha le Ballstáit eile ar dhaoine ag lorg iontráil sa Ríocht Aontaithe:(a) d'fhonn a fhíorú an bhfuil an ceart chun iontráil sa Ríocht Aontaithe ag saoránaigh Stát is Páirtithe Conarthacha sa Chomhaontú maidir leis an Limistéar Eorpach Eacnamaíoch, ag a gcleithiúnaithe atá ag feidhmiú ceart arna dtabhairt le dlí an Chomhphobail agus ag saoránaigh Stát eile ar tugadh cearta den sórt sin dóibh le comhaontú atá ina cheangal ar an Ríocht Aontaithe; agus(b) d'fhonn a chinneadh an dtabharfar nó nach dtabharfar cead do dhaoine eile iontráil sa Ríocht Aontaithe.Ní dhéanfaidh aon ní in Airteagal 14 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh ná in aon fhoráil eile den Chonradh sin ná den Chonradh ar an Aontas Eorpach ná in aon bheart arna ghlacadh fúthu dochar do cheart na Ríochta Aontaithe aon rialuithe den sórt sin a ghlacadh nó a fheidhmiú. Cuimseoidh tagairtí don Ríocht Aontaithe san Airteagal seo críocha a bhfuil an Ríocht Aontaithe freagrach as a gcaidreamh seachtrach.Airteagal 2Féadfaidh an Ríocht Aontaithe agus Éire leanúint de shocruithe a dhéanamh eatarthu féin maidir le gluaiseacht daoine idir a gcríocha ("an Comhlimistéar Taistil"), agus cearta na ndaoine dá dtagraítear i bpointe (a) den chéad mhír d'Airteagal 1 den Phrótacal seo á n-urramú go hiomlán acu. Dá réir sin, fad a choimeádfaidh siad socruithe den sórt sin ar bun, beidh feidhm ag forálacha Airteagal 1 den Phrótacal seo maidir le hÉirinn faoi na téarmaí céanna agus na coinníollacha céanna atá ann i gcás na Ríochta Aontaithe. Ní dhéanfaidh aon ní in Airteagal 14 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh ná in aon fhoráil eile den Chonradh sin ná den Chonradh ar an Aontas Eorpach ná in aon bheart eile arna ghlacadh fúthu difear d'aon socruithe den sórt sin.Airteagal 3Beidh na Ballstáit eile i dteideal rialuithe den sórt sin a fheidhmiú ag a dteorainneacha nó ag aon phointe iontrála ar a gcríocha ar dhaoine ag lorg iontráil ar a gcríocha ón Ríocht Aontaithe nó ó aon chríocha a bhfuil sí freagrach as a gcaidreamh seachtrach chun na gcríoch céanna atá luaite in Airteagal 1 den Phrótacal seo, nó ó Éirinn fad a bheidh feidhm ag forálacha Airteagal 1 den Phrótacal seo maidir le hÉirinn.Ní dhéanfaidh aon ní in Airteagal 14 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh ná in aon fhoráil eile den Chonradh sin ná den Chonradh ar an Aontas Eorpach ná in aon bheart arna ghlacadh fúthu dochar do cheart na mBallstát eile rialuithe den sórt sin a ghlacadh nó a fheidhmiú.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Marko Arnautović (Floridsdorf, Viena, Austria, 19 de abril de 1989) es un futbolista austriaco. Juega de delantero y su equipo es el Bologna F. C. 1909 de la Serie A de Italia. Además es internacional absoluto con la .
 Arnautović comenzó su carrera jugando en muchos clubes juveniles de su natal Viena antes de firmar un contrato para el Twente neerlandés en 2006. Luego de su buen rendimiento en el De Grolsch Veste para la temporada 2008-09 se unió a préstamo al gigante italiano Inter de Milán, donde solo jugó tres partidos debido a una lesión. Se unió al Werder Bremen de Alemania en junio de 2010 y se volvió un jugador regular del primer equipo. En septiembre de 2013, Arnautović fichó por el Stoke City. Estuvo cuatro temporadas en Stoke, anotó 26 goles en 145 partidos. Se unió al West Ham United en julio de 2017, por un traspaso de 20 millones de libras.
 Es internacional con desde 2008, fue parte del plantel que participó en la Eurocopa 2016.
 Es hijo de padre serbio y de madre austríaca.
 Trayectoria
 Inicios
 Arnautović comenzó su carrera con su hermano Danijel en el Floridsdorfer AC. En 1998 se incorporó el FK Austria Wien, pero los problemas de conducta lo hizo cambiar de club regularmente en los siguientes seis años jugó con First Vienna FC 1894, una segunda etapa en el FK Austria Wien, y en el SK Rapid Wien antes de volver a Floridsdorfer AC. A pesar de esto, fue descubierto por el club neerlandés FC Twente quien lo firmó en 2006.
 FC Twente
 Arnautović anotó 22 goles en 24 encuentros para el sub19 del FC Twente en la temporada 2007-08, ganando el campeonato juvenil con el equipo. Él entonces jugaba para el Jong Football Club Twente entre 2006 y 2008, registrando 27 goles en 32 encuentros.Arnautović debutó profesionalmente para el FC Twente en la temporada 2006-07, sustituyendo a Kennedy bakircioglu, contra PSV Einghoven en abril de 2007. En julio de 2008, extendió su contrato con el Twente.
 Registró 16 apariciones en la temporada 2007-08 para el Twente, que terminó en la cuarta posición en zona de clasificación para la Liga de Campeones de la UEFA. En la temporada 2008-09, Arnautović marcó 14 goles en 41 partidos, donde el Twente terminó segundo en la Eredivise y llegó a la fase de grupos de la Copa de la UEFA. En marzo de 2009 luego de un encuentro contra Willem II, uno de los equipos rivales del Twente, Ibrahin Kargbo, acusó a Arnautović de agresión racial hacia el. Luego de la investigación de la Federación de fútbol de los Países Bajos, ellos no encontraron evidencia a la acusación, y el caso fue desestimado.
 Inter de Milán
 El 6 de agosto de 2009, el Inter de Milán hace oficial la cesión del delantero austríaco.Debutó de manera no oficial por el Inter en un amistoso el 5 de septiembre de 2009 contra Lugano, el encuentro terminó 3-3.
 Debutó en la liga en la victoria de visita por 1-0 contra Chievo el 6 de enero de 2010. Jugó el siguiente partido contra Siena, entrando a la cancha al segundo tiempo por la lesión de Dejan Stankovic, el Inter ganó por 4-3. Juego luego contra Atalanta el 24 de abril. Al final de la temporada, Inter decidió terminar el préstamo, José Mourinho dijo sobre el jugador: «Es una fantástica persona, pero tiene la actitud de un niño».
 Werder Bremen
 El 4 de junio de 2010, el Werder Bremen alemán de la Bundesliga confirmó el fichaje de Arnautović por cuatro años. Antes de que jugara por el Bremen, el molesto al capitán del equipo Torsten Frings quien lo tachó de «arrogante». Debutó en la Bundesliga el 21 de agosto de 2010, en la derrota por 4-1 ante el Hoffenheim. Arnautović anotó dos veces en la victoria frente al 1. FC Köln el 28 de agosto de 2010, sus primeros goles para el Bremen. Terminó la temporada 2010-11 en Weserstadion con cinco goles en 34 partidos, donde Bremen terminó en la 13.a posición y además jugó en la Liga de Campeones. En la temporada 2011-12 marcó seis goles en 20 encuentros, Bremen terminó noveno en la clasificación. En marzo de 2012, estuvo fuera de las canchas por los siguientes dos meses, debido a una lesión de ligamento en la rodilla que sufrió mientras jugaba con su perro.
 En la temporada 2012-13, Arnautović jugó 27 encuentros y marcó cinco goles, que incluyen un tripleta el 2 de diciembre de 2012 de visita ante el Hoffenheim, donde uno de los tantos fue un impresionante tiro libre, encuentro que el Bremen ganó por 4-1. En abril de 2013, Arnautović y su compañero de equipo Elijero Elia, fueron atrapados manejando a exceso de velocidad, y ambos recibieron suspensiones del club.
 Inglaterra
 El 2 de septiembre de 2013 se unió al Stoke City de la Premier League inglesa, por una transferencia de 2 millones £ firmando un contrato por cuatro años. Se le asignó la camiseta 10 por el entrenador Mark Hughes quien declaró: «Las personas verán rápidamente el increíble talento que tiene, en términos de poder y ritmo, que es algo que creo que necesitamos en nuestro equipo». Arnautović debutó con el Stoke veinte días después en el empate a 0 contra Manchester City en el Bet365 Stadium. Luego de un mes en el club, el entrenador Hughes declaró que Arnautović se está adaptando al fútbol inglés. El 26 de octubre, marcó su primer gol para Stoke, un tiro libre de 25 yardas en la derrota por 3-2 ante el Manchester United. Arnautović terminó su primera temporada en Inglaterra con cinco goles en 35 encuentros, y su equipo terminó en la novena posición de la Premier League.
 Luego de no destacar en los primeros encuentros en la temporada 2014-15, Arnautović perdió su lugar en la titularidad. Anotó un gol en 29 encuentros por la liga en esta campaña. Jugó 35 veces en la temporada donde Sotke terminó en la novena posición de la tabla.
 La primera aparición de Arnautović en la temporada 2015-16 llegó en el empate por 2-2 contra el Tottenham Hotspur en White Hart Lane el 15 de agosto, anotando el primer tanto del club en el empate 2-2. Anotó el único gol en la victoria frente a los campeones Chelsea el 7 de noviembre. y los dos goles en la victoria ante Manchester City el 5 de diciembre de local. El 28 de diciembre Arnautović anotó un penalti en la victoria contra Everton en Goodison Park, tras una falta de John Stones, anotó a Tim Howard en la victoria de su equipo por 4-3. Anotó el único gol en la vuelta de semifinales de la Copa de la Liga ante el Liverpool el 26 de enero de 2016, forzando a la tanda de penaltis, donde el Stoke quedó eliminado. Arnautović jugó 40 veces por Stoke en la temporada 2015-16, logrando ser el goleador del equipo en la temporada con 12 goles.
 Arnautović firmó un nuevo contrato por cuatro años con el Stoke en julio de 2016, Arnautović registró 35 partidos jugados en la temporada 2016-17, donde el Stoke terminó 13.o en la tabla de posiciones. Anotó siete goles.
 El futuro de Arnautović en Stoke fue puesto en duda, luego de que al inicio de la temporada 2017-18 pidiera ser puesto en la lista de transferibles.
 El 22 de julio de 2017 firmó con el West Ham United de la Premier League un contrato por cinco años, en una transferencia récord para el club de 20 millones £.
 Debutó con los Hammers el 13 de agosto, jugando los 90 minutos en la derrota por 4-0 ante el Manchester United en Old Trafford. En el siguiente encuentro, seis días después, fue expulsado a los 33 minutos por una falta a Jack Stephens del Southampton en la derrota de visita por 3-2.
 En noviembre, el nuevo entrenador David Moyes dijo que Arnautović tenía que trabajar duro y jugar más en equipo. Marcó su primer gol para el club el 9 de diciembre, fue el gol de la victoria en el encuentro contra el Chelsea en el Estadio de Londres, la primera victoria de Moyes como entrenador. Anotó después, el 16 de diciembre en su regreso al Bet365 Stadium en la victoria por 0-3 frente al Stoke City. Cambiando de ser un extremo a un delantero centro en el West Ham, Arnautović anotó 11 goles en su primera temporada con el club. En abril de 2018, fue nombrado Hammer of the Year de la temporada 2017-18 por el club.
 Shanghái SIPG
 El 7 de julio de 2019 el West Ham United aceptó la oferta de 25 millones de euros del Shanghái SIPG de la SuperLiga China por el delantero austriaco.
 Regreso a Europa
 Tras dos años en el fútbol chino, el 1 de agosto de 2021 se hizo oficial su vuelta al fútbol europeo e italiano tras fichar por el Bologna F. C. 1909.
 Selección nacional
 Jugó con la sub-19 de Austria en el Campeonato Europeo de la UEFA Sub-19 2007 donde fue expulsado en el segundo encuentro por la fase de grupos y Austria no logró pasar la primera fase. Luego de marcar tres goles en cinco encuentros para la sub-21 de Austria, Arnautović fue elogiado por el entrenador Andreas Herzog que lo describió como el mejor jugador austriaco de lo últimos 30 años.
 Debutó con la absoluta de el 11 de octubre de 2008 frente a . Anotó su primer gol en la victoria de Austria por 3-0 a el 8 de octubre de 2010.
 Participó en los diez encuentros de Austria en la campaña invicta de la clasificación para la Eurocopa 2016, anotando ante y .
 Jugó en el grupo D de la clasificación de UEFA para la Copa Mundial de Fútbol de 2018, solo se perdió el encuentro frente a la por una suspensión. Registró cuatro goles en diez partidos, pero el cuarto lugar en el grupo no logró que Austria clasificara.
 El 6 de junio de 2022 alcanzó las cien internacionalidades. No lo pudo celebrar con un triunfo, ya que Austria perdió por uno a dos ante en un partido correspondiente a la Liga de Naciones de la UEFA 2022-23.
 Participaciones en Eurocopas
 Partidos y goles internacionales
 Actualizado hasta el .
 Estadísticas
 Clubes
 Actualizado al último partido disputado el .
 Selección nacional
 Actualizado al último partido disputado el 16 de noviembre de 2022.
 Palmarés
 Títulos nacionales
 Títulos internacionales
 Referencias
 Enlaces externos
 Marko Arnautović Fifa.com
 Nacidos en Viena
 Delanteros centro de fútbol
 Futbolistas nacionalizados en Serbia
 Futbolistas del Football Club Twente
 Futbolistas del Inter de Milán
 Futbolistas del Werder Bremen en los años 2010
 Futbolistas del Stoke City Football Club
 Futbolistas del West Ham United Football Club
 Futbolistas del Shanghái Port
 Futbolistas del Bologna Football Club 1909
 Futbolistas de la selección de fútbol de Austria en los años 2000
 Futbolistas de Austria en la Eurocopa 2016
 Futbolistas de Austria en la Eurocopa 2020
 Cristianos ortodoxos de Austria


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 203/106
 PROTOKOL O PŘECHODNÝCH USTANOVENÍCH
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 VZHLEDEM K TOMU, že za účelem zorganizování přechodu mezi institucionálními ustanoveními Smluv použitelnými před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a ustanoveními obsaženými v uvedené smlouvě je nezbytné stanovit přechodná ustanovení,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 Článek 1
 V tomto protokolu se „Smlouvami“ rozumějí Smlouva o Evropské unii, Smlouva o fungování Evropské unie a Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
 HLAVA I
 USTANOVENÍ O EVROPSKÉM PARLAMENTU
 Článek 2
 1. Na zbývající část volebního období 2009–2014 začínající dnem vstupu tohoto článku v platnost a odchylně od čl. 189 druhého pododstavce a čl. 190 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství a čl. 107 druhého pododstavce a čl. 108 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, jež byly v platnosti v době konání voleb do Evropského parlamentu v červnu roku 2009, a odchylně od počtu míst podle čl. 14 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o Evropské unii se ke stávajícím 736 místům přiřazuje osmnáct níže uvedených míst, čímž se celkový počet poslanců Evropského parlamentu prozatímně do konce volebního období 2009–2014 zvyšuje na 754:
 Bulharsko
 1
 Nizozemsko
 1
 Španělsko
 4
 Rakousko
 2
 Francie
 2
 Polsko
 1
 Itálie
 1
 Slovinsko
 1
 Lotyšsko
 1
 Švédsko
 2
 Malta
 1
 Spojené království
 1
 2. Odchylně od čl. 14 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii dotyčné členské státy určí osoby, jež obsadí dodatečná místa uvedená v odstavci 1, v souladu se svými právními předpisy a za podmínky, že tyto osoby byly zvoleny ve všeobecných a přímých volbách, na základě:
 a)
 všeobecných a přímých voleb konaných k tomuto účelu v dotyčném členském státě v souladu s předpisy platnými pro volby do Evropského parlamentu;
 b)
 výsledků voleb do Evropského parlamentu konaných ve dnech 4. až 7. června 2009; nebo
 c)
 určení požadovaného počtu poslanců vnitrostátním parlamentem dotyčného členského státu z vlastních řad postupem stanoveným každým z těchto členských států.
 3. Včas před volbami do Evropského parlamentu v roce 2014 přijme Evropská rada v souladu s čl. 14 odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii rozhodnutí, kterým stanoví složení Evropského parlamentu.
 HLAVA II
 USTANOVENÍ O KVALIFIKOVANÉ VĚTŠINĚ
 Článek 3
 1. V souladu s čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii nabývají ustanovení uvedeného odstavce a ustanovení čl. 238 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, týkající se vymezení kvalifikované většiny v Evropské radě a Radě, účinku dnem 1. listopadu 2014.
 2. Mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017, má-li být rozhodnutí přijato kvalifikovanou většinou, může člen Rady požádat, aby bylo toto rozhodnutí přijato kvalifikovanou většinou podle odstavce 3. V tomto případě se použijí odstavce 3 a 4.
 3. Aniž je dotčen čl. 235 odst. 1 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie, platí do dne 31. října 2014 následující ustanovení:
 Má-li se Evropská rada nebo Rada usnést kvalifikovanou většinou, je hlasům jejích členů přidělena tato váha:
 Belgie
 12
 Litva
 7
 Bulharsko
 10
 Lucembursko
 4
 Česká republika
 12
 Maďarsko
 12
 Dánsko
 7
 Malta
 3
 Německo
 29
 Nizozemsko
 13
 Estonsko
 4
 Rakousko
 10
 Irsko
 7
 Polsko
 27
 Řecko
 12
 Portugalsko
 12
 Španělsko
 27
 Rumunsko
 14
 Francie
 29
 Slovinsko
 4
 Chorvatsko
 7
 Slovensko
 7
 Itálie
 29
 Finsko
 7
 Kypr
 4
 Švédsko
 10
 Lotyšsko
 4
 Spojené království
 29
 Pokud musí být podle Smluv akty přijaty na návrh Komise, je k jejich přijetí třeba nejméně 260 hlasů vyjadřujících kladné stanovisko většiny členů. V ostatních případech se k přijetí aktů vyžaduje nejméně 260 hlasů vyjadřujících kladné stanovisko alespoň dvou třetin členů.
 Člen Evropské rady nebo Rady může požádat, aby při přijímání aktu Evropské rady nebo Rady kvalifikovanou většinou bylo ověřeno, zda členské státy tvořící tuto kvalifikovanou většinu zastupují alespoň 62 % celkového počtu obyvatel Unie. Ukáže-li se, že tato podmínka není splněna, není daný akt přijat.
 4. Do 31. října 2014 je v případech, kdy se na základě Smluv na hlasování nepodílejí všichni členové Rady, zejména v případech, kdy se odkazuje na kvalifikovanou většinu podle čl. 238 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, kvalifikovaná většina vymezena jako stejný podíl vážených hlasů a stejný podíl počtu členů Rady, a případně jako stejné procento počtu obyvatel dotyčných členských států, které jsou uvedeny v odstavci 3 tohoto článku.
 HLAVA III
 USTANOVENÍ O SLOŽENÍCH RADY
 Článek 4
 Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v čl. 16 odst. 6 prvním pododstavci Smlouvy o Evropské unii v platnost se Rada může scházet ve složeních uvedených v druhém a třetím pododstavci uvedeného odstavce a v dalších složeních ze seznamu stanoveného rozhodnutím Rady pro obecné záležitosti, která rozhoduje prostou většinou.
 HLAVA IV
 USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMISE, VČETNĚ VYSOKÉHO PŘEDSTAVITELE UNIE PRO ZAHRANIČNÍ VĚCI A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKU
 Článek 5
 Členové Komise zastávající svou funkci v den vstupu Lisabonské smlouvy v platnost zůstávají ve funkci až do konce svého funkčního období. V den jmenování vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku však skončí funkční období člena, který je stejné státní příslušnosti jako vysoký představitel.
 HLAVA V
 USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA RADY, VYSOKÉHO PŘEDSTAVITELE PRO SPOLEČNOU ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKU A NÁMĚSTKA GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA RADY
 Článek 6
 Funkční období generálního tajemníka Rady, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a náměstka generálního tajemníka Rady končí dnem vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Rada jmenuje generálního tajemníka v souladu s čl. 240 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 HLAVA VI
 USTANOVENÍ O PORADNÍCH INSTITUCÍCH
 Článek 7
 Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 301 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je rozdělení členů Hospodářského a sociálního výboru toto:
 Belgie
 12
 Litva
 9
 Bulharsko
 12
 Lucembursko
 6
 Česká republika
 12
 Maďarsko
 12
 Dánsko
 9
 Malta
 5
 Německo
 24
 Nizozemsko
 12
 Estonsko
 7
 Rakousko
 12
 Irsko
 9
 Polsko
 21
 Řecko
 12
 Portugalsko
 12
 Španělsko
 21
 Rumunsko
 15
 Francie
 24
 Slovinsko
 7
 Chorvatsko
 9
 Slovensko
 9
 Itálie
 24
 Finsko
 9
 Kypr
 6
 Švédsko
 12
 Lotyšsko
 7
 Spojené království
 24
 Článek 8
 Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 305 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je rozdělení členů Výboru regionů toto:
 Belgie
 12
 Litva
 9
 Bulharsko
 12
 Lucembursko
 6
 Česká republika
 12
 Maďarsko
 12
 Dánsko
 9
 Malta
 5
 Německo
 24
 Nizozemsko
 12
 Estonsko
 7
 Rakousko
 12
 Irsko
 9
 Polsko
 21
 Řecko
 12
 Portugalsko
 12
 Španělsko
 21
 Rumunsko
 15
 Francie
 24
 Slovinsko
 7
 Chorvatsko
 9
 Slovensko
 9
 Itálie
 24
 Finsko
 9
 Kypr
 6
 Švédsko
 12
 Lotyšsko
 7
 Spojené království
 24
 HLAVA VII
 PŘECHODNÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE AKTŮ PŘIJATÝCH NA ZÁKLADĚ HLAV V A VI SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII PŘED VSTUPEM LISABONSKÉ SMLOUVY V PLATNOST
 Článek 9
 Právní účinky aktů orgánů, institucí a jiných subjektů Unie přijatých na základě Smlouvy o Evropské unii před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost jsou zachovány až do zrušení, zániku nebo změny těchto aktů za použití Smluv. Totéž platí pro úmluvy uzavřené mezi členskými státy na základě Smlouvy o Evropské unii.
 Článek 10
 1. Jako přechodné opatření a v případě aktů Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, jsou pravomoci orgánů ke dni vstupu uvedené Smlouvy v platnost tyto: pravomoci Komise podle článku 258 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí a pravomoci Soudního dvora Evropské unie podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii ve znění platném před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost zůstávají stejné, a to i v případě, že byly uznány podle čl. 35 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii.
 2. Změna určitého aktu uvedeného v odstavci 1 vede k použití pravomocí orgánů uvedených v daném odstavci, jak jsou stanoveny ve Smlouvách, ohledně pozměněného aktu a vůči těm členským státům, na něž se uvedený pozměněný akt vztahuje.
 3. Použitelnost přechodného opatření uvedeného v odstavci 1 v každém případě končí pět let ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
 4. Nejpozději šest měsíců před uplynutím přechodného období podle odstavce 3 může Spojené království oznámit Radě, že v případě aktů uvedených v odstavci 1 nepřijímá pravomoci orgánů uvedené v odstavci 1, jak jsou stanoveny ve Smlouvách.Pokud Spojené království učiní toto oznámení, použitelnost všech aktů podle odstavce 1 na Spojené království skončí dnem uplynutí přechodného období podle odstavce 3. Tento pododstavec se nepoužije na pozměněné akty, které se vztahují na Spojené království, jak je uvedeno v odstavci 2.
 Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou určí nezbytná následná a přechodná opatření. Spojené království se přijímání tohoto rozhodnutí neúčastní.Kvalifikovaná většina Rady je vymezena podle čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Rada také může kvalifikovanou většinou na návrh Komise přijmout rozhodnutí o tom, že Spojené království ponese případné přímé finanční důsledky, které nezbytně a nevyhnutelně nastaly z důvodu ukončení jeho účasti na těchto aktech.
 5. Spojené království může kdykoli poté oznámit Radě, že si přeje účastnit se aktů, jež se na ně přestaly vztahovat podle odst. 4 prvního pododstavce. V tom případě se použijí příslušná ustanovení Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, případně Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva. Pravomoci orgánů ve vztahu k těmto aktům jsou pravomoci stanovené ve Smlouvách. Při rozhodování podle příslušných protokolů usilují orgány Unie a Spojené království o obnovení co největší možné míry účasti Spojeného království v acquis Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, aniž by došlo k vážnému narušení praktické funkčnosti jeho jednotlivých částí a za současného respektování jejich soudržnosti.


type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 13.9.2017.
 COM(2017) 495 final
 2017/0228(COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o okviru za slobodan protok neosobnih podataka u Europskoj uniji
 {SWD(2017) 304 final}{SWD(2017) 305 final}
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Nove digitalne tehnologije, kao što je računalstvo u oblaku, veliki podaci (engl. „big data”), umjetna inteligencija i internet stvari osmišljene su da bi se maksimirala učinkovitost, omogućila ekonomija razmjera i razvile nove usluge. One korisnicima nude koristi kao što su agilnost, produktivnost, brzina provedbe i autonomija, npr. putem strojnog učenja
 1
 .
 Kao što je navedeno u Komunikaciji iz 2017. „Stvaranje europskog podatkovnog gospodarstva”
 2
 procjenjuje se da je vrijednost podatkovnog tržišta EU-a u 2016. bila gotovo 60 milijardi EUR, što je porast od 9,5 % u odnosu na 2015. Prema jednoj studiji, 2020. bi vrijednost podatkovnog tržišta Europske unije mogla iznositi 106 milijardi EUR
 3
 .
 Da bi se ostvario taj potencijal, ovaj prijedlog ima za cilj rješavanje sljedećih pitanja:
 ·poboljšanje prekogranične mobilnosti neosobnih podataka na jedinstvenom tržištu, koja je danas ograničena u mnogim državama članicama ograničenjima uvedenima u svrhu lokalizacije podataka ili pravnom nesigurnošću na tržištu;
 ·osiguravanje da ovlasti nadležnih tijela da zatraže i dobiju pristup podacima radi regulatorne kontrole, primjerice za potrebe inspekcijskih pregleda i revizija, ostanu nepromijenjene; i
 ·olakšavanje promjene pružatelja usluga i prijenosa podataka za profesionalne korisnike usluga pohrane ili ostale obrade podataka, ali bez stvaranja prevelikog opterećenja za pružatelje usluga i narušavanja tržišta.
 U okviru preispitivanja na polovini provedbenog razdoblja provedbe Strategije jedinstvenog digitalnog tržišta (strategija DSM)
 4
 najavljen je zakonodavni prijedlog za okvir EU-a za suradnju u pogledu slobodnog protoka podataka.
 Opći je politički cilj te inicijative postići konkurentnije i integriranije unutarnje tržište usluga i aktivnosti pohrane i ostale obrade podatka. U ovom prijedlogu izraz „pohrana i ostala obrada podataka” koristi se u širem smislu i obuhvaća upotrebu svih vrsta IT sustava, bez obzira jesu li oni locirani u prostorima korisnika ili izdvojeni vanjskom pružatelju usluga pohrane i ostale obrade podataka
 5
 .
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Ovim prijedlogom želi se postići ciljeve utvrđene u Strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta (Strategija DSM)
 6
 , njezinom nedavnom preispitivanju na polovini provedbenog razdoblja te u političkim smjernicama aktualne Europske komisije „Novi početak za Europu: moj program za zapošljavanje, rast, pravednost i demokratske promjene”
 7
 .
 Ovaj prijedlog usmjeren je na pružanje usluge udomljavanja podataka (pohrane) i ostale usluge obrade podataka i u skladu je s postojećim pravnim instrumentima. Inicijativa ima za cilj stvaranje učinkovitog jedinstvenog tržišta EU-a za takve usluge. U skladu je dakle s Direktivom o elektroničkoj trgovini
 8
 , koja za cilj ima sveobuhvatno i učinkovito jedinstveno tržište EU-a za šire kategorije usluga informacijskog društva, te s Direktivom o uslugama
 9
 koja za cilj ima daljnje produbljivanje jedinstvenog tržišta EU-a za usluge u nizu sektora.
 Određeni broj relevantnih sektora izričito su isključeni iz područja primjene takvog zakonodavstva (tj. Direktive o elektroničkoj trgovini i Direktive o uslugama) tako da bi na sve usluge udomljavanja (pohrane) i ostale usluge obrade podataka bile primjenjive samo opće odredbe Ugovora. Međutim postojeće prepreke pružanju tih usluga ne mogu se učinkovito ukloniti oslanjajući se isključivo na neposrednu primjenu članaka 49. i 56. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (EFEU) jer bi, s jedne strane, pojedinačno rješavanje slučajeva kroz postupke zbog povrede protiv dotičnih država članica bilo iznimno komplicirano za nacionalne institucije i institucije Unije, a s druge strane, uklanjanje niza prepreka zahtijevalo bi posebna pravila za rješavanje ne samo javnih nego i privatnih prepreka, za što je potrebna administrativna suradnja. Nadalje, čini se da je za korisnike novih tehnologija
 10
 osobito važno povećanje pravne sigurnosti koje iz toga proizlazi.
 Budući da se ovaj prijedlog tiče elektroničkih podataka koji nisu osobni, on nema utjecaja na pravni okvir Unije za zaštitu podataka, posebno na Uredbu 2016/679 (Opća uredba o zaštiti podataka)
 11
 , Direktivu 2016/680 (Direktiva o policiji)
 12
 i Direktivu 2002/58/EZ (Direktiva o e-privatnosti)
 13
 , koje osiguravaju visoku razinu zaštite za osobne podatke i slobodan protok osobnih podataka unutar Unije. Zajedno s tim pravnim okvirom, ovaj prijedlog ima za cilj uspostavu sveobuhvatnog i dosljednog okvira EU-a kojim će se omogućiti slobodan protok podataka na jedinstvenom tržištu.
 Prijedlog predviđa zahtjev za obavješćivanje o nacrtima mjera za lokalizaciju podataka, u skladu s Direktivom o transparentnosti
 14
 , kako bi se omogućila ocjena jesu li planirana ograničenja u svrhu lokalizacije opravdana.
 Kad je riječ o suradnji i uzajamnoj pomoći među nadležnim tijelima, prijedlog predviđa da bi se trebali primjenjivati svi takvi mehanizmi. U područjima u kojima mehanizmi suradnje ne postoje prijedlog predviđa uvođenje mjera u cilju omogućavanja nadležnim tijelima da razmjenjuju podatke i pristupaju podacima koji su pohranjeni ili se obrađuju u drugim državama članicama.
 •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 S obzirom na jedinstveno digitalno tržište ova inicijativa ima za cilj smanjenje prepreka konkurentnom podatkovnom gospodarstvu EU-a. U skladu s Komunikacijom o preispitivanju strategije DSM na sredini provedbenog razdoblja Komisija odvojeno istražuje pitanja dostupnosti i ponovne upotrebe javnih podataka i podataka financiranih javnim sredstvima, podataka u privatnom vlasništvu koji su od javnog interesa te odgovornosti u slučajevima štete izazvane podatkovno intenzivnim proizvodima
 15
 .
 Djelovanje u ovom području politike nastavlja se i na paket mjera Digitalizacija europske industrije, dio kojeg je inicijativa Europski oblak
 16
 koja za cilj ima razvoj rješenja računalstva u oblaku visokog kapaciteta za pohranu, dijeljenje i ponovnu upotrebu znanstvenih podataka. Nadalje, inicijativa se nastavlja na reviziju Europskog okvira za interoperabilnost
 17
 koji za cilj ima poboljšanje digitalne suradnje među javnim upravama u Europi i kojoj će slobodan protok podataka izravno koristiti. Inicijativom se pridonosi opredijeljenosti EU-a za otvoreni Internet
 18
 .
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Ovaj prijedlog obuhvaćen je područjem podijeljene nadležnosti u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (a) UFEU-a. Njime se osiguravanjem slobodnog protoka podataka unutar Unije želi postići integriranije i konkurentnije unutarnje tržište za usluge pohrane i ostale obrade podataka. Prijedlogom se predviđaju pravila u pogledu zahtjevâ za lokalizaciju podataka, dostupnosti podataka za nadležna tijela i prijenosa podataka za profesionalne korisnike. Prijedlog se temelji na članku 114 UFEU-a koji je opća pravna osnova za donošenje takvih pravila.
 •Supsidijarnost
 Prijedlog je u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). Ovim se prijedlogom želi osigurati neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta za prethodno navedene usluge, što nije ograničeno na državno područje jedne države članice, a slobodan protok neosobnih podataka unutar Unije ne može se postići djelovanjem država članica na nacionalnoj razini, jer srž je problema prekogranična mobilnost podataka.
 Države članice mogu smanjiti broj i opseg vlastitih ograničenja uvedenih u svrhu lokalizacije podataka, ali vjerojatno bi to učinile u različitim mjerama i uz različite uvjete, ili uopće ne.
 Međutim različiti pristupi doveli bi do umnožavanja regulatornih zahtjeva diljem jedinstvenog tržišta EU-a i stvarnih dodatnih troškova za poduzeća, osobito za mala i srednja poduzeća (MSP).
 •Proporcionalnost
 Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti kako je utvrđeno u članku 5. UEU-a budući da se sastoji od učinkovitog okvira koji ne prelazi ono što je neophodno za rješavanje utvrđenih problema i proporcionalan je ciljevima koje treba postići.
 Kako bi se uklonile prepreke slobodnom protoku neosobnih podataka unutar Unije, koji je ograničen zahtjevima za lokalizaciju, i pojačalo povjerenje u prekogranični protok podataka te usluge pohrane i ostale obrade podataka, prijedlog se u velikoj mjeri oslanja na postojeće instrumente i okvire EU-a: Direktivu o transparentnosti za obavješćivanje o nacrtima mjera povezanih sa zahtjevima za lokalizaciju podataka, razne okvire kojima se osigurava dostupnost podataka za potrebe regulatorne kontrole od strane država članica. Za rješavanje pitanja dostupnosti podataka za nacionalna nadležna tijela mehanizam suradnje iz ovog prijedloga upotrebljavao bi se samo ako ne postoje drugi mehanizmi suradnje te ako su sva druga sredstva za pristup podacima iscrpljena.
 Predloženim pristupom u pogledu prekograničnog prijenosa podataka i prijenosa od jednog pružatelja usluga drugome ili u vlastiti IT sustav nastoji se postići ravnoteža između regulative EU-a i interesa država članica u pogledu javne sigurnosti, a također i ravnoteža između regulative EU-a i samoregulacije mehanizmima tržišta.
 Konkretno, kako bi se ublažile poteškoće profesionalnih korisnika povezane s promjenom pružatelja usluga i prijenosom podataka, inicijativom se potiče samoregulacija putem kodeksa ponašanja u pogledu informacija koje se trebaju pružiti korisnicima usluga pohrane ili ostale obrade podataka. Modaliteti promjene pružatelja usluga i prijenosa podataka trebali bi se također rješavati putem samoregulacije kako bi se utvrdile najbolje prakse.
 Prijedlogom se podsjeća na to da bi sigurnosni zahtjevi uvedeni zakonodavstvom na nacionalnoj razini ili razini EU-a trebali biti ispunjeni i u slučajevima kada fizičke ili pravne osobe pohranu ili ostalu obradu svojih podataka eksternaliziraju, uključujući i u drugu državu članicu. Njime se podsjeća i na provedbene ovlasti koje su Komisiji dodijeljene Direktivom o mrežnoj i informacijskoj sigurnosti u cilju ispunjavanja sigurnosnih zahtjeva koji također doprinose funkcioniranju ove Uredbe. Konačno, iako bi prema ovom prijedlogu zbog zahtjeva u pogledu obavješćivanja/preispitivanja, transparentnosti i administrativne suradnje bilo potrebno djelovanje javnih tijela država članica, prijedlog je osmišljen tako da se to djelovanje svede na najvažnije potrebe suradnje i tako izbjegne nepotrebno administrativno opterećenje.
 Putem samoregulacije i uspostave jasnog okvira u kombinaciji sa suradnjom među i sa državama članicama ovim se prijedlogom želi povećati pravna sigurnost i razina povjerenja, a istovremeno postići dugoročna relevantnost i učinkovitost zahvaljujući fleksibilnosti okvira za suradnju temeljenom na jedinstvenim kontaktnim točkama u državama članicama.
 Komisija namjerava osnovati stručnu skupinu koja će je savjetovati o pitanjima obuhvaćenima ovom Uredbom.
 •Odabir instrumenta
 Komisija podnosi prijedlog Uredbe kojim se može osigurati primjenjivost jedinstvenih pravila za slobodan protok neosobnih podataka u cijeloj Uniji istovremeno. To je osobito važno kako bi se uklonila postojeća ograničenja i spriječilo donošenje novih od strane država članica, zajamčila pravna sigurnost za zainteresirane pružatelje usluga i korisnike, a pritom povećalo povjerenje u prekogranični protok i usluge pohrane i ostale obrade podataka.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 •Savjetovanja s dionicima
 Tijekom prvog kruga prikupljanja činjenica u 2015. provedeno je javno savjetovanje o regulatornom okruženju za internetske platforme, internetske posrednike, obradu podataka i računalstvo u oblaku te suradničko gospodarstvo. Dvije trećine sudionika savjetovanja, među kojima su bile podjednako zastupljene sve skupine dionika uključujući i MSP-ove, smatraju da su ograničenja uvedena u svrhu lokalizacije podataka utjecala na njihovu poslovnu strategiju
 19
 . Druge aktivnosti prikupljanja informacija sastojale su se od sastanaka i događanja, ciljanih radionica s ključnim dionicima (npr. Cloud Select Industry Group, CSIG) i tematskih radionica u kontekstu studijâ.
 Od kraja 2016. do druge polovine 2017. proveden je drugi krug prikupljanja dokaza, u okviru kojeg je 10. siječnja 2017. održano javno savjetovanje u kontekstu Komunikacije „Stvaranje europskog podatkovnog gospodarstva”. Sudeći prema odgovorima u tom javnom savjetovanju 61,9 % dionika vjeruje da bi ograničenja uvedena u svrhu lokalizacije podataka trebala biti ukinuta. Većina dionika koji su sudjelovali (njih 55,3 %) vjeruje da je zakonodavno djelovanje najprikladniji instrument za rješavanje pitanja neopravdanih ograničenja, a niz dionika izričito je pozvao na donošenje Uredbe
 20
 . Pružatelji IT usluga svih veličina, sa sjedištem unutar EU-a i izvan njega, izrazito podržavaju regulatorno djelovanje. Dionici su također utvrdili negativne učinke ograničenja uvedenih u svrhu lokalizacije podataka. Osim povećanih troškova poslovanja, utvrdili su i učinke na pružanje usluga privatnim ili javnim subjektima (69,6 % svih sudionika koji su odgovorili okvalificirali su taj učinak kao „visok”) ili na sposobnost ulaska na novo tržište (73,9 % dionika koji su odgovorili okvalificiralo je taj učinak kao „visok”). Dionici iz različitih područja odgovorili su na ta pitanja u istim postocima. Savjetovanje s javnošću putem interneta također je pokazalo da je problem s promjenom pružatelja usluga raširen, te je 56,8 % MSP-ova koji su odgovorili navelo da su imali poteškoća kad su namjeravali promijeniti pružatelja usluga.
 Sastanci strukturiranog dijaloga s državama članicama olakšali su zajedničko razumijevanje izazova. U dopisu upućenom predsjedniku Tusku 16 država članica izričito je pozvalo na podnošenje zakonodavnog prijedloga.
 U ovom prijedlogu uzet je u obzir niz problematičnih pitanja koje su iznijele države članice i dionici iz podatkovnog sektora, a osobito sljedeće: potreba za načelom transverzalnog slobodnog protoka podataka kako bi se osigurala pravna sigurnost; postizanje napretka u pogledu dostupnosti podataka za regulatorne svrhe; olakšavanje promjene pružatelja usluga pohrane ili ostale obrade podataka i prijenosa podataka time što će se potaknuti veća transparentnost u pogledu primjenjivih postupaka i ugovornih uvjetâ, ali bez nametanja konkretnih standardâ ili obaveza pružateljima usluga u ovoj fazi.
 •Prikupljanje i primjena stručnih znanja
 Kao temelj su poslužile pravne i ekonomske studije o raznim čimbenicima u pogledu mobilnosti podataka, kao što su zahtjevi za lokalizaciju podataka
 21
 , promjena pružatelja usluga / prijenos podataka
 22
 i sigurnost podataka
 23
 . Naručene su daljnje studije o učincima računalstva u oblaku
 24
 , prihvaćenosti računalstva u oblaku
 25
 te o europskom podatkovnom tržištu
 26
 . Studije su provedene i o koregulativnim ili samoregulativnim aktivnostima u sektoru računalstva u oblaku
 27
 . Komisije se oslanjala i na dodatne vanjske izvore uključujući analize tržišta i statističke podatke (npr. Eurostat).
 •Procjena učinka
 Za ovaj je prijedlog provedena procjena učinka. U procjeni učinka razmatrana je sljedeća paleta mogućnosti: osnovni scenarij (bez intervencije) i tri opcije politika. Opcija 1. sastojala se od smjernica i/ili samoregulacije za rješavanje različitih utvrđenih problema i sadržavala jačanje provedbe u pogledu različitih kategorija neopravdanih ili neproporcionalnih ograničenja uvedenih od strane država članica u svrhu lokalizacije podataka. Opcija 2. sastojala se od uvođenja pravnih načela u pogledu različitih utvrđenih problema i predviđala uspostavu jedinstvenih kontaktnih točaka od strane država članica i osnivanje stručne skupine koja bi raspravljala o zajedničkim pristupima i praksama i davala smjernice u pogledu načela koja bi se uvela u okviru te opcije. Razmatrana je i podopcija 2.a kako bi se ocijenila kombinacija uspostavljanja zakonskog okvira za slobodan protok podataka, jedinstvenih kontaktnih točaka i stručne skupine te mjera samoregulacije u pogledu prijenosa podataka. Opcija 3. sastojala se od detaljne zakonodavne inicijative, kojom bi se, među ostalim, unaprijed utvrdile (usklađene) definicije o tome koja bi ograničenja uvedena u svrhu lokalizacije podataka trebalo smatrati opravdanima/neopravdanima i proporcionalnima/neproporcionalnima te uvelo novo pravo na prijenos podataka.
 Dana 28. rujna 2016. Odbor za nadzor regulative dao je prvo mišljenje o toj procjeni učinka i zatražio njezino ponovno podnošenje. Procjena je potom revidirana i ponovno podnesena Odboru za nadzor regulative 11. kolovoza 2017. U svom drugom mišljenju, Odbor za nadzor regulative primijetio je proširenje područja primjene nakon Komunikacije Komisije (2017)9 o stvaranju europskog podatkovnog gospodarstva te dodatne materijale o pogledima dionika i nedostacima postojećeg okvira. Odbor je međutim 25. kolovoza 2017. dao svoje drugo negativno mišljenje posebno napominjući nedostatak dokaza koji bi podupirali novo pravo na prenosivost usluga računalstva u oblaku. U skladu s operativnom praksom, Odbor je svoje mišljenje smatrao konačnim.
 Komisija je smatrala prikladnim podnijeti prijedlog paralelno s daljnjim poboljšavanjem svoje analize procjene učinka kako bi se uzele u obzir primjedbe koje je Odbor za nadzor regulative iznio u svom drugom mišljenju. Područje primjene prijedloga ograničeno je na slobodan protok neosobnih podataka u Europskoj uniji. U skladu sa mišljenjem Odbora da u pogledu prijenosa podataka dokazi govore u prilog odabiru blaže opcije, prvotno preferirana opcija (da se za pružatelje usluga uvede obaveza olakšavanja promjene pružatelja usluga odnosno prijenosa korisnikovih podataka) koja je prvotno bila iznesena u procjeni učinka, napuštena je. Umjesto nje Komisija je zadržala opciju koja će rezultirati manjim opterećenjem, a sastoji se od mjera samoregulacije čije će uvođenje i provedbu Komisija olakšati. Prijedlog je proporcionalan i blaži, budući da ne predviđa stvaranje novog prava na prijenos podataka od jednog pružatelja usluga pohrane ili ostale obrade podataka drugome, nego se oslanja na samoregulaciju u pogledu transparentnosti tehničkih i operativnih uvjeta prenosivosti.
 U prijedlogu je također uzeto u obzir mišljenje Odbora kako bi se izbjegla preklapanja ili dupliciranja s revizijom mandata Agencije Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA) i stvaranjem Europskog kibersigurnosnog okvira u području informacijsko komunikacijskih tehnologija.
 Procjena učinka pokazala je da bi se odabirom preferirane opcije, opcije 2.a, osiguralo učinkovito uklanjanje postojećih neopravdanih ograničenja uvedenih u svrhu lokalizacije podataka i spriječilo uvođenje budućih, kao rezultat jasnog pravnog načela u kombinaciji s preispitivanjem, obavješćivanjem i transparentnošću, a istovremeno i pojačala pravna sigurnost i povjerenje u tržište. Opterećenje za javna tijela država članica bilo bi umjereno i rezultiralo troškovima za ljudske resurse za održavanja jedinstvenih kontaktnih točaka u iznosu od otprilike 33 000 EUR godišnje te troškovima od 385 – 1925 EUR godišnje za pripremu obavijesti o nacrtima mjera.
 Prijedlog će imati pozitivan učinak na tržišno natjecanje jer će potaknuti inovacije u području usluga pohrane ili ostale obrade podataka, povećati zanimanje korisnika za njih i znatno olakšati ulazak na tržište, posebno za nove i male pružatelje usluga. Prijedlogom se također promiče prekogranična i međusektorska upotreba usluga pohrane ili ostale obrade podataka i razvoj tržišta podataka. Prijedlog će stoga pridonijeti transformaciji društva i gospodarstva te stvoriti nove mogućnosti za europske građane, poduzeća i javne uprave.
 •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje
 Prijedlog se odnosi na građane, nacionalne javne uprave i sva poduzeća, uključujući mikro poduzeća i MSP-ove. Sva poduzeća mogu imati koristi od odredbi koje se odnose na prepreke za mobilnost podataka. Konkretno, MSP-ovi će imati koristi od predloženih rješenja jer će se zahvaljujući slobodnom protoku neosobnih podataka njihovi troškovi izravno smanjiti, a konkurentnost na tržištu povećati. Izuzimanje MSP-ova potkopalo bi učinkovitost novih pravilâ jer MSP-ovi predstavljaju važan dio pružatelja usluga pohrane ili ostale obrade podataka i pokretači su inovacija na tim tržištima. Budući da troškovi koji proizlaze iz tih pravila vjerojatno neće biti veliki, mikro poduzeća ili MSP-ovi ne bi trebali biti izuzeti iz područja njihove primjene.
 •Temeljna prava
 Predloženom se uredbom poštuju temeljna prava i načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima. Predložena uredba trebala bi imati pozitivan utjecaj na slobodu poduzetništva (članak 16. Povelje) budući da bi se njome pridonijelo uklanjanju postojećih (i spriječilo uvođenje novih) neopravdanih ili neproporcionalnih prepreka za korištenje / pružanje podatkovnih usluga kao što su usluge računalstva u oblaku i konfiguracije unutarnjih IT sustava.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Nastat će umjereno administrativno opterećenje za tijela vlasti država članica uslijed dodjele ljudskih resursa za suradnju među državama članicama putem „jedinstvenih kontaktnih točaka” te radi sukladnosti s odredbama o obavješćivanju, preispitivanju i transparentnosti.
 5.OSTALI ELEMENTI
 •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja
 Sveobuhvatna evaluacija bit će provedena pet godina nakon početka primjene pravila kako bi se ocijenila njihova učinkovitost i proporcionalnost. Ta će evaluacija biti provedena u skladu sa smjernicama za bolju regulativu.
 Trebat će posebno preispitati je li uredba pridonijela smanjenju broja i opsega ograničenja uvedenih u svrhu lokalizacije podataka te povećanju pravne sigurnosti i transparentnosti preostalih (opravdanih i proporcionalnih) zahtjeva za lokalizaciju podataka. U okviru te evaluacije morat će se ocijeniti i je li ova politička inicijativa pridonijela povećanju povjerenja u slobodan protok neosobnih podataka, imaju li države članice u razumnoj mjeri pristup podacima pohranjenima u inozemstvu za potrebe regulatorne kontrole te je li uredba dovela do poboljšanja transparentnosti u pogledu uvjeta za prijenos podataka.
 Planirano je da jedinstvene kontaktne točke državâ članicâ služe kao vrijedan izvor informacija tijekom faze ex-post evaluacije zakonodavstva.
 Za mjerenje napretka u tim područjima služili bi konkretni pokazatelji (kao što je predloženo u procjeni učinka). Također se planira korištenje podataka Eurostat-a te Indeksa digitalizacije gospodarstva i društva. U tu svrhu također se može razmotriti posebno izdanje Eurobarometra.
 •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 U člancima 1. – 3. utvrđuje se cilj prijedloga, područje primjene Uredbe i definicije primjenjive za potrebe Uredbe.
 U članku 4. utvrđuje se načelo slobodnog kretanja neosobnih podataka u Uniji. Prema tom načelu zabranjuje se bilo kakav zahtjev za lokalizaciju podataka osim ako je opravdan iz razloga javne sigurnosti. Nadalje predviđa se preispitivanje postojećih zahtjeva, obavješćivanje Komisije o preostalim ili novim zahtjevima i mjere transparentnosti.
 Članak 5. za cilj ima osiguravanje dostupnosti podataka za nadležna tijela vlasti za potrebe regulatorne kontrole. U tu svrhu, korisnici ne mogu odbiti zahtjev nadležnih tijela za davanje pristupa podacima na temelju okolnosti da su podaci pohranjeni ili da se obrađuju u drugoj državi članici. Ako je nadležno tijelo vlasti iscrpilo sva primjenjiva sredstva za dobivanje pristupa podacima ono može zatražiti pomoć nadležnog tijela druge države članice ako nema postojećeg posebnog mehanizma suradnje.
 U članku 6. utvrđuje se da će Komisija potaknuti pružatelje usluga i profesionalne korisnike na izradu i primjenu kodeksa ponašanja u kojima bi bile navedene detaljne informacije o uvjetima za prijenos podataka (uključujući tehničke i operativne zahtjeve), koje bi pružatelji usluga trebali staviti na raspolaganje svojim profesionalnim korisnicima na dovoljno detaljan, jasan i transparentan način prije zaključivanja ugovora. Komisija će pratiti izradu i efektivnu primjenu takvih kodeksa tijekom dvije godine nakon početka primjene ove Uredbe.
 Prema članku 7. svaka država članica uspostavit će jedinstvenu kontaktnu točku koja će se povezati s takvim kontaktnim točkama drugih država članica i Komisijom u pogledu primjene ove Uredbe. Člankom 7. također se utvrđuju postupovni uvjeti primjenjivi na uzajamnu pomoć među nadležnim tijelima predviđenu člankom 5.
 Člankom 8. utvrđuje se da Komisiji pomaže Odbor za slobodan protok podataka, koji je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
 Člankom 9. predviđena je provedba preispitivanja u roku od pet godina nakon početka primjene ove Uredbe.
 Člankom 10. utvrđuje se da će primjena Uredbe započeti šest mjeseci nakon dana njezine objave.
 2017/0228 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o okviru za slobodan protok neosobnih podataka u Europskoj uniji
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
 uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
 28
 ,
 uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
 29
 ,
 u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 (1)Digitalizacija gospodarstva sve je brža. Informacijske i komunikacijske tehnologije (IKT) više nisu poseban sektor, već temelj svih modernih inovativnih gospodarskih sustava. Elektronički podaci u središtu su tih sustava i njihovom analizom ili kombinacijom s uslugama i proizvodima može se generirati velika vrijednost.
 (2)Podatkovni vrijednosni lanci temelje se na različitim podatkovnim aktivnostima: stvaranju i prikupljanju podataka; objedinjavanju i organizaciji podataka; pohrani i obradi podataka; anlizi podataka te marketingu i distribuciji temeljenima na podacima; upotrebi i ponovnoj upotrebi podataka. Efektivno i efikasno funkcioniranje pohrane i ostale obrade podataka ključna je sastavnica u svakom podatkovnom vrijednosnom lancu. Takvo efektivno i efikasno funkcioniranje i razvoj podatkovnog gospodarstva u Uniji priječe međutim dvije vrste prepreka za mobilnost podataka i jedinstveno tržište.
 (3)Sloboda poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga iz Ugovora o funkcioniranju Europske unije vrijede i za usluge pohrane ili ostale obrade podataka. Međutim određeni nacionalni zahtjevi uvedeni u svrhu lokalizacije podataka na određenom području ometaju, a ponekad i sprečavaju pružanje tih usluga.
 (4)Takve prepreke za slobodno kretanje usluga pohrane ili ostale obrade podataka te za pravo poslovnog nastana za pružatelje usluga pohrane ili ostale obrade podataka proizlaze iz zahtjeva u nacionalnim zakonima država članica da se za potrebe pohrane ili ostale obrade podaci lokaliziraju na određenom zemljopisnom ili državnom području. I neka druga pravila ili administrativne prakse imaju ekvivalentan učinak namećući posebne zahtjeve koji otežavaju pohranu ili ostalu obradu podataka izvan određenog zemljopisnog područja ili teritorija unutar Unije, kao što su zahtjevi da se upotrebljavaju tehnološka postrojenja certificirana ili odobrena u dotičnoj državi članici. Pravna nesigurnost u pogledu pitanja mjere legitimnih i nelegitimnih zahtjeva za lokalizaciju podataka dodatno ograničava opcije dostupne sudionicima na tržištu i javnom sektoru u pogledu lokacije pohrane ili ostale obrade podataka.
 (5)Istovremeno je mobilnost podataka u Uniji otežana i privatnim ograničenjima: problemima pravne, ugovorne i tehničke prirode koji ometaju ili sprečavaju korisnike usluga pohrane ili ostale obrade podataka da svoje podatke prenesu od jednog pružatelja usluga drugome ili natrag u vlastite IT sustave, posebno po okončanju ugovora s pružateljem usluge.
 (6)Radi pravne sigurnosti i potrebe za jednakim uvjetima poslovanja za sve sudionike na tržištu Unije, jedinstveni skup propisa za sve sudionike na tržištu ključan je čimbenik za funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Kako bi se uklonile prepreke u trgovini i narušavanje tržišnog natjecanja koji proizlaze iz razlika među nacionalnim zakonodavstvima i spriječila pojava mogućih novih prepreka u trgovini i značajnog narušavanja tržišnog natjecanja, potrebno je donijeti jedinstvena pravila koja vrijede u svim državama članicama.
 (7)Kako bi se stvorio okvir za slobodno kretanje neosobnih podataka u Uniji i temelj za razvoj podatkovnog gospodarstva i jačanje konkurentnosti europske industrije, neophodno je utvrditi jasan, sveobuhvatan i predvidiv pravni okvir za pohranu ili ostalu obradu neosobnih podataka na jedinstvenom tržištu. Pristup temeljen na načelima koji predviđa suradnju među državama članicama i samoregulaciju trebao bi osigurati fleksibilan okvir koji će omogućavati ispunjavanje promjenjivih i novih potreba korisnika, pružatelja usluga i nacionalnih tijela. Kako bi se izbjegao rizik preklapanja s postojećim mehanizmima te veća opterećenja i za države članice i za poduzeća, detaljna tehnička pravila ne bi trebalo uvoditi.
 (8)Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na pravne i fizičke osobe koje pružaju usluge pohrane ili ostale obrade podataka korisnicima koji imaju boravište ili poslovni nastan u Uniji, također i na pružatelje tih usluga koji pružaju usluge u Uniji ali nemaju poslovni nastan u njoj.
 (9)Ova Uredba ne bi trebala utjecati na pravni okvir o zaštiti fizičkih osoba u pogledu obrade osobnih podataka, posebno na Uredbu (EU) 2016/679
 30
 , Direktivu (EU) 2016/680
 31
 i Direktivu 2002/58/EZ
 32
 .
 (10)Prema Uredbi (EU) 2016/679 države članice ne mogu ni ograničavati ni zabranjivati slobodan protok osobnih podataka unutar Unije iz razloga povezanih sa zaštitom pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka. Ovom Uredbom utvrđuje se isto načelo slobodnog protoka unutar Unije za neosobne podatke, osim ako je ograničenje ili zabrana opravdana iz sigurnosnih razloga.
 (11)Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na pohranu ili ostalu obradu podataka u najširem smislu, što obuhvaća upotrebu svih vrsta IT sustava, bez obzira jesu li oni locirani u prostorima korisnika ili eksternalizirani vanjskom pružatelju usluga pohrane ili ostale obrade podataka. Trebala bi obuhvaćati obradu podataka različitih razina intenziteta, od pohrane (infrastruktura kao usluga, engl. „Infrastructure-as-a-Service” (IaaS)) do obrade putem platformi (engl. „Platform-as-a-Service” (PaaS)) ili u aplikacijama (engl. „Software-as-a-Service” (SaaS)). Te različite usluge trebale bi biti unutar područja primjene ove Uredbe, osim ako se pohrana ili ostala obrada podataka pruža samo kao popratna usluga uz osnovnu uslugu druge vrste, kao što je posredovanje na e-tržištu između pružatelja usluga i potrošača ili poslovnih korisnika.
 (12)Zahtjevi za lokalizaciju podataka jasna su prepreka slobodnom pružanju usluga pohrane ili ostale obrade podataka u cijeloj Uniji te funkcioniranju unutarnjeg tržišta. Kao takvi trebali bi biti zabranjeni, osim ako zadovoljavaju načelo proporcionalnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji i ako su opravdani iz razloga javne sigurnosti, kako je utvrđeno pravom Unije, posebno člankom 52. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Kako bi se ostvarilo načelo slobodnog prekograničnog protoka neosobnih podataka, osiguralo brzo uklanjanje postojećih zahtjeva za lokalizaciju podataka i iz operativnih razloga omogućila pohrana i ostala obrada podataka na više lokacija diljem EU-a, te budući da se ovom Uredbom predviđaju mjere za osiguravanje dostupnosti podataka za potrebe regulatorne kontrole, države članice ne bi se trebale moći pozivati na druga opravdanja osim razloga javne sigurnosti.
 (13)Kako bi se osigurala učinkovita provedba načela slobodnog prekograničnog protoka neosobnih podataka i spriječila pojava novih prepreka neometanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta, države članice trebale bi obavijestiti Komisiju o svakom nacrtu zakona koji sadrži nove zahtjeve za lokalizaciju podataka ili izmjene postojećeg zahtjeva za lokalizaciju podataka. Te obavijesti trebale bi se podnositi i ocjenjivati u skladu s postupkom utvrđenim Direktivom (EU) 2015/1535
 33
 .
 (14)Nadalje, kako bi se uklonile potencijalne postojeće prepreke, tijekom prijelaznog razdoblja od 12 mjeseci države članice trebale bi provesti preispitivanje postojećih nacionalnih zahtjeva za lokalizaciju podataka i Komisiju obavijestiti, uz obrazloženje, o svim zahtjevima za lokalizaciju podataka za koje smatraju da su u skladu s ovom Uredbom. Te bi obavijesti trebale omogućiti Komisiji da ocijeni sukladnost svih preostalih zahtjeva za lokalizaciju podataka.
 (15)Kako bi se osigurala transparentnost zahtjeva za lokalizaciju podataka u državama članicama za fizičke ili pravne osobe, kao što su pružatelji i korisnici usluga pohrane ili ostale obrade podataka, svaka država članica trebala bi putem jedinstvene kontaktne točke na internetu objaviti i redovito ažurirati informacije o tim mjerama. Kako bi se na odgovarajući način informiralo pravne i fizičke osobe o zahtjevima za lokalizaciju podataka u cijeloj Uniji, države članice trebale bi dostaviti Komisiji adrese takvih internetskih stranica. Komisija bi te informacije trebala objaviti na vlastitom web-mjestu.
 (16)Zahtjevi za lokalizaciju podataka često se temelje na nepovjerenju u prekograničnu pohranu ili ostalu obradu podataka, a ono proizlazi iz pretpostavke da će u tom slučaju podaci biti nedostupni za nadležna tijela države članice za potrebe npr. inspekcije i revizije u svrhe regulatorne ili nadzorne kontrole. Zato bi se ovom Uredbom trebalo jasno utvrditi da ona ne utječe na ovlasti nadležnih tijela da zahtijevaju pristup podacima u skladu sa zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, te da se pristup nadležnih tijela podacima ne može odbiti uz obrazloženje da su podaci pohranjeni ili se na neki drugi način obrađuju u drugoj državi članici.
 (17)Fizičke ili pravne osobe koje podliježu obvezama dostave podataka nadležnim tijelima mogu takve obveze ispuniti time što će omogućiti i zajamčiti učinkovit i brz elektronički pristup podacima za nadležna tijela, bez obzira na čijem državnom području su podaci pohranjeni ili se na neki drugi način obrađuju. Takav pristup podacima može se osigurati putem konkretnih uvjeta u ugovorima između fizičkih ili pravnih osoba koje podliježu obvezi davanja pristupa podacima i pružatelja usluga pohrane ili ostale obrade podataka.
 (18)Ako ih se fizička ili pravna osoba koja podliježe obvezi davanja pristupa podacima ne pridržava i ako je nadležno tijelo iscrpilo sva primjenjiva sredstva za dobivanje pristupa podacima, nadležno tijelo bi trebalo moći zatražiti pomoć od nadležnih tijela u drugim državama članicama. U takvim slučajevima nadležna tijela bi trebala upotrebljavati posebne instrumente za suradnju utvrđene zakonodavstvom Unije ili međunarodnim sporazumima, ovisno o predmetu u dotičnom slučaju, kao što su, u području policijske suradnje, kaznenog ili građanskog pravosuđa odnosno u administrativnim predmetima, Okvirna odluka 2006/960
 34
 , Direktiva 2014/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća
 35
 , Konvenciji o kibernetičkom kriminalu Vijeća Europe
 36
 , Uredba Vijeća (EZ) br. 1206/2001
 37
 , Direktiva Vijeća 2006/112/EZ
 38
 i Uredba Vijeća (EU) br. 904/2010
 39
 . U nedostatku takvih posebnih mehanizama suradnje nadležna tijela trebala bi u cilju osiguranja pristupa traženim podacima međusobno surađivati putem uspostavljenih jedinstvenih kontaktnih točaka, osim ako bi to bilo protivno javnom redu države članice primateljice zahtjeva.
 (19)Ako zahtjev za pomoć sadržava zahtjev za pristup tijela primatelja zahtjeva svim prostorima fizičke ili pravne osobe, uključujući svu opremu i sredstva za pohranu ili ostalu obradu podataka, takav pristup mora biti u skladu s postupovnim pravom Unije ili države članice, uključujući i pravo zahtijevanja prethodnog sudskog odobrenja za pristup objektima.
 (20)Mogućnost prijenosa podataka bez prepreka ključni je čimbenik za korisnikov odabir i učinkovito tržišno natjecanje na tržištima usluga pohrane i ostale obrade podataka. Stvarne ili prividne prepreke za prekogranični prijenos podataka također potkopavaju povjerenje profesionalnih korisnika u prekogranične ponude pa tako i povjerenje u unutarnje tržište. Dok fizičke osobe i potrošači imaju koristi od postojećeg zakonodavstva Unije, promjena pružatelja usluga nije olakšana za profesionalne korisnike tijekom njihovih poslovnih ili profesionalnih aktivnosti.
 (21)Kako bi se u potpunosti iskoristile prednosti okruženja u kojem postoji slobodno tržišno natjecanje, profesionalni korisnici trebali bi moći donositi informirane odluke i lako uspoređivati pojedine komponente raznih ponuda pohrane ili ostale obrade podataka na tržištu, uključujući i u pogledu ugovornih uvjeta za prijenos podataka nakon prestanka ugovora. U cilju usklađivanja s inovativnim potencijalom tržišta te kako bi se u obzir uzelo iskustvo i stručno znanje pružatelja usluga i profesionalnih korisnika pohrane ili ostale obrade podataka, detaljne informacije i operativne zahtjeve za prijenos podataka trebali bi definirati sudionici na tržištu samoregulacijom putem kodeksa ponašanja na razini Unije, koji mogu sadržavati modele ugovornih uvjeta, što će Komisija poticati i olakšavati. Međutim, ako takvi kodeksi ponašanja ne budu utvrđeni i učinkovito provedeni u razumnom roku, Komisija bi trebala preispitati situaciju.
 (22)Kako bi pridonijela neometanoj suradnji s drugim državama članicama, svaka država članica trebala bi uspostaviti jedinstvenu kontaktnu točku koja će u cilju provedbe ove Uredbe uspostaviti veze s kontaktnim točkama drugih država članica i Komisijom. Nadležno tijelo jedne države članice koje želi zatražiti pomoć druge države članice kako bi dobilo pristup podacima u skladu s ovom Uredbom trebalo bi podnijeti obrazložen zahtjev jedinstvenoj kontaktnoj točki te države članice uključujući pismeno obrazloženje razloga i pravne osnove za traženje pristupa podacima. Jedinstvena kontaktna točka uspostavljena od strane države članice primateljice zahtjeva za pomoć trebala bi olakšati uzajamnu pomoć među tijelima tako što će identificirati relevantno nadležno tijelo svoje države članice i proslijediti mu zahtjev. Kako bi se osigurala učinkovita suradnja, tijelo kojem je zahtjev proslijeđen trebalo bi bez odlaganja pružiti pomoć kao odgovor na upućeni zahtjev ili dati informacije o poteškoćama s udovoljavanjem zahtjevu za pomoć ili o razlozima za odbijanje takvog zahtjeva.
 (23)Kako bi se osigurala učinkovita provedba postupka za pomoć među nadležnim tijelima država članica, Komisija može donijeti provedbene akte kojima će se utvrditi standardni obrasci, jezici zahtjeva, rokovi ili drugi detalji postupaka za traženje pomoći. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća
 40
 .
 (24)Jačanje povjerenja u sigurnost prekogranične pohrane ili ostale obrade podataka trebalo bi smanjiti sklonost sudionika na tržištu i javnog sektora da pribjegavaju lokalizaciji podataka kao zamjeni za sigurnost podataka. Time bi se također trebala poboljšati pravna sigurnost za poduzeća u pogledu primjenjivih sigurnosnih zahtjeva ako pohranu ili druge aktivnosti obrade podataka eksternaliziraju, uključujući i pružateljima usluga u drugim državama članicama.
 (25)Sigurnosni zahtjevi u pogledu pohrane ili ostale obrade podataka koji se primjenjuju na opravdan i proporcionalan način na temelju zakonodavstva Unije ili nacionalnog zakonodavstva u skladu sa zakonodavstvom Unije u državi članici boravišta ili poslovnog nastana fizičkih ili pravnih osoba čiji su podaci u pitanju trebali bi se primjenjivati i na pohranu i ostalu obradu tih podataka u drugoj državi članici. Te fizičke ili pravne osobe takve bi zahtjeve trebale moći ispuniti ili same ili putem klauzula u ugovorima s pružateljima usluga.
 (26) Sigurnosni zahtjevi uvedeni na nacionalnoj razini trebali bi biti neophodni i proporcionalni rizicima koji postoje za sigurnost pohrane ili ostale obrade podataka u području primjene nacionalnog zakonodavstva u kojem su ti zahtjevi utvrđeni.
 (27)Direktivom 2016/1148
 41
 utvrđene su mjere u cilju povećanja razine kibersigurnosti u Uniji. Usluge pohrane ili ostale obrade podataka digitalne su usluge obuhvaćene tom direktivom. Prema njezinu članku 16. države članice dužne su osigurati da pružatelji digitalnih usluga identificiraju rizike za sigurnost mrežnih i informacijskih sustava koje upotrebljavaju i poduzimaju odgovarajuće i proporcionalne tehničke i organizacijske mjere za upravljanje tim rizicima. Takvim mjerama trebalo bi osigurati razinu sigurnosti primjerenu postojećem riziku uzimajući u obzir sigurnost sustava i uređaja, nošenje s eventualnim incidentom, upravljanje kontinuitetom poslovanja, praćenje, reviziju i testiranje te sukladnost s međunarodnim standardima. Komisija te elemente treba detaljnije utvrditi provedbenim aktima u okviru te direktive.
 (28)Komisija bi trebala redovito preispitivati ovu Uredbu, osobito u cilju određivanja potrebe za izmjenama s obzirom na tehnološki razvoj ili kretanja na tržištu.
 (29)Ovom Uredbom poštuju se temeljna prava i postupa se u skladu s načelima priznatima Poveljom Europske unije o temeljnim pravima te bi je trebalo tumačiti i primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima, uključujući prava na zaštitu osobnih podataka (članak 8.), slobodu poslovanja (članak 16.) te slobodu izražavanja i informiranja (članak 11.).
 (30)Budući da se cilj ove Uredbe, konkretno osiguravanje slobodnog protoka neosobnih podataka u Uniji, ne može dostatno ostvariti na razini država članica, nego se, zbog njegova opsega i učinaka, on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 Članak 1.
 Predmet
 Ovom se Uredbom nastoji osigurati slobodan protok neosobnih podataka unutar Unije utvrđivanjem pravila koja se odnose na zahtjeve za lokalizaciju podataka, dostupnost podataka za nadležna tijela i prijenos podataka za profesionalne korisnike.
 Članak 2.
 Područje primjene
 1.Ova se Uredba primjenjuje na pohranu i ostalu obradu elektroničkih podataka u Uniji (osim osobnih podataka)
 (a)koja se pruža kao usluga korisnicima s boravištem ili poslovnim nastanom u Uniji, bez obzira na to ima li pružatelj usluga poslovni nastan u Uniji ili izvan nje, ili
 (b)koju provodi fizička ili pravna osoba s boravištem odnosno poslovnim nastanom u Uniji za vlastite potrebe.
 2.Ova se Uredba ne primjenjuje na aktivnosti koje su izvan područja primjene zakonodavstva Unije.
 Članak 3.
 Definicije
 Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
 1.„podaci” znači podaci osim osobnih podataka iz članka 4. stavka 1. Uredbe (EU) 2016/679;
 2.„pohrana podataka” znači bilo koja pohrana podataka u elektroničkom formatu;
 3.„nacrt akta” znači tekst sastavljen u cilju donošenja u obliku općeg zakona, propisa ili administrativne odredbe, koji je još u fazi pripreme u kojoj država članica koja dostavlja obavijest i dalje ima mogućnost unijeti suštinske izmjene;
 4.„pružatelj” znači fizička ili pravna osoba koja pruža usluge pohrane ili ostale obrade podataka;
 5.„zahtjev za lokalizaciju podataka” znači bilo koja obveza, zabrana, uvjet, ograničenje ili drugi zahtjev utvrđen zakonima, uredbama ili administrativnim odredbama država članica kojima se nameće lokalizacija pohrane ili ostale obrade podataka na državnom području određene države članice ili sprečava pohrana ili ostala obrada podataka u bilo kojoj drugoj državi članici;
 6.„nadležno tijelo” znači tijelo države članice koje, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom ili zakonodavstvom Unije, u svrhu obavljanja svojih službenih dužnosti ima ovlasti za pristup podacima koje pohranjuju ili obrađuju fizičke ili pravne osobe;
 7.„korisnik” znači fizička ili pravna osoba koja se koristi uslugama pohrane ili ostale obrade podataka;
 8.„profesionalni korisnik” znači fizička ili pravna osoba, uključujući i subjekte iz javnog sektora, koja koristi ili zatraži usluge pohrane ili ostale obrade podataka za potrebe svoje trgovačke, poslovne, obrtničke ili profesionalne djelatnosti ili zadaće.
 Članak 4.
 Slobodan protok podataka unutar Unije
 1.Lokacija podataka u svrhe pohrane ili ostale obrade unutar Unije ne smije se ograničavati na državno područje određene države članice, a pohrana ili ostala obrada u bilo kojoj drugoj državi članici ne smije se zabranjivati ili ograničavati, osim ako je to opravdano iz razloga javne sigurnosti.
 2.Države članice dužne su obavijestiti Komisiju, u skladu s postupcima utvrđenima nacionalnim zakonodavstvom u okviru provedbe Direktive (EU) 2015/1535, o svakom nacrtu akta kojim se uvodi nov ili mijenja postojeći zahtjev za lokalizaciju podataka.
 3.U roku od 12 mjeseci nakon početka primjene ove Uredbe države članice dužne su osigurati stavljanje izvan snage svih zahtjeva za lokalizaciju podataka koji nisu u skladu sa stavkom 1. Ako država članica smatra da je određeni zahtjev za lokalizaciju podataka u skladu sa stavkom 1. i da stoga može ostati na snazi, tu je mjeru dužna prijaviti Komisiji uz obrazloženje zadržavanja tog zahtjeva na snazi.
 4.Svaka država članica dužna je putem jedinstvene kontaktne točke na internetu objaviti i redovito ažurirati detalje o svim zahtjevima za lokalizaciju podataka koji se primjenjuju na njezinu državnom području.
 5.Svaka država članica dužna je obavijestiti Komisiju o internetskoj adresi svoje jedinstvene kontaktne točke iz stavka 4. Poveznice na te jedinstvene kontaktne točke Komisija objavljuje na svojem web-mjestu.
 Članak 5.
 Dostupnost podataka za nadležna tijela
 1.Ova Uredba nema utjecaja na ovlasti nadležnih tijela da zatraže i dobiju pristup podacima za potrebe obavljanja svojih službenih dužnosti u skladu s zakonodavstvom Unije i nacionalnim zakonodavstvom. Nadležnim tijelima ne može se odbiti pristup podacima uz obrazloženje da su pohranjeni ili se obrađuju u nekoj drugoj državi članici.
 2.Ako je iscrpilo sva primjenjiva sredstva za dobivanje pristupa podacima, nadležno tijelo može zatražiti pomoć nadležnog tijela druge države članice u skladu s postupkom iz članka 7., a nadležno tijelo primatelj tog zahtjeva dužno je pružiti pomoć u skladu s postupkom iz članka 7., osim ako bi to bilo protivno javnom redu dotične države članice.
 3.Ako zahtjev za pomoć uključuje pristup nadležnog tijela kojem je zahtjev upućen svim prostorima fizičke ili pravne osobe, uključujući svu opremu i sredstva za pohranu ili ostalu obradu podataka, takav pristup mora biti u skladu s postupovnim pravom Unije ili države članice.
 4.Stavak 2. primjenjuje se samo ako ne postoji poseban mehanizam suradnje u pogledu razmjene podataka među nadležnim tijelima različitih država članica utvrđen zakonodavstvom Unije ili međunarodnim sporazumima.
 Članak 6.
 Prijenos podataka
 1.Komisija potiče i olakšava izradu samoregulatornih kodeksa ponašanja na razini Unije kako bi se utvrdile smjernice o najboljim praksama za olakšavanje promjene pružatelja usluga i osiguralo da se profesionalnim korisnicima prije zaključivanja ugovora o pohrani i obradi podataka pruže dovoljno detaljne, jasne i transparentne informacije u pogledu sljedećih pitanja:
 (a)postupci, tehnički zahtjevi, rokovi i naknade koje se primjenjuju u slučaju kad profesionalni korisnik želi promijeniti pružatelja usluga ili prenijeti podatke natrag u vlastiti IT sustav, uključujući postupke i lokaciju rezervnih kopija podataka, dostupne formate podataka te podršku, potrebnu IT konfiguraciju i minimalnu širinu pojasa mreže; vrijeme potrebno prije pokretanja postupka prijenosa podataka i vrijeme tijekom kojeg će podaci ostati dostupni za prijenos; i jamstva za pristup podacima u slučaju da pružatelj usluga proglasi stečaj; te
 (b)operativni zahtjevi za promjenu pružatelja usluga ili prijenos podataka u strukturiranom, uobičajenom i strojno čitljivom formatu, takvi da korisniku daju dovoljno vremena za promjenu pružatelja usluga ili prijenos podataka.
 2.Komisija potiče pružatelje usluga da kodekse ponašanja iz stavka 1. učinkovito primijene u roku od godinu dana od početka primjene ove Uredbe.
 3.Komisija je dužna preispitati izradu i učinkovitu primjenu takvih kodeksa ponašanja i učinkovito davanje informacija od strane pružatelja usluga najkasnije dvije godine nakon početka primjene ove Uredbe.
 Članak 7.
 Jedinstvene kontaktne točke
 1.Svaka država članica uspostavlja jedinstvenu kontaktnu točku koja se povezuje s jedinstvenim kontaktnim točkama ostalih država članica i Komisijom u pogledu primjene ove Uredbe. Države članice dužne su izvijestiti Komisiju o uspostavljenim jedinstvenim kontaktnim točkama i o svim daljnjim izmjenama u pogledu tih kontaktnih točaka.
 2.Države članice osiguravaju da jedinstvene kontaktne točke imaju potrebna sredstva za provedbu ove Uredbe.
 3.Nadležno tijelo jedne države članice koje želi zatražiti pomoć druge države članice kako bi dobilo pristup podacima u skladu s člankom 5. stavkom 2. podnosi obrazložen zahtjev jedinstvenoj kontaktnoj točki te države članice, uključujući pismeno obrazloženje razloga i pravne osnove za traženje pristupa podacima.
 4.Jedinstvena kontaktna točka identificira relevantno nadležno tijelo svoje države članice i tom nadležnom tijelu prosljeđuje zahtjev zaprimljen u skladu sa stavkom 3. Nadležno tijelo primatelj zahtjeva bez nepotrebnog odgađanja poduzima sljedeće:
 (a)odgovara nadležnom tijelu podnositelju zahtjeva i obavješćuje jedinstvenu kontaktnu točku o svojem odgovoru te
 (b)informira jedinstvenu kontaktnu točku i nadležno tijelo koje je podnijelo zahtjev o bilo kojim poteškoćama ili, u slučaju odbijanja ili djelomičnog ispunjenja zahtjeva, o razlozima takvog odbijanja ili djelomičnog ispunjenja.
 5.Sve informacije razmijenjene u kontekstu pomoći zatražene i pružene u skladu s člankom 5. stavkom 2. smiju se upotrebljavati samo u onu svrhu za koju su zatražene.
 6.Komisija može donijeti provedbene akte kojima će se utvrditi standardni obrasci, jezici zahtjevâ, rokovi i drugi detalji postupaka za traženje pomoći. Takvi provedbeni akti donose se u skladu s postupkom iz članka 8.
 Članak 8.
 Odbor
 1.Komisiji pomaže Odbor za slobodan protok podataka. Navedeni odbor jest odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
 2.Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
 Članak 9.
 Preispitivanje
 1.Komisija će najkasnije [5 godina nakon datuma navedenog u članku 10. stavku 2.] provesti preispitivanje ove Uredbe i izložiti glavne rezultate u izvješću Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru.
 2.Države članice dostavljaju Komisiji podatke potrebne za pripremu izvješća iz stavka 1.
 Članak 10.
 Završne odredbe
 1.Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
 2.Ova se Uredba počinje primjenjivati šest mjeseci nakon objave.
 Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament
 Za Vijeće
 Predsjednik
 Predsjednik
 (1)
 Strojno učenje primjena je umjetne inteligencije koja sustavima daje sposobnost automatskog učenja i napredovanja na temelju iskustva iako za to nisu izričito programirani.
 (2)
 COM(2017) 9, „Stvaranje europskog podatkovnog gospodarstva”, 10. siječnja 2017.; vidi i radni dokument službi Komisije koji je priložen toj Komunikaciji, SWD(2017) 2 od 10. siječnja 2017.
 (3)
 IDC i Open Evidence, europsko podatkovno tržište, final, 1. veljače 2017. (SMART 2013/0063).
 (4)
 Komunikacija Komisije donesena 10. svibnja 2017. (COM(2017) 228 final).
 (5)
 Druge usluge obrade podataka uključuju pružanje podatkovnih usluga kao što su analiza podataka, sustavi upravljanja podacima itd.
 (6)
 COM/2015/0192 final.
 (7)
 Uvodni govor na plenarnoj sjednici Europskog parlamenta u Strasbourgu 22. listopada 2014.
 (8)
 Direktiva (EZ) 2000/31 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (Direktiva o elektroničkoj trgovini) (SL L 178, 17.7.2000., str. 1.).
 (9)
 Direktiva (EZ) 2006/123 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, 27.12.2006., str. 36.).
 (10)
 Studija konzultantske agencije LE Europe (SMART 2015/0016) i Studija IDC-a (SMART 2013/0063).
 (11)
 Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).
 (12)
 Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP (SL L 119, 4.5.2016., str. 89.).
 (13)
 Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).
 (14)
 Direktiva (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva (SL L 241, 17.9.2015., str. 1.).
 (15)
 COM(2017) 228 final.
 (16)
 COM(2016) 178 final, „Inicijativa Europski oblak – izgradnja konkurentnog podatkovnog gospodarstva i gospodarstva znanja u Europi”, 19. travnja 2016.
 (17)
 COM(2017) 134 final, „Europski okvir interoperabilnosti – strategija provedbe”, 23. ožujak 2017.
 (18)
 COM(2014) 72 final, „Politika interneta i upravljanje internetom – uloga Europe u oblikovanju budućnosti upravljanja internetom”,
 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=COM:2014:0072:FIN
 (19)
 Dodatni gospodarski dokazi prikupljani su putem studija o gospodarskom učinku računalstva u oblaku u Europi (SMART 2014/0031, Deloitte, “Measuring the economic impact of cloud computing in Europe” (Mjerenje gospodarskog učinka računalstva u oblaku u Europi), 2016).
 (20)
 Na upitnik s višestrukim izborom odgovora u okviru javnog savjetovanja odgovorilo je 289 dionika. Ispitanicima nije postavljeno pitanje o vrsti zakonodavnog djelovanja, ali 12 dionika na vlastitu je inicijativu iskoristilo mogućnost da u pisanom komentaru izričito pozove na donošenje Uredbe. Tu skupinu sačinjavali su dionici različitih vrsta i to: dvije države članice, tri poslovna udruženja, šest pružatelja IT usluga i jedno odvjetničko društvo.
 (21)
 SMART 2015/0054, TimeLex, Spark i Tech4i, „Cross-border Data Flow in the Digital Single Market: Study on Data Location Restrictions”(Prekogranični protok podataka na digitalnom jedinstvenom tržištu: studija ograničenja donesenih u cilju lokalizacije podataka), D5. Konačno izvješće (u tijeku) [TimeLex Study (SMART 2015/0054)]; SMART 2015/0016, London Economics Europe, Carsa i CharlesRussellSpeechlys, „Facilitating cross border data flow in the Digital Single Market” (Olakšavanje prekograničnog protoka podataka na jedinstvenom digitalnom tržištu), 2016. (u tijeku) [LE Europe Study (SMART 2015/0016)].
 (22)
 SMART 2016/0032, IDC i Arthur's Legal, „Switching between Cloud Service Providers” (Promjena pružatelja usluge računalstva u oblaku), 2017. (u tijeku) [IDC i Arthur's Legal Study (SMART 2016/0032)].
 (23)
 SMART 2016/0029 (u tijeku), Tecnalia, „Certification Schemes for Cloud Computing” (Programi certifikacije za računalstvo u oblaku), D6.1 početno izvješće.
 (24)
 SMART 2014/0031, Deloitte, „Measuring the economic impact of cloud computing in Europe” (Mjerenje gospodarskog učinka računalstva u oblaku u Europi), 2016. [Deloitte Study (SMART 2014/0031)].
 (25)
 SMART 2013/43, IDC, „Uptake of Cloud in Europe. Follow-up of IDC Study on Quantitative estimates of the demand for Cloud computing in Europe and the likely barriers to take-up” (Prihvaćenost računalstva u oblaku u Europi, nastavak studije IDC-a o kvantitativnim procjenama potražnje za računalstvom u oblaku u Europi i vjerojatnih prepreka za njegovo prihvaćanje”, 2014., dostupno na:
 http://ec.europa.eu/newsroom/dae/document.cfm?doc_id=9742
 ; SMART 2011/0045, IDC, „Quantitative Estimates of the Demand for Cloud Computing in Europe and the Likely Barriers to Uptake” (Kvantitativne procjene potražnje za računalstvom u oblaku u Europi i vjerojatne prepreke za njegovo prihvaćanje) (srpanj 2012.).
 (26)
 SMART 2013/0063, IDC i Open Evidence, „European Data Market. Data ownership and Access to Data - Key Emerging Issues” (Europsko podatkovno tržište. Vlasništvo nad podacima i pristup podacima – ključna nova pitanja), 1. veljače 2017. [Studija IDC-a (SMART 2013/0063)].
 (27)
 SMART 2015/0018, TimeLex, Spark, „Clarification of Applicable Legal Framework for Full, Co- or Self-Regulatory Actions in the Cloud Computing Sector” (Pojašnjenje primjenjivog pravnog okvira za regulatorne, koregulatorne i samoregulatorne aktivnosti u sektoru računalstva u oblaku) (u tijeku).
 (28)
 SL C, , str. .
 (29)
 SL C, , str. .
 (30)
 Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).
 (31)
 Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP (SL L 119, 4.5.2016., str. 89.).
 (32)
 Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).
 (33)
 Direktiva (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva (SL L 241, 17.9.2015., str. 1.).
 (34)
 Okvirna odluka Vijeća 2006/960/PUP od 18. prosinca 2006. o pojednostavljenju razmjene informacija i obavještajnih podataka između tijela zaduženih za izvršavanje zakona u državama članicama Europske unije (SL L 386, 29.12.2006., str. 89.).
 (35)
 Direktiva 2014/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima (SL L 130, 1.5.2014., str. 1.).
 (36)
 Konvencija o kibernetičkom kriminalu Vijeća Europe, CETS br. 185.
 (37)
 Uredba Vijeća (EZ) br. 1206/2001 od 28. svibnja 2001. o suradnji između sudova država članica u izvođenju dokaza u građanskim ili trgovačkim stvarima (SL L 174, 27.6.2001., str. 1.).
 (38)
 Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, 11.12.2006., str. 1.).
 (39)
 Uredba Vijeća (EU) br. 904/2010 od 7. listopada 2010. o administrativnoj suradnji i suzbijanju prijevare u području poreza na dodanu vrijednost (
 SL L 268, 12.10.2010., str. 1.
 ).
 (40)
 Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
 (41)
 Direktiva (EU) 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2016. o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom Unije (SL L 194, 19.7.2016., str. 1.).