text:
 8.5.2010
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 116/1
 A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ-EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusa és hatálybalépésének időpontja az ENSZ-EGB TRANS/WP.29/343 sz. státusdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) 10. sz. előírása – Egységes rendelkezések gépjárművek elektromágneses összeférhetőségük tekintetében történő jóváhagyásáról
 3. javított változat
 Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:
 03. módosításcsomag – Hatálybalépés időpontja: 2008. július 11.
 TARTALOMJEGYZÉK
 ELŐÍRÁS
 1.
 Alkalmazási kör
 2.
 Fogalommeghatározások
 3.
 Jóváhagyási kérelem
 4.
 Jóváhagyás
 5.
 Jelölések
 6.
 Specifikáció
 7.
 Jármű-típusjóváhagyás módosítása vagy kiterjesztése elektromos/elektronikus részegység hozzáadását vagy cseréjét követően
 8.
 A gyártás megfelelősége
 9.
 Szankciók nem megfelelő gyártás esetén
 10.
 A gyártás végleges leállítása
 11.
 Adott jármű vagy elektromos/elektronikus részegység típusjóváhagyásának módosítása vagy kiterjesztése
 12.
 Átmeneti rendelkezések
 13.
 A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a szakhatóságok neve és címe
 MELLÉKLETEK
 1. melléklet:
 Példák a jóváhagyási jelekre
 2A. melléklet:
 Gépjármű elektromágneses összeférhetősége tekintetében történő típusjóváhagyására vonatkozó adatlap mintája
 2B. melléklet:
 Elektromos/elektronikus részegység elektromágneses összeférhetősége tekintetében történő típusjóváhagyására vonatkozó adatlap mintája
 3A. melléklet:
 Gépjármű típusjóváhagyására vonatkozó értesítés mintája
 3B. melléklet:
 Elektromos/elektronikus részegység típusjóváhagyására vonatkozó értesítés mintája
 3C. melléklet:
 Tanúsítvány a 3.2.9. szakasz tekintetében
 4. melléklet:
 Módszer a járművek széles sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 5. melléklet:
 Módszer a járművek keskeny sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 6. melléklet:
 Módszer a járművek elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrésének vizsgálatára
 7. melléklet:
 Módszer az elektromos/elektronikus részegységek széles sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 8. melléklet:
 Módszer az elektromos/elektronikus részegységek keskeny sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 9. melléklet:
 Módszer(ek) az elektromos/elektronikus részegységek elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrésének vizsgálatára
 10. melléklet:
 Módszer(ek) az elektromos/elektronikus részegységek tranziensekkel szembeni zavartűrésének és tranzienskibocsátásának vizsgálatára
 1. ALKALMAZÁSI KÖR
 Ezen előírás a következőkre vonatkozik:
 1.1.
 L, M, N és O kategóriájú gépjárművek (1) elektromágneses összeférhetőségük tekintetében.
 1.2.
 Az említett gépjárművekbe szánt alkatrészek és önálló műszaki egységek a 3.2.1. szakaszban meghatározott korlátozásokkal, elektromágneses összeférhetőségük tekintetében.
 Az alábbiakat szabályozza:
 a)
 a jármű közvetlen irányításával összefüggő funkciók működését befolyásoló, a vezető, az utas és más közlekedők védelmét érintő sugárzott és vezetett zavarokkal összefüggő zavartűrésre vonatkozó követelmények, valamint olyan zavarokkal összefüggő zavartűrésre vonatkozó követelmények, amelyek megzavarnák a vezetőt vagy más közlekedőket;
 b)
 a saját vagy a szomszédos járművekben vagy a közelben lévő elektromos vagy elektronikus berendezések tervezett használatának védelmében a nem kívánatos sugárzott vagy vezetett kisugárzások csökkentésére, valamint a járműbe utólag beépíthető, kiegészítő berendezésekből eredő zavarok csökkentésére vonatkozó követelmények.
 2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
 Ezen előírás alkalmazásában:
 2.1.
 „Elektromágneses összeférhetőség”: a járműnek, alkatrész(ek)nek vagy önálló műszaki egység(ek)nek azon tulajdonsága, hogy az elektromágneses környezetben kielégítően működik (működnek) anélkül, hogy az adott környezetben elviselhetetlen mértékű elektromágneses zavart keltene.
 2.2.
 „Elektromágneses zavar”: minden olyan elektromágneses jelenség, amely ronthatja a jármű közelében működtetett jármű, alkatrész(ek), önálló műszaki egység(ek) vagy bármely más eszköz, berendezési egység vagy rendszer teljesítményét. Az elektromágneses zavar lehet elektromágneses zaj, nemkívánatos jel vagy magának a terjedési közegnek a változása.
 2.3.
 „Elektromágneses zavartűrés”: a jármű, az alkatrész(ek) vagy önálló műszaki egység(ek) azon képessége, hogy a teljesítmény leromlása nélkül működik (működnek) (meghatározott) elektromágneses zavarok, többek között a rádióadókból származó, venni kívánt rádiófrekvenciás jelek vagy akár a jármű belsejében, akár azon kívül működő ipari, tudományos, orvosi készülékek sávon belül kiadott sugárzása jelenlétében.
 2.4.
 „Elektromágneses környezet”: egy adott helyen előforduló elektromágneses jelenségek összessége.
 2.5.
 „Széles sávú sugárzás”: adott mérőkészülék vagy vevőkészülék sávszélességénél nagyobb sávszélességű sugárzás (Rádiófrekvenciás zavarok nemzetközi különbizottsága (CISPR) 25, 2. kiadás).
 2.6.
 „Keskeny sávú sugárzás”: adott mérőkészülék vagy vevőkészülék sávszélességénél kisebb sávszélességű sugárzás (CISPR 25, 2. kiadás).
 2.7.
 „Elektromos/elektronikus rendszer”: elektromos és/vagy elektronikus készülék(ek) vagy készülékcsoport(ok) az összes kapcsolódó elektromos csatlakozással együtt, amely(ek) a jármű részét képezi(k), amely(ek)re azonban nem kell külön típusjóváhagyás.
 2.8.
 „Elektromos/elektronikus részegység” (ERE): a jármű részét képező elektromos és/vagy elektronikus készülék vagy készülékcsoport(ok) az összes kapcsolódó elektromos csatlakozással és kábellel együtt, amely(ek) egy vagy több sajátos funkciót végeznek. Az elektromos/elektronikus részegység a gyártó vagy meghatalmazott képviselője kérésére „alkatrészként” vagy „önálló műszaki egységként” típusjóváhagyást kaphat.
 2.9.
 „Járműtípus”: az elektromágneses összeférhetőség tekintetében olyan járműveket jelent, amelyek az alábbi vonatkozásokban nem különböznek lényegesen egymástól:
 2.9.1.
 a motortér külső főméretei és alakja;
 2.9.2.
 az elektromos és/vagy elektronikus alkatrészek és a vezetékek általános elrendezése;
 2.9.3.
 az alapanyag, amelyből a karosszéria vagy a külső burkolat készült (pl. acél, alumínium vagy üvegszálas burkolat). A különböző anyagú lemezek jelenléte nem változtatja meg a jármű típusát, amennyiben a karosszéria alapanyaga változatlan. Az ilyen eltéréseket azonban be kell jelenteni.
 2.10.
 „Elektromos/elektronikus részegység típusa”: az elektromágneses összeférhetőség tekintetében olyan elektromos/elektronikus részegységek, amelyek az alábbi főbb vonatkozásokban nem különböznek egymástól:
 2.10.1.
 az elektromos/elektronikus részegység által betöltött funkció;
 2.10.2.
 adott esetben az elektromos és/vagy elektronikus alkatrészek általános elrendezése.
 2.11.
 „Járművezeték-rendszer”: a tápfeszültség-, buszrendszer (pl. CAN – területi irányító hálózat), jelkábelek vagy aktív antennakábelek, amelyeket a jármű gyártója szerelt be.
 2.12.
 „Zavartűréssel összefüggő funkciók”:
 a)
 a jármű közvetlen irányításával összefüggő funkciók:
 i.
 a következők romlása vagy megváltozása miatt: pl. motor, sebességváltó, fék, felfüggesztés, szervokormány, sebességkorlátozó eszközök;
 ii.
 a vezető helyzetére gyakorolt hatás miatt: pl. ülés vagy kormánykerék helyzete;
 iii.
 a vezető látási viszonyaira gyakorolt hatás miatt: pl. tompított fényszóró, ablaktörlő;
 b)
 a vezető, az utas vagy más közlekedők védelmével összefüggő funkciók:
 i.
 pl. légzsák- és utasbiztonsági rendszerek;
 c)
 olyan funkciók, amelyek nem megfelelő működése megzavarja a vezetőt vagy más közlekedőt:
 i.
 optikai zavarok: pl. a következők helytelen működése: irányjelzők, féklámpák, méretjelző lámpák, hátsó helyzetjelző lámpa, a vészhelyzeti rendszerhez tartozó fénysávok; a vezető közvetlen látóterében megfigyelhető figyelmeztető rendszertől, illetve az a) vagy b) alpontban szereplő funkciókkal összefüggő lámpáktól vagy kijelzőktől származó téves információ;
 ii.
 akusztikus zavarok: pl. lopásgátló riasztórendszer, kürt helytelen működése;
 d)
 a jármű adatbuszának működőképességével összefüggő funkciók:
 i.
 az adatátvitel blokkolása a jármű adattovábbításra szolgáló adatbuszrendszerében, ami a többi, zavartűréssel összefüggő funkció helyes működésének biztosításához szükséges;
 e)
 olyan funkciók, amelyek zavara befolyásolja a jármű állapotára vonatkozó adatokat: pl. tachográf, kilométer-számláló.
 3. JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM
 3.1. Járműtípus jóváhagyása
 3.1.1. A járműtípus elektromágneses összeférhetősége tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó kérelmet a jármű gyártójának kell benyújtania.
 3.1.2. Az adatlap mintája a 2A. mellékletben található.
 3.1.3. A jármű gyártója jegyzéket készít, amely megnevezi a jármű összes lényeges elektromos/elektronikus rendszerét vagy elektromos/elektronikus részegységét, a karosszériaváltozatokat, a karosszéria anyagának változatait, a vezetékek általános elrendezését, a motorváltozatokat, a balkormányos vagy jobbkormányos változatokat és a tengelytávolság-változatokat. A jármű lényeges elektromos/elektronikus rendszerei vagy elektromos/elektronikus részegységei azok, amelyek jelentős széles sávú vagy keskeny sávú sugárzást bocsáthatnak ki és/vagy azok, amelyek összefüggenek a jármű zavartűréssel összefüggő funkcióival (lásd a 2.12. szakaszt).
 3.1.4. E jegyzékből a gyártó és az illetékes hatóság kölcsönös megállapodása alapján ki kell választani egy, a jóváhagyásra váró típust jól reprezentáló járművet. A jármű kiválasztása a gyártó által kínált elektromos/elektronikus rendszerek alapján történik. Az említett jegyzékből több járművet is ki lehet választani, ha a gyártó és az illetékes hatóság egyaránt úgy ítéli meg, hogy a járművek különböző elektromos/elektronikus rendszereket foglalnak magukban, amelyek feltehetően jelentős hatást gyakorolnak a jármű elektromágneses összeférhetőségére az első reprezentatív járműhöz képest.
 3.1.5. Olyan jármű(vek)et kell a 3.1.4. szakasz szerint kiválasztani, amelyek elektromos/elektronikus rendszerrel való kombinációit ténylegesen gyártásra szánják.
 3.1.6. A gyártó mellékelheti a kérelemhez az elvégzett vizsgálatokról szóló jelentést. A jóváhagyó hatóság minden ilyen rendelkezésre bocsátott adatot felhasználhat a típusjóváhagyásra vonatkozó értesítés összeállításához.
 3.1.7. Ha a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat maga végzi el a vizsgálatot, akkor a 3.1.4. szakasz szerint rendelkezésére kell bocsátani egy, a jóváhagyásra váró típust jól reprezentáló járművet.
 3.1.8. Az M, N és O kategóriájú járművek esetében a jármű gyártójának nyilatkozatot kell benyújtania a frekvenciasávokról, teljesítményszintekről, antennahelyzetekről és beszerelési utasításokról a rádiófrekvenciás adókészülékek (a továbbiakban: RF-adókészülék) üzembe állításához még akkor is, ha a jármű a típusjóváhagyás idején nincs felszerelve RF-adókészülékkel. A nyilatkozatnak az összes olyan mobil rádiókészülékre ki kell térnie, amelyeket rendes körülmények között járművekben használnak. Ezt az információt a típusjóváhagyást követően nyilvánosságra kell hozni.
 A járműgyártóknak bizonyítaniuk kell, hogy az ilyen adókészülékek nem gyakorolnak kedvezőtlen hatást a jármű teljesítményére.
 3.2. Elektromos/elektronikus részegység típusának jóváhagyása
 3.2.1. Ezen előírás alkalmazhatósága az elektromos/elektronikus részegységekre:
 3.2.2. Az elektromos/elektronikus részegység típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet annak elektromágneses összeférhetősége tekintetében a jármű vagy az elektromos/elektronikus részegység gyártójának kell benyújtania.
 3.2.3. Az adatlap mintája a 2B. mellékletben található.
 3.2.4. A gyártó mellékelheti a kérelemhez az elvégzett vizsgálatokról szóló jelentést. A jóváhagyó hatóság minden ilyen rendelkezésre bocsátott adatot felhasználhat a típusjóváhagyásra vonatkozó értesítés összeállításához.
 3.2.5. Ha a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat maga végzi el a vizsgálatot, akkor a jóváhagyásra váró típust jól reprezentáló elektromos/elektronikus részegység egy mintapéldányát szükség esetén rendelkezésére kell bocsátani, miután egyeztettek a gyártóval az elrendezésben, az alkatrészek, illetve az érzékelők számában mutatkozó lehetséges eltérésekről. Ha a műszaki szolgálat szükségesnek tartja, további mintapéldányt is kiválaszthat.
 3.2.6. A mintapéldány(ok)on jól olvashatóan és eltávolíthatatlanul fel kell tüntetni a gyártó márkanevét vagy védjegyét és a típusjelölést.
 3.2.7. Adott esetben a használatra vonatkozó korlátozásokat is fel kell tüntetni. Minden ilyen korlátozást a 2B. és/vagy 3B. mellékletben kell megadni.
 3.2.8. Azon elektromos/elektronikus részegységek esetében, amelyeket tartalék alkatrészként hoznak forgalomba, nincs szükség típusjóváhagyásra, ha azonosító számuk nyilvánvalóan tartalék alkatrészként jelöli meg őket, és megegyeznek egy már típusjóváhagyást kapott járműhöz való, az eredetiberendezés-gyártó által előállított, megfelelő alkatrésszel, továbbá ugyanattól a gyártótól származnak.
 3.2.9. Azon alkatrészek esetében, amelyeket utángyártott alkatrészként gépjárművekbe történő beépítés céljából értékesítenek, nincs szükség típusjóváhagyásra, ha nem függnek össze zavartűréssel összefüggő funkciókkal (lásd a 2.12. szakaszt). Ilyen esetben a gyártónak nyilatkozatot kell adnia arról, hogy az elektromos/elektronikus részegység megfelel az ezen előírásban foglalt követelményeknek és különösen a 6.5., 6.6., 6.8. és 6.9. szakaszban előírt határértékeknek.
 Az átmeneti időszak alatt, amely 2008. november 4-én jár le, az ilyen termék forgalomba hozataláért felelős természetes vagy jogi személynek valamennyi vonatkozó információt és/vagy egy mintapéldányt be kell nyújtania a műszaki szolgálathoz, amely eldönti, hogy a berendezés összefüggésben van-e a zavartűréssel, vagy sem. A vizsgálat eredményének 3 héten belül rendelkezésre kell állnia, és nem igényelhet további vizsgálatot. Ugyanezen időszakon belül a műszaki szolgálat a 3C. mellékletben bemutatott példának megfelelő dokumentumot ad ki. Amennyiben kétség merül fel, és a műszaki szolgálat megtagadja a 3C. melléklet szerinti tanúsítvány kiadását, a gyártónak típusjóváhagyást kell kérnie az adott termékre.
 4. JÓVÁHAGYÁS
 4.1. Típus-jóváhagyási eljárás
 4.1.1. Jármű típusjóváhagyása
 Jármű típusjóváhagyására a következő lehetséges eljárásokat lehet alkalmazni a jármű gyártójának megítélése szerint.
 4.1.1.1. Teljes jármű jóváhagyása
 Teljes jármű tekintetében a típusjóváhagyást közvetlenül is meg lehet szerezni ezen előírás 6. szakaszának rendelkezéseit követve. Ha a jármű gyártója ezt az eljárást választja, akkor nincs szükség az elektromos/elektronikus rendszerek vagy az elektromos/elektronikus részegységek egyedi vizsgálatára.
 4.1.1.2. Jármű típusjóváhagyása az egyes elektromos/elektronikus részegységek vizsgálatával
 A jármű gyártója úgy is megkaphatja a jóváhagyást a járműre, ha bizonyítja a jóváhagyó hatóságnak, hogy valamennyi vonatkozó elektromos/elektronikus rendszert vagy részegységet (lásd ezen előírás 3.1.3. szakaszát) ezen előírás szerint jóváhagyták, és valamennyi rá vonatkozó feltétellel összhangban helyezték üzembe.
 4.1.1.3. A gyártó jóváhagyást kaphat ezen előírás szerint, ha a járműnek nincs olyan típusú berendezése, amelyen zavartűrési vagy sugárzáskibocsátási vizsgálatot kellene végezni. Az ilyen jóváhagyásokhoz nem szükséges vizsgálat.
 4.1.2. Elektromos/elektronikus részegység típusjóváhagyása
 Elektromos/elektronikus részegység típusjóváhagyását vagy bármely járműtípusba történő beépítésre (alkatrész-jóváhagyás), vagy az elektromos/elektronikus részegység gyártója által kért meghatározott járműtípusba vagy típusokba (önálló műszaki egység jóváhagyása) történő beépítésre lehet megadni.
 4.1.3. Azokat az elektromos/elektronikus részegységeket, amelyeket RF-adókészüléknek szántak, és amelyek még nem kaptak típusjóváhagyást egy járműgyártó közreműködésével, megfelelő üzembeállítási útmutatóval kell ellátni.
 4.2. A típusjóváhagyás megadása
 4.2.1. Jármű
 4.2.1.1. Ha a reprezentatív jármű kielégíti az ezen előírás 6. szakaszában foglalt követelményeit, úgy a típusjóváhagyást ki kell adni.
 4.2.1.2. A típusjóváhagyásra vonatkozó értesítés mintája a 3A. mellékletben található.
 4.2.2. Elektromos/elektronikus részegység
 4.2.2.1. Ha a reprezentatív elektromos/elektronikus részegységrendszer(ek) kielégíti(k) ezen előírás 6. szakaszának követelményeit, úgy a típusjóváhagyást meg kell adni.
 4.2.2.2. A típusjóváhagyásra vonatkozó értesítés mintája a 3B. mellékletben található.
 4.2.3. A fenti 4.2.1.2. vagy 4.2.2.2. szakasz szerinti értesítés összeállításához a szerződő fél jóváhagyást megadó illetékes hatósága egy elismert laboratórium által vagy az ezen előírás rendelkezéseivel összhangban elkészített vagy jóváhagyott jelentést felhasználhat.
 4.3. Jármű vagy elektromos/elektronikus részegység típusának ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy jóváhagyásának elutasításáról értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó feleket az előírás 3A. vagy 3B. mellékletében található mintának megfelelő formanyomtatványon, melyhez mellékelni kell a kérelmező által rendelkezésre bocsátott fényképeket és/vagy megfelelő méretarányú ábrákat vagy rajzokat, az A4-es méretet (210 x 297 mm) nem meghaladó formátumban vagy ilyen méretre összehajtva.
 5. JELÖLÉSEK
 5.1. Mindegyik jóváhagyott jármű vagy elektromos/elektronikus részegység típusához jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosításcsomag száma (jelen esetben ez 03). A szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a jóváhagyási számot jármű vagy elektromos/elektronikus részegység másik típusához.
 5.2. A jelölések helye
 5.2.1. Jármű
 Az előírás szerint jóváhagyott típusnak megfelelő összes járművön fel kell tüntetni az alábbi 5.3. szakaszban leírt jóváhagyási jelet.
 5.2.2. Részegység
 Az előírás szerint jóváhagyott típusnak megfelelő összes elektromos/elektronikus részegységen fel kell tüntetni az alábbi 5.3. szakaszban leírt jóváhagyási jelet.
 Nincs szükség jelölésre olyan, járműbe épített elektromos/elektronikus rendszerek esetében, amelyeket egységként hagytak jóvá.
 5.3. Minden olyan járművön, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen, jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet. Ez a jel a következőkből áll:
 5.3.1. egy kör, benne az „E” betűjel és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma (2);
 5.3.2. az 5.3.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán az előírás száma, amelyet egy „R” betűjel, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ.
 5.4. Az előírás 1. mellékletében található példa a típus-jóváhagyási jelre.
 5.5. Az elektromos/elektronikus részegységeken az 5.3. szakasznak megfelelően elhelyezett jelöléseknek nem kell láthatónak lenniük, ha az elektromos/elektronikus részegység be van építve egy járműbe.
 6. ELŐÍRÁSOK
 6.1. Általános specifikáció
 6.1.1. A járművet és elektromos/elektronikus rendszerét (rendszereit) vagy elektromos/elektronikus részegységét (részegységeit) úgy kell megtervezni, kialakítani és felszerelni, hogy a jármű – rendes használati körülmények között – eleget tegyen ezen előírás követelményeinek.
 6.1.1.1. A járművet a kibocsátott sugárzás és a sugárzott zavarokkal összefüggő zavartűrés szempontjából vizsgálatnak kell alávetni. Vezetett sugárzás vagy vezetett zavarokkal összefüggő zavartűrés szempontjából végzett vizsgálatokra azonban nincs szükség járműtípus jóváhagyásához.
 6.1.1.2. Az elektromos/elektronikus részegység(ek)et a kibocsátott és vezetett sugárzás, valamint a sugárzott és vezetett zavarokkal összefüggő zavartűrés szempontjából vizsgálatnak kell alávetni.
 6.1.2. A vizsgálat előtt a műszaki szolgálatnak vizsgálati tervet kell készítenie a gyártóval egyetértésben, amely legalább az üzemmódot, az indukált funkció(ka)t, a monitorozott funkció(ka)t, a vizsgálat sikerét/sikertelenségét eldöntő kritériumo(ka)t és az előirányzott kisugárzásokat tartalmazza.
 6.2. A járművekből eredő széles sávú elektromágneses sugárzásra vonatkozó előírások
 6.2.1. Mérési módszer
 A típusára nézve reprezentatív jármű által kibocsátott elektromágneses sugárzást a 4. mellékletben leírt módszerrel kell mérni. Ezt a mérési módszert a jármű gyártója a műszaki szolgálattal összhangban határozza meg.
 6.2.2. A jármű típusjóváhagyásához előírt széles sávú határértékek
 6.2.2.1. Ha a méréseket a 4. mellékletben leírt módszerrel végzik 10,0 ± 0,2 m távolságot tartva a jármű és az antenna között, a határérték 32 dB μV/m a 30–75 MHz frekvenciatartományban, és 32–43 dB μV/m a 75–400 MHz frekvenciatartományban, míg 75 MHz fölötti frekvenciákon ezek a határértékek logaritmikusan növekednek, ahogyan a 2. függelék mutatja. A 400–1 000 MHz frekvenciatartományban a határérték 43 dB μV/m-en állandó marad.
 6.2.2.2. Ha a méréseket a 4. mellékletben leírt módszerrel végzik 3,0 ± 0,05 m távolságot tartva a jármű és az antenna között, a határérték 42 dB μV/m a 30–75 MHz frekvenciatartományban, és 42–53 dB μV/m a 75–400 MHz frekvenciatartományban, míg 75 MHz fölötti frekvenciákon ezek a határértékek logaritmikusan növekednek, ahogyan a 3. függelék mutatja. A 400–1 000 MHz frekvenciatartományban a határérték 53 dB μV/m-en állandó marad.
 6.2.2.3. A típusára nézve reprezentatív jármű esetében a dB μV/m egységben kifejezett mért értékeknek a típus-jóváhagyási határértékek alatt kell lenniük.
 6.3. A járművekből eredő keskeny sávú elektromágneses sugárzásra vonatkozó előírások
 6.3.1. Mérési módszer
 A típusára nézve reprezentatív jármű által kibocsátott elektromágneses sugárzást az 5. mellékletben leírt módszerrel kell mérni. Ezt a mérési módszert a jármű gyártója a műszaki szolgálattal összhangban határozza meg.
 6.3.2. A jármű típusjóváhagyásához előírt keskeny sávú határértékek
 6.3.2.1. Ha a méréseket az 5. mellékletben leírt módszerrel végzik 10,0 ± 0,2 m távolságot tartva a jármű és az antenna között, a határérték 22 dB μV/m a 30–75 MHz frekvenciatartományban, és 22–33 dB μV/m a 75–400 MHz frekvenciatartományban, míg 75 MHz fölötti frekvenciákon ezek a határértékek logaritmikusan növekednek, ahogyan a 4. függelék mutatja. A 400–1 000 MHz frekvenciatartományban a határérték 33 dB μV/m-en állandó marad.
 6.3.2.2. Ha a méréseket az 5. mellékletben leírt módszerrel végzik 3,0 ± 0,05 m távolságot tartva a jármű és az antenna között, a határérték 32 dB μV/m a 30–75 MHz frekvenciatartományban, és 32–43 dB μV/m a 75–400 MHz frekvenciatartományban, míg 75 MHz fölötti frekvenciákon ezek a határértékek logaritmikusan növekednek, ahogyan az 5. függelék mutatja. A 400–1 000 MHz frekvenciatartományban a határérték 43 dB μV/m-en állandó marad.
 6.3.2.3. A típusára nézve reprezentatív jármű esetében a dB μV/m egységben kifejezett mért értékeknek a típus-jóváhagyási határértékek alatt kell lenniük.
 6.3.2.4. Az e melléklet 6.3.2.1., 6.3.2.2. és 6.3.2.3. szakaszában megállapított határértékek ellenére úgy kell tekinteni, hogy a jármű eleget tesz a keskeny sávú sugárzás határértékeinek, és nem kell tovább vizsgálni, ha az 5. melléklet 1.3. szakasza szerinti első vizsgálati lépés során a jármű rádióadó antennájánál mért jel erőssége egy átlagos mérőérzékelővel mérve kisebb mint 20 dB μV/m a 76–108 MHz frekvenciatartományban.
 6.4. A járművek elektromágneses mezőkkel szembeni zavartűrésére vonatkozó előírások
 6.4.1. Vizsgálati módszer
 A típusára nézve reprezentatív járműnek az elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrését a 6. mellékletben leírt módszerrel kell megvizsgálni.
 6.4.2. A jármű típusjóváhagyásának zavartűréssel kapcsolatos határértékei
 6.4.2.1. Ha a vizsgálatokat a 6. mellékletben leírt módszerrel végzik, a térerősségnek 30 V/m rms (négyzetes középérték) értékűnek kell lennie a 20–2 000 MHz frekvenciatartomány több mint 90 %-ában, és legalább 25 V/m rms (négyzetes középérték) értékűnek a teljes 20–2 000 MHz frekvenciatartományban.
 6.4.2.2. Úgy kell tekinteni, hogy a típusára nézve reprezentatív jármű eleget tesz a zavartűrés követelményeinek, ha a 6. melléklet szerint végrehajtott vizsgálatok során nem következett be romlás a „zavartűréssel összefüggő funkciókban”.
 6.5. Az elektromos/elektronikus részegységek széles sávú zavarkibocsátására vonatkozó előírások
 6.5.1. Mérési módszer
 A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység által kibocsátott elektromágneses sugárzást a 7. mellékletben leírt módszerrel kell mérni.
 6.5.2. Az elektromos/elektronikus részegységek típusjóváhagyásához előírt széles sávú határértékek
 6.5.2.1. Ha a méréseket a 7. mellékletben leírt módszerrel végzik, a határérték 62–52 dB μV/m a 30–75 MHz frekvenciatartományban, úgy, hogy ez a határérték a 30 MHz fölötti frekvenciákon logaritmikusan csökken, és 52–63 dB μV/m a 75–400 MHz frekvenciatartományban, úgy, hogy ez a határérték a 75 MHz fölötti frekvenciákon logaritmikusan nő, ahogyan a 6. függelék mutatja. A 400–1 000 MHz frekvenciatartományban a határérték 63 dB μV/m-en állandó marad.
 6.5.2.2. A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység esetében a dB μV/m egységben kifejezett mért értékeknek a típus-jóváhagyási határértékek alatt kell lenniük.
 6.6. Az elektromos/elektronikus részegységek által kibocsátott keskeny elektromágneses zavarra vonatkozó előírások
 6.6.1. Mérési módszer
 A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység által kibocsátott elektromágneses sugárzást a 8. mellékletben leírt módszerrel kell mérni.
 6.6.2. Az elektromos/elektronikus részegységek típusjóváhagyásának keskeny sávú határértékei
 6.6.2.1. Ha a méréseket a 8. mellékletben leírt módszerrel végzik, a határérték 52–42 dB μV/m a 30–75 MHz frekvenciatartományban, úgy, hogy ez a határérték a 30 MHz fölötti frekvenciákon logaritmikusan csökken, és 42–53 dB μV/m a 75–400 MHz frekvenciatartományban, úgy, hogy ez a határérték a 75 MHz fölötti frekvenciákon logaritmikusan nő, ahogyan a 7. függelék mutatja. A 400–1 000 MHz frekvenciatartományban a határérték 53 dB μV/m-en állandó marad.
 6.6.2.2. A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység esetében a dB μV/m egységben kifejezett mért értékeknek a típus-jóváhagyási határértékek alatt kell lenniük.
 6.7. Az elektromos/elektronikus részegységek elektromágneses zavartűrésére vonatkozó előírások
 6.7.1. Vizsgálati módszer
 A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegységnek az elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrését a 9. mellékletben leírt módszerek közül választott módszerrel (módszerekkel) kell megvizsgálni.
 6.7.2. Az elektromos/elektronikus részegység típusjóváhagyásához előírt zavartűrési határértékek
 6.7.2.1. Ha a vizsgálatokat a 9. mellékletben leírt módszerrel végzik, a zavartűrési vizsgálat határértéke 60 V/m a 150 mm-es szalagvezetővel végzett vizsgálati módszernél, 15 V/m a 800 mm-es szalagvezetővel végzett vizsgálati módszernél, 75 V/m a TEM-cellás vizsgálati módszernél, 60 mA az árambetáplálásos (bulk current injection, BCI) vizsgálati módszernél és 30 V/m a szabad tér vizsgálati módszernél a 20–2 000 MHz frekvenciatartomány több mint 90 %-ában, valamint legalább 50 V/m a 150 mm-es szalagvezetővel végzett vizsgálati módszernél, 12,5 V/m a 800 mm-es szalagvezetővel végzett vizsgálati módszernél, 62,5 V/m a TEM-cellás vizsgálati módszernél, 50 mA az árambetáplálásos (BCI) vizsgálati módszernél és 25 V/m a szabad tér vizsgálati módszernél a teljes 20–2 000 MHz frekvenciatartományban.
 6.7.2.2. Úgy kell tekinteni, hogy a típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység eleget tesz a zavartűrés követelményeinek, ha a 9. melléklet szerint végrehajtott vizsgálatok során nem következett be romlás a „zavartűréssel összefüggő funkciókban”.
 6.8. A tápvezetékben vezetett tranziens zavarokkal összefüggő zavartűrésre vonatkozó előírások
 6.8.1. Vizsgálati módszer
 A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység zavartűrését az ISO 7637-2 (2. kiadás, 2004) szabvány szerinti módszerrel (módszerekkel) kell vizsgálni a 10. mellékletben leírtaknak megfelelően, az 1. táblázatban megadott vizsgálati szintekkel.
 1. táblázat
 Az elektromos/elektronikus részegység zavartűrése
 Vizsgálati impulzusszám
 Zavartűrési vizsgálat szintje
 A rendszerek működési állapota
 Zavartűréssel összefüggő funkciókkal összefügg
 Zavartűréssel összefüggő funkciókkal nem függ össze
 1
 III
 C
 D
 2a
 III
 B
 D
 2b
 III
 C
 D
 3a/3b
 III
 A
 D
 4
 III
 B
 (olyan elektromos/elektronikus részegység esetében, amelyeknek a motor indítási szakaszában működőképesnek kell lenni)
 C
 (a többi elektromos/elektronikus részegység esetében)
 D
 6.9. A vezetett zavar kisugárzásra vonatkozó előírások
 6.9.1. Vizsgálati módszer
 A típusára nézve reprezentatív elektromos/elektronikus részegység kisugárzását az ISO 7637-2 (2. kiadás, 2004) szabvány szerinti módszerrel (módszerekkel) kell vizsgálni a 10. mellékletben leírtaknak megfelelően, a 2. táblázatban megadott vizsgálati szintekkel.
 2. táblázat
 A megengedett legnagyobb impulzusamplitúdó
 A megengedett legnagyobb impulzusamplitúdó
 Az impulzusamplitúdó polaritása
 12 V-os rendszerrel rendelkező járművek esetében
 24 V-os rendszerrel rendelkező járművek esetében
 Pozitív
 +75
 + 150
 Negatív
 – 100
 – 450
 6.10. Kivételek
 6.10.1. Ha egy jármű vagy egy elektromos/elektronikus rendszer vagy egy elektromos/elektronikus részegység nem tartalmaz 9 kHz-nél magasabb frekvenciájú elektronikus oszcillátort, akkor úgy kell tekinteni, hogy teljesíti a 6.3.2. és 6.6.2. szakasz és az 5. és 8. melléklet követelményeit.
 6.10.2. Azokat a járműveket, amelyek nem rendelkeznek „zavartűréssel összefüggő funkciójú” elektromos/elektronikus rendszerekkel, nem szükséges vizsgálni a sugárzott zavarokkal összefüggő zavartűrés szempontjából, és úgy kell tekinteni, hogy eleget tesznek az ezen előírás 6. melléklete 6.4. szakaszában előírt követelményeknek.
 6.10.3. Azokat az elektromos/elektronikus részegységeket, amelyeknek nincs zavartűréssel összefüggő funkciójuk, nem szükséges vizsgálni a sugárzott zavarokkal összefüggő zavartűrés szempontjából, és úgy kell tekinteni, hogy eleget tesznek az ezen előírás 6.7. szakaszában és a 9. mellékletében előírt követelményeknek.
 6.10.4. Elektrosztatikus kisülés
 A gumiabroncsokkal felszerelt járművek esetében a jármű karosszériája/alváza elektromosan szigetelt szerkezetnek tekinthető. A jármű külső környezetéhez képest jelentős elektrosztatikus erők csak akkor lépnek fel, amikor az utasok beszállnak a járműbe vagy kiszállnak abból. Mivel a jármű ebben a pillanatban álló helyzetben van, típus-jóváhagyási vizsgálat az elektrosztatikus kisülés tekintetében nem szükséges.
 6.10.5. Vezetett kisugárzás
 Azokat az elektromos/elektronikus részegységeket, amelyeket nem kell ki- és bekapcsolni, és amelyek nem tartalmaznak kapcsolókat vagy nem foglalnak magukban induktív terhelést, nem szükséges vezetett kisugárzás szempontjából vizsgálni, és úgy kell tekinteni, hogy eleget tesznek a 6.9. szakaszban előírt követelményeknek.
 6.10.6. A vevőkészülékek nem kielégítő működése a zavartűrési vizsgálat során, amikor a vizsgáló jel a vevőkészülék sávszélességén belül van (rádiófrekvenciás szelektív sáv) – miként a harmonizált nemzetközi EMK-szabvány a különleges rádió-szolgáltatásokra/termékekre előírja –, nem vezet szükségszerűen a vizsgálat sikertelenségét jelentő kritérium teljesüléséhez.
 6.10.7. A rádiófrekvenciás adókészülékeket az adás üzemmódban kell vizsgálni. A szükséges sávszélességből és a sávon kívülről (pl. a rádiófrekvenciás adórendszerekből) származó kívánt sugárzásoktól ezen előírás alkalmazásában el kell tekinteni. A mellékhullámú sugárzásokra ezen előírást alkalmazni kell.
 6.10.7.1. „Szükséges sávszélesség”: egy adott sugárzási osztály esetében a frekvenciasávnak az a szélessége, amely éppen elégséges ahhoz, hogy a meghatározott feltételek mellett az előírt sebességgel és minőségben biztosítsa az információ átvitelét (Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) Rádiószabályzata, 1. cikk, 1 152. sz.).
 6.10.7.2. „Sávon kívüli sugárzás”: közvetlenül a szükséges sávszélességen kívül eső frekvencián vagy frekvenciákon történő sugárzás, amely a modulációs eljárásból ered, de nem foglalja magában a mellékhullámú sugárzásokat (Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) Rádiószabályzata, 1. cikk, 1 144. sz.).
 6.10.7.3. „Mellékhullámú sugárzás”: minden modulációs eljárásban vannak járulékos, nemkívánatos jelek. Ezek a „mellékhullámú sugárzások” címszó alatt foglalhatók össze. A mellékhullámú sugárzások olyan frekvencián vagy frekvenciákon jönnek létre, amelyek kívül esnek a szükséges sávszélességen, és amelyek szintje csökkenthető anélkül, hogy a csökkentés bármilyen hatással lenne a kisugárzott információra. A mellékhullámú sugárzások közé tartoznak a harmonikus sugárzások, parazitasugárzások, a keresztmoduláció eredményei és a frekvenciaátalakítás eredményei, kivéve a sávon kívüli sugárzásokat (Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) Rádiószabályzata, 1. cikk, 1 145. sz.).
 7. JÁRMŰ-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS MÓDOSÍTÁSA VAGY KITERJESZTÉSE ELEKTROMOS/ELEKTRONIKUS RÉSZEGYSÉG HOZZÁADÁSÁT VAGY CSERÉJÉT KÖVETŐEN
 7.1. Ha egy járműgyártó megkapta a jóváhagyást az egész járműre, és szeretne abba(n) egy olyan elektromos/elektronikus rendszert vagy egy elektromos/elektronikus részegységet beépíteni vagy kicserélni, amely már kapott jóváhagyást ezen előírás szerint, és amelyet az idevágó feltételekkel összhangban épít be, úgy a jármű típusjóváhagyását minden további vizsgálat nélkül ki lehet terjeszteni. A gyártásmegfelelőség szempontjából a kiegészítő vagy helyettesítő elektromos/elektronikus rendszert vagy elektromos/elektronikus részegységet a jármű részének kell tekinteni.
 7.2. Ha a kiegészítő vagy helyettesítő rész(ek) még nem kapott (kaptak) jóváhagyást ezen előírás szerint, és ha a vizsgálat szükségesnek tűnik, úgy az egész járművet megfelelőnek kell tekinteni, ha bizonyítható, hogy az új vagy módosított rész(ek) kielégíti(k) a 6. szakasz megfelelő követelményeit, vagy ha egy összehasonlító vizsgálat keretében bizonyítható, hogy az új rész valószínűleg nem befolyásolja kedvezőtlenül a járműtípus előírásnak való megfelelőségét.
 7.3. A jármű jóváhagyása nem érvénytelen, ha a jármű gyártója a járművet olyan szabványos, mobil távközlési készüléknek nem minősülő háztartási vagy irodai készülékkel látja el, amely más előírásoknak megfelel, és amelynek a beszerelése, cseréje vagy eltávolítása a készülék vagy a jármű gyártójának ajánlásai szerint történik. Ez nem zárja ki azt, hogy a jármű gyártója távközlési készüléket építsen be a jármű gyártója és/vagy az említett távközlési készülék gyártója által kidolgozott beépítési útmutató alapján. A járműgyártónak (a vizsgáló hatóság kérésére) bizonyítania kell, hogy az ilyen adókészülékek nem gyakorolnak kedvezőtlen hatást a jármű teljesítményére. Ez történhet nyilatkozat formájában, amely szerint a teljesítményszintek akkorák és a beépítés úgy történt, hogy ezen előírás zavartűrési értékei – kizárólag átvitel esetén, azaz a 6. szakasz szerinti vizsgálatokkal összefüggő átvitelt kizárva – kielégítő védelmet nyújtanak. Ezen előírás nem teszi lehetővé kommunikációs adó használatát, ha más előírások vonatkoznak az ilyen készülékekre vagy azok használatára.
 8. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG
 A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük a megállapodás 2. függelékében (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/2. változat) előírt feltételeknek és az alábbi követelményeknek:
 8.1.
 Az előírás értelmében jóváhagyott járműveket, alkatrészeket vagy elektromos/elektronikus részegységeket a jóváhagyott típusnak megfelelően, a fenti 6. szakaszban rögzített követelmények betartásával kell gyártani.
 8.2.
 Jármű, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártásmegfelelőségét az ezen előírás 3A. és/vagy 3B. mellékletében található, típusjóváhagyásra vonatkozó értesítésben szereplő adatok alapján kell ellenőrizni.
 8.3.
 Amennyiben a gyártó ellenőrző eljárásai nem kielégítőek az illetékes hatóság számára, úgy az alábbi 8.3.1. és 8.3.2. szakaszt kell alkalmazni.
 8.3.1. Egy sorozatból vett jármű, alkatrész vagy elektromos/elektronikus részegység megfelelőségének vizsgálatakor a gyártás a kisugárzott széles sávú, illetve keskeny sávú elektromágneses zavarok tekintetében akkor teljesíti ezen előírás követelményeit, ha a mért értékek legfeljebb 2 dB-lel (25 %-kal) haladják meg a 6.2.2.1., 6.2.2.2., 6.3.2.1. és 6.3.2.2. szakaszban előírt megfelelő vonatkoztatási értékeket (értelemszerűen).
 8.3.2. Egy sorozatból vett jármű, alkatrész vagy elektromos/elektronikus részegység megfelelőségének vizsgálatakor a gyártás az elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrés tekintetében akkor teljesíti ezen előírás követelményeit, ha a jármű, alkatrész vagy elektromos/elektronikus részegység nem mutatja a jármű közvetlen irányításának semmilyen romlását, amelyet a vezető vagy más közlekedő akkor észlelhetnének, ha a jármű a 6. melléklet 4. szakaszában leírt állapotban van és egy, a fenti 6.4.2.1. szakaszban előírt vonatkoztatási határérték legfeljebb 80 %-ának megfelelő, Volt/m-ben kifejezett térerősségnek van kitéve.
 8.3.3. Ha egy sorozatból vett alkatrész vagy önálló műszaki egység megfelelőségét vizsgálják, akkor tekinthető úgy, hogy a gyártás a vezetett zavarokkal és kibocsátott sugárzással szembeni zavartűrés tekintetében teljesíti ezen előírás követelményeit, ha az alkatrész vagy önálló műszaki egység a 6.8.1. szakaszban megadott szintekig semmilyen romlást sem mutat a „zavartűréssel összefüggő funkciók” teljesítményében, és nem haladja meg a 6.9.1. szakaszban megadott szinteket.
 9. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN
 9.1. A jármű, alkatrész vagy önálló műszaki egység valamely típusára ezen előírás szerint megadott jóváhagyás visszavonható, ha a fenti 6. szakaszban előírt követelmények nem teljesülnek, illetve ha a kiválasztott járművek nem felelnek meg a fenti 6. szakaszban előírt vizsgálaton.
 9.2. Ha az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor az előírás 3A. vagy 3B. mellékletében található mintának megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti erről az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 10. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA
 Amennyiben a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott jármű vagy elektromos/elektronikus részegység típusának gyártását, erről tájékoztatnia kell a jóváhagyást megadó hatóságot, amely ezt követően az ezen előírás 3A., illetve 3B. mellékletében található mintának megfelelő nyomtatványon értesíti az 1958. évi egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 11. ADOTT JÁRMŰ VAGY ELEKTROMOS/ELEKTRONIKUS RÉSZEGYSÉG TÍPUSJÓVÁHAGYÁSÁNAK MÓDOSÍTÁSA VAGY KITERJESZTÉSE
 11.1. A jármű vagy elektromos/elektronikus részegység típusának bármilyen módosításáról értesíteni kell a típusjóváhagyást megadó szakhatóságot. A szakhatóság ezt követően a következőképpen járhat el:
 11.1.1.
 úgy ítéli meg, hogy a végrehajtott módosításoknak valószínűleg nem lesz jelentős kedvezőtlen hatása, és a jármű vagy elektromos/elektronikus részegység ezekkel együtt eleget tesz a követelményeknek; vagy
 11.1.2.
 új mérési jegyzőkönyvet kér a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.
 11.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról szóló értesítést, a módosítások részletes leírásával együtt, a fenti 4. szakaszban rögzített eljárásnak megfelelően kell megküldeni az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó feleknek.
 11.3. A jóváhagyás kiterjesztését engedélyező illetékes hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és az előírás 3A., illetve 3B. mellékletében található mintának megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 12. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
 12.1. A 03. módosításcsomag hatálybalépésének napjától kezdődően az előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el a 03. módosításcsomaggal módosított előírás szerinti jóváhagyások megadását.
 12.2. A 03. módosításcsomag hatálybalépését követő 12 hónap elteltével az előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatnak ki jóváhagyást, ha a jóváhagyásra benyújtott jármű, alkatrész vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a 03. módosításcsomaggal módosított előírás követelményeinek.
 12.3. Az előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el az előírás előző módosításcsomagja szerint kiadott jóváhagyások kiterjesztését.
 12.4. Az előírás 03. módosításcsomagjának hatálybalépését követő 48 hónap elteltével kezdődően az előírást alkalmazó szerződő felek visszautasíthatják az olyan jármű, alkatrész vagy önálló műszaki egység első nemzeti nyilvántartásba vételét (első forgalomba helyezését), amely nem felel meg az ezen előírás 03. módosításcsomagja követelményeinek.
 13. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLAT ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A SZAKHATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME
 Az 1958. évi egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő felek megadják az Egyesült Nemzetek Szervezete Titkárságának a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó szakhatóságok nevét és címét.
 (1) A Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: a legutóbb a 4. módosítással módosított TRANS/WP.29/1. javított változat/2. módosítás) 7. mellékletének meghatározása szerint.
 (2) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Belarusz, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia és Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Közösség (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-típus-jóváhagyási jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta, 51 – Koreai Köztársaság, 52 – Malajzia, 53 – Thaiföld, 54 és 55 (szabad), 56 – Montenegró, 57 (szabad) és 58 – Tunézia. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményt mikor ratifikálják, vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli az egyezményben részes szerződő felekkel.
 1. függelék
 Az előírásban említett szabványok jegyzéke
 1.
 CISPR 12 „Járművek, motorcsónakok és belső égésű motorral hajtott gépek, rádiózavar-jellemzők – Határértékek és mérési módszerek”, 5. kiadás, 2001.
 2.
 CISPR 16-1-4 „Rádiózavar- és rádiózavartűrés-mérő berendezések és módszerek előírása – 1. rész: Rádiózavar- és rádiózavartűrés-mérő berendezések”, 1.1.2004. kiadás.
 3.
 CISPR 25 „Rádiózavar-jellemzők. Határértékek és mérési módszerek a beszerelt rádió-vevőkészülékek védelmére”, 2. kiadás, 2002.
 4.
 ISO 7637-1 „Közúti járművek – Vezetésből és csatolásból származó elektromos zavarok – 1. rész: Fogalommeghatározások és általános szempontok”, 2. kiadás, 2002.
 5.
 ISO 7637-2 „Közúti járművek – Vezetésből és csatolásból származó elektromos zavarok – 2. rész: Elektromos tranziens vezetés tápvezetékekben, csak 12 V vagy 24 V névleges tápfeszültségű járműveken”, 2. kiadás, 2004.
 6.
 ISO-EN 17025 „Vizsgáló- és kalibrálólaboratóriumok felkészültségének általános követelményei”, 1. kiadás, 1999.
 7.
 ISO 11451 „Közúti járművek – Keskeny sávú sugárzott elektromágneses energia által keltett elektromos zavarok – Járművizsgálati módszerek”:
 1. rész:
 Általánosságok és fogalommeghatározások (ISO 11451-1: 3. kiadás, 2005);
 2. rész:
 Járművön kívüli sugárzóforrás (ISO 11451-2: 3. kiadás, 2005);
 4. rész:
 Árambetáplálás (BCI) (ISO 11451-4: 1. kiadás, 1995).
 8.
 ISO 11452 „Közúti járművek – Keskeny sávú sugárzott elektromágneses energia által keltett elektromos zavarok – Alkatrész-vizsgálati módszerek”:
 1. rész:
 Általánosságok és fogalommeghatározások (ISO 11452-1, 3. kiadás, 2005);
 2. rész:
 Elnyelő anyaggal bélelt kamra (ISO 11452-2, 2. kiadás, 2004);
 3. rész:
 Transzverzális elektromágneses módus (TEM) cella (ISO 11452-3, 3. kiadás, 2005);
 4. rész:
 Árambetáplálás (BCI) (ISO 11452-4, 3. kiadás, 2005);
 5. rész:
 Szalagvezető (ISO 11452-5: 2. kiadás, 2002).
 9.
 Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) Rádiószabályzata, 2001. évi kiadás
 2. függelék
 A járművek széles sávú vonatkoztatási határértékei
 Antenna–jármű távolság: 10 m
 E határértéke (dΒμV/m) F frekvencián (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 32
 E = 32 + 15,13 log (F/75)
 E = 43
 Járműből kibocsátott sugárzás határértéke
 Típusjóváhagyásához előírt széles sávú határérték – 10 m
 Kvázicsúcsérték-detektor – 120 kHz sávszélesség
 3. függelék
 A járművek széles sávú vonatkoztatási határértékei
 Antenna–jármű távolság: 3 m
 E határértéke (dΒμV/m) F frekvencián (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 42
 E = 42 + 15,13 log (F/75)
 E = 53
 Járműből kibocsátott sugárzás határértéke
 Típusjóváhagyásához előírt széles sávú határérték – 3 m
 Kvázicsúcsérték-detektor – 120 kHz sávszélesség
 4. függelék
 A járművek keskeny sávú vonatkoztatási határértékei
 Antenna–jármű távolság: 10 m
 E határértéke (dΒμV/m) F frekvencián (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 22
 E = 22 + 15,13 log (F/75)
 E = 33
 Járműből kibocsátott sugárzás határértéke
 Típusjóváhagyásához előírt keskeny sávú határérték – 10 m
 Átlagos detektor – 120 kHz sávszélesség
 5. függelék
 A járművek keskeny sávú vonatkoztatási határértékei
 Antenna–jármű távolság: 3 m
 E határértéke (dΒμV/m) F frekvencián (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 32
 E = 32 + 15,13 log (F/75)
 E = 43
 Járműből kibocsátott sugárzás határértéke
 Típusjóváhagyásához előírt keskeny sávú határérték – 3 m
 Átlagos detektor – 120 kHz sávszélesség
 6. függelék
 Elektromos/elektronikus részegységek
 Széles sávú vonatkoztatási határértékek
 E határértéke (dΒμV/m) F frekvencián (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 62 – 25,13 log (F/30)
 E = 52 + 15,13 log (F/75)
 E = 63
 Elektromos/elektronikus részegységből kibocsátott sugárzás határértéke
 Típusjóváhagyásához előírt széles sávú határérték – 1 m
 Kvázicsúcsérték-detektor – 120 kHz sávszélesség
 7. függelék
 Elektromos/elektronikus részegységek
 Keskeny sávú vonatkoztatási határértékek
 E határértéke (dΒμV/m) F frekvencián (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 52 – 25,13 log (F/30)
 E = 42 + 15,13 log (F/75)
 E = 53
 Elektromos/elektronikus részegységből kibocsátott sugárzás határértéke
 Típusjóváhagyásához előírt keskeny sávú határérték – 1 m
 Átlagos detektor – 120 kHz sávszélesség
 1. MELLÉKLET
 PÉLDÁK A JÓVÁHAGYÁSI JELEK ELRENDEZÉSÉRE
 A. minta
 (Lásd ezen előírás 5.2. szakaszát)
 B. minta
 (Lásd ezen előírás 5.2. szakaszát)
 (1) A második szám csak példaként szolgál.
 2A. MELLÉKLET
 ADATKÖZLŐ LAP
 Jármű elektromágneses összeférhetőség szempontjából történő típusjóváhagyásához
 Az alábbi adatokat három példányban, tartalomjegyzékkel együtt kell benyújtani.
 A rajzokat megfelelő méretben, kellő részletességgel, A4-es formátumban vagy A4-es formátumú iratgyűjtőben kell beadni.
 Amennyiben vannak fényképek, azoknak megfelelően részletesnek kell lenniük.
 Ha az említett rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek elektromos vezérléssel működnek, ezek teljesítményére vonatkozóan is kell adatokat szolgáltatni.
 ÁLTALÁNOS
 1.
 Gyártmány (a gyártó által bejegyzett márkanév): ...
 2.
 Típus: ...
 3.
 Járműkategória: ...
 4.
 A gyártó neve és címe: ...
 A gyártó képviselőjének neve és címe (ha van ilyen): ...
 5.
 Az összeszerelő üzem(ek) címe: ...
 A JÁRMŰ ÁLTALÁNOS SZERKEZETI JELLEMZŐI
 6.
 Egy reprezentatív járműről készített fényképek és/vagy rajzok: ...
 7.
 A motor helye és elrendezése: ...
 MOTOR
 8.
 Gyártó: ...
 9.
 A gyártó motorkódja (a motoron feltüntetett jelölés szerint): ...
 10.
 Belső égésű motor: ...
 11.
 Működési elv: külső gyújtás/kompressziós gyújtás, négyütemű/kétütemű (1)
 12.
 A hengerek száma és elrendezése: ...
 13.
 Üzemanyag-ellátás: ...
 14.
 Üzemanyag-befecskendezéssel (csak kompressziós gyújtású motoroknál): igen/nem (1)
 15.
 Elektronikus vezérlőegység: ...
 16.
 Gyártmány(ok): ...
 17.
 A rendszer leírása: ...
 18.
 Üzemanyag-befecskendezéssel (csak külső gyújtású motoroknál): igen/nem (1)
 19.
 Elektromos rendszer: ...
 20.
 Névleges feszültség: ... V, pozitív/negatív földelés (1)
 21.
 Generátor:
 22.
 Típus: ...
 23.
 Gyújtás: ...
 24.
 Gyártmány(ok): ...
 25.
 Típus(ok): ...
 26.
 Működési elv: ...
 27.
 PB-gázüzemanyag-ellátó rendszer: igen/nem (1)
 28.
 PB-gázüzemanyag-ellátó rendszer elektronikus motorvezérlő egysége: ...
 29.
 Gyártmány(ok): ...
 30.
 Típus(ok): ...
 31.
 Földgázüzemanyag-ellátó rendszer: igen/nem (1)
 32.
 Földgázüzemanyag-ellátó rendszer elektronikus motorvezérlő egysége:
 33.
 Gyártmány(ok): ...
 34.
 Típus(ok): ...
 35.
 Villanymotor: ...
 36.
 Típus (tekercselés, gerjesztés): ...
 37.
 Üzemi feszültség: ...
 Gázüzemű motorok (eltérő módon elrendezett rendszerek esetében egyenértékű adatokat kell megadni)
 38.
 Elektronikus vezérlőegység (ECU):
 39.
 Gyártmány(ok): ...
 40.
 Típus(ok): ...
 ERŐÁTVITEL
 41.
 Típus (mechanikus, hidraulikus, villamos, stb.): ...
 42.
 Az elektromos/elektronikus alkatrészek rövid leírása (amennyiben van ilyen): ...
 FELFÜGGESZTÉS
 43.
 Az elektromos/elektronikus alkatrészek rövid leírása (amennyiben van ilyen): ...
 KORMÁNYMŰ
 44.
 Az elektromos/elektronikus alkatrészek rövid leírása (amennyiben van ilyen): ...
 FÉKBERENDEZÉS
 45.
 Blokkolásgátló fékrendszer: igen/nem/választható (1)
 46.
 Blokkolásgátló fékrendszerrel ellátott járművek esetében a rendszer működésének leírása (beleértve valamennyi elektronikus részt is), elektromos blokkdiagram, hidraulikus vagy pneumatikus áramköri terv: ...
 FELÉPÍTMÉNY
 47.
 A felépítmény típusa: ...
 48.
 Felhasznált anyagok és az összeállítás módszere: ...
 49.
 Szélvédő és egyéb ablakok:
 50.
 Az ablakemelő elektromos/elektronikus berendezéseinek rövid leírása (ha van): ...
 51.
 Visszapillantó tükrök (minden tükörre megadva): ...
 52.
 A beállító rendszer elektromos/elektronikus alkatrészeinek rövid leírása (ha vannak): ...
 53.
 Biztonsági övek és/vagy más utasbiztonsági rendszerek: ...
 54.
 Az elektromos/elektronikus alkatrészek rövid leírása (amennyiben van ilyen): ...
 55.
 Rádiózavar-szűrés: ...
 56.
 A felépítmény motorházat formáló része, valamint az utastér ezzel határos része alakjának és alkatrésze anyagának leírása és rajza/fényképe: ...
 57.
 A motorházba beszerelt fém alkatrészek elhelyezésének rajza vagy fényképe (pl. fűtőberendezések, pótkerék, légszűrő, kormányberendezés stb.): ...
 58.
 A rádiózavar-szűrő berendezés táblázata és rajza: ...
 59.
 Az egyenáramú ellenállás névleges értékeinek adatai, ohmos ellenállású gyújtáskábelek esetében pedig azok méterenkénti névleges ellenállása: ...
 VILÁGÍTÓ ÉS FÉNYJELZŐ KÉSZÜLÉKEK
 60.
 A lámpákon kívüli elektromos/elektronikus alkatrészek rövid leírása (amennyiben van ilyen): ...
 VEGYES
 61.
 A jármű jogosulatlan használata ellen védelmet biztosító berendezések
 62.
 Az elektromos/elektronikus alkatrészek rövid leírása (amennyiben van ilyen): ...
 63.
 Táblázat a jármű(vek)ben elhelyezett rádiófrekvenciás adókészülékek beszereléséhez és használatához, amennyiben vannak ilyenek (lásd az előírás 3.1.8. szakaszát):
 Frekvenciasávok (Hz)
 Max. kimeneti teljesítmény (W)
 Az antenna helyzete a járművön,
 a beszerelés és/vagy a használat egyedi feltételei
 64.
 24 GHz-es rövid hatótávolságú radarkészülékkel felszerelt jármű: igen/nem/választható (1)
 A típusjóváhagyást kérelmezőnek – adott esetben – a következőket is rendelkezésre kell bocsátania:
 1. függelék:
 Az előzőleg nem felsorolt összes olyan elektromos/elektronikus alkatrész jegyzéke (a gyártmány(ok) és típus(ok) feltüntetésével), amelyek ezen előírás hatálya alá tartoznak (lásd az előírás 2.9. és 2.10. szakaszát).
 2. függelék:
 Az (ezen előírás hatálya alá tartozó) elektromos és/vagy elektronikus alkatrészek általános elrendezésének vázlata vagy rajza, valamint a vezetékrendszer általános elrendezése.
 3. függelék:
 A típus bemutatásához kiválasztott jármű leírása:
 Felépítmény jellege: ...
 Bal- vagy jobbkormányos: ...
 Tengelytáv: ...
 4. függelék:
 A gyártó által az ISO 17025 alapján akkreditált és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól a típus-jóváhagyási bizonyítvány kiállításához szolgáltatott vonatkozó mérési jegyzőkönyv(ek).
 (1) A nem kívánt rész törlendő.
 2B. MELLÉKLET
 ADATKÖZLŐ LAP
 elektromos/elektronikus részegység elektromágneses összeférhetőség szempontjából történő típusjóváhagyásához
 Az alábbi adatokat három példányban, tartalomjegyzékkel együtt kell benyújtani. A rajzokat megfelelő méretben, kellő részletességgel, A4-es formátumban vagy A4-es formátumú iratgyűjtőben kell beadni. Amennyiben vannak fényképek, azoknak megfelelően részletesnek kell lenniük.
 Ha az említett rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek elektromos vezérléssel működnek, ezek teljesítményére vonatkozóan is kell adatokat szolgáltatni.
 1.
 Gyártmány (a gyártó által bejegyzett márkanév): ...
 2.
 Típus: ...
 3.
 Típusazonosító jelölések, amennyiben vannak, az alkatrészen/önálló műszaki egységen: (1)
 3.1.
 A jelölés elhelyezése: ...
 4.
 A gyártó neve és címe: ...
 A meghatalmazott képviselő neve és címe (amennyiben van ilyen): ...
 ...
 5.
 Alkatrészek és önálló műszaki egységek esetében a jóváhagyási jel helye és rögzítésének módja: ...
 ...
 6.
 Az összeszerelő üzem(ek) címe: ...
 7.
 Ezt az elektromos/elektronikus részegységet alkatrészként/önálló műszaki egységként kell jóváhagyni (2)
 8.
 A használatra vonatkozó megszorítások és a szerelési feltételek: ...
 9.
 Az elektromos rendszer névleges feszültsége: ...V, pozitív/negatív (2) földelés.
 1. függelék:
 A típus bemutatásához kiválasztott elektromos/elektronikus részegység leírása (elektronikus blokkdiagram és az elektromos/elektronikus részegységet alkotó alkatrészek felsorolása [pl. a mikroprocesszor, a kristály gyártmánya és típusa stb.]).
 2. függelék:
 A gyártó által az ISO 17025 alapján akkreditált és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól a típus-jóváhagyási bizonyítvány kiállításához szolgáltatott vonatkozó mérési jegyzőkönyv(ek).
 (1) Ha a típusazonosító olyan karaktereket is tartalmaz, amelyek az ezen adatközlő lapon megjelölt alkatrész vagy önálló műszaki egység leírása szempontjából nem lényegesek, ezeket a karaktereket a tájékoztatóban „?” jellel kell helyettesíteni (pl. ABC??123??).
 (2) A nem kívánt rész törlendő.
 3A. MELLÉKLET
 ÉRTESÍTÉS
 (Megengedett legnagyobb formátum: A4 (210 × 297 mm))
 3B. MELLÉKLET
 ÉRTESÍTÉS
 (Megengedett legnagyobb formátum: A4 (210 × 297 mm))
 3C. MELLÉKLET
 TANÚSÍTVÁNY A 3.2.9. SZAKASZ TEKINTETÉBEN
 (megengedett legnagyobb formátum: A4 (210 × 297 mm))
 Kérelmező: ...
 A termék általános leírása: ...
 A kérelmező által benyújtott információ: ...
 Ez az elektromos/elektronikus részegység bármely járműtípuson használható a következő megszorításokkal: ...
 Üzembehelyezési feltételek, amennyiben vannak ilyenek: ...
 Igazoljuk, hogy az előzőekben leírt termék nincs összefüggésben a zavartűréssel a 10. sz. előírás szerint. Az ezen előírásban meghatározott, zavartűréssel kapcsolatos egyik vizsgálat sem szükséges.
 Az értékelésért felelős műszaki szolgálat: ...
 Hely: ...
 Dátum: ...
 Aláírás: ...
 4. MELLÉKLET
 Módszer a járművek széles sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 1. ÁLTALÁNOS
 1.1. Az e mellékletben leírt vizsgálati módszer csak járművekre alkalmazható.
 1.2. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálat a járműbe beépített elektromos vagy elektronikus rendszerek (pl. gyújtásrendszer vagy villamos motorok) által kibocsátott széles sávú sugárzás mérésére szolgál.
 Amennyiben a mellékletben másként nem szerepel, a vizsgálatot a CISPR 12. sz. kiadványa (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) szerint kell elvégezni.
 2. A JÁRMŰ ÁLLAPOTA A VIZSGÁLATOK ALATT
 2.1. Motor
 A motornak a CISPR 12. sz. kiadványa (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) 5.3.2. pontja szerint üzemelnie kell.
 2.2. Egyéb járműrendszerek
 Az összes, széles sávú sugárzás kibocsátására képes berendezésnek, amelyet a vezető vagy az utas állandó jelleggel bekapcsolhat, pl. ablaktörlőmotorok vagy ventilátorok, maximális terheléssel üzemelnie kell. A jelzőkürt és az elektromos ablakemelő motorok kivételt képeznek, mert azokat nem használják folyamatosan.
 3. A MÉRÉS HELYE
 3.1. A CISPR 12. sz. kiadványában (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) az L kategóriájú járművekre meghatározott követelmények alternatívájaként vizsgálati felület lehet bármely olyan hely, amely teljesíti e melléklet függelékében található ábrán bemutatott feltételeket. Ebben az esetben a mérőberendezést e melléklet 1. függelékének 1., illetve 2. ábráján kell elhelyezni.
 3.2. Árnyékolt elnyelőcsarnokokat lehet használni, ha korreláció mutatható ki az elnyelőcsarnokban, illetve a szabadban lévő mérőhelyen mért értékek között. Az árnyékolt elnyelőcsarnokoknak nem kell kielégíteniük a szabadban lévő mérőhelyre vonatkozó méretkövetelményeket, kivéve az antenna és a jármű közötti távolságra és az antenna magasságára vonatkozó követelményeket.
 4. VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNYEK
 4.1. A határértékek a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományra vonatkoznak a félsüket szobában vagy szabadtéri vizsgálati helyszínen végzett mérések esetében.
 4.2. A méréseket kvázicsúcsérték- vagy csúcsértékdetektorokkal lehet elvégezni. A 6.2. és 6.5. szakaszban a határértékek kvázicsúcsérték-detektorokhoz vannak megadva. Csúcsértékdetektorok használata esetén a CISPR 12. (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) kiadványában meghatározott 20 dB értékű korrekciós tényezőt kell alkalmazni.
 4.3. Mérések
 A műszaki szolgálat a CISPR 12. (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) szabványában meghatározott intervallumokban a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományban elvégzi a méréseket.
 Ha pedig a gyártó szolgáltat mérési adatokat a teljes frekvenciatartományról egy, az ISO 17025 (1. kiadás, 1999) vonatkozó részei szerint akkreditált, és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól, a műszaki szolgálat a frekvenciatartományt a következő 14 frekvenciasávra oszthatja: 30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz, és az egyes sávokon belül azon a 14 frekvencián végzi el a vizsgálatokat, amelyeknél a legnagyobb sugárzásérték adódik, hogy így igazolja, hogy a jármű kielégíti az e melléklet követelményeit.
 Amennyiben a mért érték meghaladja a határértéket, méréssel kell bizonyítani, hogy ez a jármű, nem pedig a háttérsugárzás miatt van.
 4.4. Leolvasott értékek
 A 14 frekvenciasáv mindegyikében a határértékre vonatkozóan leolvasott értékek maximumát (vízszintes és függőleges polarizáció és antennaelhelyezés a jármű bal és jobb oldalán) kell jellemző értéknek tekinteni azon a frekvencián, amelyen a méréseket végezték.
 Függelék
 1. ábra
 Elektromágneses visszaverődéstől mentes vízszintes felület ellipszis által határolt felület meghatározása
 2. ábra
 Az antenna helyzete a járműhöz viszonyítva
 5. MELLÉKLET
 Módszer a járművek keskeny sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 1. ÁLTALÁNOS
 1.1. Az e mellékletben leírt vizsgálati eljárás csak járművekre alkalmazható.
 1.2. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálat olyan keskeny sávú sugárzások mérésére szolgál, mint amilyenek a mikroprocesszort tartalmazó rendszerekből vagy más keskeny sávú forrásból származhatnak.
 Amennyiben a mellékletben másként nem szerepel, a vizsgálatot a CISPR 12 (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) vagy a CISPR 25 (2. kiadás, 2002) szerint kell elvégezni.
 1.3. Első lépésként egy átlagos detektorral meg kell mérni a sugárzás szintjét az FM frekvenciasávon (76–108 MHz) a jármű rádióadó antennáján. Ha az előírás 6.3.2.4. szakaszában megállapított szintet nem lépik túl, akkor úgy kell tekinteni, hogy a jármű e melléklet követelményeit e frekvenciatartományban kielégíti, és nem kell a teljes vizsgálatot elvégezni.
 1.4. L kategóriájú járművek esetében lehetséges alternatívakánt a mérés helyét a 4. melléklet 3.1. és 3.2. szakasza szerint is ki lehet választani.
 2. A JÁRMŰ ÁLLAPOTA A VIZSGÁLATOK ALATT
 2.1. A gyújtáskapcsolót be kell kapcsolni. A motor nem járhat.
 2.2. A jármű elektronikus rendszereinek a rendes üzemmódban kell lenniük, miközben a jármű álló helyzetben van.
 2.3. Az összes, belső oszcillátorral (f > 9 kHz) vagy ismétlődő jelekkel működő berendezésnek, amelyet a vezető vagy az utas állandó jelleggel bekapcsolhat, a rendes üzemmódban működnie kell.
 3. VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNYEK
 3.1. A határértékek a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományra vonatkoznak a félsüket szobában vagy szabadtéri vizsgálati helyszínen végzett mérések esetében.
 3.2. A méréseket átlagos detektorral kell elvégezni.
 3.3. Mérések
 A műszaki szolgálat a CISPR 12. (1. módosítás, 5. kiadás, 2005) szabványában meghatározott intervallumokban a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományban elvégzi a méréseket.
 Ha pedig a gyártó szolgáltat mérési adatokat a teljes frekvenciatartományról egy, az ISO 17025 (1. kiadás, 1999) vonatkozó részei szerint akkreditált, és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól, a műszaki szolgálat a frekvenciatartományt a következő 14 frekvenciasávra oszthatja: 30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz, és az egyes sávokon belül azon a 14 frekvencián végzi el a vizsgálatokat, amelyeknél a legnagyobb sugárzásérték adódik, hogy így igazolja, hogy a jármű kielégíti az e melléklet követelményeit.
 Amennyiben a mért érték meghaladja a határértéket, vizsgálattal kell bizonyítani, hogy ez a jármű, nem pedig a háttérsugárzás miatt van, beleértve valamely elektromos/elektronikus részegységtől származó széles sávú sugárzást is.
 3.4. Leolvasott értékek
 A 14 frekvenciasáv mindegyikében a határértékre vonatkozóan leolvasott értékek maximumát (vízszintes és függőleges polarizáció és antennaelhelyezés a jármű bal és jobb oldalán) kell jellemző értéknek tekinteni azon a frekvencián, amelyen a méréseket végezték.
 6. MELLÉKLET
 Módszer a járművek elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrésének vizsgálatára
 1. ÁLTALÁNOS
 1.1. Az e mellékletben leírt vizsgálati módszer csak járművekre alkalmazható.
 1.2. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálat a jármű elektronikus rendszerei zavartűrésének bizonyítására szolgál. A járművet az e mellékletben leírt elektromágneses mező hatásának kell kitenni. A járművet a vizsgálatok alatt folyamatosan ellenőrizni kell.
 Amennyiben a mellékletben másként nem szerepel, a vizsgálatot az ISO 11451-2 (3. kiadás, 2005) szerint kell elvégezni.
 1.3. Alternatív vizsgálati módszerek
 A vizsgálatot az összes jármű esetében szabadtéri vizsgálati helyszínen is el lehet végezni. A vizsgálóberendezésnek teljesítenie kell a (nemzeti) törvényi előírásokat az elektromágneses mezők sugárzása tekintetében.
 Ha a jármű 12 m-nél hosszabb és/vagy 2,60 m-nél szélesebb és/vagy 4,00 m-nél magasabb, az ISO 11451-4 (1. kiadás, 1995) szabvány szerinti BCI-módszer alkalmazható a 20–2 000 MHz frekvenciatartományban, az előírás 6.7.2.1. szakaszában meghatározott szintekkel.
 2. A JÁRMŰ ÁLLAPOTA A VIZSGÁLATOK ALATT
 2.1. A járműnek – a szükséges vizsgálati felszerelés kivételével – terheletlen állapotban kell lennie.
 2.1.1. A motornak rendes körülmények között 50 km/h állandó sebességen kell forgatnia a meghajtó kerekeket, amenynyiben nincs olyan műszaki ok, amely miatt más feltételeket határoznak meg. L1 és L2 kategóriájú járművek esetében az állandó sebesség rendes körülmények között 25 km/h. A járművet megfelelően terhelt dinamométerre kell helyezni. Amennyiben nem áll rendelkezésre dinamométer, úgy a járművet szigetelt tengelybakokra lehet állítani olyan közel a talajhoz, amennyire csak lehet. Ahol indokolt, az erőátviteli tengelyeket szét lehet kapcsolni (pl. tehergépkocsik, két- vagy háromkerekű járművek esetében).
 2.1.2. Jármű-alapfeltételek
 A szakasz meghatározza a vizsgálati minimumfeltételeket és a járművek zavartűrési vizsgálatának sikertelenségét jelentő kritériumokat. Az egyéb járműrendszereket, amelyek befolyásolhatják a zavartűréssel összefüggő funkciókat, a gyártó és a műszaki szolgálat közötti megállapodás szerint kell vizsgálni.
 „50 km/h ciklusú” járművizsgálati feltételek
 A vizsgálat sikertelenségét jelentő kritériumok
 A jármű sebessége 50 km/h (illetve L1 és L2 járművek esetében 25 km/h) ± 20 % (a jármű hajtja a görgőket). Ha a jármű fel van szerelve automatikus sebességtartó rendszerrel, annak működnie kell.
 A névleges sebesség ± 10 %-át meghaladó sebességingadozás. Automatikus sebességváltó esetén: a névleges sebesség ± 10 %-át meghaladó sebességingadozást előidéző sebességváltóáttétel-változás.
 Tompított fény BE (kézi üzemmód)
 Világítás KI
 Elülső ablaktörlő BE (kézi üzemmód) maximális sebesség
 Az elülső ablaktörlő teljes leállása
 Irányjelző a vezető oldalon BE
 Frekvenciaváltozás (0,75 Hz-nél kisebb vagy 2,25 Hz-nél nagyobb). Bekapcsolásiviszony-változás (25 %-nál kisebb vagy 75 %-nál nagyobb)
 Állítható felfüggesztés a szokásos helyzetben
 Váratlan jelentős ingadozás
 Vezető ülés és kormánykerék középső helyzetben
 A teljes tartomány 10 %-át meghaladó váratlan ingadozás
 A riasztó nincs aktiválva
 A riasztó váratlan aktiválódása
 Kürt KI
 A kürt váratlan aktiválódása
 A légzsák és az utasbiztonsági rendszerek működőképesek, az utas oldali légzsák le van tiltva, ha van ilyen funkció
 Váratlan aktiválódás
 Automatikus ajtózáródás
 Váratlan kinyílás
 A beállítható tartós fék karja normál helyzetben
 Váratlan aktiválódás
 A jármű „fékciklusának” vizsgálati feltételei
 A vizsgálat sikertelenségét jelentő kritériumok
 A fékciklus vizsgálati tervében kell meghatározni. Ennek tartalmaznia kell a fékpedál működését (hacsak nincs műszaki indok arra, hogy ne), de nem szükségszerűen egy blokkolásgátló fékrendszer műveletet.
 A féklámpák inaktiválódnak a ciklus alatt
 A fék jelzőlámpa BE nem kielégítő működéssel
 Váratlan aktiválódás
 2.1.3. Az összes olyan berendezésnek, amelyet a vezető vagy az utas állandó jelleggel bekapcsolhat, a rendes üzemmódban kell lennie.
 2.1.4. Minden más rendszert, amely a járművezetői irányítást befolyásolja éppúgy, mint a jármű rendes működésekor, be kell kapcsolni.
 2.2. Ha a járműnek vannak olyan elektromos/elektronikus rendszerei, amelyek a jármű közvetlen irányításának elválaszthatatlan részét képezik, és amelyek a 4.1. szakaszban leírt feltételek mellett nem fognak működni, megengedhető, hogy a gyártó jegyzőkönyvet vagy kiegészítő bizonyítékot nyújtson be a műszaki szolgálatnak arról, hogy a jármű elektromos/elektronikus rendszere kielégíti ezen előírás követelményeit. Az ilyen bizonyítékok a típus-jóváhagyási dokumentáció részét képezik.
 2.3. A jármű folyamatos ellenőrzése során csak nem zavaró berendezéseket lehet használni. A jármű külsejét és az utasteret folyamatosan ellenőrizni kell (pl. videokamerá(ka)t, mikrofont stb. alkalmazva) annak eldöntéséhez, hogy a jármű kielégíti-e ennek a mellékletnek a követelményeit.
 3. VONATKOZTATÁSI PONT
 3.1. E melléklet alkalmazásában a vonatkoztatási pont az a pont, amelynél a vizsgálati térerő fellép, és amelyet a következőképpen kell meghatározni:
 3.2.
 M, N, O kategóriájú járművek esetében az ISO 11451-2 (3. kiadás, 2005) szabvány szerint.
 3.3.
 L kategóriájú járművek esetében:
 3.3.1.
 legalább 2 m vízszintesen az antenna fázisközéppontjától vagy legalább 1 m függőlegesen a mezőt előállító berendezés sugárzó elemeitől;
 3.3.2.
 a jármű középvonalában (a hosszanti szimmetriatengely síkja);
 3.3.3.
 1,0 ± 0,05 m magasságban azon sík fölött, amelyen a jármű áll, vagy attól 2,0 ± 0,05 m-re, ha a modellsorozatba tartozó jármű legkisebb tetőmagassága meghaladja a 3,0 m-t;
 3.3.4.
 1,0 ± 0,2 m-re a jármű első kerekének függőleges középvonala mögött (e melléklet 1. függelékének 1. ábráján a C pont) háromkerekű járművek esetében,
 vagy 0,2 ± 0,2 m-re a jármű első kerekének függőleges középvonala mögött (e melléklet 1. függelékének 2. ábráján a D pont) kétkerekű járművek esetében.
 3.3.5.
 Amennyiben a jármű hátsó részét sugározzák be, úgy a vonatkoztatási pontot a 3.3.1. vagy 3.3.4. szakasz szerint kell meghatározni. A járművet ekkor az antennának háttal kell felállítani, és úgy kell elhelyezni, mintha vízszintesen 180 o-kal elforgatták volna a középpontja körül, azaz az antennától a jármű karosszériájának legközelebbi részéig mért távolság változatlan marad. Ez az eset e melléklet 1. függelékének 3. ábráján látható.
 4. VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNYEK
 4.1. Frekvenciatartomány, tartózkodási idők, polarizálás
 A járművet a 20–2 000 MHz frekvenciatartományba eső elektromágneses sugárzásnak kell kitenni, függőleges polarizáció mellett.
 A vizsgálójel-moduláció az alábbi legyen:
 a)
 AM (amplitúdómoduláció) 1 kHz modulációval és 80 %-os modulációs mélységgel a 20–800 MHz frekvenciatartományban; és
 b)
 PM (impulzusmoduláció), ahol t = 577 μs, a periódus 4 600 μs a 800–2 000 MHz frekvenciatartományban;
 a műszaki szolgálat és a jármű gyártója közötti más értelmű megállapodás híján.
 A frekvencialépcső méretét és a tartózkodási időt az ISO 11451-1 (3. kiadás, 2005) szabvány szerint kell megválasztani.
 4.1.1. A műszaki szolgálat az ISO DIS 11451-1 (3. kiadás, 2005) szabványban meghatározott intervallumokban a teljes 20–2 000 MHz frekvenciatartományban végzi a méréséket.
 Ha pedig a gyártó biztosítja az adatok mérését a teljes frekvenciatartományról egy, az ISO 17025 (1. kiadás, 1999) szabvány vonatkozó részei szerint akkreditált, és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól, a műszaki szolgálat egy mérsékelt számú rögzített frekvenciát választhat ki a tartományban, pl. 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 és 1 800 MHz annak igazolásához, hogy a jármű kielégíti az e melléklet követelményeit.
 Ha a jármű nem felel meg az e mellékletben meghatározott vizsgálat előírásainak, igazolni kell, hogy a megfelelés hiánya a lényeges vizsgálati feltételekre, és nem a szabályozás nélküli mezők létrejöttére vezethető vissza.
 5. AZ ELŐÍRT TÉRERŐSSÉG GENERÁLÁSA
 5.1. Vizsgálati módszertan
 5.1.1. Az ISO 11451-1 (3. kiadás, 2005) szabvány szerinti helyettesítés módszerét kell alkalmazni a vizsgálati helyszín körülményeinek a megállapításához.
 5.1.2. Kalibrálás
 Mezőt előállító berendezés (TLS) esetében egy helyszíni mérőelektródot lehet használni a berendezés vonatkoztatási pontján.
 Antennák esetében négy helyszíni mérőelektródot lehet használni a berendezés vonatkoztatási vonalán.
 5.1.3. Vizsgálati szakasz
 A járművet úgy kell elhelyezni, hogy középvonala a berendezés vonatkoztatási pontjára vagy vonalára essen. Rendes körülmények között a járműnek a rögzített antennával szemben kell állnia. Mindazonáltal, ha az elektronikus vezérlőegységek és a hozzájuk csatlakozó vezetékrendszer túlnyomórészt a jármű hátuljában van, a vizsgálatot rendszerint úgy kell végezni, hogy a jármű az antennának háttal álljon. Hosszú járművek esetében (az L, M1 és N1 kategóriájú járműveket kivéve), amelyeknél az elektronikus vezérlőegységek és a hozzájuk csatlakozó vezetékrendszer túlnyomórészt a jármű közepe felé helyezkedik el, a vonatkoztatási pontot vagy a jármű jobb, vagy a bal oldalán lehet megállapítani. Ez a vonatkoztatási pont a jármű hossztengelyének közepén, vagy a jármű oldalának olyan pontján található, amelyet a gyártó az illetékes hatósággal egyetértésben az elektronikus rendszerek elosztásától és a vezetékrendszer elrendezésétől függően választ ki.
 Az ilyen vizsgálatra csak akkor kerülhet sor, ha a kamra építészeti kialakítása lehetővé teszi. Az antenna elhelyezkedését a vizsgálati jegyzőkönyvben fel kell jegyezni.
 Függelék
 1. ábra
 2. ábra
 3. ábra
 Első lépés:
 Meghatározni a vonatkoztatási pontot
 Második lépés:
 Megfordítani a járművet
 7. MELLÉKLET
 Módszer az elektromos/elektronikus részegységek széles sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 1. ÁLTALÁNOS
 1.1. Az e mellékletben leírt vizsgálati módszer alkalmazható azon elektromos/elektronikus részegységekre, amelyeket később a 4. mellékletnek megfelelő járművekbe építenek be.
 1.2. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálat az elektromos/elektronikus részegységek (pl. gyújtásrendszer, villamos motor stb.) széles sávú sugárzásának mérésére szolgál.
 Amennyiben a mellékletben másként nem szerepel, a vizsgálatot a CISPR 25 (2. kiadás, 2002) szerint kell elvégezni.
 2. AZ ELEKTROMOS/ELEKTRONIKUS RÉSZEGYSÉG ÁLLAPOTA A VIZSGÁLATOK ALATT
 2.1. A vizsgált elektromos/elektronikus részegységnek rendes üzemmódban kell lennie, lehetőleg maximális terheléssel.
 3. VIZSGÁLATI ELRENDEZÉSEK
 3.1. A vizsgálatot a CISPR 25 (2. kiadás, 2002) 6.4. szakasza – az ALSE-módszer – szerint kell elvégezni.
 3.2. Alternatív mérési helyszín
 Az elnyelő anyaggal bélelt és árnyékolt kamra (ALSE) mellett alkalmazható másik lehetséges módszer a szabadtéri vizsgálati helyszín (OATS), amely eleget tesz a CISPR 16-1 (2. kiadás, 2002) szabvány követelményeinek (lásd e melléklet függelékét).
 3.3. Környezet
 Annak érdekében, hogy ne legyen olyan nagyságú külső zaj vagy jel, amely jelentős mértékben befolyásolhatja a mérést, a fő vizsgálat előtt vagy után méréseket kell végezni. Ezen mérések során a külső zaj vagy jel szintjének legalább 6 dB-lel az előírás 6.5.2.1. szakasza szerinti zavaró sugárzási határértékek alatt kell lennie, kivéve a keskeny sávú jelek kívánt átvitelét.
 4. VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNY
 4.1. A határértékek a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományra vonatkoznak a félsüket szobában vagy szabadtéri vizsgálati helyszínen végzett mérések esetében.
 4.2. A méréseket kvázicsúcsérték- vagy csúcsértékdetektorokkal lehet elvégezni. A 6.2. és 6.5. szakaszban a határértékek kvázicsúcsérték-detektorokhoz vannak megadva. Csúcsértékdetektorok használata esetén a CISPR 12. (5. kiadás, 2001) kiadványában meghatározott 20 dB értékű korrekciós tényezőt kell alkalmazni.
 4.3. Mérések
 A műszaki szolgálat a CISPR 25. (2. kiadás, 2002) szabványában meghatározott intervallumokban a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományban elvégzi a méréseket.
 Ha pedig a gyártó szolgáltat mérési adatokat a teljes frekvenciatartományról egy, az ISO 17025 (1. kiadás, 1999) vonatkozó részei szerint akkreditált, és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól, a műszaki szolgálat a frekvenciatartományt a következő 13 frekvenciasávra oszthatja: 30–50, 50–75, 75–100, 100–130, 130–165, 165–200, 200–250, 250–320, 320–400, 400–520, 520–660, 660–820, 820–1 000 MHz, és az egyes sávokon belül azon a 13 frekvencián végzi el a vizsgálatokat, amelyeknél a legnagyobb sugárzásérték adódik, hogy így igazolja, hogy az elektromos/elektronikus részegység kielégíti az e melléklet követelményeit.
 Amennyiben a mért érték meghaladja a határértéket, vizsgálattal kell bizonyítani, hogy ez az elektromos/elektronikus részegység, nem pedig a háttérsugárzás miatt van.
 4.4. Leolvasott értékek
 A 13 frekvenciasáv mindegyikében a határértékre vonatkozóan leolvasott értékek maximumát (vízszintes és függőleges polarizáció) kell jellemző értéknek tekinteni azon a frekvencián, amelyen a méréseket végezték.
 Függelék
 1. ábra
 A szabadtéri vizsgálat helyszíne: Vizsgálati terület elektromos/elektronikus részegységek számára
 Szabad, elektromágnesesen visszaverő felületektől mentes terület
 8. MELLÉKLET
 Módszer az elektromos/elektronikus részegységek keskeny sávú elektromágneses kisugárzásának mérésére
 1. ÁLTALÁNOS
 1.1. Az e mellékletben leírt vizsgálati módszer alkalmazható azon elektromos/elektronikus részegységekre, amelyeket később a 4. mellékletnek megfelelő járművekbe építenek be.
 1.2. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálat például a mikroprocesszort tartalmazó rendszerek keskeny sávú elektromágneses sugárzásának mérésére szolgál.
 Amennyiben a mellékletben másként nem szerepel, a vizsgálatot a CISPR 25 (2. kiadás, 2002) szerint kell elvégezni.
 2. AZ ELEKTROMOS/ELEKTRONIKUS RÉSZEGYSÉG ÁLLAPOTA A VIZSGÁLATOK ALATT
 A vizsgált elektromos/elektronikus részegységnek rendes üzemmódban kell lennie.
 3. VIZSGÁLATI ELRENDEZÉSEK
 3.1. A vizsgálatot a CISPR 25 (2. kiadás, 2002) 6.4. szakasza – az ALSE-módszer – szerint kell elvégezni.
 3.2. Alternatív mérési helyszín
 Az elnyelő anyaggal bélelt és árnyékolt kamra (ALSE) mellett alkalmazható másik lehetséges módszer a szabadtéri vizsgálati helyszín (OATS), amely eleget tesz a CISPR 16-1 (2. kiadás, 2002) szabvány követelményeinek (lásd a 7. melléklet függelékét).
 3.3. Környezet
 Annak érdekében, hogy ne legyen olyan nagyságú külső zaj vagy jel, amely jelentős mértékben befolyásolhatja a mérést, a fő vizsgálat előtt vagy után méréseket kell végezni. Ezen mérések során a külső zaj vagy jel szintjének legalább 6 dB-lel az előírás 6.5.2.1. szakasza szerinti zavaró sugárzási határértékek alatt kell lennie, kivéve a keskeny sávú jelek kívánt átvitelét.
 4. VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNY
 4.1. A határértékek a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományra vonatkoznak a félsüket szobában vagy szabadtéri vizsgálati helyszínen végzett mérések esetében.
 4.2. A méréseket átlagos detektorral kell elvégezni.
 4.3. Mérések
 A műszaki szolgálat a CISPR 12. (5. kiadás, 2001) szabványában meghatározott intervallumokban a teljes 30–1 000 MHz frekvenciatartományban elvégzi a méréseket.
 Ha pedig a gyártó szolgáltat mérési adatokat a teljes frekvenciatartományról egy, az ISO 17025 (1. kiadás, 1999) vonatkozó részei szerint akkreditált, és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól, a műszaki szolgálat a frekvenciatartományt a következő 13 frekvenciasávra oszthatja: 30–50, 50–75, 75–100, 100–130, 130–165, 165–200, 200–250, 250–320, 320–400, 400–520, 520–660, 660–820, 820–1 000 MHz, és az egyes sávokon belül azon a 13 frekvencián végzi el a vizsgálatokat, amelyeknél a legnagyobb sugárzásérték adódik, hogy így igazolja, hogy az elektromos/elektronikus részegység kielégíti az e melléklet követelményeit. Amennyiben a mért érték meghaladja a határértéket, vizsgálattal kell bizonyítani, hogy ez az elektromos/elektronikus részegység, nem pedig a háttérsugárzás miatt van, beleértve valamely elektromos/elektronikus részegységtől származó széles sávú sugárzást is.
 4.4. Leolvasott értékek
 A 13 frekvenciasáv mindegyikében a határértékre vonatkozóan leolvasott értékek maximumát (vízszintes és függőleges polarizáció) kell jellemző értéknek tekinteni azon a frekvencián, amelyen a méréseket végezték.
 9. MELLÉKLET
 Módszer(ek) az elektromos/elektronikus részegységek elektromágneses sugárzással szembeni zavartűrésének vizsgálatára
 1. ÁLTALÁNOS
 1.1. Az e mellékletben leírt vizsgálati módszer alkalmazható az elektromos/elektronikus részegységekre.
 1.2. Vizsgálati módszerek
 1.2.1. Az elektromos/elektronikus részegységek az alábbi vizsgálati módszerek bármilyen – a gyártó belátása szerint összeállított – kombinációja követelményeinek eleget tehetnek, feltéve, hogy az e melléklet 3.1. szakaszában előírt teljes frekvenciatartományt lefedi.
 a)
 elnyelőkamra-vizsgálat az ISO 11452-2 (2. kiadás, 2004) szabvány szerint;
 b)
 TEM-cellás vizsgálat az ISO 11452-3 (3. kiadás, 2001) szabvány szerint;
 c)
 árambetáplálással (BCI) végzett vizsgálat az ISO 11452-4 (3. kiadás, 2005) szabvány szerint;
 d)
 szalagvezetővel végzett vizsgálat az ISO 11452-5 (2. kiadás, 2002) szabvány szerint;
 e)
 800 mm-es szalagvezetővel e melléklet 5. szakasza szerint végzett vizsgálat.
 (A frekvenciatartományt és az általános vizsgálati feltételeket az ISO 11452-1 (3. kiadás, 2005) szabvány alapján kell meghatározni).
 2. AZ ELEKTROMOS/ELEKTRONIKUS RÉSZEGYSÉG ÁLLAPOTA A VIZSGÁLAT ALATT
 2.1. A vizsgálati feltételeket az ISO 11452-1 (3. kiadás, 2005) szabvány alapján kell meghatározni.
 2.2. A vizsgált elektromos/elektronikus részegységet be kell kapcsolni, és úgy kell beállítani, hogy rendes üzemi állapotban legyen. A részegységet az e mellékletben előírtak szerint kell elrendezni, hacsak az egyedi vizsgálati módszerek nem írják elő másképp.
 2.3. Semmilyen külső berendezés, amely az elektromos/elektronikus részegység működtetéséhez szükséges a vizsgálat alatt, nem lehet a helyén a hitelesítési szakaszban. A hitelesítés alatt semmilyen külső berendezés sem lehet 1 m-nél közelebb a referenciaponthoz.
 2.4. Annak érdekében, hogy a vizsgálatok és mérések megismétlésekor reprodukálható mérési eredmények szülessenek, a vizsgáló jel előállítására szolgáló berendezésnek és elrendezésének ugyanazon leírásnak kell megfelelnie, mint amelyet a megfelelő kalibrálási fázis alatt kell alkalmazni.
 2.5. Ha a vizsgált elektromos/elektronikus részegység egynél több részből áll, ajánlott, hogy az összekötő kábelek azok a vezetékrendszerek legyenek, amelyeket a járműben való használathoz szántak. Ha ezek nem állnak rendelkezésre, az elektronikus vezérlőegység és a vonali impedanciát stabilizáló hálózat közötti hosszúság a szabványban meghatározottak szerinti legyen. A vezetékrendszerben az összes kábelt a valóságosnak minél jobban megfelelő kimenettel kell ellátni, lehetőleg valódi terhelésekkel és kapcsolóelemekkel.
 3. ÁLTALÁNOS VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNYEK
 3.1. Frekvenciatartomány, tartózkodási idők
 Méréseket kell végezni a 20–2 000 MHz frekvenciatartományban az ISO 11452-1 (3. kiadás, 2005) szabványban előírt frekvencialépésekkel.
 A vizsgálójel-moduláció az alábbi legyen:
 a)
 AM (amplitúdómoduláció) 1 kHz modulációval és 80 %-os modulációs mélységgel a 20–800 MHz frekvenciatartományban; és
 b)
 PM (impulzusmoduláció), ahol t = 577 μs, periódus 4 600 μs a 800–2 000 MHz frekvenciatartományban;
 a műszaki szolgálat és a jármű gyártója közötti más értelmű megállapodás híján.
 A frekvencialépcső méretét és a tartózkodási időt az ISO 11451-1 (3. kiadás, 2005) szabvány szerint kell megválasztani.
 3.2. A műszaki szolgálat az ISO DIS 11451-1 (3. kiadás, 2005) szabványban meghatározott intervallumokban a teljes 20–2 000 MHz frekvenciatartományban végzi a méréséket.
 Ha pedig a gyártó biztosítja az adatok mérését a teljes frekvenciatartományról egy, az ISO 17025 (1. kiadás, 1999) szabvány vonatkozó részei szerint akkreditált és a jóváhagyó hatóság által elismert vizsgáló laboratóriumtól, a műszaki szolgálat egy mérsékelt számú rögzített frekvenciát választhat ki a tartományban, pl. 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 és 1 800 MHz annak igazolásához, hogy az elektromos/elektronikus részegység kielégíti az e melléklet követelményeit.
 3.3. Ha az elektromos/elektronikus részegység nem felel meg az e mellékletben meghatározott vizsgálat előírásainak, igazolni kell, hogy a megfelelés hiánya a lényeges vizsgálati feltételekre, és nem a szabályozás nélküli mezők létrejöttére vezethető vissza.
 4. KÜLÖNLEGES VIZSGÁLATI KÖVETELMÉNYEK
 4.1. Elnyelőkamra-vizsgálat
 4.1.1. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálati módszer lehetővé teszi a jármű elektromos/elektronikus rendszereinek vizsgálatát azáltal, hogy az elektromos/elektronikus részegység elektromágneses sugárzásnak van kitéve, amelyet egy antenna hoz létre.
 4.1.2. Vizsgálati módszertan
 Az ISO 11452-2 (2. kiadás, 2004) szabvány szerinti „helyettesítés módszerét” kell alkalmazni a vizsgálati helyszín körülményeinek a megállapításához.
 A vizsgálatot függőleges polarizációval kell végezni.
 4.2. TEM-cellával történő vizsgálat (lásd e melléklet 2. függelékét)
 4.2.1. Vizsgálati módszer
 A TEM (transzverzális elektromágneses módus) cella homogén mezőket hoz létre a belső vezeték (terelőlemez) és a burkolat (vízszintes sík) között.
 4.2.2. Vizsgálati módszertan
 A vizsgálatot az ISO 11452-3 (3. kiadás, 2001) szabvány szerint kell végezni.
 A műszaki szolgálat a vizsgálandó elektromos/elektronikus részegységtől függően dönti el, hogy a maximális térerősség-csatolás módszerét az elektromos/elektronikus részegységgel vagy a TEM-cella belsejében lévő vezetékrendszerrel hajtja végre.
 4.3. Vizsgálat árambetáplálással
 4.3.1. Vizsgálati módszer
 Ez a módszer áramnak áramfogó segítségével közvetlenül a vezetékrendszerbe történő betáplálásával végrehajtott zavartűrési vizsgálat elvégzésére szolgál.
 4.3.2. Vizsgálati módszertan
 A vizsgálatot az ISO 11452-4 (3. kiadás, 2005) szabvány szerint kell elvégezni vizsgálópadon. Másik lehetőség, hogy az elektromos/elektronikus részegységet az ISO 11451-4 (1. kiadás, 1995) szabvány szerint a járműbe beszerelt állapotban vizsgálják az alábbi jellemzőkkel:
 a)
 az áramfogót a vizsgálandó elektromos/elektronikus részegységtől 150 mm távolságban kell elhelyezni;
 b)
 a továbbított teljesítményből betáplált áram kiszámításához a referencia-módszert kel alkalmazni;
 c)
 az áramfogó jellemzői határolják be, hogy a módszer milyen frekvenciatartományban alkalmazható.
 4.4. Szalagvezetővel végzett vizsgálat
 4.4.1. Vizsgálati módszer
 Ez a vizsgálati módszer abból áll, hogy az elektromos/elektronikus részegységben az alkatrészeket összekötő vezetékrendszert meghatározott térerősségeknek vetik alá.
 4.4.2. Vizsgálati módszertan
 A vizsgálatot az ISO 11452-5 (2. kiadás, 2002) szabvány szerint kell elvégezni.
 4.5. 800 mm-es szalagvezetővel történő vizsgálat
 4.5.1. Vizsgálati módszer
 A szalagvezető két, egymástól 800 mm távolságban párhuzamosan elhelyezett fémlapból áll. A vizsgált berendezést a két lemez között középen helyezik el, és elektromágneses térnek vetik alá (lásd ezen melléklet 1. függelékét).
 Ezzel a módszerrel teljes elektronikus rendszereket lehet vizsgálni, beleértve az érzékelőket és működtető elemeket, valamint a vezérlőeszközöket és vezetékfonatokat is. A módszer olyan készülékekhez is alkalmas, amelyek legnagyobb kiterjedése kisebb a lemezek távolságának egyharmadánál.
 4.5.2. Vizsgálati módszertan
 4.5.2.1. A szalagvezető elhelyezése
 A szalagvezetőt árnyékolt helyiségben kell elhelyezni (a külső sugárzás megakadályozása érdekében), 2 m távolságra a falaktól és bármilyen fémes burkolattól az elektromágneses visszaverődések megakadályozása érdekében. Az ilyen visszaverődések csillapítására sugárzást elnyelő anyagot lehet alkalmazni. A szalagvezetőt nem vezető támasztékokon kell elhelyezni, legalább 0,4 m magasságban a padlózat fölött.
 4.5.2.2. A szalagvezető kalibrálása
 Egy térerősségmérőt kell elhelyezni a párhuzamos lemezek hosszúsági, magassági és szélességi méreteinek a középső egyharmadában, amikor a vizsgálandó rendszer nincs behelyezve.
 A csatlakozó mérőberendezést az árnyékolt helyiségen kívül kell elhelyezni. Az egyes előírt vizsgálati frekvenciákon a megfelelő teljesítményszintet be kell táplálni a szalagvezetőbe, hogy az antennánál létrejöjjön a szükséges térerősség. Ezt a továbbított teljesítményszintet vagy a térerősség meghatározásához szükséges továbbított teljesítménnyel közvetlenül összefüggésben álló másik paramétert kell felhasználni a típus-jóváhagyási vizsgálatokhoz, hacsak változások nem következnek be a létesítményekben vagy berendezésekben, ami az eljárás megismétlését teszi szükségessé.
 4.5.2.3. A vizsgált elektromos/elektronikus részegység üzembe helyezése
 A fő vezérlőegységet a párhuzamos lemezek hosszúsági, magassági és szélességi méreteinek középső egyharmadában kell elhelyezni. Az egységet nem vezető anyagból készült állvánnyal kell alátámasztani.
 4.5.2.4. Fő vezetékköteg és érzékelő/működtető elem kábelei
 A fő vezetékköteg és valamennyi érzékelő/működtető elem kábeleit függőlegesen kell beállítani a vezérlőegységtől a felső szalagvezetőig (ez segít maximalizálni a csatolást az elektromágneses mezővel). Ezután a lemez alsó felületét kell, hogy kövessék az egyik szabad széléig, ahol hurkot kell formálniuk, hogy kövessék az alsó lemez felső felületét a szalagvezető betáplálásához való csatlakozókig. Innen a kábelek továbbhaladnak a csatlakozóberendezéshez, amelynek az elektromágneses tér hatókörén kívül kell elhelyezkednie, pl. az árnyékolt helyiség padlóján, hosszirányban 1 méterre a szalagvezetőtől.
 1. függelék
 1. ábra
 800 mm-es szalagvezetővel történő vizsgálat
 2. ábra
 A 800 mm-es szalagvezető méretei
 2. függelék
 A TEM-cella jellemző méretei
 A következő táblázat meghatározott felső frekvencia-határértékkel rendelkező cella felépítésének a méreteit mutatja be:
 Felső frekvencia-határérték
 (MHz)
 Cellaforma-tényező
 W:b
 Cellaforma-tényező
 L/W
 Lemeztávolság
 b (cm)
 Diafragma
 S (cm)
 200
 1,69
 0,66
 56
 70
 200
 1,00
 1
 60
 50
 10. MELLÉKLET
 Módszer(ek) az elektromos/elektronikus részegységek tranziensekkel szembeni zavartűrésének és tranzienskibocsátásának vizsgálatára
 1. ÁLTALÁNOS
 Ez a vizsgálati módszer biztosítja az elektromos/elektronikus részegységek zavartűrését a jármű tápegységén vezetett tranziensekkel szemben, és korlátozza az elektromos/elektronikus részegységektől a jármű tápegységéhez vezetett tranzienseket.
 2. ZAVARTŰRÉS A TÁPVEZETÉKEKEN KERESZTÜL VEZETETT ZAVAROKKAL SZEMBEN
 Az 1., 2a., 2b., 3a., 3b. és 4. vizsgáló impulzusokat az ISO 7637-2:2004 szabvány szerint rá kell adni a tápvezetékekre, valamint az elektromos/elektronikus részegységek többi csatlakozójára, amelyek üzemszerűen össze vannak kötve a tápvezetékekkel.
 3. A VEZETETT ZAVAROK SUGÁRZÁSA A TÁPVEZETÉKEK MENTÉN
 Mérés az ISO 7637-2:2004 szabvány szerint a tápvezetékeken, valamint az elektromos/elektronikus részegységek többi csatlakozóján, amelyek üzemszerűen össze vannak kötve a tápvezetékekkel.