type: wikipedia

text:
Kālija karbonāts (K2CO3) ir balta, kristāliska viela, kas šķīst ūdenī un veido bāzisku šķīdumu. Tas ir kālija ogļskābes sāls. Tehnisko kālija karbonātu sauc par potašu ( - pods, aschen - pelni), no tā cēlies kālija nosaukums angļu valodā - potassium.
 Iegūšana
 Kālija karbonāts ir sastopams lapu koku pelnos, no kurienes to agrāk arī ieguva. Sintētiski kālija karbonātu var iegūt kālija hidroksīda reakcijā ar ogļskābo gāzi.
 2KOH + CO2 → K2CO3 + H2O
 Kālija karbonāts veidojas arī, ogļskābei reaģējot ar vēl vājāku skābju (ciānūdeņražskābe, silīcijskābe) kālija sāļiem.
 Īpašības
 Kālija karbonāts šķīstot ūdenī daļēji hidrolizējas, veidojot kālija hidrogēnkarbonātu (KHCO3) un kālija hidroksīdu, tāpēc šķīdums ir bāzisks.
 K2CO3 + H2O → KHCO3 + KOH
 Izmantošana
 Kālija karbonātu lieto ziepju un stikla ražošanā. Kālija karbonātu lieto arī par citu kālija savienojumu izejvielu. Tas ir mazāk kodīgs kā kālija hidroksīds.
 Kālija karbonātu lieto kā pārtikas piedevu E501.
 Potaša vārītavas Latvijā
 Kurzemes un Zemgales hercogistes laikā 17. gadsimtā darbojās Jelgavas, Kuldīgas, Lutriņu, Saldus, Skrundas, Tērvetes, Valgundes, Biržu, Kursīšu, Jaunauces, Zvārdes un Baldones potaša vārītavas.
 Iegūto potašu izmantoja stikla, ziepju, salpetra un šaujampulvera ražošanai:
 stikla cepļi bija Jelgavas Grīvā, Baldonē, Biržos, Rendā (divi), Kuldīgā, Tomē, Grenčos, Slokā un Skrundā;
 lielākā ziepju vārītava bija Klīvē, mazākas vārītavas — Mērsraga "Ziepjos", Annas muižas "Ziepniekos", Kuldīgā, Lutriņos un Skrundā;
 salpetri ražoja Mežotnes ("Salpetrās"), Tomes ("Sārmulos"), Pienavas ("Sārmās"), Svētes ("Zaļpēteros"), Jaunsvirlaukas ("Salputrās"), Lutriņu ("Sārmos"), Skrundas ("Sārmukalnos"), Slampes ("Sārmās"), Užavas (Sārnates muižā), Rucavas un Dignājas salpetra vārītavās;
 šaujampulveri ražoja Skrundas, Kandavas, Tomes, Baldones un Kuldīgas pulvera dzirnavās. No 1645. līdz 1658. gadam Kurzemes hercogistē ražoja ap 25 tonnu šaujampulvera gadā.
 Atsauces
 Kālijs
 Karbonāti
 Pārtikas piedevas


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 25.8.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 282/51
 Tožba, vložena 30. junija 2014 – Bodegas Muga proti Komisiji
 (Zadeva T-491/14)
 2014/C 282/67
 Jezik postopka: španščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Bodegas Muga, SL (Haro, Španija) (zastopniki: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero in A. Lamadrid de Pablo, odvetniki)
 Tožena stranka: Evropska komisija
 Predlogi
 Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 za ničen razglasi izpodbijani sklep, ki opredeljuje skupek ukrepov, združenih pod poimenovanje Španski sistem finančnega najema (SEAF), kot novo in z notranjim trgom nezdružljivo državno pomoč;
 —
 podredno, za nična razglasi člena 1 in 4 izpodbijanega sklepa, ki investicijske družbe v gospodarskih interesnih združenjih (GIZ) opredeljujeta kot upravičence teh domnevnih pomoči in kot edine osebe, ki morajo opraviti vračilo;
 —
 podredno, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker nalaga vračilo domnevnih pomoči, kar je kršitev splošnih načel prava EU;
 —
 v vsakem primeru, za ničen razglasi člen 4 izpodbijanega sklepa, ker je v njem odločeno o zakonitosti zasebnih pogodb, sklenjenih med investitorji in drugimi družbami, in
 —
 Komisiji naloži plačilo stroškov tega postopka.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve so enaki kot v postopku Bankia/Komisija, T-700/13.


text:
Zagórze – wieś w Polsce położona w województwie małopolskim, powiecie chrzanowskim, gminie Babice.
 W latach 1975–1998 miejscowość należała administracyjnie do województwa katowickiego.
 Położenie
 Zagórze leży na zachodnim krańcu Wyżyny Krakowsko-Częstochowskiej, w kotlinie pomiędzy wzniesieniami Bukowicy od południa, Żelatową od zachodu oraz Grodziskiem Małym i Dużym od wschodu.
 Części wsi
 Historia
 Pierwszą trwałą budowlą na tych terenach był gród warowny na szczycie Grodziska Dużego, znajdującego się na zachód od dzisiejszej lokalizacji, dane archeologiczne szacują go na VII–XI wiek. Pierwsze wzmianki o samej wsi w jej aktualnym położeniu pochodzą z XIII wieku. W wyniku wsparcia udzielanego przez elity rozwojowi chrześcijaństwa na terenach Państwa Piastowskiego osada przechodzi w roku 1228 w ręce kościoła, pozostając w jego rękach aż do utworzenia Rzeczypospolitej Krakowskiej, kiedy to ściągnięto cały klucz lipowiecki do domeny publicznej. Po ponownym zajęciu Krakowa przez Austriaków w roku 1846, ziemie te zostały wydzierżawione wiedeńskiemu bankowi, który dobra rozprzedał.
 Obszary wzdłuż granicy z Kongresówką, traktowane były przez rząd w Wiedniu jako potencjalne tereny obrony przed inwazją rosyjską, wobec tego jedynymi inwestycjami były instalacje wojskowe. Doprowadziło to ostatecznie do zapaści gospodarczej, pauperyzacji regionu i masowej emigracji ludności w kierunku Nowego Świata.
 Utworzenie samodzielnych gmin wiejskich wyłączonych spod jurysdykcji dworskiej i sądów patrymonialnych po roku 1867 w całym zaborze austriackim umożliwiło chłopom dostęp do szkół, organizacji społeczno-zawodowych, politycznych, oraz kulturalnych, czego efektem było utworzenie szkoły na terenie miejscowości w 1903 roku. Pojawiający się o okolicznych miastach przemysł zmienia strukturę zatrudnienia mieszkańców, stopniowo przenosząc ośrodek ciężkości z rolnictwa w stronę przemysłu, który od połowy XIX wieku rozwija się efektywnie w Zagłębiu Krakowskim.
 Odzyskanie niepodległości w 1918 roku, nieznacznie zmienia położenie ludności rolniczej. Duże wpływy arystokracji w sejmie krajowym uniemożliwiają przeprowadzenie pełnej parcelacji gruntów dworskich, wobec tego zachodnia część wsi nadal należy do włościan z Płazy, powoduje to przesuwanie się miejscowości na zachód, omijając tereny dworskie.
 Podczas II wojny światowej Niemcy prowadzą w wąskim zakresie inwestycje infrastrukturalne między innymi budując poldery przy pastwiskach. W okresie PRL Zagórze gwałtownie rozrasta się, stając się największym ośrodkiem w gminie, licząc około 3 tys. mieszkańców. Lata 90. XX w. przynoszą kres rolniczego charakteru miejscowości, większość mieszkańców pracuje w okolicznych miastach, w usługach lub przemyśle. W myśl reformy samorządowej z 1998 roku Zagórze staje się częścią powiatu chrzanowskiego w województwie małopolskim.
 Lokacja i rozwój
 Wieś ulokowano w kotlinie pomiędzy Garbem Tenczyńskim a masywem Bukowicy, wzdłuż traktu łączącego Śląsk z Krakowem. Trudno powiedzieć co było przyczyną wyboru tego właśnie miejsca, zważywszy na strome ukształtowanie terenu, mnogość koryt strumieni sezonowych czy pofałdowania topograficznego wąwozami lessowymi. Argumentem pozytywnym lokalizacji był jedynie przebiegający tędy szlak handlowy oraz potrzeba kontroli granicy pomiędzy Księstwem Opolskim a Dzielnicą Senioralną. Przypuszczać można, iż ludność tworząca zręby miejscowości nie pochodziła z tego regionu. Potwierdzeniem tej tezy może być udokumentowane zasiedlanie okolic Chrzanowa przez ludy czabańskie pochodzenia azjatyckiego po inwazji mongolskiej na Europę.
 Zagórze utworzono prawdopodobnie podczas wielkiej kolonizacji na przełomie XII i XIII wieku, według koncepcji osiedli zakładanych, typu ulicowego, gdzie szkielet kompozycyjny układu zabudowy stanowi oś komunikacyjna skupiająca zabudowę wsi. Wraz z rozwojem demograficznym miejscowości rodzi się potrzeba rozbudowy osady. Dzieje się to w sposób uporządkowany, początkowo kontynuując plan linearny, następnie przekształcając go w typ wielodrożnicowy, organicznie dostosowując się do ukształtowania terenu. Feudalna struktura społeczeństwa i coraz większe obciążenie pańszczyzną hamuje swobodny rozwój wsi, która przez ponad 600 lat rozwija się bardzo zachowawczo. Częściowa parcelacja pól daje impuls do dynamicznego rozwoju, który przyspiesza znacząco w pierwszej dekadzie XX wieku. Miejscowość rozrasta się w kierunku południowym i zachodnim, omijając tereny należące do Starzeńskich z Płazy, nadal dopasowując się do układu poziomic zbocza Garbu Tenczyńskiego.
 Lata 60. XX wieku to czas niekontrolowanej rozbudowy Zagórza. Powstaje korytarz suburbanistyczny, wypełniony zabudową jednorodzinną łączący miejscowość z miastem Chrzanów, o długości około 7 km. Efekt ten potęguje wycofanie się państwa z planistyki regionalnej i inwestycji infrastrukturalnych, zapoczątkowany przez kryzys gospodarki centralnie zarządzanej w drugiej połowie lat 70. XX w., a później, w latach 90. Trend ten trwający po dziś dzień, powoduje lokalizowanie nowego budownictwa wyłącznie wzdłuż istniejących dróg, gdzie istnieje możliwość podłączenia się do mediów, wydłużając układ ruralistyczny do skali nad którą w przyszłości trudno będzie zapanować.
 Architektura
 Architektura drewniana
 Do początków XX wieku na terenie Małopolski Zachodniej, gdzie znajduje się Zagórze dominowały chałupy krakowskie o zrębowej konstrukcją ścian, kamienną podmurówką, malowaną elewacją i cztero- lub dwuspadowymi dachami, krytą strzechą.
 Cechą charakterystyczną dla tego regionu było zdobienie chałup, które polegało na malowaniu uszczelnień pomiędzy belkami zrębu na niebiesko, co jest ewenementem na skalę europejską. Prawdopodobną przyczyną takich praktyk były lepsze właściwości antyseptyczne koloru ultramaryny niż koloru białego. Pod względem funkcjonalnym budynku przeważał układ dwutraktowy, z częścią mieszkalną z jednej strony oraz gospodarczą z drugiej.
 Architektura murowana
 Pierwsze lata XX wieku
 Domy murowane nawiązujących formą do swoich drewnianych poprzedników, pojawiają się w pierwszej dekadzie XX wieku. Wznoszone na rzucie wydłużonego prostokąta, najczęściej parterowe, na wysokiej, odcinającej się podmurówce, w której znajdowała się piwnica. Zabieg ten wynika z ukształtowania terenu oraz właściwościami hydrologicznymi gruntów, takich jak wysoki poziom wód gruntowych oraz tworzenie się w okresie zwiększonych opadów cieków podziemnych. Do wejścia prowadziły strome schody, zwieńczone niewielkim balkonikiem przed samymi drzwiami. Budowane z cegły, wykończona tynkiem malowanym na biało, natomiast dwuspadowy dach kryto dachówką ceramiczną. Często spotkać można bogaty detal narożników, wieńczonych pilastrami oraz zdobienia portalowe wokół okien i drzwi, w kolorze białym, ceglanym lub łososiowym oraz portyki nawiązujące do stylu dworkowego. Plan oparty o układ dwutraktowy, mieszczący wyłącznie część mieszkalną.
 Okres międzywojenny
 Budynki z tego okresu planowano na rzucie zbliżonym do kwadratu, zgrabnie ukrytym przez zastosowanie dachu dwuspadowego ze ściętymi naczółkami, kryty ciemną dachówką ceramiczną, a w okresie PRL eternitem. W Zagórzu spotkać można bogaty geometryczny detal w stylu art déco, zdobiący białą elewację przy drzwiach wejściowych, otworach okiennych oraz narożnikach budynku. Domy bogatszych mieszkańców wprowadzają dodatkowe piętro oraz ryzalit w centralnej części osi budynku.Elewacje zdobiono wzorami z różnokolorowej cegły. Rozkład funkcjonalny planowany na układzie dwutraktu z otworami okiennymi po przeciwnych stronach osi budynku.
 Atrakcje turystyczne i zabytki
 rezerwat przyrody „Bukowica”, ze skupiskiem buczyny karpackiej ze starodrzewiem bukowym. Atrakcją rezerwatu jest mająca długość kilkunastu metrów wychodnia – ściana skalna z triasowych wapieni. W skale liczne otwory niewielkich jaskiń,
 wąwozy lessowe „Małe Gaje” oraz „Duże Gaje” na zboczach Garbu Tęczyńskiego w północnej części wsi,
 „Grodzisko Duże” datowane na VII-XI, na wzniesieniu o tej samej nazwie, z zachowanymi fragmentami obwałowania,
 „Grodzisko Małe” na wzgórzu Srebrnica, związane z poszukiwaniem rud srebra w XIII wieku,
 neobarokowa kapliczka, data budowy nieznana, remontowana w 1938 roku przy ulicy Piłsudskiego,
 chałupy krakowskie jak relikty architektury drewnianej zlokalizowane przy ulicy Piłsudskiego oraz Górskiej.
 Szlaki turystyczne
 Przez wieś przebiega kilka szlaków turystycznych:
 szlak żółty Dolinek Jurajskich im. Jana Pawła II,
 szlak zielony Lipowiecki,
 szlak rowerowy lokalny – niebieski okrężny Babic.
 Obiekty znajdujące się w Zagórzu
 szkoła podstawowa,
 ochotnicza straż pożarna,
 ośrodek zdrowia i apteka,
 biblioteka publiczna,
 obiekt rekreacyjno-sportowy,
 piec wapienny do wypalania wapna.
 Związani z Zagórzem
 Anna Palka – policjantka, aktorka niezawodowa. Znana głównie z występów w serialach stacji TVN W11 – Wydział Śledczy i Detektywi.
 Agnieszka Pawełkiewicz – polska aktorka.
 Adolf Chojnacki – polski duchowny katolicki, kanonik, działacz opozycji demokratycznej w PRL.
 Parafia
 parafia Wniebowzięcia NMP.
 Zobacz też
 Zagórze, Zagórze Śląskie
 Przypisy
 Linki zewnętrzne
 Wsie w powiecie chrzanowskim


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21999A0127(01)
 Vijfde protocol bij de Algemene Overeenkomst inzake de handel in diensten - Besluit van het Comité voor de handel in financiële diensten houdende goedkeuring van het vijfde protocol bij de Algemene Overeenkomst inzake de handel in diensten (S/L/44) - Besluit van de Raad voor de handel in diensten van december 1997 inzake verbintenissen betreffende financiële diensten (S/L/50)
 Publicatieblad Nr. L 020 van 27/01/1999 blz. 0040 - 0053
 BIJLAGEFIFTH PROTOCOL TO THE GENERAL AGREEMENT ON TRADE IN SERVICES MEMBERS OF THE WORLD TRADE ORGANISATION (hereinafter referred to as 'the WTO`) whose Schedules of specific commitments and lists of exemptions from Article II of the General Agreement on Trade in Services concerning financial services are annexed to this Protocol (hereinafter referred to as 'Members concerned`),Having carried out negotiations under the terms of the second Decision on financial services adopted by the Council for Trade in Services on 21 July 1995 (S/L/9),AGREE AS FOLLOWS:1. A schedule of specific commitments and a list of exemptions from Article II concerning financial services annexed to this Protocol relating to a Member shall, upon the entry into force of this Protocol for that Member, replace the financial services sections of the schedule of specific commitments and the list of Article II exemptions of that Member.2. This Protocol shall be open for acceptance, by signature or otherwise, by the Member concerned until 29 January 1999.3. This Protocol shall enter into force on the 30th day following the date of its acceptance by all Members concerned. If by 30 January 1999 it has not been accepted by all Members concerned, those Members which have accepted it before that date may, within a period of 30 days thereafter, decide on its entry into force.4. This Protocol shall be deposited with the Director-General of the WTO. The Director-General of the WTO shall promptly furnish to each Member of the WTO a certified copy of this Protocol and notifications of acceptances thereof pursuant to paragraph 3.5. This Protocol shall be registered in accordance with the provisions of Article 102 of the Charter of the United Nations.Done at Geneva this twenty-seventh day of February one thousand nine hundred and ninety-eight, in a single copy in English, French and Spanish languages, each text being authentic, except as otherwise provided for in respect of the schedules annexed hereto.Annex EUROPEAN COMMUNITIES AND THEIR MEMBER STATES SCHEDULE OF SPECIFIC COMMITMENTS Supplement 4 (This is authentic in English, French and Spanish)This text replaces the financial services section contained in document GATS/SC/31/Suppl. 1/Rev. 1.>RUIMTE VOOR DE TABEL>ADDITIONAL COMMITMENTS BY THE EUROPEAN COMMUNITIES AND THEIR MEMBER STATES INSURANCE (a) The European Communities and their Member States note the close cooperation among the insurance regulatory and supervisory authorities of the Member States and encourage their efforts to promote improved supervisory standards.(b) Member States will make their best endeavours to consider within six months complete applications for licences to conduct direct insurance underwriting business, through the establishment in a Member State of a subsidiary in accordance with the legislation of that Member State, by an undertaking governed by the laws of a third country. In cases where such applications are refused, the Member State authority will make its best endeavours to notify the undertaking in question and give the reasons for the refusal of the application.(c) The supervisory authorities of the Member States will make their best endeavours to respond without undue delay to requests for information by applicants on the status of complete applications for licences to conduct direct insurance underwriting business, through the establishment in a Member State of a subsidiary in accordance with the legislation of that Member State by an undertaking governed by the laws of a third country.(d) The European Communities and their Member States will make their best endeavours to examine any questions pertaining to the smooth operation of the internal market in insurance, and consider any issues that might have an impact on the internal market in insurance.(e) The European Communities and their Member States note that, as regards motor insurance, under EC law as in force on 31 December 1997, and without prejudice to future legislation, premiums may be calculated taking several risk factors into account.(f) The European Communities and their Member States note that under EC law, as in force on 31 December 1997, and without prejudice to future legislation, the prior approval by national supervisory authorities of policy conditions and scales of premiums that an insurance undertaking intends to use is generally not required.(g) The European Communities and their Member States not that under EC law, as in force on 31 December 1997, and without prejudice to future legislation, the prior approval by national supervisory authorities of increases in premium rates is generally not required.OTHER FINANCIAL SERVICES (a) In application of the relevant EC directives, Member States will make their best endeavours to consider within 12 months complete applications for licences to conduct banking activities, through the establishment in a Member State of a subsidiary in accordance with the legislation of that member State, by an undertaking governed by the laws of a third country. In cases where such applications are refused, the Member State will make its best endeavours to notify the undertaking in question and give the reasons for the refusal of the application.(b) Member States will make their best endeavours to respond without undue delay to requests for information by applicants on the status of complete applications for licences to conduct banking activities, through the establishment in a Member State of a subsidiary in accordance with the legislation of that Member State, by an undertaking governed by the laws of a third country.(c) In application of the relevant EC directives, Member States will make their best endeavours to consider within six months complete applications for licences to conduct investment services in the securities field, as defined in the Investment Services Directive, through the establishment in a Member State of a subsidiary in accordance with the legislation of that Member State, by an undertaking governed by the laws of a third country. In cases where such applications are refused, the Member State will make its best endeavours to notify the undertaking in question and give the reasons for the refusal of the application.(d) Member States will make their best endeavours to respond without undue delay to requests for information by applicants on the status of complete applications for licenses to conduct investment services in the securities area, through the establishment in a Member State of a subsidiary in accordance with the legislation of that Member State, by an undertaking governed by the laws of a third country.EUROPEAN COMMUNITIES AND THEIR MEMBER STATES FINAL LIST OF ARTICLE II (MFN) EXEMPTIONS (This is authentic in English only)>RUIMTE VOOR DE TABEL>DECISION ADOPTING THE FIFTH PROTOCOL TO THE GENERAL AGREEMENT ON TRADE IN SERVICES adopted by the Committee on Trade in Financial Services on 14 November 1997 THE COMMITTEE ON TRADE IN FINANCIAL SERVICES,Having regard to the results of the negotiations conducted under the terms of the Second Decision on Financial Services adopted by the Council for Trade in Services on 21 July 1995 (S/L/9),DECIDES AS FOLLOWS:1. To adopt the text of the 'Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services`.2. Commencing immediately and continuing until the date of entry into force of the Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services, Members concerned shall, to the fullest extent consistent with their existing legislation, not take measures which would be inconsistent with their undertakings resulting from these negotiations.3. The Committee shall monitor the acceptance of the Protocol by Members concerned and shall, at the request of a Member, examine any concerns raised regarding the application of paragraph 2 above.DECISION OF DECEMBER 1997 ON COMMITMENTS IN FINANCIAL SERVICES adopted by the Council for Trade in Services on 12 December 1997 THE COUNCIL FOR TRADE IN SERVICES,Having regard to the Second Decision on Financial Services adopted by the Council for Trade in Services on 21 July 1995 (S/L/9),Noting the results of the negotiations carried out under the terms of that Decision,Having regard to the Decision adopting the Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services adopted by the Committee on Trade in Financial Services on 14 November 1997 (S/L/44),DECIDES AS FOLLOWS:1. If the Fifth Protocol to the General Agreement on Trade in Services (GATS) does not enter into force in accordance with paragraph 3 therein:(a) notwithstanding Article XXI of the GATS, a Member may, during a period of 60 days beginning on 1 March 1999, modify or withdraw all or part of the commitments on financial services inscribed in its schedule;(b) notwithstanding Article II of the GATS and paragraphs 1 and 2 of the Annex on Article II exemptions, a Member may, during the same period referred to in paragraph 1(a), list in that Annex measures relating to financial services which are inconsistent with paragraph 1 of Article II of the GATS.2. The Committee on Trade in Financial Services shall establish any procedures necessary for the implementation of paragraph 1.


type: other

text:
Højesterets dom - annullering af warrants
 HØJESTERETSDOM – ANNULLERING AF WARRANTS
 Ikke krav på erstatning som følge af annullering af warrants
 HØJESTERETS DOM afsagt d. 18. juni 2015 i sag Sag 280/2013
 1) Telenor A/S (indtrådt i stedet for Esplanaden Holding A/S),
 2) Advent International Corporation,
 3) Lehman Brothers Communication Funds,
 4) John Helmsøe-Zinck,
 5) John Bernstein,
 6) Murat Erkurt,
 7) John McEvoy,
 8) Massimo Giovanni Preltz Oltramonti og
 9) Gunnar Rydning
 (advokat Morten Ulrich for alle)
 10) advokat Kurt Skovlund
 11) statsautoriseret revisor Klaus Honoré
 I tidligere instans har Sø- og Handelsretten afsagt kendelse om afvisningspåstanden den 5. oktober 2011 og dom om erstatningskravet den 1. oktober 2013.
 I pådømmelsen har deltaget fem dommere: Niels Grubbe, Jon Stokholm, Poul Dahl Jensen, Hanne Schmidt og Lars Apostoli.
 Parterne har gentaget deres påstande, idet appellanten, Klaus Riskær Pedersen, dog har nedsat sin principale påstand fra 40.790.714 kr. til 37.973.638 kr. De indstævnte har således også gentaget deres påstand om afvisning, som Sø- og Handelsretten afgjorde ved kendelsen af 5. oktober 2011.
 Parterne er enige om, at Advent International Corporation er den rette partsbetegnelse for indstævntenr. 2.
 Endvidere er parterne enige om, at navnet Lehman Brothers Communication Funds er anvendt som samlebetegnelse for indstævnte nr. 3, der består af følgende 11 investorer:
 - Lehman Brothers Communicaions Fund L.P.,
 - Lehman Brothers Offshore Communications Fund L.P.,
 - Lehman Brothers Communications Partners L.P.
 - Lehman Brothers Offshore Communications Partners L.P.,
 - Lehman Brothers Communications Directors L.P.,
 - Lehman Brothers Communications Investors L.P.,
 - Lehman Brothers Communications Capital Partners I, L.P.,
 - Lehman Brothers Partnership Account 2000/2001, L.P.,
 - Lehman Brothers Offshore Partnership Account 2000/2001, L.P.,
 - Lehman Brothers P.A., LLC og
 - Lehman Brothers Communications Partnership.
 Til brug for Højesteret er der afgivet supplerende forklaring af Klaus Riskær Pedersen, John Helmsøe-Zinck og Roland M. Andersen.
 Klaus Riskær Pedersen har forklaret bl.a., at han vedstår sin forklaring gengivet i Sø- og Handelsrettens dom af 1. oktober 2013. Det er dog ikke korrekt gengivet i Sø- og Handelsrettens dom, at driften var finansieret af Cisco Systems, idet TDC (daværende Tele Danmark) var selskabets hovedfinansieringskilde. Cisco Systems ydede nogle udstyrskreditter i det sene forløb. Vedrørende cashflowet i CyberCity er det korrekt, at der var et investeringsbehov, men ikke i størrelsesordenen 3-400 mio. kr. Hvis der havde været et investeringsbehov på 3- 400 mio. kr., ville det i givet fald have været indeholdt i købsprisen. I den efterfølgende periode, 2002-2003, indskød Advent nogle millioner kroner i selskabet og optog bl.a. lån hos Lehman Brothers. Der var et tungt investeringsbehov i de første år, men ikke i størrelsesordenen 400 mio. kr.
 Det er korrekt gengivet i Sø- og Handelsrettens dom, at Advent selv udarbejdede et 5-års budget. En virksomhed som Advent anvender rullende 5-års budgetter, hvilket er en forudsætning for deres værdifastsættelsesmodeller. Han er ikke bekendt med, at det budget, der blev udarbejdet i forbindelse med Advents opkøb af virksomheden, viste sig at blive misvisende. Da Advent købte selskabet, var der et forudset investeringsbehov, og de vidste, at investeringsbehovet ville ligge relativt tidligt i forløbet. Parterne skønnede, at der ville være et investeringsbehov på nogle hundrede millioner kr. over de kommende år. Advent trådte til for at opfylde dette behov. Det fremgår af pengestrømsanalysen, at investeringsbehovet var opfyldt inden udgangen af 2003. Fra 2004 faldt investeringsbehovet. Det var ikke afgørende for Advent, om de kunne opnå et bestemt resultat inden for en bestemt tidsfrist. Advent er en rig fond, som ikke var økonomisk presset. De havde tid til at vente. Under forhandlingerne talte de om, at tredje rate af købesummen forfaldt til betaling til Fonden senest ved udgangen af 2003. Hvis Advent ikke havde gennemført en exit på det tidspunkt, ville det få betydelige rentemæssige virkninger. Det følger af artikel 5.2 i overdragelsesaftalen (Share Sale and Purchase/Share Subscription and Redemption Agreement), at der ville blive lagt et betydeligt beløb på diskontoen. Under forhandlingerne havde de fleste en forventning om, at der skulle investeres de følgende 3 år. Det var det eneste, de havde inde i perspektivet under forhandlingerne. De havde ikke indlagt en tidshorisont.
 Når Advent køber en virksomhed, handles der ikke udelukkende på grundlag af driftsresultatet. Det undrer ham, hvis han har forklaret dette under hovedforhandlingen i Sø- og Handelsretten, idet driftsresultatet i en vækstvirksomhed som regel er presset eller negativt. En vækstvirksomhed handles derfor som regel ikke på grundlag af driftsresultatet, men på grundlag af virksomhedens vækstpotentiale. En vækstvirksomhed handles typisk på grundlag af EBITDA, som er udtryk for resultatet før afskrivninger, renter og skat. Dette stemmer overens med overdragelsesaftalens punkt 1.2. Budgettet er afgørende for værdifastsættelsen, og derfor lagde Advent sit eget budget.
 Som en equity fond arbejder Advent med DCF-modellen, som forudsætter, at man har oplysninger om 5 års forventet driftsforløb samt en terminalværdi, der fastsættes ved udgangen af det femte år. Det er en standard procedure. Så vidt han er bekendt, fortsatte Advent med at udarbejde 5-års budgetter. Andet ville være usandsynligt, når der er tale om en international virksomhed sammensat med investeringsfolk fra udlandet, og der var også andre professionelle investorer i bestyrelsen ud over Advent og Lehman Brothers.
 Når Roland Andersen i Sø- og Handelsretten forklarede, at de arbejdede med 1-årige budgetter, er det sandsynligvis udtryk for det mindre i det mere. Det 1-årige budget er virksomhedens operationelle budget. Han antager, at det er dette budget, som Roland Andersen har henvist til, og at det er 5-års budgettet, som Roland Andersen i sin forklaring benævnte som en 5-års plan.
 I forhold til Roland Andersens forklaring om, at de var elendige på deres 5-års-plan, viste beregninger foretaget i forbindelse med sagens behandling ved Sø- og Handelsretten, at det var gået bedre end forventet. Det fremgår af Bear Stearns budgetterne, at de ramte relativt præcist.
 I foråret 2003 hørte han, at holdingselskabet var taget under likvidation. Han blev ikke spurgt, om han var interesseret i at tilføre kapital til selskabet. I juni 2003 ville warrantholderne kunne have tilført et beløb, der oversteg den likviditet, der faktisk blev indskudt. Hvis warrants var blevet tegnet til den angivne kurs, ville det således have tilført likviditet til Newco i et sådant omfang, at det havde oversteget den kontante likviditet, der efterfølgende blev indskudt efter likvidationen. Han havde selv mulighed for at stille den nødvendige kapital, idet han havde solgt nogle ejendomme. Desuden samarbejdede han med Fonden, og det var hans forventning, at Fonden – hvis han ikke selv havde haft midlerne – ville bistå med de relativt få midler, der var tale om. Dette havde der været en forståelse for, da de forhandlede i 2000.
 Det er hans vurdering, at likvidator ikke ønskede en dialog med warrantholderne, fordi disse kunne forudse, at deres warrents ville blive annulleret, hvis de tilkendegav, at de ikke ville tegne aktier. Han ville med sikkerhed have tegnet aktier, hvilket ville have været problematisk, fordi han derved ville eje mere end 10 % af Newco og ikke ville kunne tvangsindløses. Likvidators opdrag var af en sådan karakter, at likvidator ikke loyalt varetog hans interesser.
 Han forsøgte at få afsagt et konkursdekret over selskabet. Han ville gerne have haft en kurator, der kunne have vurderet værdien af gældsbrevet, og om der skulle have været en forhandling med Lehman Brothers, eller om der f.eks. var en begivenhed, der berettigede til en betalingsstandsning.
 Han ved ikke, om der reelt var forhandlinger med en tredjemand. Uroen vedrørende CyberCity blev dækket massivt i pressen. Telenors daværende direktør udtalte i Børsen, at Telenor kunne være interesseret i at købe CyberCity. Der var således en erklæret interesse udefra, men den blev ikke efterforsket. Der var ikke interesse herfor. Normalt vil likvidator i et likvidationsbo henvende sig til eventuelt interesserede og vurdere, om der var tale om seriøse tilbud. Det skete ikke i dette tilfælde. Techno Tree fremsatte et købstilbud med henblik på at provokere likvidator til enten at udbyde virksomheden bredt og indhente købstilbud eller forhandle med dem. Der var en dialog mellem likvidator og Techno Trees advokat. Boet oplyste, at de ikke ønskede at fortsætte forhandlingerne, fordi boet ikke kunne få dokumentation for Techno Trees likviditet og betalingsevne. Telenor købte 13-14 måneder senere aktierne i CyberCity for 1,4 mia. kr.
 I perioden fra Advent købte CyberCity til foråret 2003, ændredes markedskompleksiteten som følge af konkurrencesituationen og prisudviklingen, men CyberCity havde i 2003, 2004 og 2005 ifølge regnskaberne en omsætning på 5-800 mio. kr. Det primære driftsresultat var stigende i alle årene. Der er ikke belæg for at fastslå, at CyberCity tabte penge på den stigende vækst. Dette kan ses af pengestrømsanalysen. Der var udfordringer, men den fundamentale case var god nok.
 Det er intet i pressemeddelelsen af 14. marts 2003, der var at finde på Advents hjemmeside, der tydede på, at Advent var på vej ud af CyberCity. De var tilfredse med resultaterne, og EBITDA var blevet positiv, hvilket typisk er tegn på, at selskabets likviditet er positiv. Advent så på et fremadrettet udviklingsforløb.
 I juli 2003 udsendte CyberCitys daværende administrerende direktør, Henrik Clausen, en pressemeddelelse, hvoraf det bl.a. fremgik, at CyberCity havde en forventning om at fordoble sin omsætning frem mod 2005. CyberCity indfriede denne målsætning. Da man iværksatte likvidationen, havde selskabets administrerende direktør således kendskab til, at selskabet havde en øget omsætning, en forbedret indtjening og en effektiviseret drift. Det var unødvendigt at tage CyberCity under likvidation. CyberCity havde et 100-årigt lån uden renter, som i nutidsværdi repræsenterede en mindre kontantværdi, end lånet var opgjort til i balancen. I øvrigt blev likviditetsbehovet og garantiønsker løst inden likvidationen ved etableringen af Esplanaden Holding.
 Det lykkedes at øge resultatet fra 2002 til 2005 til lidt mere end det dobbelte. Dækningsbidraget blev tilsvarende øget, og indtjeningsevnen blev ikke forværret. Bear Stearns’ budgettal for 2003, 2004 og 2005 samt ledelsens udmeldinger understøttede en forventning om vækst. Bear Stearns fik budgettallene fra CyberCity i oktober 2002. Alt understøtter entydigt, at der var et stabilt vækstforløb.
 Et selskab vil altid fremstille sig selv positivt, og man vil gøre meget for at få positiv presseomtale, men når CyberCitys administrerende direktør udsender en pressemeddelelse, så gør han det på vegne af et selskab, der er ejet af internationale investorer. Alle udmeldinger bliver fulgt af de internationale fonde og påvirker selskabet. De skal derfor være korrekte. I 2003 blev der tilført 24,7 mio. kr. Likviditeten i slutningen af året var på 33 mio. kr. Det er svært at se, at selskabet var likviditetstruet.
 Der holdes normalt et møde med warrantholderne, hvis et selskab har reelle problemer. På et sådant møde ville man kunne have drøftet, om warrantholderne eventuelt ville udnytte deres tegningsret, om renteterminen vedrørende den tredje rate kunne ændres, eller warrantholderne kunne være blevet bedt om at tilføre kapital. Hvis warrantholderne var blevet inviteret til et møde, ville de have fundet en løsning.
 Da han blev bekendt med annulleringen af warrants, blev der indgået en aftale om samarbejde mellem Fonden og Techno Tree, som var et konsortium, han etablerede. Fonden indskød sit tilgodehavende i finansieringen af en købspris. Restkøbesummen på 43 mio. USD kom fra konsortiet. Han havde dermed etableret et samarbejde mellem nogle troværdige, kapitalstærke, internationale partnere og Fonden. Samarbejdet gjorde det muligt at fremsætte et købstilbud på 58 mio. USD til likvidator. Beløbet var præcis så stort, at warrants ville få en værdi. Investorerne i CyberCity Holding ønskede at vide, hvem der stod bag Techno Tree. Investorerne vidste ikke, hvordan Techno Tree var finansieret, eller at Fonden deltog og ville finansiere 25 mio. USD af de 58 mio. USD. Den 10. juli 2003 tilsendte Techno Trees advokat likvidator en fortegnelse over ejerne af Techno Tree og deres betalingsevne. Bruce McLaren tilkendegav i mail af 5. juni 2003 til direktør og bestyrelsesmedlem i Fonden, Teddy Jakobsen, hvilke forpligtelser Techno Tree ville påtage sig, og at de havde betalingsevne. Det var et standardforløb, der blev beskrevet. Den 4. juli 2003 blev der indgået en aftale mellem Techno Tree og Fonden. Partnerne i Techno Tree var identificeret over for Fonden, og deres biografier er gengivet i aftalen af 4. juli 2003. Det var tilstrækkeligt til, at Fonden, der er professionel, ville indgå en aftale med Techno Tree. Advent og Lehman Brothers vidste ligeledes, hvem personerne bag Techno Tree var. Det var ikke en ”sort boks”. Frank Caufield er et kendt navn i investeringskredse i USA. Han er stifter af og partner i Kliner Perkins Caufield & Beyers, der er en af de største investeringsbanker på Wall Street. Han har været involveret i en lang række IPOs. Frank Caufield ville utvivlsomt kunne betale 40 mio. USD. Han ved, at Advent og Lehman Brothers kontaktede Frank Caufield for at få bekræftet, at der ikke var tale om et falsum, hvilket også er bekræftet af Bruce McLaren. Likvidators krav om f.eks. en bankgaranti var udtryk for, at de ikke reelt var interesserede i at indlede forhandling med tredjemand med henblik på at undersøge, om salg til tredjemand var bedre end intern overdragelse.
 Alle warrants i den samme klasse skulle behandles ens. Dette medførte, at Roland Andersen den 7. maj 2003 sendte en mail, hvorefter de øvrige warrants i samme klasse blev annulleret. Beslutningen om at annullere warrants kunne udelukkende være truffet, hvis det allerede var besluttet, hvad der skulle ske. Der var ikke et reelt ønske om at undersøge, hvad aktivet var værd. Roland Andersen har kendt en plan, som de andre ikke kendte til.
 Det er ikke korrekt, som forklaret af Roland Andersen i Sø- og Handelsretten, at Cisco Systems ville have sikkerhed. Handlen med Esplanaden Holding havde dækket kapitalbehovet og løst Cisco Systems’ problem. Cisco Systems havde krav mod driftsselskabet. Når CyberCity Holding var i drift ved Esplanaden Holding, var der ingen grund til at lukke CyberCity Holding.
 Han har mulighed for at betale sagsomkostningsbeløbet på 4 mio. kr., som han er dømt til at betale ved Sø- og Handelsrettens dom. Han har gode indtægter og adgang til penge, hvis han ifalder forpligtelser. Han ønsker ikke derudover at besvare spørgsmål om, hvorvidt han råder over beløbet, eller hvordan han eventuelt vil kunne skaffe det. Han ønsker ikke at udtale sig om, hvem der finansierer sagsanlægget. Han vil ikke oplyse, om han har transporteret sine krav i henhold til aftalen med konkursboet Klaus Riskjær Pedersen. Det vedrører hans privatøkonomiske forhold.
 Han husker ikke, hvorfor han ikke forfulgte sit krav ved skifteretten. Det er hans opfattelse, at CyberCity i 2003 havde en værdi, der svarede til den salgspris, det senere blev solgt til.
 Advokat Arvid Andersen, der repræsenter Klaus Riskjær Pedersen, har i forbindelse med Klaus Riskjær Pedersens supplerende forklaring oplyst, at konkursboet ikke finansierer Klaus Riskjær Pedersens sagsførelse.
 John Helmsøe-Zinck har forklaret bl.a., at han vedstår med nogle præciseringer sin forklaring gengivet i Sø- og Handelsrettens dom af 1. oktober 2013. Han præciserede bl.a., at Lehman Brothers tegnede sig for ca. 202 mio. kr. af de 292 mio. kr. og dermed for ca. halvdelen af de i alt 441 mio. kr., der var optaget konvertible lån for.
 Han har fået fortalt, at det var Advents hensigt at beholde CyberCity i et par år og herefter sælge det. I 2000 var der meget høje vurderinger. Værdierne steg voldsomt i den periode. Dette er underbygget af, at de udstedte warrants udløb allerede efter 3 år og ikke som normalt efter 8 eller 10 år. Der blev skudt 60 mio. ind, så der var tilstrækkelig kapital i den periode, hvor de skulle eje selskabet.
 I maj 2000 reducerede TDC sine priser voldsomt med 30-40 % eller mere. Prisniveauet var langt under TDCs egen grossistpris. Det var et meget kraftigt slag for CyberCity og hele tanken og strukturen bag selskabet. Det medførte en hel del panik, fordi det kom meget uventet. Det blev besluttet, at de måtte vise, at de havde tillid til selskabet. I oktober 2000 blev der rejst ca. 150 mio. kr. med henblik på at finde investorer, som kunne skyde penge ind i selskabet, så det kunne klare sig på sigt. Beløbet blev rejst ved, at der blev udstedt konvertible obligationer i CyberCity Holding, som blev indskudt i CyberCity som egenkapital. I marts 2001 blev der optaget yderligere et konvertibelt lån. Det var svært at finde investorer. De eneste, der viste interesse, var Lehman Brothers, som gerne ville investere i selskabet på betingelse af, at det skete ved et konvertibelt lån. Lehmann Brothers krævede, at de eksisterende ejere skulle indskyde kapital på samme vilkår, hvilket der efter forhandling blev opnået enighed om. De ændrede tillige det eksisterende konvertible lån til at have samme betingelser som lånet oprettet i marts 2001.
 CyberCitys resultat var negativt i 2000 og 2001, fordi det på daværende tidspunkt var ekstremt kapitalkrævende og dyrt at holde sig i markedet. Priserne var reduceret voldsomt i forhold til de priser, de havde forudset i marts 2000.
 Cisco Systems er en infrastrukturleverandør, som var meget kritisk for CyberCity. CyberCity skulle investere i computerskabe, der skulle stilles op i TDCs centraler, avancerede computerkort og det net, der skulle til for at gribe trafikken. Cisco Systems var hovedleverandør af dette udstyr. CyberCity havde optaget et lån hos Cisco Systems for at finansiere udstyret, ligesom der var givet en kredit.
 It-boblen brast i begyndelsen af 2001 og situationen blev forværret af terrorangrebet den 11. september 2001 i USA. Cisco Systems finansierede mange CyberCity-lignende virksomheder i Europa. Et stort antal af disse lukkede. Cisco Systems ville derfor have garanti for CyberCitys fortsatte drift og funding. Drøftelserne herom blev mere og mere alvorlige i midten af 2002. Aftalen med Cisco Systems skulle genforhandles og fornys i januar 2003. Cisco Systems ville have en garanti på 90 mio. kr. Ellers ville de kræve lånet tilbagebetalt med det samme og stoppe for yderligere kredit. Dette ville have været katastrofalt, for der skulle både på kort og lang sigt skydes voldsomt mange penge ind i selskabet. Der var hård konkurrence, markedet var presset, og TDC havde fastsat nogle meget aggressive priser. CyberCity var formentlig blevet lukket, hvis de ikke have imødekommet Cisco Systems’ krav.
 I 2002 var egenkapitalen i CyberCity Holding negativ. Der havde ikke været meget fokus på det, fordi Lehman Brothers og Advent var blevet uvenner, efter at Lehman Brothers var kommet med lånet i marts 2001. Lehmann Brothers mente, at Advent burde have indset, at markedet ville gå ned. Lehman Brothers’ forventninger var blevet skuffede. Der var voldsom kommunikation – også på advokatniveau – mellem Advent og Lehman i 2001 og i starten af 2002. Terrorangrebet den 11. september 2001 i USA og nedsmeltningen i de europæiske økonomier gjorde det ikke bedre. Konflikten fandt sin balance i midten af 2002. Herefter begyndte de at interessere sig for holdingsiden.
 De talte om, hvordan der kunne tilføres midler til selskabet. I første omgang rettede bestyrelsen henvendelse til Bear Stearns og Carnegie med anmodning om en gratis rådgivervurdering med henblik på at undersøge eventuelle fusionsmuligheder eller lignende. Det var på den foranledning, at Bear Stearns’ rapport fremkom. Desværre ønskede Carnegie ikke at afgive en vurdering med henvisning til, at de ikke mente, at der var et marked på dette tidspunkt. Han ringede personligt til Kim Bøttkjær, der var partner i Carnegie. Han spurgte Kim Bøttkjær, hvad hans uofficielle vurdering af CyberCity var. Det var Kim Bøttkjærs vurdering, at CyberCity var 25-50 mio. værd. Bear Stearns’ vurdering var højere, men den forudsatte en garanti på 91⁄2 mio. Euro. Hvis der ikke var en garanti, ville selskabet være mindre værd end det, der er opsat i Bear Stearns’ rapport. Det var hans vurdering, at Bear Stearns havde udført et seriøst arbejde.
 Ved vurderingen af værdien af et selskab kan en DCF-analyse altid anvendes til et eller andet, men man lægger som regel vægt på, hvad sammenlignelige selskaber er handlet til eller forventes at blive handlet til. Mange gange er det ikke muligt at få en DCF-analyse fra en virksomhed. En internetbaseret infrastrukturvirksomhed i 2002 var præget af en vis stabilitet, fordi de havde abonnenter. De vidste, hvor mange nye abonnenter der ville komme, og hvor mange der ville skifte udbyder, men det var stadig ”ubetrådt land”. De vidste ikke, hvor de ville ende. Makroøkonomiske forhold, prisdannelsen hos konkurrenterne, omlægning af teknologien og den teknologiske udvikling var af stor betydning. Det var svært at forudse, hvad der ville ske.
 De indhentede en vurdering fra KPMG, fordi de nærmede sig den konklusion, at løsningen kunne blive en solvent likvidation. Selv om det var åbenbart for enhver, hvad CyberCity var værd i runde tal, vurderede de, at det var mest korrekt at indhente en betalt vurdering. Deres interesse var at få en korrekt vurdering, men hans håb var, at vurderingen ville blive så høj som mulig, fordi det ville gøre det nemmere for Advent og Lehman Brothers og de øvrige aktionærer at blive enige. De ville gerne have haft, at Lehman Brothers var indtrådt som aktionær. Lehman Brothers oplyste – lidt forsimplet sagt – at der var en årsag til, at de i 2001 kun ville være långivere, og at den årsag stadig og i større grad var gældende i 2002. Lehman Brothers henviste til, at deres konvertible lån blev forrentet med 15 % om året. Det ønskede Lehman ikke at ændre ved at konvertere til egenkapital. Lehman og Advent havde således forskellige holdninger, og han prøvede at finde en model, som alle kunne tilslutte sig. Lehman Brothers ville have det over i et nyt selskab, hvis de på nogen måde skulle konvertere deres lån til aktiekapital, og Advent måtte nulskrive sin egenkapital i CyberCity Holding, som reelt var nulskrevet. John McEvoy fra Lehman Brothers sagde på hvert eneste bestyrelsesmøde i hver anden sætning: ”by the way the share capital is wiped out”. Det var efter Advents opfattelse ikke en konstruktiv måde at kommunikere på, men alle vidste, at det var rigtigt.
 Klaus Riskjær Pedersen blev ikke involveret i 2002. Egenkapitalen var væk, og dermed var warrants også ude af billedet. De havde en del drøftelser med Familiefonden, fordi fonden var stakeholder. Han tog sammen med advokat Kurt Skovlund kontakt til Axel Kierkegaard og Teddy Jakobsen fra Familiefonden omkring jul og nytår. De mødtes hos advokatfirmaet Gorrissen Federspiel, hvor de forklarede, hvad der var sket, og hvad planen ville indebære. Han selv og John Bernstein informerede Klaus Riskjær Pedersen på et møde i januar 2003. Der var ikke på dette tidspunkt udsigt til, at warrants ville blive noget værd. Management havde samme warrants og var helt klar over, at deres warrents ikke havde nogen værdi. Han mener, at CyberCity skulle have haft en værdi på omkring 1 mia. kr., før warrants ville blive bare en øre værd. De var lysår fra at have en værdi.
 Forholdet til Familiefonden kom på plads i november 2003, hvor Contingent Payment Agreement blev indgået. Ved denne aftale blev der opnået enighed om, at den struktur, som de havde fremlagt for Familiefonden i december 2002, skulle gælde. Familiefonden fik et eventualkrav mod Esplanaden Holding ved salg til tredjemand. Familiefonden forstod, at det var en alvorlig situation, og dette var den rigtige måde at gøre det på. Familiefonden havde løbende fået de informationer, som fonden havde ønsket. Aftalen skulle godkendes af Cisco Systems. Dette fulgte af låneaftalerne. Cisco Systems godkendte aftalen.
 I 2003 var det umuligt at forudse den værdi, som selskabet senere, i 2005, blev solgt til. De kunne ikke have forudset stigningen i selskabets værdi. Fra 2003 til 2005 havde man bevæget sig fra lavkonjunktur og en bristet it-boble, til at der kom gang i den teknologiske udvikling og økonomierne, hvilket skete hurtigere, end man havde regnet med eller kunnet forudse. Deres plan havde været at gå mod en børsnotering i 2007. Det kom bag på dem, at TDC købte en konkurrent til en sindssyg pris i 2005. Senere blev Tiscali, som også var nødlidende, solgt til en høj pris til en konkurrent. Dette gjorde, at bestyrelsen anbefalede ejerne at gå på banen i en salgsproces, fordi antallet af mulige ejere hurtigt skrumpede ind i og med, at de andre selskaber blev købt. Dette var årsagen til, at planen blev ændret.
 Han antager, at baggrunden for, at CyberCitys administrerende direktør, Henrik Clausen, den 1. juli 2003 udsendte en pressemeddelelse, var, at de befandt sig i en usikker periode. Der var meget ”støj” i pressen, som påvirkede selskabet internt og eksternt. Selskabet ønskede at rette sig mod erhvervsmarkedet, så de kunne vokse.
 Det var naturligt, at Advent i marts 2003 havde en positiv beskrivelse af CyberCity på sin hjemmeside. Det er ikke en pressemeddelelse. De fremhævede de positive ting, som de overhovedet kunne inden for rimelighedens grænser. De undlod at nævne restruktureringen og de voldsomme finansielle øvelser, som de gennemgik for at skaffe finansiering.
 CyberCity var værdisat ud fra de vurderinger af handelsværdien, de havde fået, og som alle pegede i samme retning. Der var udført et ekstraordinært grundigt arbejde. Det fremgår af ledelsesberetningen, at man havde afskrevet værdien af aktivet. Han formoder, at der var foretaget normal nedskrivning på de tekniske anlæg. Det fremgår af CyberCitys årsrapporter, hvilke principper der er afskrevet efter. Der blev ikke foretaget ekstraordinære nedskrivninger. De tog vurderinger ind i 2002, og Kurt Skovlund tog en ekstra vurdering ind fra Deloitte.
 Planen om at lade Esplanaden Holding overtage opstod i de sidste måneder af 2002, som en løsning der kunne fungere for begge parter. Han tror ikke, at likvidator forsøgte at sælge til tredjemand. Det, der blev gennemført, var i overensstemmelse med den plan, de havde lagt.
 Roland Andersen har forklaret bl.a., at han vedstår sin forklaring gengivet i Sø- og Handelsrettens dom af 1. oktober 2013.
 I juni 2000 befandt markedet sig på toppen af it-bølgen, og priserne var pæne på ADSL-området, som kun lige var begyndt. Det så lovende ud, men de gode udsigter holdt ikke hele 2000, fordi TDC sænkede sine priser markant. Henover foråret 2001 blev priserne på gennemsnitlige, almindelige ADSL-opkoblinger halveret. Det var et voldsomt dyk i forhold til den oprindelige businessplan.
 Det var ikke oprindeligt planlagt, at der skulle ydes konvertible obligationslån i oktober 2000 til CyberCity Holding, og at der skulle kanaliseres penge fra CyberCity Holding til CyberCity. Ideen var, at de indskød egenkapital i driftsselskabet, og hvis der herefter skulle bruges yderligere kapital, skulle det finansieres via markedet, eventuelt ved bankfinansiering. Dette blev umuligt, da it-boblen brast. Det var næsten umuligt at få nye investorer ind. Derfor kom de frem til en konstruktion, hvor det i princippet var en ny equity spiller, der kom ind.
 Han og selskabets administrerende direktør Henrik Clausen brugte meget tid på at holde møder med potentielle investorer. De havde opgivet at få gæld ind. De mødtes derfor med fonde, som var equity baserede. På denne måde var han involveret i forhold til Lehman Brothers. Det foregik på ejerniveau, hvordan ejerstrukturen skulle være, til hvilken pris de skulle ind, om der skulle være konvertible lån, og hvordan de kunne konvertere. Dette var han ikke involveret i
 I 2000 tilførte man 208.469.000 kr. i egenkapital til selskabet. De oprindelige 63.102.000 kr. kom ind i forbindelse med aftalen i foråret 2000. Herefter blev der tilført yderligere midler i november 2000.
 Han husker ikke, hvor stor en del af underskuddet i 2000 på 49.804.000 kr., der var budgetteret med. Problemet var, at de havde investeret for langt mere, end de tjente, hvilket kunne ses af pengestrømsanalysen. Selskabet løb tør for likvider. På grund af prisfaldet på markedet fik de ikke tilstrækkeligt med likvider.
 2001 var det værste år for selskabet. De tjente ikke tilstrækkeligt. Priserne fortsatte med at falde på ADSL, og de blev tvunget til at sætte priserne ned på modembaserede løsninger. De skuffede voldsomt på businessplanen i 2001, hvilket medførte, at der opstod uoverensstemmelse mellem Advent og Lehman Brothers.
 Gennem hele perioden havde de en fast relation til Cisco Systems. CyberCitys investeringer bestod primært i udstyr, der blev leveret til centralerne eller til kunderne, og i leje af kapacitet på TDCs net. CyberCity havde en aftale med Cisco Systems om, at udstyret skulle leasingfinansieres. Det var en typisk 3-årig aftale, hvor CyberCity købte udstyr, som skulle tilbagebetales over 3 år. Til at begynde med indebar dette ikke et låneengagementet hos Cisco Systems, fordi de havde en leasingaftale, hvorefter Cisco Systems havde pant i udstyret, men det ændrede sig på grund af CyberCitys manglende cashflow. Cisco Systems krævede på et tidspunkt sikkerhed for sin finansiering, idet de ellers ville trække kreditten. Baggrunden for låneoptagelsen hos Cisco Systems var, at CyberCity gerne ville have en længere betalingsprofil, og at Cisco Systems ønskede en anden form for sikkerhed end den oprindelige leasingaftale. De konverterede derfor den oprindelige leasingaftale til noget, der mindede om en låneaftale. Cisco Systems stillede krav om selskabets fortsatte drift. Dette udmøntede sig i, at de var nødt til at sikre, at der blev tilført kapital til CyberCity.
 Han var i meget begrænset omfang involveret i, at de fik en vurdering fra Bear Stearns, men han mener, at de drøftede, at de var nødt til at få en ekstern vurdering af selskabets værdi. Selskabet havde sit eget billede, og han tror, at ejerkredsen havde et billede af, hvordan det kunne gøres, men man ville gerne have en vurdering fra en udenforstående. Bear Stearns skulle komme med en fair value. Han husker ikke, hvilket materiale Bear Stearns fik stillet til rådighed for sin vurdering, men han mener, at Bear Stearns modtog nogle fremskrivninger.
 Situationen blev alvorlig for CyberCity i løbet af 2002. Han blev alvorligt bekymret, da de kom på den anden side af sommeren 2002, fordi der var en afgørende dato i januar i relation til Cisco Systems. Datoen nærmede sig, og de brugte likvider dag for dag. De kom ud med et positivt EBITDA, men selskabets investeringer oversteg indtægterne. Det fremgår af pengestrømsanalysen, at der blev betalt af på selskabets gæld. Der havde været et provenu ved gældsoptagelsen på 201.538.000 kr. Hvis de ikke havde fået dette beløb, havde pengestrømmen fra investeringer været negativ med 125.000.000 kr. De ville være løbet tør for likvider.
 Fordi CyberCity benyttede TDCs net, var der store umiddelbare omkostninger, hver gang de koblede en kunde til nettet. Dette gjorde, at investeringsniveauet helt frem til 2004 var højere end EBITDA. På grund af det høje investeringsniveau kunne CyberCity ikke værdifastsættes på grundlag af EBITDA.
 Det er hans vurdering, at likvidator blev nødt til at foretage nedskrivningen på 169.109.000 kr. i koncern goodwill i årsrapporten for 2002 for Finansieringsselskabet af 1. januar 2000 A/S, fordi holdingselskabet ejede aktier i driftsselskabet CyberCity, hvis værdi var faldet dramatisk i forhold til anskaffelsessummen. Det ville have været uforsvarligt, hvis nedskrivningen ikke var foretaget.
 Det er hans vurdering, at pressemeddelelsen, som CyberCitys administrerende direktør udsendte den 1. juli 2003, var retvisende. De lagde vægt på, at det gik godt på det danske marked, men de havde været nødt til at lukke forretningen i Norge og Sverige, fordi den var tabsgivende, og de havde solgt et par aktiviteter fra. Deres forretning i Danmark gik godt i forhold til TDC og i relation til erhvervsmarkedet, men selskabets situation nødvendiggjorde fortsat, at de fik finansieringen af et ganske betydeligt beløb på plads. Finansieringen var endnu ikke på plads på dette tidspunkt.
 Der var et krav om betydelige investeringer. Omsætningen alene kunne ikke drive virksomheden videre. De skulle også være sikre på, at Cisco Systems ikke ”trak stikket”. Han sendte en mail ud internt i virksomheden for at berolige medarbejderne om, at situationen ville blive løst, hvilket de var overbeviste om, at den ville.
 I 2003 var der ikke køberinteresse i relation til CyberCity fra Sonofon (senere Telenor). Det er muligt, at der har været udtalelser herom i pressen, men selskabet fik ingen konkrete henvendelser.
 De drøftede tilbuddet fra Techno Tree, som de modtog i sommeren 2003. De anså det ikke for at være et seriøst tilbud. Der var ikke dokumentation for Techno Trees betalingsevne.
 Han hørte aldrig, at likvidationen af CyberCity Holding var begrundet i et ønske om at undgå at skulle betale Klaus Riskjær Pedersen for hans warrants. Der var andre, herunder Morten Felding og Serge Lupas, der tillige mistede deres warrants. Da de udarbejdede et nyt warrantprogram, kiggede de på, hvem der fremover skulle være med til at udvikle virksomheden.
 I relation til virksomhedens anvendelse af budgetter var det vigtigt for dem, at de kunne styre virksomhedens cashflow. Derfor udarbejdede de detaljerede 12-måneders budgetter. Da de i 2001 var ude hos potentielle investorer, medbragte de planer, der dækkede en periode på 3-4 år, for at vise hvordan de forventede, at virksomheden ville udvikle sig. En sådan plan er en eventpræget ”top-down” plan. Fremskrivningerne i de 3-4-årige planer var ikke så sikre som i de operationelle planer. De 3-4-årige planer måtte gerne vise en form for ambition, fordi de var rettet mod potentielle investorer. De ville vise, at det krævede store investeringer, hvis CyberCity skulle tage en stor del af TDC’s markedsandele. Det 1-årige budget og de 3-4-årige planer havde to forskellige formål.
 Efter terrorangrebet den 11. september 2001 i USA faldt markedet sammen. De var blevet ramt, da it-boblen brast, men terrorangrebet medførte, at hele samfundet trak sig tilbage. De begyndte at sælge lavere hastigheder. Deres kunder ønskede ikke at ændre til hurtigere hastigheder i det tempo, som de havde forudsat, og som ville have øget selskabets indtægt. Det gik også mere trægt i forhold til erhvervslivet, der var mere tilbageholdende i forhold til bruttolønsordninger. De var påvirket af terrorangrebet i de følgende år.
 Han ville ikke i 2003 have forventet, at CyberCity i 2005 kunne sælges for 1,3 mia. kr.
 Forholdet mellem Lehman Brothers og Advent var godt i begyndelsen, men de fortsatte med at blive ramt af prisjusteringer på ADSL og særligt på deres modembaserede-forretning. CyberCity havde haft forholdsvist høje priser på denne ydelse, men blev nødt til at reducere prisen for at beholde sine markedsandele. Det påvirkede selskabet en smule negativt i 2002. Dette skuffede Lehman Brothers, og det skabte et anspændt forhold mellem Advent og Lehman Brothers.
 Sø- og Handelsrettens kendelse af 5. oktober 2011 om afvisningspåstanden er omfattet af anken, jf. retsplejelovens § 253, stk. 4. Højesteret tiltræder, at der under de foreliggende omstændigheder ikke er grundlag for at fastslå, at aftalen mellem Klaus Riskær Pedersen og konkursboet tilsigter en omgåelse af reglerne om sagsomkostninger, der kan begrunde afvisning af sagen.
 Statsautoriseret revisor Klaus Honorés bedømmelse af værdien af CyberCity A/S var på linje med andre vurderinger i samme periode, bl.a. fra Bear Stearns og KPMG. Der er ikke gennemført syn og skøn, og Højesteret finder ikke grundlag for at fastslå, at statsautoriseret revisor Klaus Honorés fastsættelse af værdien af Klaus Riskær Pedersens tegningsrettigheder i CyberCity Holding A/S var behæftet med fejl, eller at det var forkert at konkludere, at tegningsrettighedernes markedskurs var 0 kr. Det forhold, at virksomheden et par år senere blev solgt for et væsentligt større beløb, kan – i hvert fald for en virksomhed i en omskiftelig branche som den foreliggende – ikke føre til et andet resultat.
 Den solvente likvidation af CyberCity Holding A/S blev gennemført som led i en rekonstruktion efter flere års betydelige driftsunderskud i CyberCity A/S og i overensstemmelse med selskabslovgivningens regler herom. Højesteret finder, at der ikke er grundlag for at fastslå, at der for nogen af de indstævnte foreligger ansvarspådragende forhold eller tilsidesættelse af aftalte forpligtelser i forbindelse med beslutningen om og gennemførelsen af likvidationen og i den forbindelse annulleringen af Klaus Riskær Pedersens tegningsrettigheder.
 Allerede af de anførte grunde tiltræder Højesteret frifindelsen af de indstævnte og stadfæster Sø- og Handelsrettens dom.
 Ved fastsættelsen af sagsomkostninger er der taget hensyn til, at Kurt Skovlund ikke er momsregistreret.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal Klaus Riskær Pedersen til Telenor A/S, Advent International Corporation, Lehman Brothers Communication Funds, John Helmsøe-Zink, John Bernstein, Murat Erkurt, John McEvoy, Massimo Giovanni Preltz Oltramonti og Gunnar Rydning betale i alt 1.500.000 kr. Endvidere skal Klaus Riskær Pedersen i sagsomkostninger for Højesteret betale 1.000.000 kr. til Kurt Skovlund og 800.000 kr. til revisor Klaus Honoré.


type: legislation

text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 52006PC0064(01)
 Proposta għal deċiżjoni tal-Kunsill dwar l-iffirmar u l-applikazzjoni provviżorja tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajru /* KUMM/2006/0064 finali */
 [pic] | KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ |Brussel 17.02.2006KUMM(2006) 64 finali2006/0016 (CNS)Proposta għalDEĊIŻJONI TAL-KUNSILLdwar l-iffirmar u l-applikazzjoni provviżorja tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajruProposta għalDEĊIŻJONI TAL-KUNSILLdwar il-konklużjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizz ta' l-ajru(preżentati mill-Kummissjoni)MEMORANDUM TA' SPJEGAZZJONIIr-relazzjonijiet fil-qasam ta’ l-avjazzjoni internazzjonali bejn l-Istati Membri u pajjiżi terzi tradizzjonalment jiġu rregolamentati permezz ta' ftehimiet bilaterali dwar is-servizzi bl-ajru bejn l-Istati Membri u pajjiżi terzi, l-Annessi għat-tali ftehimiet u arranġamenti oħra bilaterali jew multilaterali b’rabta ma' dan.Wara d-deċiżjonijiet tal-Qorti tal-Ġustizzja tal-Komunitajiet Ewropej fil-kawżi C-466/98, C-467/98, C468/98, C-471/98, C-472/98, C-475/98 u C-476/98, il-Komunità għandha l-kompetenza esklussiva f'dak li għandu x'jaqsam ma' aspetti varji ta' l-avjazzjoni esterna. Il-Qorti tal-Ġustizzja ċċarat ukoll il-jedd tat-trasportaturi bl-ajru Komunitarji li jibbenefikaw mid-dritt ta' l-istabbiliment fi ħdan il-Komunità, inkluż id-dritt ta' aċċess mhux diskriminatorju għas-suq.Il-klawżoli tradizzjonali ta’ deżinjazzjoni fil-ftehimiet ta’ l-ajru bilaterali ta’ l-Istati Membri jiksru l-liġi Komunitarja. Jagħtu l-lok lill-pajjiż terz li jirrifjuta, jirtira jew jissospendi l-permessi jew l-awtorizzazzjonijiet ta' trasportatur ta' l-ajru li jkun ġie nnominat minn Stat Membru iżda li mhux proprjetà sostanzjali ta’ u kkontrollat effettivament minn Stat Membru jew miċ-ċittadini tiegħu. Instab li dan jikkostitwixxi diskriminazzjoni kontra l-kumpaniji ta' l-ajru li, filwaqt li jkunu stabbiliti fit-territorju ta' Stat Membru, jkunu proprjetà ta' ċittadini ta' Stat Membru ieħor u kkontrollati minnhom. Dan imur kontra l-Artikolu 43 tat-Trattat li jiggarantixxi liċ-ċittadini ta' l-Istati Membri li eżerċitaw id-dritt tagħhom li jistabbilixxu ruħhom b'mod ħieles, l-istess trattament fl-Istat Membru li jilqagħhom bħal dak mogħti liċ-ċittadini ta' dak l-Istat Membru.Wara d-deċiżjonijiet tal-Qorti tal-Ġustizzja, il-Kunsill awtorizza lill-Kummissjoni f'Ġunju ta' l-2003 biex tiftaħ in-negozjati ma' pajjiżi terzi dwar il-bdil ta' ċerti dispożizzjonijiet fil-ftehimiet bilaterali eżistenti bi ftehim Komunitarju[1].Fi qbil mal-mekkaniżmi u d-Direttivi fl-Anness tad-Deċiżjoni tal-Kunsill li jawtorizza lill-Kummissjoni biex tiftaħ negozjati ma' pajjiżi terzi dwar il-bdil ta' ċerti dispożizzjonijiet fi ftehim bilaterali eżistenti bi ftehim Komunitarju, il-Kummissjoni nnegozjat ftehim mar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj li jieħu post ċerti dispożizzjonijiet fi ftehim bilaterali tas-servizzi ta' l-ajru eżistenti bejn l-Istati Membri u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj. L-Artikolu 2 tal-Ftehim jieħu post il-klawżoli ta' deżinjazzjoni tradizzjonali bi klawżola ta' deżinjazzjoni Komunitarja, li tippermetti lill-kumpaniji ta' l-ajru tal-Komunità li jibbenefikaw mid-dritt ta' stabbiliment. L-Artikoli 4 u 5 tal-Ftehim jirrisolvu żewġ tipi ta' klawżoli li jikkonċernaw kwistjonijiet tal-kompetenza Komunitarja. L-Artikolu 4 jittratta t-tassazzjoni tal-fjuwil ta’ l-avjazzjoni, li hija kwistjoni li ġiet armonizzata mid-Direttiva tal-Kunsill 2003/96/KE li tirristruttura l-qafas Komunitarju għat-tassazzjoni tal-prodotti ta’ l-enerġija u l-elettriku, u b’mod partikolari l-Artikolu 14 (2) tagħha. L-Artikolu 5 (Tariffi) isolvi kunflitti bejn ftehimiet bilaterali tas-servizzi ta' l-ajru eżistenti u r-Regolament tal-Kunsill Nru 2409/92 dwar tariffi u rati għas-servizzi ta' l-ajru li jipprojbixxu kumpaniji ta' l-ajru ta' pajjiżi terzi milli jkollhom pożizzjoni dominanti fuq il-prezzijiet tas-servizzi ta' l-ajru għall-ġarr magħmul kollu kemm hu fil-Komunità.Il-Kunsill huwa mitlub japprova d-deċiżjonijiet dwar il-firma u l-applikazzjoni provviżorja u dwar il-konklużjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajru u jinnomina l-persuna jew il-persuni bis-setgħa li jiffirma/jiffirmaw il-Ftehim f'isem il-Komunità.Proposta għalDEĊIŻJONI TAL-KUNSILLdwar l-iffirmar u l-applikazzjoni provviżorja tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajruIL-KUNSILL TA' L-UNJONI EWROPEA,Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 80 (2), flimkien ma' l-ewwel sentenza ta' l-ewwel subparagrafu ta' l-Artikolu 300(2) tiegħu,Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni[2],Billi:(1) Fil-5 ta' Ġunju 2003, il-Kunsill awtorizza lill-Kummissjoni tiftaħ in-negozjati ma' pajjiżi terzi dwar il-bdil ta' ċerti dispożizzjonijiet fi ftehimiet bilaterali eżistenti bi ftehim Komunitarju.(2) Il-Kummissjoni nnegozjat f'isem il-Komunità Ftehim mar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajru f'konformità mal-mekkaniżmi u d-direttivi fl-Anness għad-Deċiżjoni tal-Kunsill li tawtorizza lill-Kummissjoni tiftaħ negozjati ma' pajjiżi terzi dwar il-bdil ta' ċerti dispożizzjonijiet fi ftehimiet bilaterali eżistenti bi ftehim Komunitarju;(3) Suġġett għall-konklużjoni possibbli tiegħu f'data aktar 'il quddiem, il-Ftehim innegozjat mill-Kummissjoni għandu jiġi ffirmat u applikat provviżorjament.IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:L–uniku Artikolu1. Suġġett għal konklużjoni tiegħu f'data aktar ’il quddiem, il-President tal-Kunsill b’dan qed jiġi awtorizzat jinnomina l-persuna jew il-persuni bis-setgħa li tiffirma/jiffirmaw f'isem il-Komunità l-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajru.2. Sakemm jidħol fis-seħħ, il-Ftehim ser ikun applikat b'mod provviżorju mill-ewwel jum ta' l-ewwel xahar wara d-data li fiha l-partijiet ikunu nnotifikaw lil xulxin bit-tlestija tal-proċeduri meħtieġa għal dan il-għan. Il-President tal-Kunsill huwa b’dan awtorizzat jagħmel in-notifika prevista fl-Artikolu 9(2) tal-Ftehim.3. It-test tal-Ftehim huwa anness ma' din id-Deċiżjoni.Magħmula fi Brussell, [...]Għall-KunsillIl-President2006/0016 (CNS)Proposta għalDEĊIŻJONI TAL-KUNSILLdwar il-konklużjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizz ta' l-ajruIL-KUNSILL TA' L-UNJONI EWROPEA,Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 80(2) flimkien ma' l-ewwel sentenza ta' l-ewwel subparagrafu ta' l-Artikolu 300(2) u l-ewwel subparagrafu ta' l-Artikolu 300(3) tiegħu,Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni[3],Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Parlament Ewropew[4],Billi:(1) Fil-5 ta' Ġunju 2003, il-Kunsill awtorizza lill-Kummissjoni tiftaħ in-negozjati ma' pajjiżi terzi dwar il-bdil ta' ċerti dispożizzjonijiet fi ftehimiet bilaterali eżistenti bi ftehim Komunitarju.(2) Il-Kummissjoni nnegozjat f'isem il-Komunità Ftehim mar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizzi ta' l-ajru f'konformità mal-mekkaniżmi u d-Direttivi fl-Anness għad-Deċiżjoni tal-Kunsill li tawtorizza lill-Kummissjoni tiftaħ negozjati ma' pajjiżi terzi dwar il-bdil ta' ċerti dispożizzjonijiet fi ftehimiet bilaterali eżistenti bi ftehim Komunitarju.(3) Il-Ftehim ġie ffirmat f'isem il-Komunità fi [...] suġġett għal konklużjoni possibbli tiegħu f'data aktar tard, konformi mad-Deċiżjoni .../.../KE tal-Kunsill ta’ [...][5], (4) Il-Ftehim għandu jiġi approvat,(4) Il-Ftehim għandu jiġi approvat,IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:Artikolu 11. Il-ftehim bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj dwar ċerti aspetti tas-servizz ta' l-ajru huwa approvat f'isem il-Komunità.2. It-test tal-Ftehim huwa anness ma' din id-Deċiżjoni.Artikolu 2Il-President tal-Kunsill huwa b’dan awtorizzat li jinnomina l-persuna jew persuni bis-setgħa li tagħmel jew jagħmlu n-notifika prevista fl-Artikolu 9(1) tal-Ftehim.Magħmula fi Brussell, [...]Għall-KunsillIl-PresidentANNESSFTEHIMbejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwajdwar ċerti aspetti tas-servizzi bl-ajruIL-KOMUNITÀ EWROPEAmin-naħa waħda, uIR-REPUBBLIKA ORJENTALI TA’ L-URUGWAJmin-naħa l-oħra,(minn hawn 'il quddiem imsejħa 'il-Partijiet')FILWAQT LI JINNUTAW li ġew iffirmati ftehimiet ta' servizzi bilaterali ta' l-ajru bejn bosta Stati Membri tal-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj li fihom dispożizzjonijiet li jmorru kontra l-liġi Komunitarja Ewropea,FILWAQT LI JINNUTAW li l-Komunità Ewropea għandha l-kompetenza esklussiva fir-rigward ta' bosta aspetti li jistgħu jiġu inklużi fi ftehimiet ta' servizzi bilaterali ta' l-ajru bejn l-Istati Membri tal-Komunità Ewropea u pajjiżi terzi,FILWAQT LI JINNUTAW li skond il-liġi tal-Komunità Ewropea t-trasportaturi ta’ l-ajru Komunitarji stabbiliti f’xi wieħed mill-Istati Membri għandhom id-dritt għal aċċess mhux diskriminatorju għar-rotot ta' l-ajru bejn l-Istati Membri tal-Komunità Ewropea u pajjiżi terzi.WARA LI KKUNSIDRAW il-ftehimiet bejn il-Komunità Ewropea u ċerti stati terzi li jipprovdu l-possibiltà għaċ-ċittadini ta' dawn l-istati terzi li jiksbu sehem f'kumpaniji ta' l-ajru liċenzjati f'konformità mal-liġi tal-Komunità Ewropea,FILWAQT LI JAGĦRFU li ċerti dispożizzjonijiet tal-ftehim għal servizzi bilaterali ta' l-ajru bejn Stati Membri tal-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj, li huma kontra l-liġi Komunitarja Ewropea, iridu jinġiebu f’konformità sħiħa ma' dawn sabiex tiġi stabbilita bażi legali tajba għas-servizzi ta' l-ajru bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u biex tiġi ppreżervata t-tkomplija ta’ servizzi ta' l-ajru bħal dawn,FILWAQT LI JINNUTAW li skond il-liġi Komunitarja Ewropea t-trasportaturi ta' l-ajru ma jistgħux, fil-prinċipju, jikkonkludu ftehimiet li jkollhom imnejn jaffettwaw il-kummerċ bejn l-Istati Membri tal-Komunità Ewropea u li jkollhom bħala l-għan jew l-effett tagħhom il-prevenzjoni, ir-restrizzjoni jew id-distorzjoni tal-kompetizzjoni,FILWAQT LI JAGĦRFU li, fid-dawl ta’ dak li jidher hawn fuq, id-dispożizzjonijiet fil-ftehimiet bilaterali dwar is-servizzi ta’ l-ajru konklużi bejn l-Istati Membri tal-Komunità Ewropea u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj li i) jeħtieġu jew jiffavorixxu l-adozzjoni ta' ftehimiet bejn il-kumpaniji, deċiżjonijiet minn assoċjazzjonijiet ta’ kumpaniji jew prattiki konċertati li jipprevjenu, jgħawġu jew jirrestrinġu l-kompetizzjoni bejn it-trasportaturi ta’ l-ajru fuq ir-rotot rilevanti; jew ii) isaħħu l-effetti ta’ kull ftehim, deċiżjoni jew prattika kkonċertata bħal dawn; jew iii) jiddelegaw lit-trasportaturi ta’ l-ajru jew operaturi ekonomiċi privati oħra r-responsabbiltà għat-teħid ta’ miżuri li jipprevjenu, jgħawġu jew jirrestrinġu l-kompetizzjoni bejn it-trasportaturi ta’ l-ajru fuq ir-rotot rilevanti jistgħu jagħmlu ineffettivi r-regoli tal-kompetizzjoni applikabbli għall-kumpaniji,FILWAQT LI JINNUTAW li mhuwiex għan il-Komunità Ewropea li taffettwa l-bilanċ bejn it-trasportaturi ta’ l-ajru Komunitarji u t-trasportaturi ta’ l-ajru tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj, jew li tinnegozja emendi għad-dispożizzjonijiet ta' ftehimiet eżistenti dwar servizzi ta' l-ajru bilaterali li jikkonċernaw id-drittijiet tat-traffiku.FTEHMU KIF ĠEJ:ARTIKOLU 1Dispożizzjonijiet Ġenerali1. Għall-finijiet ta’ dan il-Ftehim, ‘Stati Membri’ tfisser l-Istati Membri tal-Komunità Ewropea. 'Stat Membru LACAC' ifisser Stat Membru tal-Kummissjoni ta' l-Avvjazzjoni Ċivili Latino-Amerikana.2. Referenzi f'kull ftehim elenkat fl-Anness 1 liċ-ċittadini ta' l-Istat Membru li huwa parti fil-ftehim jinftiehmu bħala li qed jirreferu għaċ-ċittadini ta' l-Istati Membri tal-Komunità Ewropea.3. Referenzi f'kull ftehim elenkat fl-Anness 1 għall-kumpaniji ta' l-ajru jew linji ta' l-ajru ta' l-Istat Membru li huwa parti fil-ftehim jinftiehmu bħala li qed jirreferu għall-kumpaniji ta' l-ajru jew linji ta' l-ajru nnominata minn dak l-Istat Membru.ARTIKOLU 2Id-Deżinjazzjoni u l-Limitazzjoni ta’ l-Awtorizzazzjonijiet1. Id-dispożizzjonijiet fil-paragrafi 2 u 3 ta' dan l-Artikolu għandhom jieħdu post id-dispożizzjonijiet li jikkorrispondu magħhom fl-artikoli elenkati fl-Anness 2 (a) u (b) rispettivament, f'dak li għandu x'jaqsam mad-deżinjazzjoni tat-trasportaturi ta' l-ajru mill-Istati Membri kkonċernati, l-awtorizzazzjonijiet u l-permessi mogħtija mir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj, u r-rifjut, ir-revoka, is-sospensjoni jew il-limitazzjoni ta' l-awtorizzazzjonijiet jew il-permessi tat-trasportaturi ta' l-ajru, rispettivament. Id-dispożizzjonijiet fil-paragrafi 4 u 5 ta' dan l-Artikolu ser jieħdu post id-dispożizzjonijiet li jikkorrispondu magħhom fl-artikoli elenkati fl-Anness 2 (a) u (b) rispettivament, f'dak li għandu x'jaqsam mad-deżinjazzjoni tal-kumpaniji ta' l-ajru tar-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj, l-awtorizzazzjonijiet u permessi mogħtija mill-Istati Membri, u r-rifjut, ir-revoka, is-sospensjoni jew il-limitazzjoni ta' l-awtorizzazzjonijiet jew permessi tal-kumpaniji ta' l-ajru, rispettivament.2. Malli tirċievi deżinjazzjoni mingħand Stat Membru, ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj ser tagħti l-awtorizzazzjonijiet meħtieġa u permessi bl-anqas dewmien proċedurali, pprovdut li:i. it-trasportatur ta' l-ajru jkun stabbilit fit-territorju ta' l-Istat Membru li qed jinnomina skond it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea u jkollu Liċenzja Operattiva valida fi qbil mal-liġi Komunitarja Ewropea;ii. jiġi eżerċitat u miżmum kontroll regolatorju effettiv tat-trasportatur ta' l-ajru mill-Istat Membru responsabbli għall-ħruġ taċ-Ċertifikat Operattiv ta' l-Ajru tiegħu u l-awtorità ajrunawtika rilevanti tkun identifikata biċ-ċar fid-deżinjazzjoni; uiii. it-trasportatur ta' l-ajru jkun proprjetà, direttament jew permezz ta' l-akbar sehem azzjonarju, u kkontrollat effettivament mill-Istati Membri u/jew miċ-ċittadini ta' l-Istati Membri, jew mill-istati l-oħra elenkati fl-Anness 3 u/jew miċ-ċittadini ta' dawn l-istati l-oħra.3. Ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj tista' tirrifjuta, tirrevoka, tissospendi jew tillimita l-awtorizzazzjonijiet jew il-permessi ta' trasportatur ta' l-ajru nnominat minn Stat Membru f'każ li:i. it-trasportatur ta’ l-ajru ma jkunx stabbilit fit-territorju ta’ l-Istat Membru li jkun qed jinnominah skond it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea jew ma jkollux Liċenzja Operattiva valida skond il-liġi tal-Komunità Ewropea; jewii. ma jkunx eżerċitat jew miżmum kontroll regolatorju effettiv tat-trasportatur ta' l-ajru mill-Istat Membru responsabbli għall-ħruġ taċ-Ċertifikat Operattiv ta' l-Ajru tiegħu, jew l-awtorità ajrunawtika relevanti ma tkunx identifikata biċ-ċar fid-deżinjazzjoni; jewiii. it-trasportatur ta’ l-ajru ma jkunx ippossedut u kkontrollat b'mod effettiv, direttament jew permezz ta' sidien maġġoritarji, mill-Istati Membri u/jew ċittadini ta’ Stati Membri, jew mill-istati l-oħra elenkati fl-Anness 3 u/jew ċittadini tat-tali stati oħra; jewiv. ir-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj turi li, billi teżerċita d-drittijiet tat-traffiku skond dan il-Ftehim fuq rotta li tinkludi xi punt fi Stat Membru ieħor, il-linja ta' l-ajru tkun qed tevita r-restrizzjonijiet fuq id-drittijiet tat-traffiku imposti mill-ftehim bilaterali bejn ir-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj u dak l-Istat Membru l-ieħor; jewv. il-linja ta' l-ajru jkollha Ċertifikat Operattiv ta' l-Ajru maħruġ minn Stat Membru u m'hemmx ftehim bilaterali ta' servizzi ta' l-ajru bejn ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u dak l-Istat Membru, u drittijiet tat-traffiku lejn dak l-Istat Membru ġew miċħuda lit-trasportatur ta' l-ajru nnominat mir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj.Waqt li qed teżerċizza d-dritt tagħha taħt dan il-paragrafu, ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj mhux ser tiddiskrimina bejn kumpaniji ta' l-ajru fuq il-bażi ta' nazzjonalità.4. Malli jirċievi deżinjazzjoni mingħand ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj, Stat Membru għandu jagħti l-awtorizzazzjonijiet u l-permessi meħtieġa bl-anqas dewmien proċedurali, sakemm:i. it-trasportatur ta’ l-ajru jkun stabbilit fit-territorju tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj ; uii. ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj għandha u żżomm kontroll regolatorju effettiv tal-linja ta' l-ajru u hija responsabbli għall-ħruġ taċ-Ċertifikat Operattiv ta' l-Ajru; uiii. it-trasportatur ta’ l-ajru jkun il-propjetà ta’ l-Istati Membri LACAC u/jew ċittadini ta’ Stati Membri LACAC, u jkun effettivament ikkontrollat minnhom sew direttament inkella permezz ta’ sehem azzjonarju maġġoritarju, sakemm ma jkunx sar qbil fuq dispożizzjonijiet aktar favorevoli fil-ftehim bilaterali dwar is-servizzi ta' l-ajru bejn l-Istat Membru inkwistjoni u r-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj.5. Stat Membru jista' jirrifjuta, jirrevoka, jissospendi jew jillimita l-awtorizzazzjonijiet jew il-permessi ta' trasportatur ta' l-ajru nnominat mir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj fejn:i. it-trasportatur ta’ l-ajru jkun stabbilit fit-territorju tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj; jewii. il-kontroll regolatorju effettiv tat-trasportatur ta' l-ajru ma jkunx eżerċitat jew miżmum mir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj jew ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj ma tkunx responsabbli mill-ħruġ taċ-Ċertifikat Operattiv ta’ l-Ajru tiegħu; jewiii. it-trasportatur ta’ l-ajru ma jkunx il-propjetà ta’ l-Istati Membri LACAC u/jew ċittadini ta’ Stati Membri LACAC, u ma jkunx effettivament ikkontrollat minnhom sew direttament inkella permezz ta’ pussess maġġoritarju, sakemm ma jkunx sar qbil fuq dispożizzjonijiet aktar favorevoli fil-ftehim bilaterali dwar is-servizzi ta' l-ajru bejn l-Istat Membru inkwistjoni u r-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj; jewiv. it-trasportatur ta' l-ajru jkun diġà awtorizzat biex jopera skond ftehim bilaterali bejn l-Istat Membru u Stat Membru ieħor tal-LACAC u l-Istat Membru juri li, billi jeżerċita d-drittijiet tat-traffiku skond dan il-Ftehim fuq rotta li tinkludi punt fl-Istat Membru tal-LACAC l-ieħor, tkun qed tevita restrizzjonijiet fuq drittijiet tat-traffiku imposti minn dak il-ftehim l-ieħor.ARTIKOLU 3Drittijiet f'dak li għandu x'jaqsam mal-kontroll regolatorju1. Id-dispożizzjonijiet fil-paragrafu 2 ta' dan l-Artikolu għandhom jikkomplimentaw l-artikoli elenkati fl-Anness 2 (c).2. Fejn Stat Membru jkun innomina trasportatur ta' l-ajru li l-kontroll regolatorju tiegħu jkun eżerċitat u miżmum minn Stat Membru ieħor, id-drittijiet tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj skond id-dispożizzjonijiet ta' sigurtà tal-ftehim bejn l-Istat Membru li nnomina l-kumpanija ta' l-ajru u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj għandu japplika b'mod ugwali fir-rispett ta' l-adozzjoni, l-eżerċizzju jew il-manteniment ta' standards ta' sigurtà mill-Istat Membru l-ieħor u b'rispett ta' l-awtorizzazzjonijiet għall-operazzjoni ta' dak it-trasportatur ta' l-ajru.ARTIKOLU 4It-tassazzjoni tal-fjuwil ta’ l-avjazzjoni1. Id-dispożizzjonijiet fil-paragrafu 2 ta' dan l-Artikolu jikkomplimentaw id-dispożizzjonijiet korrispondenti fl-artikoli elenkati fl-Anness 2 (d).2. Minkejja kull dispożizzjoni oħra kontra dan, xejn f'kull wieħed mill-ftehimiet elenkati fl-Anness 2 (d) m'għandu jżomm Stat Membru milli jimponi fuq bażi mhux deskriminatorja taxxi, imposti, dazji, drittijiet jew ħlasijiet fuq fjuwil li jiġi fornut fit-territorju tiegħu għall-użu f'vettura ta' l-ajru ta' trasportatur ta' l-ajru nnominat tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj li jopera bejn punt fit-territorju ta' dak l-Istat Membru u punt ieħor fit-territorju ta' dak l-Istat Membru jew fit-territorju ta' Stat Membru ieħor.3. Minkejja kull dispożizzjoni oħra kontra dan, xejn f'kull ftehim elenkat fl-Anness 2 (d) ser jipprevjeni r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj milli jimponu fuq bażi mhux diskriminatorja taxxi , levies, dazji, drittijiet jew ħlasijiet fuq il-kombustibbli li jiġi fornut fit-territorju tiegħu għall-użu fi vettura ta' l-ajru tat-trasportatur ta' l-ajru nnominat ta' Stat Membru li jopera bejn punt fit-territorju tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u punt ieħor fit-territorju tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj jew fit-territorju ta' Stat Membru ieħor tal-LACAC.ARTIKOLU 5Tariffi għall-ġarr fi ħdan il-Komunità Ewropea1. Id-dispożizzjonijiet fil-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu għandhom jikkomplementaw l-artikoli elenkati fl-Anness 2 (e).2. It-tariffi li ser jiġu ddebitati mill-kumpanija(kumpaniji) ta' l-ajru nnominata mir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj permezz ta' ftehim elenkat fl-Anness 1 li fih dispożizzjoni elenkata fl-Anness 2 (e) għal ġarr għalkollox fi ħdan il-Komunità Ewropea ser jiġi suġġett għal-liġi Komunitarja Ewropea. Il-liġi tal-Komunità Ewropea hija applikata b’mod li ma jiddiskriminax.ARTIKOLU 6 Kompatibbiltà mar-regoli tal-kompetizzjoni1. Il-ftehimiet bilaterali dwar is-servizzi ta’ l-ajru konklużi bejn l-Istati Membri u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj m'għandhomx i) jirrikjedu jew jiffavorixxu l-adozzjoni ta' ftehimiet bejn il-kumpaniji, deċiżjonijiet minn assoċjazzjonijiet ta’ kumpaniji jew prattiki konċertati li jipprevjenu, jgħawġu jew jirrestrinġu l-kompetizzjoni bejn it-trasportaturi ta’ l-ajru fuq ir-rotot rilevanti; jew ii) isaħħu l-effetti ta’ kull ftehim, deċiżjoni jew prattika kkonċertata bħal dawn; jew iii) jiddelegaw lit-trasportaturi ta’ l-ajru jew operaturi ekonomiċi privati oħra r-responsabbiltà għat-teħid ta’ miżuri li jipprevjenu, jgħawġu jew jirrestrinġu l-kompetizzjoni bejn it-trasportaturi ta’ l-ajru fuq ir-rotot rilevanti.2. Id-dispożizzjonijet elenkati fl-Anness 2 (f) m’għandhomx japplikaw b’mod li jkun inkompatibbli mal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu.ARTIKOLU 7Annessi għal dan il-FtehimL-Annessi għal dan il-Ftehim jifformaw parti integrali minnu.ARTIKOLU 8Reviżjoni jew emendarIl-Partijiet jistgħu, f’kull waqt, jirrevedu jew jemendaw dan il-Ftehim b’kunsens reċiproku.ARTIKOLU 9Dħul fis-seħħ u applikazzjoni provviżorja1. Il-Ftehim għandu jidħol fis-seħħ meta l-Partijiet ikunu nnotifikaw lil xulxin bil-miktub li l-proċeduri rispettivi interni tagħhom meħtieġa għad-dħul fis-seħħ tiegħu jkunu tlestew.2. Minkejja l-paragrafu 1, il-Partijiet kontraenti qablu biex japplikaw b'mod provviżorju dan il-Ftehim mill-ewwel jum tax-xahar wara d-data li fiha l-Partijiet ikunu nnotifikaw lil xulxin bit-temm tal-proċeduri meħtieġa għal dan il-għan.3. Il-ftehimiet bejn l-Istati Membri u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj li, dakinhar tal-firma ta' dan il-Ftehim, ma kinux daħlu fis-seħħ u li mhumiex qed jiġu applikati provviżorjament huma elenkati fl-Anness 1(b). Dan il-Ftehim japplika għal kull Ftehim u arranġament ta' dan it-tip mad-dħul fis-seħħ jew applikazzjoni provviżorja tagħhom.ARTIKOLU 10 Terminazzjoni1. Fil-każ li ftehim elenkat fl-Anness 1 jiġi tterminat, id-dispożizzjonijiet kollha ta' dan il-Ftehim li għandhom x'jaqsmu mal-ftehim elenkat fl-Anness 1 ikkonċernat jiġu tterminati fl-istess ħin.2. Fil-każ li l-ftehimiet kollha elenkati fl-Anness 1 jiġu tterminati, dan il-Ftehim jiġi tterminat fl-istess ħin.B'XIEHDA TA' DAN, il-firmatarji hawn taħt, bl-awtorizzazzjoni meħtieġa, iffirmaw dan il-Ftehim.Magħmul fi [....] b'żewġ kopji, fi [...] jum ta' [..., ...] fil-lingwa Ċeka, Daniża, Estona, Finlandiża, Franċiża, Ġermaniża, Griega, Ingliża, Latvjana, Litwana, Maltija, Olandiża, Pollakka, Portugiża, Slovakka, Slovena, Spanjola, Ungeriża, Taljana u Żvediża. F'każ ta' diverġenza, it-test Spanjol għandu jipprevali fuq it-testi bil-lingwi l-oħra.GĦALL-KOMUNITÀ EWROPEA: GĦAR-REPUBBLIKA ORJENTALI TA’ L-URUGWAJ:Anness 1Lista ta' ftehimiet imsemmija fl-Artikolu 1 ta' dan il-Ftehim(a) Ftehim dwar is-servizzi ta' l-ajru bejn ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u Stati Membri tal-Komunità Ewropea li, fid-data tal-firma ta' dan il-Ftehim, kienu ġew konklużi, iffirmati u/jew qed jiġu applikati provviżorjament- Ftehim bejn ir-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj u r-Repubblika Federali tal-Ġermanja dwar it-trasport bl-ajru, iffirmat f'Montevideo nhar il-31 ta' Awissu 1957, minn hawn 'il quddiem imsejjaħ "il-Ftehim Urugwaj - Ġermanja" fl-Anness 2;Li kien ġie mmodifikat l-aħħar permezz ta' l- Agreed Record ta' Bonn fid-9 ta' Lulju 1997.- Ftehim bejn il-Gvern tar-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj u l-Gvern tar-Renju tal-Belġju dwar servizzi ta’ l-ajru, iffirmat f’Montevideo fil-5 ta’ Ottubru 1972, minn hawn ’il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim Urugwaj - Belġju" fl-Anness 2;- Ftehim bejn il-Gvern tar-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj u l-Gvern tar-Renju tad-Danimarka dwar is-servizzi ta’ l-ajru, iffirmat f’Montevideo fit-18 ta’ Diċembru 1981, minn hawn ’il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim Urugwaj - Danimarka" fl-Anness 2;- Ftehim bejn ir-Renju ta’ Spanja u r-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj dwar it-trasport kummerċjali bl-ajru, iffirmat f'Montevideo nhar it-13 ta' Awissu 1979, minn hawn 'il quddiem imsejjaħ "il-Ftehim Urugwaj - Spanja" fl-Anness 2;Li kien ġie mmodifikat l-aħħar permezz ta' l- Agreed Record iffirmat f’Madrid fil-21 ta' Ottubru 2005;- Ftehim bejn ir-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u r-Repubblika Portugiża dwar it-trasport bl-ajru, kif previst fl-Anness 2 għall-Memorandum ta’ Ftehim iffirmat f’Liżbona nhar id-9 ta’ Settembru 1998, minn hawn 'il quddiem imsejjaħ "il-Ftehim Urugwaj - Portugall" fl-Anness 2;- Ftehim bejn il-Gvern tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u l-Gvern tar-Renju Unit tal-Gran Brittanja u l-Irlanda ta’ Fuq, kif previst fl-Anness B għall- Agreed Record iffirmat f’Londra nhar is-6 ta’ Frar 1998, minn hawn 'il quddiem imsejjaħ "il-Ftehim Urugwaj - Renju Unit" fl-Anness 2;- Ftehim bejn il-Gvern tar-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj u l-Gvern tar-Renju ta’ l-Iżvezja dwar is-servizzi ta’ l-ajru, iffirmat f’Montevideo fit-18 ta’ Diċembru 1981, minn hawn ’il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim Urugwaj - Żvezja" fl-Anness 2.(b) Ftehimiet dwar is-servizzi ta' l-ajru u arranġamenti oħra inizjalati jew iffirmati bejn ir-Repubblika Orjentali ta' l-Urugwaj u Stati Membri tal-Komunità Ewropea li, fid-data ta' l-iffirmar ta' dan il-Ftehim, kienu għadhom ma' daħlux fis-seħħ u mhux qed jiġu applikati provviżorjament- Abbozz ta’ Ftehim bejn il-Gvern tar-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj u l-Gvern Federali ta’ l-Awtrija dwar it-trasport bl-ajru, kif previst fl-Anness B għall-Protokoll iffirmat f’Montevideo nhar it-28 ta’ Frar 1996, minn hawn 'il quddiem imsejjaħ "l-Abbozz ta' Ftehim Urugwaj - Awstrija" fl-Anness 2;- Abbozz ta’ Ftehim dwar it-Trasport bl-Ajru bejn ir-Renju ta’ Spanja u r-Repubblika Orjentali ta’ l-Urugwaj, kif previst fl-Anness għall- Agreed Record iffirmat f’Madrid nhar il-21 ta’ Ottubru 2005, minn hawn ’il quddiem imsejjaħ “l-Abbozz ta’ Ftehim Revedut Urugwaj – Spanja” fl-Anness 2.Anness 2Lista ta' artikoli fil-ftehimiet elenkati fl-Anness 1 u msemmija fl-Artikoli 2 sa 5 ta' dan il-Ftehim(a) Id-Deżinjazzjoni:- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Ġermanja;- L-Artikolu 3 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Urugwaj - Awstrija;- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Belġju;- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Danimarka;- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 3 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Revedut Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Portugall;- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj – Renju Unit;- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Żvezja;(b) Ir-Rifjut, Revoka, Sospensjoni jew Limitazzjoni ta' Awtorizzazzjonijiet jew Permessi:- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj - Ġermanja;- L-Artikolu 4 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Urugwaj - Awstrija;- L-Artikolu 3 tal-Ftehim Urugwaj - Belġju;- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj - Danimarka;- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 4 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Revedut Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj - Portugall;- L-Artikolu 5 tal-Ftehim Urugwaj – Renju Unit;- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj - Żvezja;(c) Is-sigurtà:- L-Artikolu dwar is-sigurtà kif previst fl-Anness 3 ta’ l- Agreed Record iffirmat f’Bonn nhar id-9 ta’ Ġunju 1997 b’konnessjoni mal-Ftehim Urugwaj—Ġermanja;- L-Artikolu 17 tal-Ftehim Urugwaj - Portugall;- L-Artikolu 14 tal-Ftehim Urugwaj – Renju Unit;(d) It-Tassazzjoni tal-Fjuwil ta’ l-Avjazzjoni:- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Ġermanja;- L-Artikolu 7 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Urugwaj - Awstrija;- L-Artikolu 4 tal-Ftehim Urugwaj - Belġju;- L-Artikolu 9 tal-Ftehim Urugwaj - Danimarka;- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 5 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Revedut Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Portugall;- L-Artikolu 8 tal-Ftehim Urugwaj – Renju Unit;- L-Artikolu 9 tal-Ftehim Urugwaj - Żvezja;(e) Tariffi għall-Ġarr fi ħdan il-Komunità Ewropea:- L-Artikolu 9 tal-Ftehim Urugwaj - Ġermanja;- L-Artikolu 11 ta’ l-Abbozz ta’ Ftehim Urugwaj - Awstrija;- L-Artikolu 9 tal-Ftehim Urugwaj - Belġju;- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Danimarka;- L-Artikolu 7 tal-Ftehim Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 16 tal-Ftehim Urugwaj - Portugall;- L-Artikolu 7 tal-Ftehim Urugwaj – Renju Unit;- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Żvezja;(f) Kompatibbiltà mar-regoli tal-kompetizzjoni:- L-Artikolu 9 tal-Ftehim Urugwaj - Ġermanja;- L-Artikolu 11 tal-Ftehim Urugwaj - Awstrija;- L-Artikolu 9 tal-Ftehim Urugwaj - Belġju;- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Danimarka;- L-Artikolu 7 tal-Ftehim Urugwaj - Spanja;- L-Artikolu 16 tal-Ftehim Urugwaj - Portugall;- L-Artikolu 6 tal-Ftehim Urugwaj - Żvezja;Anness 3 Lista ta’ stati oħra msemmija fl-Artikolu 2 ta’ dan il-Ftehim1. Ir-Repubblika ta l-Iżlanda (taħt il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea);2. Il-Prinċipat tal-Liechtenstein (taħt il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea);3. Ir-Renju tan-Norveġja (taħt il-Ftehim taż-Żona Ekonomika Ewropea);4. Il-Konfederazzjoni Żvizzera (taħt il-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Konfederazzjoni Żvizzera).[1] Id-Deċiżjoni tal-Kunsill 11323/03 tal-5 ta' Ġunju 2003 (dokument ristrett)[2] ĠU C [...], [...], p. [...].[3] ĠU C [...], [...], p. [...].[4] ĠU C [...], [...], p. [...].[5] ĠU C [...], [...], p. [...].


text:
Nāḩiyat al ‘Arīshah (arabiska: ناحية العريشة) är ett subdistrikt i Syrien. Det ligger i provinsen al-Hasakah, i den nordöstra delen av landet, km nordost om huvudstaden Damaskus.
 Trakten runt Nāḩiyat al ‘Arīshah är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Runt Nāḩiyat al ‘Arīshah är det ganska tätbefolkat, med invånare per kvadratkilometer. Ett varmt stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är °C, och den kallaste är januari, med °C. Genomsnittlig årsnederbörd är millimeter. Den regnigaste månaden är november, med i genomsnitt mm nederbörd, och den torraste är juni, med mm nederbörd.
 Källor
 Indelningar i al-Hasakah (provins)