text:
 6.2.2007
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 32/91
 APVIENOTĀS VETERINĀRĀS KOMITEJAS, KAS IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS KOPIENU UN ŠVEICES KONFEDERĀCIJU PAR LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTU TIRDZNIECĪBU, LĒMUMS NR. 1/2006
 (2006. gada 1. decembris)
 par nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6. un 10. papildinājuma grozījumiem
 (2007/61/EK)
 KOMITEJA,
 ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (turpmāk – “Lauksaimniecības nolīgums”) un jo īpaši tā 11. pielikuma 19. panta 3. punktu,
 tā kā:
 (1)
 Lauksaimniecības nolīgums stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā.
 (2)
 Ar Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 19. panta 1. punktu ir izveidota Apvienotā veterinārā komiteja, kas izskata visus ar iepriekšminēto pielikumu un tā īstenošanu saistītos jautājumus un veic tajā paredzētos uzdevumus. Saskaņā ar minētā panta 3. punktu Apvienotā veterinārā komiteja var nolemt grozīt Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma papildinājumus, jo īpaši nolūkā tos pielāgot un atjaunināt.
 (3)
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6. un 11. papildinājumā grozījumi pirmo reizi tika izdarīti ar Apvienotās veterinārās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, Lēmumu Nr. 2/2003 (2003. gada 25. novembris), ar ko groza nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6. un 11. papildinājumu (1).
 (4)
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5. un 11. papildinājumā jaunākie grozījumi ir izdarīti ar Apvienotās veterinārās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, Lēmumu Nr. 2/2004 (2004. gada 9. decembris), ar ko groza Nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6. un 11. papildinājumu (2).
 (5)
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 6. papildinājumā grozījumi ir izdarīti ar Apvienotās veterinārās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību, Lēmumu Nr. 1/2005 (2005. gada 21. decembris), ar kuru groza Nolīguma 11. pielikuma 6. papildinājumu (3).
 (6)
 Šveices Konfederācija ir apņēmusies ieviest savos tiesību aktos noteikumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/99/EK (2003. gada 17. novembris) par zoonožu un zoonožu izraisītāju uzraudzību, ar kuru groza Padomes Lēmumu 90/424/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 92/117/EEK (4), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 2160/2003 (2003. gada 17. novembris) par salmonellas un dažu citu pārtikā sastopamu zoonozes īpašu izraisītāju kontroli (5) un Komisijas Regulā (EK) Nr. 1003/2005 (2005. gada 30. jūnijs), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2160/2003 attiecībā uz Kopienas mērķi samazināt atsevišķu salmonellas serotipu izplatību Gallus gallus vaislas saimēs un groza Regulu (EK)Nr. 2160/2003 (6).
 (7)
 Šveices Konfederācija ir apņēmusies ieviest savos tiesību aktos noteikumus, kas paredzēti Padomes Direktīvā 97/78/EK (1997. gada 18. decembris), ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (7).
 (8)
 Šveices Konfederācija ir apņēmusies ieviest savos tiesību aktos noteikumus, kas paredzēti Komisijas Regulā (EK) Nr. 2073/2005 (2005. gada 15. novembris) par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (8), Komisijas Regulā (EK) Nr. 2074/2005 (2005. gada 5. decembris), ar ko nosaka ieviešanas pasākumus noteiktiem produktiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 853/2004 un oficiālās kontroles organizēšanu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, izņēmumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 852/2004 un groza Regulu (EK) Nr. 853/2004 un (EK) Nr. 854/2004 (9), un Komisijas Regulā (EK) Nr. 2075/2005 (2005. gada 5. decembris), ar ko nosaka īpašus noteikumus oficiālām Trichinella pārbaudēm gaļā (10).
 (9)
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1. papildinājums būtu jāgroza, lai ņemtu vērā Kopienas un Šveices tiesību aktus par zoonozēm un īpašajiem noteikumiem attiecībā uz tirdzniecību starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju.
 (10)
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 5. un 10. papildinājums būtu jāgroza, lai ņemtu vērā izmaiņas Kopienas un Šveices tiesību aktos, kas ir spēkā 2006. gada 1. jūlijā.
 (11)
 Šveices tiesību aktos paredzētie sanitārie pasākumi, ko piemēro attiecībā uz cilvēku uzturam paredzētiem dzīvnieku izcelsmes produktiem, tirdzniecības nolūkos ir atzīti par līdzvērtīgiem. Tāpēc būtu jāgroza Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 6. papildinājums.
 (12)
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 5. un 10. papildinājums tiks pārskatīts Apvienotajā veterinārajā komitejā, vēlākais, vienu gadu pēc šā lēmuma spēkā stāšanās dienas,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par lauksaimniecības produktu tirdzniecību (“Lauksaimniecības nolīguma”) 11. pielikuma 1., 2., 3., 4., 6. un 10. papildinājumu aizstāj ar attiecīgiem papildinājumiem šā lēmuma pielikumā.
 2. pants
 Lauksaimniecības nolīguma 11. pielikuma 5. papildinājuma 3. nodaļas V punkta A daļu aizstāj ar šādu daļu:
 “A.
 Dzīvu dzīvnieku pārbaudei, kuri ievesti no valstīm, uz kurām neattiecas šis pielikums, Šveices iestādes apņemas iekasēt vismaz tās nodevas, kas saistītas ar oficiālo kontroli, kura paredzēta Regulas (EK) Nr. 882/2004 VI nodaļā, atbilstīgi minimālajai likmei, kas noteikta minētās regulas V pielikumā.”.
 3. pants
 Šo lēmumu, kas sagatavots divos eksemplāros, paraksta līdzpriekšsēdētāji vai citas pilnvarotas personas, kas rīkojas Pušu vārdā.
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 Tas stājas spēkā pēdējā paraksta dienā.
 Bernē, 2006. gada 1. decembrī.
 Šveices Konfederācijas vārdā
 delegācijas vadītājs
 Hans WYSS
 Briselē, 2006. gada 1. decembrī.
 Eiropas Komisijas vārdā
 delegācijas vadītājs
 Paul VAN GELDORP
 (1) OV L 23, 28.1.2004., 27. lpp.
 (2) OV L 17, 20.1. 2005., 1. lpp.
 (3) OV L 347, 30.12.2005., 93. lpp.
 (4) OV L 325, 12.12.2003., 31. lpp.
 (5) OV L 325, 12.12.2003., 1. lpp.
 (6) OV L 170, 1.7.2005., 12. lpp.
 (7) OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp.
 (8) OV L 338, 22.12.2005., 1. lpp.
 (9) OV L 338, 22.12.2005., 27. lpp.
 (10) OV L 338, 22.12.2005., 60. lpp.
 PIELIKUMS
 “
 1. papildinājums
 KONTROLES PASĀKUMI/PAZIŅOŠANA PAR SLIMĪBĀM
 I. Mutes un nagu sērga
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 1.
 Padomes Direktīva 2003/85/EK (2003. gada 29. septembris) par Kopienas pasākumiem mutes un nagu sērgas kontrolei, ar kuru atceļ Direktīvu 85/511/EEK un Lēmumus 89/531/EEK un 91/665/EEK un groza Direktīvu 92/45/EEK (OV L 306, 22.11.2003., 1. lpp.), kas grozīta ar Komisijas Lēmumu 2005/615/EK (2005. gada 16. augusts), ar ko groza Padomes Direktīvas 2003/85/EK XI pielikumu attiecībā uz valstu laboratorijām dažās dalībvalstīs.
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (pasākumi pret sevišķi lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. pants (sevišķi lipīgas epizootijas), 49. pants (dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. pants (tīrīšana un dezinfekcija), 77. –98. pants (kopējie pasākumi saistībā ar sevišķi lipīgām epizootijām), 99. – 103. pants (īpaši pasākumi mutes un nagu sērgas apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija, reģistrācija, mutes un nagu sērgas vakcīnu kontrole un nodrošinājums).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Komisija un Federālais veterinārais birojs paziņo viens otram par nodomu veikt ārkārtas vakcināciju. Ārkārtējas steidzamības gadījumos pieteikumā iekļauj pieņemto lēmumu un tā īstenošanas pasākumus. Jebkurā gadījumā konsultācijām Apvienotajā veterinārajā komitejā ir jānotiek pēc iespējas ātrāk.
 2.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 3.
 Kopīgā references laboratorija mutes un nagu sērgas identificēšanai ir The Institute for Animal Health Pirbright Laboratory Anglijā. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas statuss un funkcijas ir paredzēti Direktīvas 2003/85/EK XVI pielikumā.
 II. Klasiskais cūku mēris
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 2001/89/EK (2001. gada 23. oktobris) par Kopienas pasākumiem klasiskā cūku mēra kontrolei (OV L 316, 1.12.2001., 5. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, – II pielikums: Pievienošanās akta 20. pantā minētais saraksts – 6. Lauksaimniecība – B. Tiesību akti veterinārijas un fitosanitārijas jomā – I. Tiesību akti veterinārijas jomā (OV L 236, 23.9.2003., 381. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (pasākumi pret sevišķi lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. pants (sevišķi lipīgas epizootijas), 40.–47. pants (atkritumu iznīcināšana un pārstrāde), 49. pants (dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. pants (tīrīšana un dezinfekcija), 77.–98. pants (kopējie pasākumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām), 116.–121. pants (cūku mēra konstatācija kaušanas laikā, īpaši pasākumi cūku mēra apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija).
 4.
 Valdības 2004. gada 23. jūnija Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu iznīcināšanu (OESPA), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 22. jūnijā (RS 916.441.22).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Komisija un Federālais veterinārais birojs paziņo viens otram par nodomu veikt ārkārtas vakcināciju. Konsultācijām Apvienotajā veterinārajā komitejā ir jānotiek pēc iespējas ātrāk.
 2.
 Ja nepieciešams, Federālais veterinārais birojs izdod tehniskus īstenošanas noteikumus par gaļas, kas nāk no aizsargājamām vai uzraudzības zonām, marķēšanu un apstrādi, piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 117. panta 5. punktu.
 3.
 Piemērojot 121. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveice apņemas īstenot plānu klasiskā cūku mērā izskaušanai mežacūkām saskaņā ar Direktīvas 2001/89/EK 15. un 16. pantu. Apvienotajā veterinārajā komitejā konsultācijām ir jānotiek pēc iespējas ātrāk.
 4.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 5.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 2001/89/EK 21. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 6.
 Nepieciešamības gadījumā, piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 89. panta 2. punktu, Federālais veterinārais birojs izdod tehniskus īstenošanas noteikumus par cūku seroloģisko pārbaudi aizsardzības un uzraudzības zonās saskaņā ar Lēmuma 2002/106/EK pielikuma IV nodaļu (OV L 39, 9.2.2002., 71. lpp.).
 7.
 Kopīgā references laboratorija klasiskajam cūku mērim ir Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, D-30559, Hannover, Vācijā. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 2003/89/EK IV pielikumā.
 III. Āfrikas cūku mēris
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 2001/60/EK (2002. gada 27. jūnijs), ar ko paredz īpašus noteikumus cīņai pret Āfrikas cūku mēri un groza Direktīvu 92/119/EEK attiecībā uz Tešenas slimību un Āfrikas cūku mēri (OV L 192, 20.7.2002., 27. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, – II pielikums: Pievienošanās akta 20. pantā minētais saraksts – 6. Lauksaimniecība – B. Tiesību akti veterinārijas un fitosanitārijas jomā –I Tiesību akti veterinārijas jomā (OV L 236, 23.9.2003., 381. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1a, un 9a pants (pasākumi pret sevišķi lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. pants (sevišķi lipīgas epizootijas), 40.–47. pants (atkritumu iznīcināšana un pārstrāde), 49. pants (dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. pants (tīrīšana un dezinfekcija), 77.–98. pants (kopējie pasākumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām), 116.–121. pants (cūku mēra konstatācija kaušanas laikā, īpaši pasākumi cūku mēra apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija).
 4.
 Valdības 2004. gada 23. jūnija Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu iznīcināšanu (OESPA), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 22. jūnijā (RS 916.441.22).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Kopienas references laboratorija jautājumos, kas attiecas uz Āfrikas cūku mēri, ir Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Spānijā. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 2003/60/EK V pielikumā.
 2.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 3.
 Nepieciešamības gadījumā, piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 89. panta 2. punktu, Federālais veterinārais birojs izdod tehniskus īstenošanas noteikumus par Āfrikas cūku mēra diagnosticēšanas kārtību, saskaņā ar Lēmuma 2003/422/EK noteikumiem (OV L 143, 11.6.2003., 35. lpp.).
 4.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 2002/60/EK 20. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 IV. Āfrikas zirgu mēris
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 92/35/EEK (1992. gada 29. aprīlis), ar ko paredz kontroles noteikumus un pasākumus Āfrikas zirgu mēra apkarošanai (OV L 157, 10.6.1992., 19. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (pasākumi sevišķi lipīgu epizootiju gadījumā, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401) un jo īpaši tā 2. pants (sevišķi lipīgas epizootijas), 49. pants (dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. pants (tīrīšana un dezinfekcija), 77.–98. pants (kopējie noteikumi saistībā ar sevišķi lipīgām epizootijām), 112.–115. pants (īpaši pasākumi Āfrikas zirgu mēra apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Ja Šveicē attīstās kāda īpaši smaga epizootiska slimība, Apvienotā veterinārā komiteja sanāk, lai novērtētu situāciju. Atbilstīgi šīs novērtēšanas rezultātiem, kompetentās Šveices iestādes apņemas veikt vajadzīgos pasākumus.
 2.
 Kopīgā references laboratorija Āfrikas zirgu mērim ir Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación, 28110 Algete, Madrid, Spānijā. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 92/35/EEK III pielikumā.
 3.
 Apvienotā veterinārā komiteja ir atbildīga par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 92/35/EK 16. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 4.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 V. Putnu gripa
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 1.
 Padomes Direktīva 92/40/EEK (1992. gada 19. maijs), ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei (OV L 167, 22.6.1992., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 2.
 Padomes Direktīva 2005/94/EK (2005. gada 20. decembris), ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei un atceļ Direktīvu 92/40/EEK (OV L 10, 14.1.2006., 16. lpp.)
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (pasākumi pret sevišķi lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. pants (sevišķi lipīgas epizootijas), 49. pants (dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. pants (tīrīšana un dezinfekcija), 77.–98. pants (kopējie pasākumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām), 122.–125. pants (īpaši pasākumi putnu gripas apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Kopīgā references laboratorija putnu gripai ir Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Apvienotajā Karalistē. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 92/40/EEK V pielikumā un Direktīvas 2005/94/EK VII pielikuma 2. punktā.
 2.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 3.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 92/40/EEK 18. pantu, Direktīvas 2005/94/EK 60. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 VI. Ņūkāslas slimība
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 92/66/EEK (1992. gada 14. jūlijs), ar ko ievieš Kopienas pasākumus Ņūkāslas slimības kontrolei (OV L 260, 5.9.1992., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (pasākumi pret īpaši lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. pants (sevišķi lipīgas epizootijas), 40.–47. pants (atkritumu iznīcināšana un pārstrāde), 49. pants (dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. pants (tīrīšana un dezinfekcija), 77.–98. pants (kopējie pasākumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām), 122.–125. pants (īpaši pasākumi Ņūkāslas slimības apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (references laboratorija).
 4.
 Federālā veterinārā biroja 1989. gada 20. jūnija instrukcija (tehniska direktīva) par baložu paramiksovīrusa infekcijas apkarošanu (Veterinārās Federācijas Oficiālais Vēstnesis 90(13), 113. lpp. (vakcinācija u.c.)).
 5.
 Valdības 2004. gada 23. jūnija Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu likvidēšanu (OESPA), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 22. jūnijā (RS 916.441.22).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Kopīgā references laboratorija Ņūkāslas slimībai ir Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Apvienotajā Karalistē. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 92/66/EEK V pielikumā.
 2.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 3.
 Par Direktīvas 92/66/EEK 17. un 19. pantā paredzēto informāciju atbild Apvienotā veterinārā komiteja.
 4.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 92/66/EEK 22. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 VII. Zivju un gliemeņu slimības
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 1.
 Padomes Direktīva 93/53/EEK (1993. gada 24. jūnijs), ar ko ievieš obligātos Kopienas pasākumus noteiktu zivju slimību kontrolei (OV L 175, 19.7.1993., 23. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, – II pielikums: Pievienošanās akta 20. pantā minētais saraksts – 6. Lauksaimniecība – B. Tiesību akti veterinārijas un fitosanitārijas jomā –I Tiesību akti veterinārijas jomā (OV L 236, 23.9.2003., 381. lpp.).
 2.
 Padomes Direktīva 95/70/EEK (1995. gada 22. decembris), ar ko ievieš Kopienas obligātos pasākumus noteiktu gliemeņu slimību kontrolei (OV L 332, 30.12.1995., 33. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās īstenošanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificētais balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 10. pants (pasākumi epizootiju apkarošanai) un 57. pants (tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 3. un 4. pants (minētās epizootijas), 61. pants (zvejas tiesību izsniedzēju un zvejas pārraudzības institūciju pienākumi), 62.–76. pants (apkarošanas vispārējie pasākumi), 275.–290. pants (īpaši pasākumi saistībā ar zivju slimībām, diagnostikas laboratorijām).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Pašlaik lašu audzēšana nav atļauta un šī zivju suga Šveicē nav sastopama. Lašu infekciozā anēmija Šveicē tiek klasificēta kā izskaužama slimība, piemērojot Valdības Rīkojumu par epizootijām.
 2.
 Pašlaik Šveicē plakano austeru audzēšana netiek praktizēta. Bonaminozes un marteilozes parādīšanās gadījumā Federālais veterinārais birojs apņemas veikt vajadzīgos ārkārtas pasākumus saskaņā ar Kopienas noteikumiem, pamatojoties uz Likuma par epizootiskajām slimībām 57. pantu.
 3.
 Direktīvas 93/53/EEK 7. pantā minētajos gadījumos, informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 4.
 Kopīgā references laboratorija zivju slimībām ir Statens Veterinære Serumlaboratorium, Landbrugsministeriet, Hangövej 2, 8200 Århus, Dānijā. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 93/53/EEK C pielikumā.
 5.
 Piemērojot 97. pantu Valdības Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 6.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 93/53/EEK 16. pantu, Direktīvas 95/70/EK 8. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 7.
 Gadījumos, kas minēti Direktīvas 95/70/EEK 5. pantā, informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārijas komitejai.
 8.
 Kopienas references laboratorija saistībā ar gliemeņu slimībām ir Laboratoire IFREMER, BP 133, 17390 La Tremblade, Francijā. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 95/70/EEK B pielikumā.
 VIII. Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 999/2001 (2001. gada 22. maijs), ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu Nr. 688/2006 (2006. gada 4. maijs), ar ko groza III un XI pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai Nr. 999/2001 attiecībā uz govju transmisīvo sūkļveida encefalopātiju un īpašu riska materiālu kontroli Zviedrijā (OV L 120, 5.5.2006., 10. lpp.).
 1.
 Valdības 1981. gada 27. maija Rīkojums par dzīvnieku aizsardzību (OPAn), kurā pēdējie grozījumi izdarīti 2006. gada 12. aprīlī (RS 455.1), un jo īpaši tā 64.f pants (Apdullināšanas metodes).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 3.
 1992. gada 9. oktobra Likums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (LDAI), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 16. decembrī (RS 817.0), un jo īpaši tā 24. pants (Paraugu noņemšana un kontrole) un 40. pants (Pārtikas preču kontrole).
 4.
 Federālā iekšlietu departamenta (DFI) 2005. gada 23. novembra Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem (RS 817.022.108), un jo īpaši tā 4. un 7. pants (Kautķermeņa daļas, kuras aizliegts lietot cilvēka uzturā).
 5.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 6. (Definīcijas un saīsinājumi), 36. (Patents), 61. (Pienākums ziņot), 130. (Šveices lopu uzraudzība), 175. līdz 181. (Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas). 297. (Izpilde valsts iekšienē), 301. (Kantona veterinārārsta pienākumi), 303. (Oficiālo veterinārārstu apmācība un kvalifikācijas celšana) un 312. pants (Diagnostikas laboratorijas).
 6.
 Valdības 1999. gada 10. jūnija Rīkojums par dzīvnieku barības grāmatu (OLAlA), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.307.1), un jo īpaši tā 28. pants (Rūpnieciski izmantojamo dzīvnieku barības transports), 1. pielikuma 9. daļa (Sauszemes dzīvnieku produkti), 10. daļa (Zivis, citi jūras dzīvnieki, to produkti un blakusprodukti) un 4. pielikums (Aizliegto barības vielu saraksts).
 7.
 Valdības 2004. gada 23. jūnija Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu iznīcināšanu (OESPA), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 22. jūnijā (RS 916.441.22).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠNAS PASĀKUMI
 1.
 Kopienas references laboratorija transmisīvajām sūkļveida encefalopātijām ir The Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB Royaume-Uni. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikuma B nodaļā.
 2.
 Piemērojot Likuma par epizootijām 57. pantu, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns TSE apkarošanai.
 3.
 Piemērojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 12. pantu Kopienas dalībvalstīs, visi dzīvnieki, kas tiek turēti aizdomās par inficēšanos ar transmisīvu sūkļveida encefalopātiju, ir pakļauti oficiālam pārvietošanās ierobežojumam, līdz tiek saņemti kompetentu iestāžu veiktu klīnisko un epidemioloģisko izmeklēšanu rezultāti vai līdz tie tiek nokauti, lai veiktu oficiālu laboratorijas pārbaudi.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 177. pantu, Šveicē ir aizliegts nokaut lopus, kas tiek turēti aizdomās par inficēšanos ar transmisīvu sūkļveida encefalopātiju. Aizdomās turētie dzīvnieki ir jānogalina bez asins nolaišanas un jāsadedzina, to smadzenes ir jāpārbauda Šveices TSE references laboratorijā.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 10. pantu, Šveice identificē liellopus ar pastāvīgas identifikācijas sistēmas palīdzību, kas ļauj atrast to ciltsmāti un sākotnējo ganāmpulku, kā arī noskaidrot, vai tie nav par saslimšanu ar govju transmisīvo sūkļveida encefalopātiju aizdomās turēto vai skarto govju pēcteči.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 179.c pantu un Valdības Rīkojumu par epizootijām, Šveice nokauj GSE skartos lopus, kā arī šo lopu pēctečus, kas dzimuši divus gadus pirms tās atklāšanas. Kopš 1999. gada 1. jūlija ir uzsākta arī kaušana pa kohortām (no 1996. gada 14. decembra līdz 30. jūnijam tika praktizēta kaušana pa ganāmpulkiem).
 4.
 Piemērojot Valdības Rīkojumu par epizootijām, Šveicē iznīcina dzīvniekus, kuri saslimuši ar skrepi slimību, viņu mātes, inficēto māšu tiešos pēcnācējus, kā arī visas pārējās aitas un kazas ganāmpulkā, izņemot
 —
 vaislas aitas, kam ir vismaz viena alēle ARR un nav VRQ alēles; un
 —
 dzīvniekus, kas nav sasnieguši divu mēnešu vecumu un kas paredzēti tikai nokaušanai. Dzīvnieku galva un vēdera dobuma orgāni tiek iznīcināti, atbilstīgi Rīkojuma par dzīvnieku blakusproduktu likvidēšanu (OESPA) noteikumiem.
 Izņēmuma gadījumos, ja runa ir par mazskaitlīgām šķirnēm, var atteikties no ganāmpulka iznīcināšanas. Šajā gadījumā ganāmpulku divus gadus uzrauga oficiālais veterinārārsts; šajā laikā divas reizes gadā tiek veikta ganāmpulka dzīvnieku klīniskā izmeklēšana. Ja šajā laikposmā dzīvniekus nodod nokaušanai, viņu galvas, tostarp viņu mandeles tiek izmeklētas TSE references laboratorijā.
 Šos pasākumus pārskata atkarībā no dzīvnieku sanitārās uzraudzības rezultātiem. Īpaši uzraudzības periods tiek pagarināts, ja ganāmpulkā konstatē jaunu saslimšanas gadījumu.
 Gadījumā, ja aitai vai kazai apstiprina saslimšanu ar TSE, Šveice apņemas piemērot pasākumus, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 999/2001 VII pielikumā.
 5.
 Piemērojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 7. pantu, Kopienas dalībvalstis aizliedz nebrīvē esošo nobarojamo lopu vai mājlopu, no kuriem tiek iegūtas pārtikas preces, uzturā lietot pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas. Kopienas dalībvalstīs tiek pilnīgi aizliegta no dzīvniekiem iegūta proteīna lietošana atgremotāju uzturā.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu iznīcināšanu (OESPA) 18. pantu, Šveice ir ieviesusi pilnīgu aizliegumu, kas stājās spēkā 2001. gada 1. janvārī, mājlopu uzturā lietot dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielas.
 6.
 Piemērojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. pantu un saskaņā ar minētās regulas III pielikuma A nodaļu, Kopienas dalībvalstis īsteno ikgadēju GSE uzraudzības programmu. Šajā plānā ietilpst ātrais GSE noteikšanas tests visiem liellopiem, kas ir vecāki par 24 mēnešiem un kas ir steidzami nokauti, miruši fermā vai atzīti par slimiem ante mortem pārbaudē, kā arī visiem lopiem, kas ir vecāki par 30 mēnešiem un kas tiek kauti cilvēku uzturam.
 Šveicē izmantotie ātrie GSE neteikšanas testi ir uzskaitīti Regulas (EK) Nr. 999/2001 X pielikuma C nodaļā.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 179. pantu, Šveice obligātā veidā veic ātro GSE noteikšanas testu visiem liellopiem, kas ir vecāki par 30 mēnešiem un kas ir steidzami nokauti, miruši fermā vai atzīti par slimiem ante mortem pārbaudē, kā arī visiem paraugiem, kas iegūti no lopiem, kas ir vecāki par 30 mēnešiem, kas tiek kauti cilvēku uzturam. Tirgus dalībnieki turklāt veic brīvprātīgu uzraudzības programmu liellopiem, kas ir vecāki par 20 mēnešiem un tiek kauti cilvēku uzturam.
 7.
 Piemērojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. pantu un saskaņā ar minētās regulas III pielikuma A nodaļu, Kopienas dalībvalstis īsteno ikgadēju skrepi slimības uzraudzības programmu.
 Piemērojot Valdības Rīkojumu par epizootijām, Šveice ir īstenojusi TSE uzraudzības programmu aitām un kazām, kas ir vecākas par 12 mēnešiem. No 2004. gada jūnija līdz 2005. gada jūlijam tika pārbaudīti dzīvnieki, kas bija steidzami nokauti, miruši fermā vai atzīti par slimiem ante mortem pārbaudē, kā arī dzīvnieki, kas domāti cilvēku izturam. Tā kā visiem paraugiem GSE testā bija negatīvs rezultāts, uzraudzības nolūkā turpina ņemt paraugus no klīniski aizdomīgiem, steidzami nokautiem un fermā mirušiem dzīvniekiem.
 Apvienotajā veterinārajā komitejā tiks pārskatīta līdzība tiesību aktiem, kas regulē TSE uzraudzību attiecībā uz aitām un kazām.
 8.
 Regulas (EK) Nr. 999/2001 6. pantā un III pielikuma B. nodaļā, kā arī IV pielikumā (3.III) paredzēto informāciju sniedz Apvienotā veterinārā komiteja.
 9.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 999/89 21. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 C. PAPILDU INFORMĀCIJA
 1.
 Kopš 2003. gada 1. janvāra un piemērojot Valdības 2002. gada 20. novembra Rīkojumu par nodevu pabalstu, lai segtu dzīvnieku atkritumu likvidēšanas izmaksas 2003. gadā (RS 916.406), Šveice ir ieviesusi materiālo stimulēšanu tām fermām, kur liellopi ir dzimuši, un kautuvēm, kur liellopi tiek nokauti, ja tie izpilda spēkā esošo tiesību aktu procedūras attiecībā uz dzīvnieku pārvietošanās deklarēšanu.
 2.
 Piemērojot Regulas (EK) Nr. 999/2001 8. pantu un saskaņā ar minētās regulas XI pielikuma 1. punktu, Kopienas dalībvalstis izņem un likvidē īpašo riska materiālu (ĪRM).
 No liellopiem izņemtā ĪRM sarakstā iekļauts par divpadsmit mēnešiem vecāku liellopu galvaskauss, izņemot apakšžokli, tostarp galvas smadzenes un acis, kā arī muguras smadzenes; par divdesmit četriem mēnešiem vecāku liellopu mugurkauls, izņemot astes skriemeļus, kakla muguras un jostas skriemeļu transversos un muguras izaugumus, vidējā krusta kaula skaustu un zarnukaula spārnus, bet ieskaitot dorsālā ganglija saknīti un muguras smadzenes; visu vecumu govju mandeles, zarnas no divpadsmitpirkstu zarnas līdz taisnajai zarnai un mezentērijs.
 No aitām un kazām izņemtā ĪRM sarakstā ir iekļauti par 12 mēnešiem vecāku aitu un kazu galvaskausi vai to aitu un kazu galvaskausi, kam smaganās ir izšķīlies pastāvīgs priekšzobs, tostarp galvas smadzenes un acis, mandeles un muguras smadzenes, kā arī visu vecumu aitu un kazu liesa un līkumainā zarna.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 179.d pantu un Valdības Rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem 4. pantu, Šveice ir ieviesusi politiku izņemt ĪRM no dzīvnieku barības un cilvēku pārtikas ķēdes. No liellopiem izņemtā ĪRM sarakstā ir arī par 30 mēnešiem vecāku liellopu mugurkauls un visu vecumu govju mandeles, zarnas no divpadsmitpirkstu zarnas līdz taisnajai zarnai un mezentērijs.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 180d. pantu un Valdības Rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem 4. pantu, Šveice ir ieviesusi politiku izņemt ĪRM no dzīvnieku barības un cilvēku pārtikas ķēdes. No aitām un kazām izņemtā ĪRM sarakstā ir smadzenes, kas nav izņemtas no galvaskausa, muguras smadzenes ar smadzeņu cieto apvalku (Dura mater)un to dzīvnieku mandeles, kas vecāki par 12 mēnešiem vai kam smaganās ir izšķīlies pastāvīgs priekšzobs, kā arī visu vecumu dzīvnieku liesa un līkumainā zarna.
 3.
 Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1774/2002 nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam Kopienas dalībvalstīs.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma 13. pantu par dzīvnieku blakusproduktu likvidēšanu, Šveicē sadedzina 1. kategorijas dzīvnieku blakusproduktus, ieskaitot īpašos riska materiālus un fermās mirušos lopus.
 IX. Infekciozais katarālais drudzis
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 2000/75/EK (2000. gada 20. novembris), ar ko paredz īpašus noteikumus infekciozā katarālā drudža (vai zilās mēles slimības) kontrolei un apkarošanai.
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (Pasākumi pret sevišķi lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (Tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. (Sevišķi lipīgas epizootijas), 73. un 74. (Tīrīšana un dezinfekcija), 77. līdz 98. pants (Kopējie pasākumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (References laboratorija).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Kopienas references laboratorija infekciozajam katarālajam drudzim ir AFRC Institute for Animal Health Pirbright Laboratory Ash Road, Pirbright, Woking, Surrey GU24 ONF United Kingdom. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 2000/75/EK II pielikuma B nodaļā.
 2.
 Piemērojot 97. pantu Rīkojumā par epizootijām, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns, kas publicēts Federālā veterinārā biroja tīmekļa vietnē.
 3.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 2000/75/EK 17. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 X. Zoonozes
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 1.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 2160/2003 (2003. gada 17. novembris) par salmonellas un dažu citu pārtikā sastopamu zoonozes īpašu izraisītāju kontroli (OV L 325, 12.12.2003., 1. lpp.).
 2.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/99/EK (2003. gada 17. novembris) par zoonožu un zoonožu ierosinātāju uzraudzību, ar kuru groza Padomes Lēmumu 90/424/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 92/117/EEK (OV L 325, 12.12.2003., 31. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401).
 3.
 1992. gada 9. oktobra Likums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (LDAI), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 16. decembrī (RS 817.0).
 4.
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (ODAlOUS) (RS 817.02).
 5.
 Federālā iekšlietu departamenta (DFI) 2005. gada 23. novembra Rīkojums par higiēnu (OHyg) (RS 817.024.1).
 6.
 1970. gada 18. decembra Federālais likums par cilvēka infekciju slimību apkarošanu (Likums par epidēmijām), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2003. gada 21. martā (RS 818.101).
 7.
 Valdības 1999. gada 13. janvāra Rīkojums par ziņošanu attiecībā uz cilvēka infekcijas slimībām (Rīkojums par ziņošanu), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2003. gada 15. decembrī (RS 818.141.1).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Kopienas references laboratorijas ir
 —
 Kopienas references laboratorija ar zoonozi (salmonellas) saistītām analīzēm un analīzei un izmēģinājumiem:
 Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM)
 3720 BA Bilthoven
 Nīderlande
 —
 Kopienas references laboratorija jūras biotoksīnu kontrolei
 Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA):
 E-36200 Vigo
 Spānija
 —
 Kopienas references laboratorija ar divvāku gliemju bakterioloģisko un vīrusu piesārņojumu saistītai kontrolei:
 The laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS)
 Weymouth
 Dorset DT4 8UB
 Apvienotā Karaliste
 —
 Kopienas references laboratorija Listeria monocytogenes :
 AFSSA – Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires
 (LERQAP)
 F-94700 Maisons-Alfort
 Francija
 —
 Kopienas references laboratorija koagulāzes pozitīviem stafilokokiem, tostarp staphylococcusaureus:
 AFSSA – Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires
 (LERQAP)
 F-94700 Maisons-Alfort
 Francija
 —
 Kopienas references laboratorija Escherichia coli, tostarp veroksigēnajam E coli (VTEC):
 Istituto Superiore di Sanità (ISS)
 I-00161 Roma
 Itālija
 —
 Kopienas references laboratorija Campylobacter:
 Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)
 S-751 89 Uppsala
 Zviedrija
 —
 Kopienas references laboratorija parazītiem (jo īpaši Trichinella, Echinococcus un Anisakis):
 Istituto Superiore di Sanità (ISS)
 I-00161 Roma
 Itālija
 —
 Kopienas references laboratorija mikrobu rezistencei:
 Danmarks Fødevareforskning (DFVF)
 DK-1790 København V
 Dānija
 2.
 Šveice uzņemas segt izdevumus, ko šīs laboratorijas tai piestāda par veiktajām operācijām. Šo laboratoriju darbība un uzdevumi ir paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).
 3.
 Katru gadu maija beigās Šveice nosūta Komisijai ziņojumu par zoonožu tendencēm un avotiem, zoonožu ierosinātājiem un mikrobu rezistenci, iekļaujot datus, kas iepriekšējā gadā savākti atbilstīgi Direktīvas 2003/99/EK 4.,7. un 8. pantam. Šajā ziņojumā tiek iekļauta arī Regulas (EK) Nr. 2160/2003 3. panta 2.b punktā minētā informācija. Šo ziņojumu Komisija iesniedz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei, apkopojoša ziņojuma publicēšanai par zoonožu, zoonožu ierosinātāju un mikrobu rezistences tendencēm un avotiem Kopienā.
 XI. Citas slimības
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 92/119/EEK (1992. gada 17. decembris), ar ko ievieš vispārīgus Kopienas pasākumus noteiktu dzīvnieku slimību kontrolei un īpašus pasākumus saistībā ar cūku vezikulāro slimību (OV L 62, 15.3.1993., 69. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 1., 1.a un 9.a pants (Pasākumi pret īpaši lipīgām epizootijām, apkarošanas mērķi) un 57. pants (Tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. (Īpaši lipīgas epizootijas) 49. (Dzīvnieku patogēno mikroorganismu apstrāde), 73. un 74. (Tīrīšana un dezinfekcija), 77. līdz 98. (Kopējie noteikumi attiecībā uz sevišķi lipīgām epizootijām), 103. līdz 115. pants (Īpaši pasākumi cūku vezikulārās slimības apkarošanai).
 3.
 Valdības 1999. gada 14. jūnija Rīkojums par Federālā tautsaimniecības departamenta organizāciju, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 10. martā (RS 172.216.1), un jo īpaši tā 8. pants (References laboratorija).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Direktīvas 92/119/EEK 6. pantā minētajos gadījumos, informācija ir jāsniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 2.
 Kopīgā references laboratorija saistībā ar cūku vezikulāro slimību ir AFRC Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Woking Surrey, GU240NF, United Kingdom. Šveice uzņemas segt izdevumus, ko tai piestāda šī laboratorija par veiktajām operācijām. Šīs laboratorijas darbība un uzdevumi ir paredzēti Direktīvas 92/119/EEK III pielikumā.
 3.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 97. pantu, Šveicei ir ārkārtas pasākumu plāns. Šis ārkārtas pasākumu plāns iekļaujas Federālā veterinārā biroja izdotajos tehniska rakstura izpildes noteikumos Nr. 95/65.
 4.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 92/119/EEK 22. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 XII. Paziņošana par slimībām
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 82/894/EEK (1982. gada 21. decembris) par dzīvnieku slimību paziņošanu Kopienā (OV L 378, 31.12.1982., 58. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2004. gada 1. marta Lēmumu 2004/216/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 82/894/EEK par dzīvnieku slimību izziņošanu Kopienā, lai ziņojamo slimību sarakstā iekļautu atsevišķas zirgu slimības un atsevišķas bišu slimības (OV L 67, 5.3.2004., 27. lpp.).
 1.
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.40), un jo īpaši tā 11. pants (Paziņojums par slimību un deklarācija) un 57. pants (Tehniska rakstura izpildes noteikumi, starptautiskā sadarbība).
 2.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 23. jūnijā (RS 916.401), un jo īpaši tā 2. līdz 5. (minētās slimības), 59. līdz 65. un 291. (pienākums ziņot, ziņojums), 292. līdz 299. pants (uzraudzīšana, izpilde, administratīvā palīdzība).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 Komisija sadarbībā ar Federālo veterināro biroju iekļauj Šveici dzīvnieku slimību paziņošanas sistēmā, kāda paredzēta Direktīvā 82/894/EEK.
 2. papildinājums
 DZĪVNIEKU VESELĪBA: TIRDZNIECĪBA UN LAIŠANA TIRGŪ
 I. Liellopi un cūkas
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 64/432/EEK (1964. gada 26. jūnijs) par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā (OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1/2005 (2004. gada 22. decembris), par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas un saistīto darbību laikā un grozījumu izdarīšanu Direktīvās 64/432/EEK un 93/119/EK un Regulā (EK) Nr. 1255/97 (OV L 3, 5.1.2005., 1. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 27.–31. (Tirgi, izstādes), 34.– 37. (Tirdzniecība), 73. un 74. (Tīrīšana un dezinfekcija), 116.–121. (Āfrikas cūku mēris), 135.– 141. (Aujeski slimība), 150.– 157. (Liellopu bruceloze), 158.– 165. (Tuberkuloze), 166.–169. (Govju enzootiskā leikoze), 170.–174. (Liellopu infekciozais rinotraheīts/infekciozais pustolozais vaginīts), 175.–195. (Sūkļveida encefalopātijas), 186. –189. (Liellopu ģenitālās infekcijas), 207.–211. (Cūku bruceloze), 297. pants (Tirgu apstiprināšana, savākšanas centri, dezinfekcijas stacijas).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Piemērojot Valdības Rīkojuma par epizootijām 297. panta pirmo daļu, Federālais veterinārais birojs apstiprina savākšanas centrus, kas atbilst definējumam Direktīvas 64/432/EEK 2. pantā. Piemērojot šo pielikumu, saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK 11., 12. un 13. panta noteikumiem Šveice izveido apstiprināto sapulcināšanas centru, pārvadātāju un lieltirgotāju sarakstu.
 2.
 Direktīvas 64/432/EEK 11. panta 3. punktā paredzēto informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 3.
 Piemērojot šo pielikumu, tiek atzīts, ka Šveice izpilda Direktīvas 64/432/EEK A pielikuma II daļas 7. punkta prasības attiecībā uz liellopu brucelozi. Lai saglabātu oficiāli brucelozes neskartu ganāmpulku, Šveice uzņemas izpildīt šādus nosacījumus:
 a)
 par katru liellopu sugas dzīvnieku, kas tiek turēts aizdomās par inficēšanos ar brucelozi, ir jāziņo kompetentām iestādēm un ir jāveic oficiāli brucelozes pārbaudes testi, kuros iekļautas vismaz divas seroloģiskās pārbaudes ar komplementa saistīšanu, kā arī atbilstīgo aborta gadījumā noņemto paraugu mikrobioloģiskā pārbaude;
 b)
 periodā līdz aizdomas tiek klīdinātas, t.i., līdz a) punktā paredzētās pārbaudes dod negatīvu rezultātu, oficiāli brucelozes neskarta ganāmpulka statuss tiek uz laiku atcelts, ja ganāmpulkā ir liellopu sugas aizdomās turēts dzīvnieks (vai dzīvnieki).
 Apvienotajai veterinārajai komitejai tiek iesniegta detalizēta informācija par pozitīvo ganāmpulku, kā arī epidemioloģiska atskaite. Ja Šveice neizpilda kādu no Direktīvas 64/432/EEK A pielikuma II daļas 7. punkta pirmās daļas prasībām, Apvienotā veterinārā komiteja par to nekavējoties informē Komisiju. Situācija tiek pārbaudīta Apvienotajā veterinārajā komitejā, lai pārskatītu šīs daļas nosacījumus.
 4.
 Piemērojot šo pielikumu, tiek atzīts, ka Šveice izpilda Direktīvas 64/432/EEK A pielikuma I daļas 4. punkta prasības attiecībā uz liellopu tuberkulozi. Lai saglabātu oficiāli tuberkulozes neskartu ganāmpulku, Šveice uzņemas izpildīt šādus nosacījumus:
 a)
 tiek ieviesta identifikācijas sistēma, kas ļauj izsekot līdz katra liellopa sākotnējam ganāmpulkam;
 b)
 valsts veterinārārstam post mortem ir jāpārbauda visi nokautie dzīvnieki;
 c)
 kompetentām iestādēm ir jāziņo par visām aizdomām par dzīva, miruša vai kauta dzīvnieka saslimšanu ar tuberkulozi;
 d)
 katrā gadījumā kompetentas iestādes veic nepieciešamos pētījumus, lai aizdomas par saslimšanu atzītu par spēkā neesošām vai apstiprinātu, tai skaitā arī pētījumus sākotnējā un tranzīta ganāmpulkos. Gadījumos, kad bojājumus, kas rada aizdomas par tuberkulozi, atklāj autopsijas vai kaušanas laikā, kompetentām iestādēm šie bojājumi ir jānodod izpētei laboratorijā;
 e)
 aizdomās turētā dzīvnieka sākotnējais un tranzīta ganāmpulka oficiālais tuberkulozes neskartā ganāmpulka statuss uz laiku tiek atcelts un šis atcēlums ir spēkā, līdz klīniskajā, laboratorijas vai tuberkulīna pārbaudē tiek atzīts, ka nav konstatēta liellopu tuberkuloze;
 f)
 kad aizdomas par tuberkulozi ir apstiprinājuši tuberkulīna testi, klīniskās vai laboratorijas pārbaudes, oficiālais tuberkulozes neskarta izcelsmes vai tranzīta ganāmpulka statuss tiek atsaukts;
 g)
 oficiāli tuberkulozes neskarta ganāmpulka statuss netiek atjaunots, līdz visi par inficētiem atzītie dzīvnieki ir likvidēti; telpas un iekārtas dezinficētas; visu pārējo, par sešām nedēļām vecāku dzīvnieku pārbaudēs ir konstatēta negatīva reakcija vismaz divos intradermālos turbekulīna testos, kas veikti saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK B pielikumu, no kurām pirmais – vismaz sešus mēnešus pēc tam, kad inficētais dzīvnieks ir atstājis ganāmpulku, un otrais – vismaz sešus mēnešus pēc pirmā.
 Apvienotajai veterinārajai komitejai tiek iesniegta detalizēta informācija par pozitīviem ganāmpulkiem, kā arī epidemioloģiska atskaite. Ja Šveice neizpilda kādu no Direktīvas 64/432/EEK A pielikuma I daļas 4. punkta pirmās daļas prasībām, Apvienotā veterinārā komiteja par to nekavējoties informē Komisiju. Situācija tiek pārbaudīta Apvienotajā veterinārajā komitejā, lai pārskatītu šī punkta nosacījumus.
 5.
 Piemērojot šo pielikumu, tiek atzīts, ka Šveice izpilda Direktīvas 64/432/EEK D pielikuma I(F) nodaļas prasības attiecībā uz govju enzootisko leikozi. Lai saglabātu oficiāli govju enzootiskās leikozes neskartu ganāmpulku, Šveice uzņemas izpildīt šādus nosacījumus:
 a)
 Šveices ganāmpulki tiek uzraudzīti ar izlases veida pārbaudi. Paraugu skaits ir noteikts tādā veidā, lai ar 99 % ticamību varētu apgalvot, ka mazāk par 0,2 % no ganāmpulka ir saslimuši ar govju enzootisko leikozi;
 b)
 valsts veterinārārstam post mortem ir jāpārbauda visi nokautie dzīvnieki;
 c)
 kompetentām iestādēm ir jāziņo par visām aizdomām, kas radušās klīniskās pārbaudes, autopsijas vai gaļas pārbaudes laikā;
 d)
 aizdomu gadījumā par saslimšanu vai govju enzootiskās leikozes konstatēšanas gadījumā, oficiālais govju enzootiskās leikozes neskarta ganāmpulku statuss attiecīgajā ganāmpulkā tiek atcelts uz laiku līdz nošķiršanas atcelšanai;
 e)
 nošķiršana tiek atcelta, ja pēc saslimušo dzīvnieku un vajadzības gadījumā arī pēc to pēcnācēju likvidēšanas ar vismaz 90 dienu intervālu veiktas divas seroloģiskās pārbaudes ir devušas negatīvu rezultātu.
 Ja govju enzootiskā leikoze tiek konstatēta 0,2 % no ganāmpulka, Federālais veterinārais birojs par to nekavējoties informē Komisiju. Situācija tiek pārbaudīta Apvienotajā veterinārajā komitejā, lai pārskatītu šā punkta nosacījumus.
 6.
 Piemērojot šo pielikumu, tiek atzīts, ka Šveice ir oficiāli infekciozā liellopu rinotraheīta neskarta. Lai saglabātu šo statusu, Šveice apņemas izpildīt šādus nosacījumus:
 a)
 Šveices ganāmpulki tiek uzraudzīti ar izlases veida pārbaudi. Paraugu skaits ir noteikts tādā veidā, lai ar 99 % ticamību varētu apgalvot, ka mazāk par 0,2 % no ganāmpulka ir saslimuši ar govju infekciozo rinotraheītu;
 b)
 par 24 mēnešiem vecāku buļļu ganāmpulkā ik gadus veic seroloģiskās pārbaudes;
 c)
 aizdomas par saslimšanu ir jāpaziņo kompetentām iestādēm un ir jāveic oficiālās infekciozo liellopu rinotraheīta pārbaudes, tai skaitā viroloģiskās un seroloģiskās;
 d)
 aizdomu gadījumā par saslimšanu vai liellopu rinotraheīta konstatēšanas gadījumā, oficiālais liellopu rinotraheīta neskarta ganāmpulka statuss attiecīgajā ganāmpulkā tiek atcelts uz laiku līdz nošķiršanas atcelšanai;
 e)
 nošķiršana tiek atcelta, ja vismaz 30 dienas pēc saslimušo dzīvnieku likvidēšanas veikta seroloģiska pārbaude uzrāda negatīvu rezultātu.
 Atzīstot Šveices statusu, Lēmuma 2004/558/EK (OV L 249, 23.7.2004., 20. lpp.) noteikumi tiek piemēroti mutatis mutandis.
 Federālais veterinārais birojs nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām nosacījumu izpildē, kas nodrošina šo statusu. Situācija tiek pārbaudīta Apvienotajā veterinārajā komitejā, lai pārskatītu šā punkta nosacījumus.
 7.
 Piemērojot šo pielikumu, tiek atzīts, ka Šveice ir oficiāli Aujeski slimības neskarta. Lai saglabātu šo statusu, Šveice apņemas izpildīt šādus nosacījumus:
 a)
 Šveices ganāmpulki tiek uzraudzīti ar izlases veida pārbaudi. Paraugu skaits ir noteikts tādā veidā, lai ar 99 % ticamību varētu apgalvot, ka mazāk par 0,2 % no ganāmpulka ir saslimuši ar Aujeski slimību;
 b)
 aizdomas par saslimšanu ir jāpaziņo kompetentām iestādēm un ir jāveic oficiālās infekciozo Aujeski slimības pārbaudes, tai skaitā viroloģiskās un seroloģiskās;
 c)
 aizdomu gadījumā par saslimšanu vai Aujeski slimības konstatēšanas gadījumā, oficiālais govju enzootiskās leikozes neskarta ganāmpulku statuss attiecīgajā ganāmpulkā tiek atcelts uz laiku līdz nošķiršanas atcelšanai;
 d)
 nošķiršana tiek atcelta, ja pēc saslimušo dzīvnieku likvidācijas, divas seroloģiskās pārbaudes, kas ar vismaz 21 dienu intervālu tiek veiktas visiem vaislas dzīvniekiem un nobarošanas dzīvnieku reprezentējošam skaitam, ir devušas negatīvu rezultātu.
 Atzīstot Šveices statusu, Lēmuma 2001/618/EK (OV L 215, 9.8.2001., 48. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2005/768/EK (OV L 290, 4.11.2005., 27. lpp.), noteikumi tiek piemēroti mutatis mutandis.
 Federālais veterinārais birojs nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām nosacījumu izpildē, kas nodrošina šo statusu. Situācija tiek pārbaudīta Apvienotajā veterinārajā komitejā, lai pārskatītu šā punkta nosacījumus.
 8.
 Kas attiecas uz cūku transmisīvo gastroenterītu (CTG) un cūku reproduktīvo un respiratoro sindromu (CRRS), jautājums par iespējamām papildu garantijām tiks izskatīts pēc iespējas ātrāk Apvienotajā veterinārajā komitejā. Komisija informē Federālo veterināro biroju par šā jautājuma attīstību.
 9.
 Piemērojot Direktīvas 64/432/EEK B pielikuma 4. pantu, Bernes Universitātes Veterinārās bakterioloģijas institūtam Šveicē ir uzticēts veikt oficiālās tuberkulīna pārbaudes.
 10.
 Saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK C(A) pielikuma 4. pantu Bernes Universitātes Veterinārās bakterioloģijas institūtam Šveicē ir uzticēts veikt oficiālās tuberkulīna pārbaudes.
 11.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar liellopiem un cūkām, tiem ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 64/432/EEK F pielikumā sniegtajiem paraugiem. Piemēro šādus pielāgojumus:
 1. paraugs:
 —
 C sadaļā sertifikācijas tiek pielāgotas šādi:
 —
 4. punktu attiecībā uz papildu garantijām papildina ar šādiem ievilkumiem:
 “–
 slimība: govju infekciozais rinotraheīts,
 –
 saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2004/558/EK noteikumiem, kas tiek piemēroti mutatis mutandis”;
 2. paraugs:
 —
 C sadaļā sertifikācijas tiek adaptētas šādi:
 —
 4. punktu attiecībā uz papildu garantijām papildina ar šādiem ievilkumiem:
 “–
 slimība: Aujeski
 –
 saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2001/618/EK noteikumiem, kas tiek piemēroti mutatis mutandis”;
 12.
 Piemērojot šo papildinājumu, veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar liellopiem, tiem ir jādod līdzi papildu veselības sertifikāti, kuros sniegtas šādas ziņas par veselību:
 “–
 Liellopi
 —
 ir identificēti ar pastāvīgas identifikācijas sistēmas palīdzību, kas ļauj atrast to ciltsmāti un sākotnējo ganāmpulku, kā arī noskaidrot, vai tie nav govju transmisīvo sūkļveida encefalopātiju skarto govju tiešie pēcteči, kas dzimuši divus gadus pirms diagnostikas;
 —
 nenāk no ganāmpulkiem, kur tiek izmeklēta govju sūkļveida encefalopātija;
 —
 dzimuši pēc 2001. gada 1. jūnija”;
 II. Aitas un kazas
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 91/68/EEK (1991. gada 28. janvāris) par dzīvnieku veselības prasībām, kas ietekmē aitu un kazu tirdzniecību Kopienā (OV L 46, 19.2.1991., 19. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2005/932/EK 2005. gada 21. decembris), ar ko groza Padomes Direktīvas 91/68/EEK E pielikumu attiecībā uz aitu un kazu veselības sertifikāta parauga precizēšanu (OV L 340, 23.12. 2005., 1. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 27.–31. (Tirgi, izstādes), 34. līdz 37. (Tirdzniecība), 73. un 74. (Tīrīšana un dezinfekcija), 142. līdz 149. (Trakumsērga), 158. līdz 165. (Tuberkuloze), 166. līdz 169. (Govju enzootiskā leikoze), 190. līdz195. (Aitu un kazu bruceloze), 196. līdz 199. (Infekciozā aglaktija), 200. līdz 203. (Kazu artrīts/encefalīts), 233. līdz 235. (Aunu bruceloze), 297. pants (Tirgu apstiprināšana, savākšanas centri, dezinfekcijas stacijas).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Piemērojot Direktīvas 91/68/EEK 3. panta 2. punkta otro daļu, informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 2.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 91/68/EEK 11. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 3.
 Šā pielikuma mērķiem uzskata, ka Šveice ir oficiāli aitu un kazu brucelozes neskarta. Lai šo statusu saglabātu, Šveice apņemas īstenot Direktīvas 91/68/EEK A pielikuma 1. nodaļas II daļas 2. punktā paredzētos pasākumus.
 Aitu un kazu brucelozes parādīšanās vai atkārtošanās gadījumā Šveice informē Apvienoto veterināro komiteju, lai atbilstoši situācijas attīstībai tiktu noteikti vajadzīgie pasākumi.
 4.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar aitām un kazām, tām ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 91/68/EEK E pielikumā sniegtajiem paraugiem.
 III. Zirgu dzimtas dzīvnieki
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 90/426/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (OV L 224, 18.8.1990., 42. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2004/68/EK (2004. gada 26. aprīlis), ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (OV L 139, 30.4.2004, 320. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 112. līdz 115. (Āfrikas zirgu mēris), 204. līdz 206. (Vaislas sērga, encefalomielīts, infekciozā anēmija, zirgu ļaunie ienāši), 240.–244. pants (Zirgu kontagiozais metrīts).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Piemērojot Direktīvas 90/426/EEK 3. pantu, informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 2.
 Piemērojot Direktīvas 90/426/EEK 6. pantu, informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 3.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 90/426/EEK 10. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 4.
 Direktīvas 90/426/EEK B un C pielikumu noteikumi Šveicei ir piemērojami mutatis mutandis.
 IV. Mājputni un inkubējamās olas
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 90/539/EEK (1990. gada 15. oktobris) par dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē mājputnu un inkubējamo olu tirdzniecību Kopienā un to ievešanu no trešām valstīm (OV L 303, 31.10.1990., 6. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu Nr. 806/2003/EK (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 25. (Transports), 122. līdz 125. (Putnu gripa un Ņūkāslas slimība) 255. līdz 261. (Salmonella Enteritidis), 262. līdz 265. pants (Putnu infekciozais laringitraheīts).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Piemērojot Direktīvas 90/539/EEK 3. pantu, Šveice Apvienotajai veterinārajai komitejai iesniedz plānu, kas precizē pasākumus, kurus tā uzskata par veicamiem šo uzņēmumu apstiprināšanai.
 2.
 Piemērojot Direktīvas 90/539/EEK 4. pantu, Šveices valsts references laboratorija ir Bernes Universitātes Veterinārās bakterioloģijas institūts.
 3.
 Piemērojot Direktīvas 90/539/EEK 7. panta 1. punkta pirmo ievilkumu, uzturēšanas noteikumi Šveicei ir piemērojami mutatis mutandis.
 4.
 Attiecībā uz inkubējamo olu sūtījumiem uz Kopienu Šveices iestādes apņemas ievērot marķēšanas noteikumus, kas paredzēti Komisijas Regulā (EEK) Nr. 1868/77. Šveices abreviatūra ir “CH”.
 5.
 Uzturēšanas noteikumi saskaņā ar Direktīvas 90/539/EEK 9. panta a) punktu Šveicei ir piemērojami mutatis mutandis.
 6.
 Uzturēšanas noteikumi saskaņā ar Direktīvas 90/539/EEK 10. panta a) punktu Šveicei ir piemērojami mutatis mutandis.
 7.
 Uzturēšanas noteikumi saskaņā ar Direktīvas 90/539/EEK 11. panta 2. punkta pirmo ievilkumu Šveicei ir piemērojami mutatis mutandis.
 8.
 Šā pielikuma mērķiem uzskata, ka Šveice izpilda Direktīvas 90/539/EEK 12. panta 2. punkta prasības attiecībā uz Ņūkāslas slimību un līdz ar to tajā ir spēkā nosacījums, ka “nevakcinē pret Ņūkāslas slimību”. Federālais veterinārais birojs nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām nosacījumu izpildē, kas nodrošina šo statusu. Situāciju pārbauda Apvienotajā veterinārajā komitejā, lai pārskatītu šā punkta nosacījumus.
 9.
 Atsauci uz dalībvalsts nosaukumu Direktīvas 90/539/EEK 15. pantā mutatis mutandis attiecina uz Šveici.
 10.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar mājputniem un inkubācijas olām, tām ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 90/539/EEK IV pielikumā sniegtajiem paraugiem.
 11.
 Ja sūtījumi no Šveices adresēti Somijai vai Zviedrijai, Šveices iestādes apņemas nodrošināt garantijas, kas attiecībā uz salmonelozi paredzētas Kopienas tiesību aktos.
 V. Akvakultūras dzīvnieki un produkti
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 91/67/EEK (1991. gada 28. janvāris), kura attiecas uz dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē akvakultūras dzīvnieku un produktu laišanu tirgū (OV L 46, 19.2.1991., 1. lpp.), kas pēdējo reizi grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās īstenošanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificētais balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 275. līdz 290. (Zivju un vēžveidīgo slimības) un 297. pants (Uzņēmumu, zonu un laboratoriju apstiprināšana).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Direktīvas 91/67/EEK 4. pantā paredzēto informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 2.
 Par iespējamo Direktīvas 91/67/EEK 5., 6. un 10. panta piemērošanu attiecībā uz Šveici lemj Apvienotā veterinārā komiteja.
 3.
 Par iespējamo Direktīvas 91/67/EEK 12., un 13. panta piemērošanu attiecībā uz Šveici lemj Apvienotā veterinārā komiteja.
 4.
 Direktīvas 91/67/EEK 15. panta mērķiem Šveices iestādes apņemas īstenot paraugu ņemšanas plānus un diagnostikas metodes saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.
 5.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 91/67/EEK 17. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 6.
 a)
 Laižot tirgū no apstiprinātām zonām nākušas dzīvas zivis, ikrus un gametas, transportēšanas dokumentu paraugs ir noteikts Direktīvas 91/67/EEK E pielikuma 1. nodaļā.
 b)
 Laižot tirgū no apstiprinātām audzētavām nākušas dzīvas zivis, ikrus un gametas, transportēšanas dokumentu paraugs ir noteikts Direktīvas 91/67/EEK E pielikuma 2. nodaļā.
 c)
 Laižot tirgū no apstiprinātām piekrastes zonām nākušas gliemenes, transportēšanas dokumentu paraugs ir noteikts Direktīvas 91/67/EEK E pielikuma 3. nodaļā.
 d)
 Laižot tirgū no apstiprinātiem uzņēmumiem nākušas gliemenes, transportēšanas dokumentu paraugs ir noteikts Direktīvas 91/67/EEK E pielikuma 4. nodaļā.
 e)
 Laižot tirgū audzētas zivis, gliemenes vai vēžveidīgos, to ikrus un gametas, kas nepieder pie sugām, kas ir uzņēmīgas attiecīgi pret infekciozo hematopoētisko nekrozi, vīrusu hemorāģisko septicēmiju vai bonamiozi, marteiliozes slimību, transportēšanas dokumentu paraugs ir noteikts Komisijas Lēmuma 2003/390/EK I pielikumā.
 f)
 Laižot tirgū savvaļas dzīvas zivis, gliemenes vai vēžveidīgos, to ikrus un gametas, transportēšanas dokumentu paraugs ir noteikts Komisijas Lēmuma 2003/390/EK I pielikumā.
 VI. Liellopu embriji
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 89/556/EEK (1989. gada 25. septembris) par dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopu sugu mājdzīvnieku embrijiem un to importu no trešām valstīm (OV L 302, 9.10.1989., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2006/60/EK (2006. gada 2. februāris), ar ko groza C pielikumu Padomes Direktīvā 89/556/EEK attiecībā uz dzīvnieku veselības sertifikāta paraugu, kāds izmantojams Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar liellopu sugu mājdzīvnieku embrijiem (OV L 31, 3.2.2006., 24. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 56. līdz 58. pants (embriju nodošana).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 89/556/EEK 15. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 2.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar liellopu sugu mājdzīvnieku embrijiem, tiem ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 89/556/EEK C pielikumā sniegtajiem paraugiem.
 VII. Liellopu sperma
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 88/407/EEK (1988. gada 14. jūnijs) par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar sasaldētu mājas liellopu spermu un tās ievedumiem (OV L 194, 22.7.1988., 10. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2006/16/EK (2006. gada 5. janvāris), ar ko groza Padomes Direktīvas 88/407/EEK B pielikumu un Lēmuma 2004/639/EK II pielikumu attiecībā uz liellopu sugu mājdzīvnieku spermas importa nosacījumiem (OV L 11, 17.1.2006., 21. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 51. līdz 55. pants (Mākslīgā apsēklošana).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Direktīvas 88/407/EEK 4. panta 2. punkta mērķiem Šveicē visos centros tur tikai tādus dzīvniekus, kas uzrāda negatīvu reakciju seruma neitralizācijas testā vai ELISA testā.
 2.
 Direktīvas 88/407/EEK 5. panta 2. punktā paredzēto informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 3.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 88/407/EEK 16. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 4.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar liellopu sugu mājdzīvnieku spermu, tiem ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 88/407/EEK D pielikumā sniegtajiem paraugiem.
 VIII. Cūku sugas sperma
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 90/429/EEK (1990. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar cūku sugu mājdzīvnieku spermu un tās importu (OV L 224, 18.8.1990, 62. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 51. līdz 55. pants (mākslīgā apsēklošana).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Direktīvas 90/429/EEK 5. panta 2. punktā paredzēto informāciju iesniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 2.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 90/429/EEK 16. pantu, un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 3.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar cūku sugas spermu, tiem ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas atbilst Direktīvas 90/429/EEK D pielikumā sniegtajiem paraugiem.
 IX. Citas sugas
 A. TIESĪBU AKTI
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Padomes Direktīva 92/65/EEK (1992. gada 13. jūlijs), ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2004/68/EK (2004. gada 26. aprīlis), ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 2/462/EEK(OV L 139, 30.4.2004., 320. lpp.).
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 998/2003 (2003. gada 26. maijs) par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK (OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 590/2006 (2006. gada 12. aprīlis), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 998/2003 II pielikumu attiecībā uz valstu un teritoriju sarakstu (OV L 104, 13.4.2006., 8. lpp.).
 1.
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401), un jo īpaši tā 56. līdz 58. pants (Embriju nodošana).
 2.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 B. ĪPAŠI PIEMĒROŠANAS PASĀKUMI
 1.
 Šā pielikuma mērķiem šis punkts ietver tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem, uz ko neattiecas noteikumi I līdz V punktā, un ar spermu, olšūnām un embrijiem, uz kuriem neattiecas noteikumi VI līdz VIII punktā.
 2.
 Eiropas Kopiena un Šveice uzņemas, ka tirdzniecība ar dzīviem dzīvniekiem, ar spermu, olšūnām un embrijiem, kas paredzēta 1. punktā, nav aizliegta vai ierobežota ar citām veselības prasībām kā tikai tām, kas izriet no pašreizējā pielikuma piemērošanas un jo īpaši iespējamie aizsardzības pasākumi, balstoties uz tā 20. pantu.
 3.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar citu sugu nagaiņiem, kā minēts I, II un III punktā, tiem ir jādod līdzi Direktīvas 92/65/EEK E pielikuma 1. daļas paraugiem atbilstīgie veselības sertifikāti, kas papildināti ar apliecinājumu, kas atrodas Direktīvas 92/65/EK 6. panta A daļas 1. punkta e) apakšpunktā.
 4.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar zaķu kārtas dzīvniekiem, tiem ir jādod līdzi Direktīvas 92/65/EEK E pielikuma 1. daļas paraugiem atbilstīgie veselības sertifikāti, ko iespējams papildināt ar apliecinājumu, kas paredzēts Direktīvas 92/65/EEK 9. panta 2. punkta otrajā daļā.
 Šveices iestādes šo apliecinājumu var piemērot, lai in extenso piemērotu Direktīvas 92/65/EEK 9. panta prasības.
 5.
 Direktīvas 92/65/EEK 9. panta 2. punkta ceturtajā daļā minētajos gadījumos informācija ir jāsniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 6.
 a)
 Suņu un kaķu pārvešana no Eiropas Kopienas uz Šveici ir pakļauta Direktīvas 92/65/EEK 10. panta 2. punkta noteikumiem.
 b)
 Suņu un kaķu pārvešana no Šveices uz citām Eiropas Kopienas dalībvalstīm, izņemot Apvienoto Karalisti, Īriju, Maltu un Zviedriju, ir pakļauta Direktīvas 92/65/EEK 10. panta 2. punkta noteikumiem.
 c)
 Suņu un kaķu pārvešana no Šveices uz Apvienoto Karalisti, Īriju, Maltu un Zviedriju ir pakļauta Direktīvas 2/65/EEK 10. panta 3. punkta noteikumiem.
 d)
 Identifikācijas sistēma ir noteikta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Regulu (EK) Nr. 998/2003 (OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2006. gada 12. aprīļa Regulu (EK) Nr. 590/2006 (OV L 104, 13.4.2006., 8. lpp.). Izmantojamā pase ir noteikta ar Komisijas Lēmumu 2003/803/EK (OV L 312, 27.11.2003., 1. lpp.). Vakcinācijas vai vajadzības gadījumā atkārtotas vakcinācijas pret trakumsērgu validitāte tiek atzīta pēc izgatavotājas laboratorijas ieteikuma atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 998/2003 5. panta un Komisijas Lēmuma 2005/91/EK noteikumiem (OV L 31, 4.2.2005., 61. lpp.).
 7.
 Veicot tirdzniecību starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar aitu un kazu spermu, olšūnām un embrijiem, tiem ir jādod līdzi veselības sertifikāti, kas paredzēti Lēmumā 95/388/EK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2004. gada 30. decembra Lēmumu 2005/43/EK (OV L 20, 22.1.2005, 34. lpp.).
 8.
 Veicot tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar zirgu sugas dzīvnieku spermu, tai ir jādod līdzi Lēmumā 95/307/EK paredzētie veselības sertifikāti.
 9.
 Veicot tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar zirgu sugas dzīvnieku olšūnām un embrijiem, tiem ir jādod līdzi Lēmumā 95/294/EK paredzētie veselības sertifikāti.
 10.
 Veicot tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar cūku sugas dzīvnieku olšūnām un embrijiem, tiem ir jādod līdzi Lēmumā 95/483/EK paredzētie veselības sertifikāti.
 11.
 Veicot tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar bišu saimēm (stropi vai mātes ar spietu), tām jādod līdzi Direktīvas 92/65/EEK E pielikuma 2. daļā minētie veselības sertifikāti.
 12.
 Veicot tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar dzīvniekiem, spermu, embrijiem un olšūnām no iestādēm, institūtiem vai centriem, kas apstiprināti atbilstīgi Direktīvas 92/65/EEK C pielikumam, tām jādod līdzi Direktīvas 92/65/EEK E pielikuma 3. daļā minētie veselības sertifikāti.
 13.
 Piemērojot Direktīvas 92/65/EEK 24. pantu, 2. punktā prasītā informācija ir jāsniedz Apvienotajai veterinārajai komitejai.
 3. papildinājums
 DZĪVU DZĪVNIEKU UN NOTEIKTU DZĪVNIEKU IZCELSMES PRODUKTU IMPORTĒŠANA NO TREŠĀM VALSTĪM
 I. Eiropas kopiena — Tiesību akti
 A. Nagaiņi, izņemot zirgu dzimtas dzīvniekus
 Padomes Direktīva 2004/68/EK (2004. gada 26. aprīlis), ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (OV L 139, 30.4.2004., 320. lpp.).
 B. Zirgu dzimtas dzīvnieki
 Padomes Direktīva 90/426/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (OV L 224, 18.8.1990., 42. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2004/68/EK (2004. gada 26. aprīlis), ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (OV L 139, 30.4.2004., 320. lpp.).
 C. Mājputni un inkubējamās olas
 Padomes Direktīva 90/539/EEK (1990. gada 15. oktobris) par dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē mājputnu un inkubējamo olu tirdzniecību Kopienā un to ievešanu no trešām valstīm (OV L 303, 31.10.1990., 6. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 D. Akvakultūras dzīvnieki
 Padomes Direktīva 91/67/EEK (1991. gada 28. janvāris), kura attiecas uz dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē akvakultūras dzīvnieku un produktu laišanu tirgū (OV L 46, 19.2.1991., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 E. Liellopu embriji
 Padomes Direktīva 89/556/EEK (1989. gada 25. septembris) par dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopu sugu mājdzīvnieku embrijiem un to importu no trešām valstīm (OV L 302, 9.10.1989., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2006/60/EK (2006. gada 2. februāris), ar ko groza C pielikumu Padomes Direktīvā 89/556/EEK attiecībā uz dzīvnieku veselības sertifikāta paraugu, kāds izmantojams Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar liellopu sugu mājdzīvnieku embrijiem (OV L 31, 3.2.2006., 24. lpp.).
 F. Liellopu sperma
 Padomes Direktīva 88/407/EEK (1988. gada 14. jūnijs) par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar sasaldētu mājas liellopu spermu un tās ievedumiem (OV L 194, 22.7.1988., 10. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2006/16/EK (2006. gada 5. janvāris), ar ko groza Padomes Direktīvas 88/407/EEK B pielikumu un Lēmuma 2004/639/EK II pielikumu attiecībā uz liellopu sugu mājdzīvnieku spermas importa nosacījumiem (OV L 11, 17.1.2006., 21. lpp.).
 G. Cūku sugas sperma
 Padomes Direktīva 90/429/EEK (1990. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar cūku sugu mājdzīvnieku spermu un tās importu (OV L 224, 18.8.1990., 62. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (kvalificēts balsu vairākums) (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 H. Pārējie dzīvie dzīvnieki
 1.
 Padomes Direktīva 92/65/EEK (1992. gada 13. jūlijs), ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2004/68/EK (2004. gada 26. aprīlis), ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (OV L 139, 30.4.2004., 320. lpp.).
 2.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 998/2003 (2003. gada 26. maijs) par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas lolojumdzīvnieku nekomerciālai pārvietošanai, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 92/65/EEK (OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 590/2006 (2006. gada 12. aprīlis), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 998/2003 II pielikumu attiecībā uz valstu un teritoriju sarakstu (OV L 104 13.4.2006., 8. lpp.).
 II. Šveice — Tiesību Akti
 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 Piemērojot šo pielikumu Šveicei, Cīrihes Zooloģiskais dārzs ir apstiprināts kā sertificētais centrs, saskaņā ar Direktīvas 92/65/EEK C pielikuma noteikumiem.
 III. Piemērošanas Noteikumi
 Federālais veterinārais birojs piemēro tādus pašus importa noteikumus, kādi minēti šā papildinājuma I punktā. Tomēr Federālais veterinārais birojs var piemērot stingrākus pasākumus un pieprasīt papildu garantijas. Apvienotajā veterinārajā komitejā notiks konsultācijas, lai rastu atbilstīgus risinājumus.
 4. papildinājums
 ZOOTEHNISKIE NOTEIKUMI, IESKAITOT TOS, KAS REGULĒ IMPORTĒŠANU NO TREŠĀM VALSTĪM
 I. Eiropas Kopiena – Tiesību Akti
 A. Liellopi
 Padomes Direktīva 77/504/EEK (1977. gada 25. jūlijs) par liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem (OV L 206, 12.8.1977, 8. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).
 B. Cūkas
 Padomes Direktīva 88/661/EEK (1988. gada 19. decembris) par zootehniskajiem standartiem, kas piemērojami tīršķirnes vaislas cūkām (OV L 382, 31.12.1988., 36. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 C. Aitas, kazas
 Padomes Direktīva 89/361/EEK (1989. gada 30. maijs) par tīršķirnes vaislas aitām un kazām (OV L 153, 6.6.1989., 30. lpp.).
 D. Zirgu dzimtas dzīvnieki
 a)
 Padomes Direktīva 90/427/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem, kas regulē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem (OV L 224, 18.8.1990., 55. lpp.).
 b)
 Padomes Direktīva 90/428/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem, kas paredzēti sacensībām, un par piedalīšanās nosacījumiem sacensībās (OV L 224, 18.8.1990., 60. lpp.).
 E. Tīršķirnes dzīvnieki
 Padomes Direktīva 91/174/EEK (1991. gada 25. marts), ar ko nosaka zootehnikas un ğenealoğijas prasības tīršķirnes dzīvnieku pārdošanai un ar ko izdara grozījumus Direktīvās 77/504/EEK un 90/425/EEK (OV L 85, 5.4.1991., 37. lpp.).
 F. Imports no trešām valstīm
 Padomes Direktīva 94/28/EK (1994. gada 23. jūnijs), ar ko nosaka principus, kas attiecas uz zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem, kurus piemēro no trešām valstīm importētajiem dzīvniekiem, to spermai, olšūnām un embrijiem, un kura groza Direktīvu 77/504/EEK par tīršķirnes vēršu ģints sugu vaislas dzīvniekiem (OV L 178, 12.7.1994., 66. lpp.).
 II. Šveice — Tiesību Akti
 Valdības 1998. gada 7. decembra Rīkojums par lopkopību, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.310).
 III. Piemērošanas Noteikumi
 Neskarot noteikumus par 5. un 6. papildinājumā minētajām zootehniskajām pārbaudēm, Šveices iestādes apņemas nodrošināt, ka ievedumiem Šveice piemēro tos pašus noteikumus, kas ir minēti Padomes Direktīvā 94/28/EK.
 Ja tirdzniecībā rodas sarežģījumi, jautājumu pēc kādas Puses pieprasījuma nodod izskatīšanai Apvienotajā veterinārijas komitejā.
 6. papildinājums
 DZĪVNIEKU IZCELSMES PRODUKTI
 I NODAĻA
 JOMAS, KUR ATBILSTĪBAS ATZĪŠANA IR SAVSTARPĒJA
 "Dzīvnieku izcelsmes produkti, kas paredzēti lietošanai pārtikā
 Regulas (EK) Nr. 853/2004 definīcijas piemēro mutatis mutandis.
 Eiropas Kopienas eksports uz Šveici un Šveices eksports uz Eiropas Kopienu
 Tirdzniecības noteikumi
 Atbilstība
 EK normas
 Šveices normas
 Dzīvnieku veselība
 1.
 Svaiga gaļa, tostarp maltā gaļa, gaļas pusfabrikāti, gaļas produkti, nepārveidoti tauki un kausēti tauki
 Nagaiņu sugas mājdzīvnieki
 Viennadžu sugas mājdzīvnieki
 Direktīva 64/432/EEK
 Direktīva 2002/99/EEK
 Regula (EK) Nr. 999.2001 (1)
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401) (1)
 Jā (1)
 2.
 Saimniecībā audzētu medījuma putnu gaļa, gaļas pusfabrikāti, gaļas produkti
 Citi saimniecībā audzēti sauszemes zīdītāji
 Direktīva 64/432/EEK
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 Regula (EK) Nr. 999/2001
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.40)
 Jā
 Saimniecībā audzēti skrējējputni
 Truši
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 Jā
 3.
 Savvaļas medījuma putnu gaļa, gaļas pusfabrikāti, gaļas produkti
 Savvaļas nagaiņi
 Truši
 Citi sauszemes zīdītāji
 Savvaļas medījumputni
 Direktīva 2002/99/EK
 Regula (EK) Nr. 999/2001
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 4.
 Svaiga putnu gaļa, gaļas pusfabrikāti, gaļas produkti, tauki un kausēti tauki
 Putni
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 5.
 Kuņģi, pūšļi, zarnas
 Liellopi
 Aitas un kazas
 Cūkas
 Direktīva 64/432/EEK
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 Regula (EK) Nr. 999.2001 (1)
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401) (1)
 Jā (1)
 6.
 Kauli un kaulu produkti
 Nagaiņu sugas mājdzīvnieki
 Viennadžu sugas mājdzīvnieki
 Citi saimniecībā audzēti vai savvaļas sauszemes zīdītāji
 Putni, skrējējputni un savvaļas medījumputni
 Direktīva 64/432/EEK
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 Regula (EK) Nr. 999.2001 (1)
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401) (1)
 Jā (1)
 7.
 Pārveidoti dzīvnieku proteīni, asinis un asins produkti
 Nagaiņu sugas mājdzīvnieki
 Viennadžu sugas mājdzīvnieki
 Citi saimniecībā audzēti vai savvaļas sauszemes zīdītāji
 Putni, skrējējputni un savvaļas medījumputni
 Direktīva 64/432/EEK
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 Regula (EK) Nr. 999.2001 (1)
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401) (1)
 Jā (1)
 8.
 Želatīns un kolagēns
 Direktīva 2002/99/EK
 Regula (EK) Nr. 999.2001 (1)
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401) (1)
 Jā (1)
 9.
 Piens un piena produkti
 Direktīva 64/432/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 10.
 Olas un olu produkti
 Direktīva 90/539/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 11.
 Zvejas produkti, divvāku gliemenes, tunikāti un jūras gliemeži
 Direktīva 91/67/EEK
 Direktīva 93/53/EEK
 Direktīva 95/70/EK
 Direktīva 2002/99/EK
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 12.
 Medus
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 13.
 Gliemeži un varžu kājiņas
 Direktīva 92/118/EEK
 Direktīva 2002/99/EK
 1966. gada 1. jūlija Likums par epizootijām (LFE) (RS 916.40)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE) (RS 916.401)
 Jā
 Eiropas Kopienas eksports uz Šveici un Šveices eksports uz Eiropas Kopienu
 Tirdzniecības noteikumi
 Atbilstība
 EK normas
 Šveices normas
 Sabiedrības veselība
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 999/2001 (2001. gada 22. maijs), ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2006. gada 4. maija Regulu Nr. 688/2006, ar ko groza III un XI pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001 attiecībā uz govju transmisīvo sūkļveida encefalopātiju un īpašu riska materiālu kontroli Zviedrijā (OV L 120, 5.5.2006., 10. lpp.).
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 852/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par pārtikas higiēnu (OV L 139 30.4.2004, 1. lpp.)
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 853/2004 (2004. gada 29. aprīlis), ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004, 55. lpp.)
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 854/2004 (2004. gada 29. aprīlis), ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp.)
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).
 Komisijas Regula (EK) Nr. 2073/2005 (2005. gada 15. novembris) par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (OV L 338, 22.12.2005., 1. lpp.).
 Komisijas Regula (EK) Nr. 2074/2005 (2005. gada 5. decembris), ar ko nosaka ieviešanas pasākumus noteiktiem produktiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 853/2004 un oficiālās kontroles organizēšanu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, izņēmumus Regulai (EK) Nr. 852/2004 un groza Regulu (EK) Nr. 853/2004 un (EK) Nr. 854/2004 (OV L 338, 22.12.2005.,. 27. lpp.)
 Komisijas Regula (EK) Nr. 2075/2005 (2005. gada 5. decembris), ar ko nosaka īpašus noteikumus oficiālām Trichinella pārbaudēm gaļā (OV L 338, 22.12.2005., 60. lpp.)
 1992. gada 9. oktobra Federālais likums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (LDAI), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 16. decembrī (RS 817.0)
 Valdības 1981. gada 27. maija Rīkojums par dzīvnieku aizsardzību (OPAn), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2006. gada 12. aprīlī (RS 455.1)
 Valdības 1995. gada 1. marta Rīkojums par gaļas higiēnas kontroles struktūru izveidi (OFHV), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 817.191.54)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401)
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums par primāro ražošanu (RS 916.021)
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums attiecībā uz dzīvnieku kaušanu un gaļas kontroli (OAbCV) (RS 817.190)
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (ODAlOUs) (RS 817.02)
 DFI 2005. gada 23. novembra Rīkojums par tiesību aktu īstenošanu attiecībā uz pārtikas produktiem (RS 817.025.21)
 DFE 2005. gada 23. novembra Rīkojums attiecībā uz primārās ražošanas higiēnu (RS 916.021.1)
 DFI 2005. gada 23. novembra Rīkojums par higiēnu (RS 817.024.1)
 DFE 2005. gada 23. novembra Rīkojums attiecībā uz higiēnas noteikumu ievērošanu dzīvnieku kaušanā (RS 817.190.1)
 DFI 2005. gada 23. novembra Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem (RS 817.022.108)
 Jā ar īpašiem noteikumiem
 Īpaši noteikumi
 (1)
 Veicot tirdzniecību starp Eiropas Kopienas dalībvalstīm un Šveici ar dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem, tie ir kustībā atbilstīgi tikai tiem pašiem noteikumiem, kādiem atbilst tirdzniecība ar dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem, kādi paredzēti tirdzniecībai Kopienas iekšienē vai kuri noteikti šajā pielikumā un ir pieejami sistēmā TRACES. Vajadzības gadījumā šiem produktiem jādod līdzi veselības sertifikāti, kas paredzēti tirdzniecībai Kopienas dalībvalstu starpā vai kuri noteikti šajā pielikumā un ir pieejami sistēmā TRACES.
 (2)
 Šveice izveido apstiprināto iestāžu sarakstu, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 882/2004 31. pantam (uzņēmumu reģistrācija/apstiprināšana).
 (3)
 Šim importam Šveice piemēro tādus pašus noteikumus, kādi tiek piemēroti šajā jomā Kopienas līmenī.
 (4)
 Kompetentās Šveices iestādes neīsteno atkāpi saistībā ar pārbaudēm, kuru mērķis ir atklāt Trichinella esamību, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 2075/2005 3. panta 2. punktā. Gadījumā, ja šī atkāpe tiek piemērota, Šveices kompetentās iestādes apņemas nosūtīt Komisijai to reģionu sarakstu, kuros mājas cūku gaļā Trichinella daudzums oficiāli atzīts par niecīgu. Kopienas dalībvalstis rakstiskus komentārus Komisijai var nosūtīt trīs mēnešu laikā pēc šā paziņojuma saņemšanas. Ja ne no Komisijas, ne no kādas dalībvalsts nav saņemti iebildumi, reģions tiek atzīts par tādu, kurā ir niecīgs Trichinella risks, un mājas cūkām no šī reģiona kaušanas laikā nav jāveic pārbaude uz Trichinella. Šajā gadījumā Regulas (EK) Nr. 2075/2005 3. panta 3. punkta noteikumi tiek piemēroti mutatis mutandis.
 (5)
 Regulas (EK) Nr. 2075/2005 I pielikuma I un II nodaļā aprakstītās noteikšanas metodes Šveicē tiek pielietotas pārbaudēs uz Trichinella. Turpretī tur netiek izmantota trihinelloskopijas pārbaudes metode, kas aprakstīta Regulas (EK) Nr. 2075/2005 I pielikuma III nodaļā.
 (6)
 Šveices kompetentās iestādes var atkāpties no tādu mājas cūku liemeņu un gaļas pārbaudes uz Trichinella, kas turētas nobarošanai un kaušanai nelielas jaudas kaušanas uzņēmumos.
 Šis noteikums tiek piemērots līdz 2009. gada 31. decembrim.
 Piemērojot Federālā tautsaimniecības departamenta (DFE) Rīkojuma par higiēnu kautuvēs 8. panta 3.a daļu (RS 817.190.1) un Federālā iekšlietu departamenta Rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem 9. panta 7. daļu (RS 817.022.108), nobarošanai un kaušanai turēto mājas cūku liemeņi un gaļa, kā arī gaļas produkti un pārveidotie gaļas produkti, kas no tiem ir iegūti, tiek marķēti ar speciālu nekaitīguma zīmogu, kas atbilst modelim, kas noteikts Federālā tautsaimniecības departamenta Rīkojuma par higiēnu kautuvēs 9. pielikuma 2. daļā (RS 817.190.1). Šie produkti var tikt izmantoti tirdzniecībā ar Kopienas dalībvalstīm, atbilstīgi Federālā iekšlietu departamenta Rīkojuma par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem 9.a un 14.a pantam (RS 817.022.108).
 (7)
 Nobarošanai un kaušanai turēto mājas cūku liemeņi un gaļa, kas domāti tirdzniecībai starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, ar izcelsmi no:
 —
 saimniecībām, kuras Kopienas dalībvalstu kompetentās iestādes atzinušas par brīvām no Trichinella;
 —
 reģioniem, kuros Trichinella risks attiecībā uz mājas cūkām ir oficiāli atzīts par niecīgu,
 attiecībā uz kuriem pārbaude uz Trichinella nav tikusi veikta, piemērojot Regulas (EK) Nr. 2075/2005 3. pantu, ir kustībā atbilstīgi tikai tiem pašiem noteikumiem, kādi paredzēti tirdzniecībai Kopienas iekšienē.
 (8)
 Piemērojot Rīkojuma par higiēnu 2. panta noteikumus (RS 817.024.1), Šveices kompetentajām iestādēm ir tiesības īpašos gadījumos paredzēt Rīkojuma par higiēnu (RS 817.024.1) 8.,10., un 14. panta pielāgošanu:
 a)
 lai atbilstu to kalnu reģionos izvietoto uzņēmumu vajadzībām, kas minēti pielikumā 1997. gada Federālajam likumam par atbalstu investīcijām kalnu reģionos.
 Šveices kompetentās iestādes uzņemas rakstiski par šiem pielāgojumiem ziņot Komisijai. Šajā ziņojumā
 —
 sniedz detalizētu to noteikumu aprakstu, attiecībā uz kuriem pēc Šveices kompetento iestāžu ieskatiem ir nepieciešams pielāgojums, un norāda paredzētā pielāgojuma raksturu;
 —
 raksturo attiecīgos pārtikas produktus un uzņēmumus,
 —
 paskaidro pielāgošanas motīvus (tostarp vajadzības gadījumā iesniedzot veiktās risku analīzes apkopojumu, kā arī norādot visus pasākumus, kas jāveic, lai pielāgošana neapdraudētu Rīkojuma par higiēnu mērķus (RS 817.024.1),
 —
 sniedz jebkuru citu atbilstošu informāciju.
 Komisijai un dalībvalstīm ir trīs mēnešu termiņš no minētā ziņojuma saņemšanas, lai rakstiski iesniegtu savus komentārus. Ja nepieciešams, tiek sasaukta Apvienotā veterinārā komiteja.
 b)
 tradicionālu pārtikas produktu ražošanai.
 Šveices kompetentās iestādes uzņemas rakstiski ziņot par šiem pielāgojumiem Komisijai ne vēlāk kā divpadsmit mēnešus pēc individuālas vai vispārējas atkāpju piešķiršanas. Katrā paziņojumā
 —
 īsi tiek aprakstīti pielāgotie noteikumi;
 —
 tiek aprakstīti attiecīgie pārtikas produkti un uzņēmumi, kā arī
 —
 tiek sniegta jebkura cita atbilstoša informācija.
 (9)
 Komisija informē Šveici par Kopienas dalībvalstīs veiktajām atkāpēm un pielāgojumiem atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 852/2004 13. panta, Regulas (EK) Nr. 852/2003 10. pantam, Regulas (EK) Nr. 854/2003 13. pantam un Regulas (EK) Nr 2074/2005 7. pantam.
 (10)
 Līdz Kopienas un Šveices tiesību aktu vienādošanai attiecībā uz specifiskā riska materiālu sarakstu, Šveice uzņēmās, izmantojot iekšēju tehnisku direktīvu, neparedzēt tirdzniecībai ar Kopienas dalībvalstīm tādu liellopu liemeņus, kas vecāki par 24 mēnešiem, kuros saglabāts mugurkauls, kā arī no tiem gatavotus produktus.
 “Dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti, kas paredzēti lietošanai pārtikā”
 Eiropas Kopienas eksports uz Šveici un Šveices eksports uz Eiropas Kopienu
 Tirdzniecības noteikumi
 Atbilstība
 EK normas
 Šveices normas
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1774/20002 (2002. gada 3. oktobris), ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam (OV L 273, 10.10.2002., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 208/2006 (2006. gada 7. februāris), ar kuru groza VI un VIII pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1774/2002 attiecībā uz pārstrādes standartiem biogāzes un kompostēšanas iekārtām un prasībām kūtsmēsliem (OV L 36, 8.2.2006., 25. lpp.)
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums par dzīvnieku kaušanu un gaļas kontroli (OV (OAbCV) (RS 817.190.)
 Federālā tautsaimniecības departamenta (DFE) 2005. gada 23. novembra Rīkojums par dzīvnieku kaušanas higiēnu (OHyAb) (RS 817.190.1)
 Valdības 1995. gada 27. jūnija Rīkojums par epizootijām (OFE), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 23. novembrī (RS 916.401).
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 Valdības 2004. gada 23. jūnija Rīkojums par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu likvidēšanu (OESPA), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2005. gada 22. jūnijā (RS 916.441.22).
 Jā
 Īpaši noteikumi
 Importam Šveice piemēro tādus pašus noteikumus, kādi minēti VII, VII, X pielikumā (sertifikāti), kā arī XI pielikumā (valstis), atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1774/2002 29. pantam.
 Tirdzniecība ar 1. un 2. kategorijas materiāliem ir aizliegta, izņemot tehniskai izmantošanai, kas paredzēta regulā (EK) Nr. 1774/2002 (pārejas pasākumi, kas noteikti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 878/2004).
 Trešās kategorijas materiālam, ar ko veikta tirdzniecība starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici, jādod līdzi tirdzniecības dokumenti un veselības sertifikāti, kas paredzēti II pielikuma III nodaļā, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1774/2002 7. un 8. pantam.
 Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1774/2002 III nodaļai. Šveice izveido attiecīgo uzņēmumu sarakstu.
 II NODAĻA
 Citas jomas, kas nav paredzētas I nodaļā
 I. Kopienas eksports uz Šveici
 Eksports notiek atbilstīgi noteikumiem, kādi paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai. Tomēr visos gadījumos, kompetentās iestādes izsniedz atbilstības sertifikātu, kas pievienots produktu partijām.
 Vajadzības gadījumā šo sertifikātu modeļus apspriež Apvienotajā veterinārajā komitejā.
 II. Šveices eksports uz Kopienu
 Šis eksports notiek atbilstīgi attiecīgajiem nosacījumiem, kas paredzēti Kopienas noteikumos. Šo sertifikātu modeļus apspriež Apvienotajā veterinārajā komitejā.
 Līdz šo modeļu noteikšanai, piemēro pašlaik pieprasītos sertifikātus.
 III NODAĻA
 II nodaļas jomas pārcelšana uz I nodaļu
 Tiklīdz Šveice būs pieņēmusi tādus tiesību aktus, kurus tā uzskatīs par līdzvērtīgiem Kopienas tiesību aktiem, jautājums jāiesniedz Apvienotajā veterinārajā komitejā. Visīsākajā laikā šā papildinājuma I nodaļa tiks papildināta, ņemot vērā veiktās pārbaudes rezultātus.
 10. papildinājums
 PĀRBAUDE UZ ROBEŽĀM UN NODEVAS
 I NODAĻA
 A. Pārbaude uz robežām saistībā ar jomām, kurās līdzvērtība ir abpusēji atzīta
 Pārbaudes veidi uz robežām
 Koeficients
 1.
 Dokumentu pārbaude
 100 %
 2.
 Fiziskā pārbaude
 1 %
 B. Kontrole uz robežām saistībā ar jomām, kas nav minētas A punktā
 Pārbaudes veidi uz robežām
 Koeficients
 1.
 Dokumentu pārbaude
 100 %
 2.
 Fiziskā pārbaude
 1 līdz 10
 C. Īpaši pasākumi
 Pieņemt zināšanai EEK – Šveices Apvienotās komitejas Ieteikuma 1/94 3. pielikumu par dažu veterināro pārbaužu un formalitāšu atvieglošanu dzīvnieku izcelsmes pārtikai un dzīviem dzīvniekiem. Jautājums drīzākajā laikā tiks pārskatīts Apvienotājā veterinārajā komitejā.
 D. Nodevas
 1.
 Jomās, kurās līdzvērtība ir abpusēji atzīta, tie iekasētas šādas nodevas:
 1,5 EUR/t, bet ne mazāk par 30 EUR un ne vairāk kā 350 EUR par partiju.
 2.
 Jomās, uz kurām neattiecas 1. punkts, tiek iekasētas šādas nodevas:
 3,5 EUR/t, bet ne mazāk kā 30 EUR un ne vairāk kā 350 EUR par partiju.
 E. Noteikumi attiecībā uz produktiem, kuriem jāšķērso Eiropas Savienības vai Šveices teritorija
 1.
 Dzīvnieku izcelsmes produkti no Šveices, kuriem jāšķērso Eiropas Savienības teritorija, ir pakļauti kontroles noteikumiem, kas atbilstīgi gadījumam paredzēti iepriekš minētajā A un B punktā. Direktīvas 97/78/EK 11. panta 2.c, 2.d, un 2.e punktu nepiemēro produktiem, attiecībā uz kuriem līdzvērtība ir abpusēji atzīta un kuri domāti eksportam ārpus Eiropas Savienības teritorijas, ar nosacījumu, ka atbilstīgi iepriekšminētajam A punktam veiktās veterinārās pārbaudes ir labvēlīgas.
 2.
 Dzīvnieku izcelsmes produkti no Eiropas Savienības, kuriem jāšķērso Eiropas Savienības teritorija, ir pakļauti kontroles noteikumiem, kas atbilstīgi gadījumam, paredzēti iepriekš minētajā A un B punktā.
 F. TRACES sistēma
 1. Tiesību akti
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 Komisijas Lēmums 2004/292 (2004. gada 30. marts) par TRACES sistēmas ieviešanu, ar ko groza Lēmumu 92/486/EEK (OV L 94, 31.3.2004., 63. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2005/515/EK (2005. gada 14. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2004/292/EK par TRACES sistēmas ieviešanu, un ar ko groza Lēmumu 92/486/EEK (OV L 187, 19.7.2005., 29. lpp.)
 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 2. Īpaši piemērošanas pasākumi
 Komisija sadarbībā ar Federālo veterināro biroju iekļauj Šveici TRACES datorsistēmā saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/292/EK.
 Lēmuma 2004/222/EK 3. panta noteikumi par kopējo veterināro dokumentu iereģistrēšanu TRACES datorsistēmā netiek piemēroti attiecībā uz produktiem, kuru līdzvērtība abpusēji atzīta, izņemot tos produktus, kas minēti Direktīvas 97/78/EK 8., 12.(9). un 13. pantā minētajām procedūrām un tos, attiecībā uz kuriem pēc robežkontroles ir pieņemts lēmums par neielaišanu.
 Attiecībā uz nozarēm, kuru līdzvērtība ir abpusēji atzīta, tirdzniecība ar dzīvnieku izcelsmes produktiem starp Kopienas dalībvalstīm un Šveici norit atbilstīgi tādiem pašiem noteikumiem, kādi attiecināmi uz šo produktu tirdzniecību Kopienā. Vajadzības gadījumā šiem produktiem jādod līdzi veselības sertifikāti, kas paredzēti tirdzniecībai Kopienas dalībvalstu starpā vai kuri noteikti šajā pielikumā un ir pieejami sistēmā TRACES.
 Ja nepieciešams, Apvienotā veterinārā komiteja nosaka pārejas pasākumus.
 II NODAĻA
 NO TREŠĀM VALSTĪM IMPORTĒTO DZĪVNIEKU PĀRBAUDES
 1. Tiesību akti
 Pārbaudes no trešām valstīm importētajiem dzīvniekiem tiek veiktas saskaņā ar turpmāk minētajiem noteikumiem:
 Eiropas Kopiena
 Šveice
 1.
 Padomes Regula (EK) Nr. 136/2004 (2004. gada 22. janvāris), ar ko nosaka procedūras veterinārajām pārbaudēm Kopienas robežkontroles punktos attiecībā uz produktiem, ko importē no trešām valstīm (OV L 21, 28.1.2004., 11. lpp.)
 2.
 Komisijas Regula (EK) Nr. 745/2004 (2004. gada 16. aprīlis), ar ko nosaka pasākumus attiecībā uz pašu patēriņam paredzēto dzīvnieku izcelsmes produktu ievedumiem (OV L 122, 26.4.2004., 1. lpp.).
 3.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 854/2004 (2004. gada 29. aprīlis), ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp.).
 4.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).
 5.
 Padomes Direktīva 97/78/EK (1997. gada 18. decembris), ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).
 6.
 Padomes Direktīva 2002/99/EK (2002. gada 16. decembris), ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (OV L 18, 23.1.2003., 11. lpp.)
 1.
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 2.
 1992. gada 9. oktobra Likums par pārtikas produktiem (LDA1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2004. gada 18. jūnijā (RS 817.0)
 3.
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums par pārtikas produktiem un patēriņa precēm (ODAlOUs) (RS 817.02)
 4.
 Valdības 2005. gada 23. novembra Rīkojums par tiesību aktu izpildi attiecībā uz pārtikas produktiem (RS 817.025.21)
 2. Piemērošanas pasākumi
 Piemērojot Direktīvas 97/78/EK 6. pantu, ir šādi robežpārbaudes punkti: Bāzeles-Milūzas lidosta, Fernē-Voltēra [Ferney-Voltaire]/Ženēvas lidosta un Cīrihes lidosta. Par tālākiem grozījumiem ir atbildīga Apvienotā veterinārā komiteja.
 Apvienotā veterinārā komiteja atbild par kontroles īstenošanu uz vietas, jo īpaši pamatojoties uz Direktīvas 97/78/EK 23. pantu un Likuma par epizootijām 57. pantu.
 Robežpārbaudes punktu īpašā situācija Bāzeles-Milūzas lidostā un Fernē-Voltēra [Ferney-Voltaire]/Ženēvas lidostā tiek izskatīta Apvienotajā veterinārajā komitejā ne vēlāk kā gadu pēc šā papildinājuma stāšanās spēkā.
 Piemērojot Direktīvas 97/79/EK noteikumus, Komisija sadarbībā ar Apvienoto veterināro komiteju atbilstīgi Komisijas Lēmumam 2004/292/EK iekļauj Šveici TRACES datorsistēmā.
 Saistībā ar darbībām, kas paredzētas Direktīvā 97/78/EK, Šveices iestādes uzņemas iekasēt nodevas vai maksājumus, kuri saistīti ar oficiālo preču kontroli, atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 882/2004 VI nodaļai, saskaņā ar V pielikumā minētajām minimālajām summām.
 III NODAĻA
 NOTEIKUMI DZĪVNIEKU IZCELSMES PRODUKTU IMPORTAM NO TREŠĀM VALSTĪM
 1. Eiropas Kopiena – tiesību akti
 A. AR SABIEDRĪBAS VESELĪBU SAISTĪTIE NOTEIKUMI
 1.
 Padomes Direktīva 96/23/EK (1996. gada 29. aprīlis), ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos, un ar ko atceļ Direktīvu 85/358/EEK un Direktīvu 86/469/EEK, kā arī Lēmumu 89/187/EEK un Lēmumu 91/664/EEK(OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).
 2.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 999/2001 (2001. gada 21. maijs), ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu Nr. 688/2006 (2006. gada 4. maijs), ar ko groza III un XI pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001 attiecībā uz govju transmisīvo sūkļveida encefalopātiju un īpašu riska materiālu kontroli Zviedrijā (OV L 120, 5.5.2006., 10. lpp.).
 3.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 2160/2003 (2003. gada 17. novembris) par salmonellas un dažu citu pārtikā sastopamu zoonozes īpašu izraisītāju kontroli(OV L 325, 12.12.2003, 1. lpp.).
 4.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/41/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko atceļ dažas direktīvas par pārtikas higiēnu un dzīvnieku veselības nosacījumiem attiecībā uz dažu lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu un laišanu tirgū un groza Padomes Direktīvas 89/622/EEK un 92/118/EK un Padomes Lēmumu 95/408/EK (OV L 157, 30.4.2004., 33. lpp.).
 5.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 853/2004 (2004. gada 29. aprīlis), ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2076/2005 (2005. gada 5. decembris), ar ko nosaka pārejas noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 853/2004, Nr. 854/2004 un Nr. 882/2004 īstenošanai un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 853/2004 un Nr. 854/2004 (OV L 338, 22.12.2005., 83. lpp.).
 6.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 854/2004 (2004. gada 29. aprīlis), ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (OV L 139, 30.4.2004), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2076/2005 (2005. gada 5. decembris), ar ko nosaka pārejas noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 853/2004, Nr. 854/2004 un Nr. 882/2004 īstenošanai un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 853/2004 un Nr. 854/2004 (OV L 338, 22.12.2005., 83. lpp.).
 B. NOTEIKUMI ATTECĪBĀ UZ DZĪVNIEKU VESELĪBU
 1.
 Padomes Direktīva 91/67/EEK (1991. gada 28. janvāris), kura attiecas uz dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē akvakultūras dzīvnieku un produktu laišanu tirgū (OV L 46, 19.2.1991., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 806/2003 (2003. gada 14. aprīlis), ar ko Lēmumam 1999/468/EK pielāgo noteikumus par komitejām, kuras palīdz Komisijai īstenot tai piešķirtās ieviešanas pilnvaras, kas noteiktas Padomes dokumentos, kuri pieņemti atbilstīgi konsultēšanās procedūrai (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).
 2.
 Padomes Lēmums 93/53/EEK (1993. gada 24. jūnijs), ar ko ievieš obligātos Kopienas pasākumus noteiktu zivju slimību kontrolei (OV L 175, 19.7.1993., 23. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, – II pielikums: Pievienošanās akta 20. pantā minētais saraksts – 6. Lauksaimniecība – B. Tiesību akti veterinārijas un fitosanitārijas jomā –I Tiesību akti veterinārijas jomā (OV L 236, 23.9.2003., 381. lpp.).
 3.
 Padomes Direktīva 92/118/EK (1992. gada 17. decembris), ar ko paredz dzīvnieku veselības un sabiedrības veselības prasības attiecībā uz tādu produktu tirdzniecību un ievešanu Kopienā, uz kuriem neattiecas šādas prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 89/662/EEK A pielikuma I daļā, un – attiecībā uz slimību izraisītājiem – īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvā 90/425/EEK (OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/41/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko atceļ dažas direktīvas par pārtikas higiēnu un dzīvnieku veselības nosacījumiem attiecībā uz dažu lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu un laišanu tirgū un groza Padomes Direktīvas 89/622/EEK un 92/118/EK un Padomes Lēmumu 95/408/EK (OV L 157, 30.4.2004., 33. lpp.).
 4.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 999/2001 (2001. gada 22. maijs), ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu Nr. 688/2006 (2006. gada 4. maijs), ar ko groza III un XI pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 999/2001 attiecībā uz govju transmisīvo sūkļveida encefalopātiju un īpašu riska materiālu kontroli Zviedrijā (OV L 120, 5.5.2006., 10. lpp.).
 5.
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1774/20002 (2002. gada 3. oktobris), ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam (OV L 273, 10.10.2002., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 208/2006 (2006. gada 7. februāris), ar kuru groza VI un VIII pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1774/2002 attiecībā uz pārstrādes standartiem biogāzes un kompostēšanas iekārtām un prasībām kūtsmēsliem (OV L 36, 8.2.2006., 25. lpp.).
 6.
 Padomes Direktīva 2002/99/EK (2002. gada 16. decembris), ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (OV L 18, 23.1.2003., 11. lpp.)
 2. Šveice – tiesību akti
 Valdības 1988. gada 20. aprīļa Rīkojums par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu importu, tranzītu un eksportu (OITE), (RS 916.443.11).
 3. Piemērošanas noteikumi
 Federālais veterinārais birojs piemēro tos pašus importa noteikumus, kuri minēti šā papildinājuma 3. nodaļas 1. punktā. Tomēr Federālais veterinārais birojs var piemērot stingrākus pasākumus un pieprasīt papildu garantijas. Apvienotā veterinārā komiteja veic konsultācijas, lai rastu atbilstošus risinājumus.
 IV NODAĻA
 NOBEIGUMA NOTEIKUMI
 Šā papildinājuma noteikumus pārskata Apvienotajā veterinārajā komitejā vēlākais gadu pēc to stāšanās spēkā.
 ”
 (1) Apvienotajā veterinārajā komitejā tiks pārskatīta tiesību aktu līdzība TSE uzraudzības jomā attiecībā uz aitām un kazām.