text:
 18.2.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 42/19
 ROZHODNUTIE č. 2/2016 SPOLOČNÉHO VÝBORU PRE LETECKÚ DOPRAVU EURÓPSKEJ ÚNIE A ŠVAJČIARSKA ZRIADENÉHO PODĽA DOHODY MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A ŠVAJČIARSKOU KONFEDERÁCIOU O LETECKEJ DOPRAVE
 z 8. decembra 2016,
 ktorým sa nahrádza príloha k Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave [2017/291]
 VÝBOR EURÓPSKEJ ÚNIE A ŠVAJČIARSKA PRE LETECKÚ DOPRAVU,
 so zreteľom na Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (ďalej len „dohoda“), a najmä na jej článok 23 ods. 4,
 ROZHODOL TAKTO:
 Jediný článok
 Prílohou k tomuto rozhodnutiu sa nahrádza príloha k dohode od 1. februára 2017.
 V Ženeve 8. decembra 2016
 Za spoločný výbor
 Vedúci delegácie Európskej únie
 Filip CORNELIS
 Vedúci delegácie Švajčiarskej konfederácie
 Christian HEGNER
 PRÍLOHA
 Na účely tejto dohody:
 —
 v súvislosti s Lisabonskou zmluvou, ktorá nadobudla účinnosť 1. decembra 2009, Európska únia nahrádza Európske spoločenstvo a je jeho právnym nástupcom,
 —
 ak akty špecifikované v tejto prílohe obsahujú odkazy na členské štáty Európskeho spoločenstva, nahradeného Európskou úniou, alebo požiadavku prepojenia s členskými štátmi Európskej únie, odkazy sa na účely tejto dohody uplatňujú rovnako na Švajčiarsko alebo na požiadavku prepojenia so Švajčiarskom,
 —
 odkazy na nariadenia Rady (EHS) č. 2407/92 a (EHS) č. 2408/92 uvedené v článkoch 4, 15, 18, 27 a 35 dohody sa chápu ako odkazy na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008,
 —
 bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 15 tejto dohody, sa pojem „letecký dopravca Spoločenstva“ uvedený v nasledujúcich smerniciach a nariadeniach Spoločenstva uplatňuje aj na leteckého dopravcu, ktorý je držiteľom oprávnenia na vykonávanie leteckej dopravy a ktorý má vo Švajčiarsku svoju hlavnú pobočku, prípadne zaregistrované sídlo, v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1008/2008. Akýkoľvek odkaz na nariadenie (EHS) č. 2407/92 sa chápe ako odkaz na nariadenie (ES) č. 1008/2008,
 —
 akýkoľvek odkaz v nasledujúcich textoch na články 81 a 82 zmluvy alebo na články 101 a 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa chápe ako odkaz na články 8 a 9 tejto dohody.
 1. Liberalizácia leteckej dopravy a ostatné pravidlá v odvetví civilného letectva
 č. 1008/2008
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve
 č. 2000/79
 Smernica Rady z 27. novembra 2000, ktorá sa týka Európskej dohody o organizácii pracovného času mobilných pracovníkov civilného letectva, ktorú uzavrela Asociácia európskych leteckých spoločností (AEA), Európska federácia pracovníkov v doprave (ETF), Európska asociácia civilných letcov (ECA), Európska asociácia regionálnych leteckých spoločností (ERA) a Asociácia nezávislých leteckých dopravcov (IACA)
 č. 93/104
 Smernica Rady z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, zmenená:
 —
 smernicou 2000/34/ES
 č. 437/2003
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 27. februára 2003 o štatistických výkazoch týkajúcich sa prepravy cestujúcich, nákladu a pošty v leteckej doprave
 č. 1358/2003
 Nariadenie Komisie z 31. júla 2003, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 o štatistických výkazoch týkajúcich sa prepravy cestujúcich, nákladu a pošty v leteckej doprave a ktorým sa menia a dopĺňajú jeho prílohy I a II
 č. 785/2004
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 21. apríla 2004 o požiadavkách na poistenie leteckých dopravcov a prevádzkovateľov lietadiel, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 285/2010
 č. 95/93
 Nariadenie Rady z 18. januára 1993 o spoločných pravidlách prideľovania prevádzkových intervalov na letiskách Spoločenstva (články 1 až 12), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 793/2004
 č. 2009/12
 Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2009 o letiskových poplatkoch
 č. 96/67
 Smernica Rady z 15. októbra 1996 o prístupe k trhu služieb pozemnej obsluhy na letiskách Spoločenstva
 (články 1 až 9, 11 až 23 a článok 25)
 č. 80/2009
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady zo 14. januára 2009 o kódexe správania pri používaní počítačových rezervačných systémov a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 2299/89
 2. Pravidlá hospodárskej súťaže
 č. 1/2003
 Nariadenie Rady zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 zmluvy (články 1 až 13 a 15 až 45)
 (V miere, do akej je toto nariadenie relevantné pre uplatňovanie tejto dohody. Doplnenie tohto nariadenia nemá vplyv na rozdelenie úloh podľa tejto dohody.)
 č. 773/2004
 Nariadenie Komisie zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 1792/2006,
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 622/2008.
 č. 139/2004
 Nariadenie Rady z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (nariadenie ES o fúziách)
 (články 1 až 18, článok 19 ods. 1 a 2 a články 20 až 23)
 Vzhľadom na článok 4 ods. 5 nariadenia o fúziách sa medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom uplatňuje toto:
 1.
 Pri koncentráciách podľa článku 3 nariadenia (ES) č. 139/2004, ktoré nemajú význam pre celé Spoločenstvo v zmysle článku 1 uvedeného nariadenia a ktoré môžu byť posudzované podľa vnútroštátneho práva v oblasti hospodárskej súťaže najmenej troch členských štátov ES a Švajčiarskej konfederácie, osoby alebo podniky uvedené v článku 4 ods. 2 uvedeného nariadenia môžu pred podaním oznámenia príslušným orgánom informovať Komisiu ES odôvodneným návrhom o tom, že by koncentráciu mala posúdiť Komisia.
 2.
 Európska komisia bezodkladne doručí všetky návrhy Švajčiarskej konfederácii podľa článku 4 ods. 5 nariadenia (ES) č. 139/2004 a podľa predchádzajúceho odseku.
 3.
 Ak Švajčiarska konfederácia nesúhlasí so žiadosťou o postúpenie prípadu, príslušný švajčiarsky orgán pre hospodársku súťaž si ponechá svoju právomoc a Švajčiarska konfederácia prípad vzhľadom na tento odsek nepostúpi.
 Vzhľadom na lehoty uvedené v článku 4 ods. 4 a 5, článku 9 ods. 2 a 6 a článku 22 ods. 2 nariadenia o fúziách:
 1.
 Európska komisia bezodkladne poskytne všetky príslušné dokumenty podľa článku 4 ods. 4 a 5, článku 9 ods. 2 a 6 a článku 22 ods. 2 príslušnému švajčiarskemu orgánu pre hospodársku súťaž.
 2.
 Výpočet lehôt uvedených v článku 4 ods. 4 a 5 a článku 9 ods. 2 a 6 a článku 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 139/2004 sa pre Švajčiarsku konfederáciu začne vtedy, keď sa predmetné dokumenty doručia príslušnému švajčiarskemu orgánu pre hospodársku súťaž.
 č. 802/2004
 Nariadenie Komisie zo 7. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (články 1 až 24), zmenené:
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 1792/2006,
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 1033/2008,
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 1269/2013
 č. 2006/111
 Smernica Komisie zo 16. novembra 2006 o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch.
 č. 487/2009
 Nariadenie Rady z 25. mája 2009 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 zmluvy na určité kategórie dohôd, rozhodnutí a zosúladených postupov v odvetví leteckej dopravy
 3. Bezpečnosť letectva
 č. 216/2008
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 20. februára 2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva, ktorým sa zrušuje smernica Rady 91/670/EHS, nariadenie (ES) č. 1592/2002 a smernica 2004/36/ES, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 690/2009,
 —
 nariadením (ES) č. 1108/2009,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 6/2013,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2016/4.
 Agentúra požíva aj vo Švajčiarsku právomoci, ktoré jej boli udelené podľa ustanovení uvedeného nariadenia.
 Komisia požíva aj vo Švajčiarsku právomoci, ktoré jej boli udelené pre rozhodnutia podľa článku 11 ods. 2, článku 14 ods. 5 a 7, článku 24 ods. 5, článku 25 ods. 1, článku 38 ods. 3 písm. i), článku 39 ods. 1, článku 40 ods. 3, článku 41 ods. 3 a 5, článku 42 ods. 4, článku 54 ods. 1 a článku 61 ods. 3
 Bez ohľadu na horizontálne prispôsobenie stanovené v druhej zarážke prílohy k Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave, odkazy na „členské štáty“ uvedené v článku 65 nariadenia alebo v ustanoveniach rozhodnutia 1999/468/ES uvedené v danom ustanovení sa nesmú chápať tak, že sa uplatňujú na Švajčiarsko.
 Žiadne ustanovenie tohto nariadenia sa nesmie vykladať tak, že sa ním na EASA prenášajú právomoci, aby konala v mene Švajčiarska podľa medzinárodných dohôd na iné účely ako na účely podpory pri výkone svojich povinností podľa týchto dohôd.
 Text nariadenia sa na účely tejto dohody prispôsobuje takto:
 a)
 článok 12 sa mení takto:
 i)
 v odseku 1 sa za slovo „Spoločenstvom“ vkladajú slová „alebo Švajčiarskom“;
 ii)
 v odseku 2 písm. a) sa za slovo „Spoločenstvom“ vkladajú slová „alebo Švajčiarskom“;
 iii)
 v odseku 2 sa vypúšťajú písmená b) a c);
 iv)
 dopĺňa sa tento odsek:
 „3. Kedykoľvek Spoločenstvo rokuje s treťou krajinou s cieľom uzavrieť dohodu ustanovujúcu, že členský štát alebo agentúra môže vydávať osvedčenia na základe osvedčení vydaných leteckými úradmi danej tretej krajiny, urobí všetko pre to, aby získalo od Švajčiarska ponuku na podobnú dohodu s danou treťou krajinou. Na druhej strane Švajčiarsko urobí všetko pre to, aby s tretími krajinami uzavrelo dohody zodpovedajúce dohodám Spoločenstva.“
 b)
 V článku 29 sa dopĺňa tento odsek:
 „4. Odchylne od článku 12 ods. 2 písm. a) Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev sa štátni príslušníci Švajčiarska požívajúci občianske práva v plnom rozsahu môžu zamestnať na základe zmluvy s výkonným riaditeľom agentúry.“
 c)
 V článku 30 sa dopĺňa tento odsek:
 „Švajčiarsko uplatňuje na agentúru Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie, ktorý tvorí prílohu A k tejto prílohe, v súlade s dodatkom k prílohe A.“
 d)
 V článku 37 sa dopĺňa tento odsek:
 „Švajčiarsko sa v plnej miere podieľa na práci správnej rady a v rámci správnej rady má rovnaké práva a povinnosti ako členské štáty Európskej únie s výnimkou hlasovacieho práva.“
 e)
 V článku 59 sa dopĺňa tento odsek:
 „12. Švajčiarsko sa podieľa na finančnom príspevku uvedenom v odseku 1 písm. b) podľa tohto vzorca:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C,
 kde:
 S
 =
 časť rozpočtu agentúry, ktorá nie je krytá poplatkami a platbami uvedenými v odseku 1 písm. c) a d)
 a
 =
 počet pridružených štátov
 b
 =
 počet členských štátov EÚ
 c
 =
 príspevok Švajčiarska do rozpočtu ICAO
 C
 =
 celkový príspevok členských štátov EÚ a pridružených štátov do rozpočtu ICAO.“
 f)
 V článku 61 sa dopĺňa tento odsek:
 „Ustanovenia týkajúce sa finančnej kontroly osôb zúčastňujúcich sa na činnostiach agentúry vykonávanej Spoločenstvom vo Švajčiarsku sú uvedené v prílohe B k tejto prílohe.“
 g)
 Rozsah pôsobnosti prílohy II k nariadeniu sa rozširuje tak, aby sa vzťahovala aj na tieto lietadlá ako výrobky, na ktoré sa vzťahuje článok 2 ods. 3 písm. a) bod ii) nariadenia Komisie (ES) č. 1702/2003 z 24. septembra 2003 stanovujúceho vykonávacie pravidlá osvedčovania letovej spôsobilosti a environmentálneho osvedčovania lietadiel a prislúchajúcich výrobkov, častí a zariadení, ako aj osvedčovania projekčných a výrobných organizácií (1):
 A/c – [HB-IMY, HB-IWY] – typ Gulfstream G-IV
 A/c – [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – typ Gulfstream G-V
 A/c – [HB-ZCW, HB-ZDF] – typ MD900.
 č. 1178/2011
 Nariadenie Komisie z 3. novembra 2011, ktorým sa ustanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa posádky civilného letectva podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 290/2012,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 70/2014,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 245/2014,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/445,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2016/539.
 č. 3922/91
 Nariadenie Rady zo 16. decembra 1991 o harmonizácii technických požiadaviek a správnych postupov v oblasti civilného letectva (články 1 až 3, článok 4 ods. 2, články 5 až 11 a článok 13), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 1899/2006,
 —
 nariadením (ES) č. 1900/2006,
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 8/2008,
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 859/2008
 č. 996/2010
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 20. októbra 2010 o vyšetrovaní a prevencii nehôd a incidentov v civilnom letectve a o zrušení smernice 94/56/ES, zmenené
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 376/2014
 č. 104/2004
 Nariadenie Komisie z 22. januára 2004 stanovujúce pravidlá organizácie a zloženia Odvolacej rady Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva
 č. 2111/2005
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady zo 14. decembra 2005 o vytvorení zoznamu Spoločenstva týkajúceho sa leteckých dopravcov, ktorí podliehajú zákazu vykonávania leteckej dopravy v rámci Spoločenstva, a o informovaní cestujúcich v leteckej doprave o totožnosti prevádzkujúceho leteckého dopravcu, ktorým sa zrušuje článok 9 smernice 2004/36/ES
 č. 473/2006
 Nariadenie Komisie z 22. marca 2006, ktorým sa stanovujú implementačné pravidlá pre zoznam leteckých dopravcov Spoločenstva, ktorí podliehajú zákazu vykonávania leteckej dopravy v rámci Spoločenstva, uvedený v kapitole II nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005
 č. 474/2006
 Nariadenie Komisie z 22. marca 2006 o vytvorení zoznamu Spoločenstva týkajúceho sa leteckých dopravcov, ktorí podliehajú zákazu vykonávania leteckej dopravy v rámci Spoločenstva, uvedeného v kapitole II nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005, naposledy zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2016/963
 č. 1332/2011
 Nariadenie Komisie zo 16. decembra 2011, ktorým sa ustanovujú spoločné požiadavky na využívanie vzdušného priestoru a prevádzkové postupy na vyhýbanie sa zrážkam vo vzduchu, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2016/583.
 č. 646/2012
 Vykonávacie nariadenie Komisie zo 16. júla 2012, ktorým sa stanovujú vykonávacie pravidlá týkajúce sa pokút a penále podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008
 č. 748/2012
 Nariadenie Komisie z 3. augusta 2012 stanovujúce vykonávacie pravidlá osvedčovania letovej spôsobilosti a environmentálneho osvedčovania lietadiel a prislúchajúcich výrobkov, častí a zariadení, ako aj osvedčovania projekčných a výrobných organizácií, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 7/2013,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 69/2014,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/1039,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2016/5.
 č. 965/2012
 Nariadenie Komisie z 5. októbra 2012, ktorým sa ustanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa leteckej prevádzky podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 800/2013,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 71/2014,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 83/2014,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 379/2014,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/140,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/1329,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/640,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/2338,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2016/1199.
 č. 2012/780
 Rozhodnutie Komisie z 5. decembra 2012 o prístupových právach do európskeho centrálneho registra bezpečnostných odporúčaní a odpovedí na ne stanovených v článku 18 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 996/2010 o vyšetrovaní a prevencii nehôd a incidentov v civilnom letectve a o zrušení smernice 94/56/ES
 č. 628/2013
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 28. júna 2013 o pracovných metódach Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva na vykonávanie kontrol dodržiavania noriem a na monitorovanie uplatňovania ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nariadenia Komisie (ES) č. 736/2006
 č. 139/2014
 Nariadenie Komisie z 12. februára 2014, ktorým sa stanovujú požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa letísk podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008
 č. 319/2014
 Nariadenie o Komisii z 27. marca 2014 o poplatkoch a platbách vyberaných Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva a zrušení nariadenia (ES) č. 593/2007
 č. 376/2014
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 3. apríla 2014 o ohlasovaní udalostí, ich analýze a na ne nadväzujúcich opatreniach v civilnom letectve, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 996/2010 a ktorým sa zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/42/ES a nariadenia Komisie (ES) č. 1321/2007 a (ES) č. 1330/2007
 č. 452/2014
 Nariadenie Komisie z 29. apríla 2014, ktorým sa stanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa letovej prevádzky prevádzkovateľov z tretích krajín podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2016/1158.
 č. 1321/2014
 Nariadenie Komisie z 26. novembra 2014 o zachovaní letovej spôsobilosti lietadiel a výrobkov, súčastí a zariadení leteckej techniky a o schvaľovaní organizácií a personálu zapojených do týchto činností, zmenené
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/1088,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/1536.
 č. 2015/340
 Nariadenie Komisie z 20. februára 2015, ktorým sa stanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa preukazov a osvedčení riadiacich letovej prevádzky podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a ktorým sa mení vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 923/2012 a zrušuje nariadenie Komisie (EÚ) č. 805/2011
 č. 2015/640
 Nariadenie Komisie z 23. apríla 2015 o dodatočných špecifikáciách letovej spôsobilosti pre daný typ prevádzky, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 965/2012
 č. 2015/1018
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 29. júna 2015, ktorým sa stanovuje zoznam s klasifikáciou udalostí v civilnom letectve, ktoré sa majú povinne hlásiť podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 376/2014
 4. Bezpečnostná ochrana letectva
 č. 300/2008
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2008 o spoločných pravidlách v oblasti bezpečnostnej ochrany civilného letectva a o zrušení nariadenia (ES) č. 2320/2002
 č. 272/2009
 Nariadenie Komisie z 2. apríla 2009, ktorým sa dopĺňajú spoločné základné normy bezpečnostnej ochrany civilného letectva stanovené v prílohe k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 297/2010,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 720/2011,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 1141/2011,
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 245/2013
 č. 1254/2009
 Nariadenie Komisie z 18. decembra 2009, ktorým sa umožňuje členským štátom výnimka zo spoločných základných noriem v oblasti bezpečnostnej ochrany civilného letectva a prijímanie alternatívnych bezpečnostných opatrení
 č. 18/2010
 Nariadenie Komisie z 8. januára 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokiaľ ide o špecifikácie národných programov kontroly kvality v oblasti bezpečnostnej ochrany civilného letectva
 č. 72/2010
 Nariadenie Komisie z 26. januára 2010, ktorým sa ustanovujú postupy vykonávania inšpekcií Komisie v oblasti bezpečnostnej ochrany letectva, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2016/472
 č. 2015/1998
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 5. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné opatrenia na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany letectva, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2015/2426
 č. 2015/8005
 Vykonávacie rozhodnutie Komisie zo 16. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné opatrenia na vykonávanie spoločných základných noriem bezpečnostnej ochrany letectva obsahujúcich informácie uvedené v článku 18 písm. a) nariadenia (ES) č. 300/2008
 5. Manažment letovej prevádzky
 č. 549/2004
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 10. marca 2004, ktorým sa stanovuje rámec na vytvorenie jednotného európskeho neba (rámcové nariadenie), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 1070/2009
 Komisia má vo Švajčiarsku právomoci, ktoré jej boli udelené v súlade s článkami 6, 8, 10, 11 a 12.
 Článok 10 sa mení takto:
 V odseku 2 by sa znenie „na úrovni Spoločenstva“ malo nahradiť znením „na úrovni Spoločenstva vrátane Švajčiarska“.
 Bez ohľadu na horizontálne prispôsobenie uvedené v druhej zarážke prílohy k Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave sa odkazy na členské štáty uvedené v článku 5 nariadenia (ES) č. 549/2004 alebo v ustanoveniach rozhodnutia 1999/468/ES uvedené v danom článku nesmú chápať tak, že sa uplatňujú na Švajčiarsko.
 č. 550/2004
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 10. marca 2004 o poskytovaní letových navigačných služieb v jednotnom európskom nebi (nariadenie o poskytovaní služieb), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 1070/2009
 Komisia má vo vzťahu k Švajčiarsku právomoci, ktoré jej boli udelené v súlade s článkami 9a, 9b, 15, 15a, 16 a 17.
 Na účely tejto dohody sa ustanovenia nariadenia menia takto:
 a)
 Článok 3 sa mení takto:
 v odseku 2 sa za slovo „Spoločenstve“ vkladajú slová „a vo Švajčiarsku“
 b)
 článok 7 sa mení takto:
 v odsekoch 1 a 6 sa za slová „Spoločenstve“ vkladajú slová „a vo Švajčiarsku“
 c)
 článok 8 sa mení takto:
 v odseku 1 sa za slovo „Spoločenstve“ vkladajú slová „a vo Švajčiarsku“
 d)
 článok 10 sa mení takto:
 v odseku 1 sa za slovo „Spoločenstve“ vkladajú slová „a vo Švajčiarsku“
 e)
 v článku 16 sa odsek 3 nahrádza takto:
 „3. Komisia adresuje svoje rozhodnutie členským štátom a informuje o ňom poskytovateľa služieb, ak sa ho to právne dotýka.“
 č. 551/2004
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 10. marca 2004 o organizácii a využívaní vzdušného priestoru v jednotnom európskom nebi (nariadenie o vzdušnom priestore), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 1070/2009
 Komisia má vo Švajčiarsku právomoci, ktoré jej boli udelené v súlade s článkami 3a, 6 a 10.
 č. 552/2004
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 10. marca 2004 o interoperabilite siete manažmentu letovej prevádzky v Európe (nariadenie o interoperabilite), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 1070/2009
 Komisia má vo Švajčiarsku právomoci, ktoré jej boli udelené v súlade s článkami 4, 7 a článkom 10 ods. 3
 Na účely tejto dohody sa ustanovenia nariadenia menia takto:
 a)
 článok 5 sa mení takto:
 v odseku 2 sa za slovo „Spoločenstve“ vkladajú slová „alebo vo Švajčiarsku“
 b)
 článok 7 sa mení takto:
 v odseku 4 sa za slovo „Spoločenstve“ vkladajú slová „alebo vo Švajčiarsku“
 c)
 príloha III sa mení takto:
 v oddiele 3 druhej a poslednej zarážke sa za slová „Spoločenstve“ vkladajú slová „alebo vo Švajčiarsku“
 č. 2150/2005
 Nariadenie Komisie z 23. decembra 2005, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá pružného využívania vzdušného priestoru
 č. 1033/2006
 Nariadenie Komisie zo 4. júla 2006, ktorým sa ustanovujú požiadavky na postupy pre letové plány v predletovej fáze pre jednotné európske nebo, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 923/2012
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 428/2013
 č. 1032/2006
 Nariadenie Komisie zo 6. júla 2006, ktorým sa ustanovujú požiadavky na automatické systémy na výmenu letových údajov na účely oznamovania, koordinácie a odovzdávania letov medzi stanovišťami riadenia letovej prevádzky, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (ES) č. 30/2009
 č. 219/2007
 Nariadenie Rady z 27. februára 2007 o založení spoločného podniku na vývoj novej generácie európskeho systému riadenia letovej prevádzky (SESAR), zmenené:
 —
 nariadením Rady (ES) č. 1361/2008,
 —
 nariadením Rady (EÚ) č. 721/2014
 č. 633/2007
 Nariadenie Komisie zo 7. júna 2007, ktorým sa ustanovujú požiadavky na uplatňovanie protokolu prenosu letových správ na účely oznamovania, koordinácie a odovzdávania letov medzi stanovišťami riadenia letovej prevádzky, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 283/2011
 č. 482/2008
 Nariadenie Komisie z 30. mája 2008, ktorým sa ustanovuje systém zaistenia bezpečnosti softvéru, ktorý majú implementovať poskytovatelia leteckých navigačných služieb, a ktorým sa mení príloha II k nariadeniu (ES) č. 2096/2005, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 1035/2011
 č. 29/2009
 Nariadenie Komisie zo 16. januára 2009, ktorým sa ustanovujú požiadavky na služby dátového spojenia pre spoločný európsky vzdušný priestor, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2015/310.
 Znenie nariadenia sa na účely tejto dohody prispôsobuje takto:
 V časti A prílohy I sa dopĺňa text „Switzerland UIR“.
 č. 262/2009
 Nariadenie Komisie z 30. marca 2009, ktorým sa ustanovujú požiadavky na koordinované prideľovanie a využívanie výzvových kódov pre mód S v jednotnom európskom vzdušnom priestore
 č. 73/2010
 Nariadenie Komisie z 26. januára 2010, ktorým sa stanovujú požiadavky kvality leteckých údajov a leteckých informácií pre jednotné európske nebo, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 1029/2014
 č. 255/2010
 Nariadenie Komisie z 25. marca 2010, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá manažmentu toku letovej prevádzky, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 923/2012,
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2016/1006
 č. C(2010)5134
 Rozhodnutie Komisie z 29. júla 2010 o určení orgánu pre preskúmanie výkonu pre jednotné európske nebo
 č. 2014/672
 Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 24. septembra 2014 o predĺžení obdobia určenia orgánu na preskúmanie výkonnosti pre jednotné európske nebo
 č. 176/2011
 Nariadenie Komisie z 24. februára 2011 o informáciách, ktoré sa majú poskytnúť pred vytvorením a zmenou funkčného bloku vzdušného priestoru
 č. 677/2011
 Nariadenie Komisie zo 7. júla 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania funkcií siete manažmentu letovej prevádzky (ATM) a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 691/2010, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 970/2014
 č. 2011/4130
 Rozhodnutie Komisie zo 7. júla 2011 o menovaní manažéra siete pre sieťové funkcie manažmentu letovej prevádzky v rámci jednotného európskeho vzdušného priestoru
 č. 1034/2011
 Vykonávacie nariadenie Komisie zo 17. októbra 2011 o dohľade nad bezpečnosťou v manažmente letovej prevádzky a letových navigačných službách, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 691/2010
 č. 1035/2011
 Vykonávacie nariadenie Komisie zo 17. októbra 2011, ktorým sa ustanovujú spoločné požiadavky na poskytovanie leteckých navigačných služieb a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 482/2008 a nariadenie (EÚ) č. 691/2010, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 923/2012,
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 448/2014
 č. 1206/2011
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 22. novembra 2011, ktorým sa ustanovujú požiadavky na identifikáciu lietadla pre sledovanie v rámci jednotného európskeho neba
 Znenie nariadenia sa na účely tejto dohody prispôsobuje takto:
 V prílohe I sa dopĺňajú slová „Switzerland UIR“.
 č. 1207/2011
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 22. novembra 2011, ktorým sa ustanovujú požiadavky na výkonnosť a interoperabilitu sledovania pre jednotné európske nebo, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 1028/2014
 č. 923/2012
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 26. septembra 2012, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá lietania a prevádzkové ustanovenia týkajúce sa služieb a postupov v letovej prevádzke a ktorým sa mení a dopĺňa vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1035/2011 a nariadenia (ES) č. 1265/2007, (ES) č. 1794/2006, (ES) č. 730/2006, (ES) č. 1033/2006 a (EÚ) č. 255/2010, zmenené:
 —
 nariadením Komisie (EÚ) 2015/340,
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2016/1185
 č. 1079/2012
 Vykonávacie nariadenie Komisie zo 16. novembra 2012, ktorým sa ustanovujú požiadavky na kanálový rozstup pri hlasovej komunikácii pre jednotný európsky vzdušný priestor, zmenené:
 —
 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 657/2013
 č. 390/2013
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 3. mája 2013, ktorým sa stanovuje systém výkonnosti leteckých navigačných služieb a sieťových funkcií
 č. 391/2013
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 3. mája 2013, ktorým sa stanovuje spoločný systém spoplatňovania leteckých navigačných služieb
 č. 409/2013
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 3. mája 2013 o vymedzení spoločných projektov, vytvorení riadiacej štruktúry a určení stimulov na podporu vykonávania európskeho riadiaceho plánu manažmentu letovej prevádzky
 č. 2014/132
 Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 11. marca 2014, ktorým sa stanovujú celoúnijné výkonnostné ciele pre sieť manažmentu letovej prevádzky a varovné prahy na druhé referenčné obdobie v rokoch 2015 až 2019
 č. 716/2014
 Vykonávacie nariadenie Komisie z 27. júna 2014 o zriadení pilotného spoločného projektu na podporu vykonávania európskeho riadiaceho plánu manažmentu letovej prevádzky
 č. 2015/2224
 Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 27. novembra 2015 o vymenovaní predsedu, členov a ich náhradníkov do výboru pre riadenie funkcií siete manažmentu letovej prevádzky na druhé referenčné obdobie (2015 – 2019)
 č. 2016/1373
 Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 11. augusta 2016, ktorým sa schvaľuje plán výkonnosti siete na druhé referenčné obdobie systému výkonnosti jednotného európskeho neba (2015 – 2019)
 6. Životné prostredie a hluk
 č. 2002/30
 Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. marca 2002 o pravidlách a postupoch zavedenia prevádzkových obmedzení podmienených hlukom na letiskách Spoločenstva (články 1 až 12 a 14 až 18)
 [Uplatňujú sa zmeny prílohy I vyplývajúce z prílohy II kapitoly 8 (Dopravná politika) oddielu G (Letecká doprava) čísla 2 k Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia.]
 č. 89/629
 Smernica Rady zo 4. decembra 1989 o obmedzení emisií hluku civilných podzvukových lietadiel
 (články 1 až 8)
 č. 2006/93
 Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 12. decembra 2006 o regulácii prevádzky lietadiel podľa časti II kapitoly 3 zväzku I prílohy 16 k Dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve, druhé vydanie (1988)
 7. Ochrana spotrebiteľa
 č. 90/314
 Smernica Rady z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb
 (články 1 až 10)
 č. 93/13
 Smernica Rady z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách
 (články 1 až 11)
 č. 2027/97
 Nariadenie Rady z 9. októbra 1997 o zodpovednosti leteckého dopravcu v prípade nehôd (články 1 až 8), zmenené:
 —
 nariadením (ES) č. 889/2002
 č. 261/2004
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91
 (články 1 až 18)
 č. 1107/2006
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 5. júla 2006 o právach zdravotne postihnutých osôb a osôb so zníženou pohyblivosťou v leteckej doprave
 8. Rôzne
 č. 2003/96
 Smernica Rady z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny
 [článok 14 ods. 1 písm. b) a článok 14 ods. 2]
 9. Prílohy
 A:
 Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie
 B:
 Ustanovenia o finančnej kontrole švajčiarskych účastníkov na aktivitách EASA vykonávanej Európskou úniou
 (1) Ú. v. EÚ L 243, 27.9.2003, s. 6.
 PRÍLOHA A
 Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie
 VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
 BERÚC DO ÚVAHY, že v súlade s článkom 343 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a s článkom 191 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „ESAE“) požíva Európska únia a ESAE na území členských štátov výsady a imunity nevyhnutné na plnenie svojich úloh,
 SA DOHODLI na týchto ustanoveniach, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii, k Zmluve o fungovaní Európskej únie a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu:
 KAPITOLA I
 HNUTEĽNÝ A NEHNUTEĽNÝ MAJETOK, AKTÍVA A ÚKONY EURÓPSKEJ ÚNIE
 Článok 1
 Priestory a budovy Únie sú nedotknuteľné. Sú oslobodené od domových prehliadok, vymáhania, zabavenia alebo vyvlastnenia. Majetok a aktíva Únie nemôžu byť predmetom žiadneho správneho alebo súdneho výkonu rozhodnutia bez povolenia Súdneho dvora.
 Článok 2
 Archívy Únie sú nedotknuteľné.
 Článok 3
 Únia, jej aktíva, príjmy a iný majetok sú oslobodené od všetkých priamych daní.
 Vlády členských štátov prijmú vo všetkých prípadoch, ktoré to pripúšťajú, vhodné opatrenia na navrátenie alebo náhradu súm nepriamych daní alebo daní z predaja zahrnutých v cenách hnuteľného alebo nehnuteľného majetku, ak Únia vykoná na svoje úradné účely nákupy väčšieho rozsahu, pričom cena tieto dane zahŕňa. Tieto ustanovenia sa však nepoužijú tak, aby svojim účinkom narúšali hospodársku súťaž v Únii.
 Oslobodenie sa nevzťahuje na dane a poplatky, ktoré zodpovedajú výlučne úhradám za verejnoprospešné služby.
 Článok 4
 Únia je oslobodená od všetkých colných poplatkov, zákazov a obmedzení dovozu a vývozu v súvislosti s predmetmi určenými na oficiálne použitie: predmety takto dovezené sa neprevádzajú do vlastníctva, ani za odplatu, na území krajiny, do ktorej boli dovezené, s výnimkou prípadov povolených vládou danej krajiny.
 Únia je takisto oslobodená od všetkých ciel, ako aj zákazov a obmedzení dovozu a vývozu, ktoré sa týkajú jej publikácií.
 KAPITOLA II
 KOMUNIKÁCIA A PREUKAZY
 Článok 5
 Pokiaľ ide o úradnú komunikáciu a zasielanie všetkých dokumentov, inštitúcie Únie požívajú na území každého členského štátu rovnaké zaobchádzanie, aké tento štát poskytuje diplomatickým misiám.
 Úradná korešpondencia a iná úradná komunikácia inštitúcií Únie nepodlieha cenzúre.
 Článok 6
 Členom a zamestnancom inštitúcií Únie môžu predsedovia týchto inštitúcií vydať preukazy uznávané orgánmi členských štátov ako platné cestovné doklady, pričom formu preukazov predpíše Rada uznášajúca sa jednoduchou väčšinou. Tieto preukazy sa vydávajú úradníkom a ostatným zamestnancom za podmienok stanovených v služobnom poriadku a podmienkach zamestnávania ostatných zamestnancov Únie.
 Komisia môže uzavrieť dohody o uznávaní týchto preukazov ako platných cestovných dokladov na území tretích krajín.
 KAPITOLA III
 POSLANCI EURÓPSKEHO PARLAMENTU
 Článok 7
 Voľný pohyb poslancov Európskeho parlamentu na miesto jeho zasadnutia a z neho nepodlieha žiadnym správnym ani iným obmedzeniam.
 Poslancom Európskeho parlamentu sa pri colnej a devízovej kontrole priznáva:
 a)
 rovnaké zaobchádzanie zo strany ich vlastných vlád, aké tieto vlády poskytujú vysokým úradníkom vysielaným na dočasné služobné misie;
 b)
 rovnaké zaobchádzanie zo strany vlád ostatných členských štátov, aké tieto vlády poskytujú zástupcom cudzích vlád vysielaným na dočasné služobné misie.
 Článok 8
 Poslanci Európskeho parlamentu nepodliehajú žiadnej forme vyšetrovania, zadržania ani súdneho stíhania vo vzťahu k vyjadreným názorom alebo hlasovaniu pri plnení svojich povinností.
 Článok 9
 Poslanci Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia:
 a)
 na území svojho vlastného štátu imunitu priznanú poslancom parlamentu dotknutého štátu;
 b)
 na území ktoréhokoľvek iného členského štátu imunitu voči zadržaniu a procesno-právnu imunitu.
 Imunita sa obdobne vzťahuje na poslancov Európskeho parlamentu počas ich cesty na miesto zasadnutia Európskeho parlamentu a pri návrate z neho.
 Imunita sa neuplatňuje, ak je poslanec Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, ani nebráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbaviť imunity niektorého zo svojich poslancov.
 KAPITOLA IV
 ZÁSTUPCOVIA ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÍ SA ZÚČASTŇUJÚ NA PRÁCI INŠTITÚCIÍ EURÓPSKEJ ÚNIE
 Článok 10
 Zástupcovia členských štátov, ktorí sa zúčastňujú na práci inštitúcií Únie, ich poradcovia a technickí odborníci pri výkone svojich povinností a počas ciest na miesto zasadnutia a z neho požívajú obvyklé výsady, imunity a výhody.
 Tento článok sa vzťahuje aj na členov poradných orgánov Únie.
 KAPITOLA V
 ÚRADNÍCI A OSTATNÍ ZAMESTNANCI EURÓPSKEJ ÚNIE
 Článok 11
 Bez ohľadu na svoju štátnu príslušnosť požívajú úradníci a ostatní zamestnanci Únie na území každého členského štátu:
 a)
 procesno-právnu imunitu vo vzťahu k činnosti, ktorú vykonávajú v rámci svojho úradného postavenia vrátane ústnych alebo písomných prejavov, s prihliadnutím na ustanovenia zmlúv týkajúce sa jednak pravidiel určujúcich zodpovednosť úradníkov a ostatných zamestnancov voči Únii a jednak právomoci Súdneho dvora Európskej únie, ktorý rozhoduje o sporoch medzi Úniou a jej úradníkmi a ostatnými zamestnancami. Túto imunitu požívajú i po skončení výkonu svojej funkcie;
 b)
 oslobodenie od imigračných obmedzení alebo prihlasovacej povinnosti cudzincov, spolu so svojimi manželmi, manželkami a závislými rodinnými príslušníkmi;
 c)
 pokiaľ ide o menové alebo devízové predpisy, výhody, aké sú obvykle priznávané úradníkom medzinárodných organizácií;
 d)
 pri nástupe do úradu v príslušnej krajine právo bez cla doviezť svoj nábytok a zariadenie, ako aj právo tento nábytok a zariadenie bez cla vyviezť späť po skončení výkonu funkcie v danej krajine, a to v oboch prípadoch v súlade s podmienkami, ktoré vláda krajiny, kde sa toto právo uplatňuje, považuje za nevyhnutné;
 e)
 právo bez cla doviezť pre svoju osobnú potrebu motorové vozidlo získané v krajine svojho posledného bydliska alebo v krajine, ktorej sú štátnymi príslušníkmi, za podmienok platných na domácom trhu v danej krajine, ako aj v oboch prípadoch toto vozidlo späť bez cla vyviezť v súlade s podmienkami, ktoré vláda príslušnej krajiny pokladá za nevyhnutné.
 Článok 12
 Úradníci a ostatní zamestnanci Únie sú daňovníkmi Únie, pokiaľ ide o daň z platov, miezd a požitkov, ktoré im vypláca Únia, v súlade s podmienkami a postupmi stanovenými Európskym parlamentom a Radou prostredníctvom nariadení v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po konzultácii s dotknutými inštitúciami.
 Sú oslobodení od vnútroštátnych daní z platov, miezd a požitkov vyplácaných Úniou.
 Článok 13
 Pri uplatňovaní dane z príjmu, majetku a dedičstva, ako aj pri uplatňovaní dohovorov o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretých medzi členskými štátmi Únie sa na úradníkov a ostatných zamestnancov Únie, ktorí majú výlučne z dôvodu výkonu úloh pre Úniu svoj pobyt na území iného členského štátu, ako je štát, v ktorom majú bydlisko na účely platenia daní v čase vstupu do služieb Únie, hľadí, a to v krajine ich skutočného pobytu, ako aj v krajine bydliska na účely platenia daní, ako keby mali svoje bydlisko v tejto druhej krajine, pokiaľ ide o členský štát Únie. Toto ustanovenie sa tiež uplatňuje na manželského partnera, pokiaľ nevykonáva žiadnu zárobkovú činnosť, a na deti, ktoré sú závislé od osôb uvedených v tomto článku a ktoré sú v starostlivosti osôb uvedených v tomto článku.
 Hnuteľný majetok patriaci osobám uvedeným v predchádzajúcom odseku, ktorý sa nachádza na území krajiny, v ktorej sa zdržiavajú, je v tejto krajine oslobodený od dane z dedičstva; na takýto majetok sa na účely stanovenia tejto dane hľadí, ako keby sa nachádzal v krajine bydliska na účely platenia daní, pričom tým nie sú dotknuté práva tretích krajín a prípadné uplatnenie ustanovení medzinárodných dohovorov o zamedzení dvojitého zdanenia.
 Iné bydlisko získané len z dôvodu výkonu povinností v službách inej medzinárodnej organizácie sa pri uplatňovaní ustanovení tohto článku nezohľadňuje.
 Článok 14
 Európsky parlament a Rada stanovia prostredníctvom nariadení, v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s dotknutými inštitúciami, systém dávok sociálneho zabezpečenia pre úradníkov a ostatných zamestnancov Únie.
 Článok 15
 Európsky parlament a Rada stanovia prostredníctvom nariadení, v súlade s riadnym legislatívnym postupom a po porade s ďalšími dotknutými inštitúciami kategórie úradníkov a ostatných zamestnancov Únie, na ktorých sa úplne alebo čiastočne vzťahujú ustanovenia článku 11, článku 12 druhého pododseku a článku 13.
 Mená, služobné hodnosti a zaradenia a adresy úradníkov a ostatných zamestnancov zahrnutých do týchto kategórií sa pravidelne oznamujú vládam členských štátov.
 KAPITOLA VI
 VÝSADY A IMUNITY MISIÍ TRETÍCH KRAJÍN AKREDITOVANÝCH PRI EURÓPSKEJ ÚNII
 Článok 16
 Členský štát, na ktorého území má Únia svoje sídlo, prizná obvyklé diplomatické imunity a výsady misiám tretích krajín akreditovaných pri Únii.
 KAPITOLA VII
 VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
 Článok 17
 Výsady, imunity a výhody sa priznávajú úradníkom a ostatným zamestnancom Únie výlučne v záujme Únie.
 Každá inštitúcia Únie sa vzdá imunity priznanej úradníkovi alebo inému zamestnancovi, ak táto inštitúcia uzná, že vzdanie sa imunity nie je v rozpore so záujmami Únie.
 Článok 18
 Inštitúcie Únie spolupracujú pri uplatňovaní tohto protokolu so zodpovednými orgánmi príslušných členských štátov.
 Článok 19
 Články 11 až 14 a článok 17 sa vzťahujú na členov Komisie.
 Článok 20
 Články 11 až 14 a článok 17 sa vzťahujú na sudcov, generálnych advokátov, kancelárov a spravodajcov Súdneho dvora Európskej únie bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 3 protokolu o štatúte Súdneho dvora Európskej únie týkajúceho sa procesno-právnej imunity sudcov a generálnych advokátov.
 Článok 21
 Tento protokol sa rovnako uplatní na Európsku investičnú banku, na členov jej orgánov, jej zamestnancov a zástupcov členských štátov zúčastňujúcich sa na jej činnosti bez toho, aby tým boli dotknuté ustanovenia protokolu o štatúte tejto banky.
 Európska investičná banka je okrem toho oslobodená od akejkoľvek formy zdanenia alebo poplatkov podobnej povahy ukladaných pri zvyšovaní jej kapitálu, ako aj od najrôznejších formálnych požiadaviek, ktoré s tým môžu byť spojené v krajine, kde sa nachádza sídlo banky. Obdobne nie je dôvodom k akémukoľvek zdaneniu jej zrušenie alebo likvidácia. Činnosti banky a jej orgánov vykonávané v súlade s jej štatútom nepodliehajú dani z obratu.
 Článok 22
 Tento protokol sa vzťahuje aj na Európsku centrálnu banku, členov jej orgánov a jej zamestnancov, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky.
 Európska investičná banka je okrem toho oslobodená od akejkoľvek formy zdanenia alebo poplatkov podobnej povahy ukladaných pri zvyšovaní jej kapitálu, ako aj od najrôznejších formálnych požiadaviek, ktoré s tým môžu byť spojené v krajine, kde sa nachádza sídlo banky. Činnosti banky a jej orgánov vykonávané v súlade so štatútom Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky nepodliehajú žiadnej dani z obratu.
 Dodatok
 Podmienky uplatnenia Protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie vo Švajčiarsku
 1. Rozšírenie uplatňovania na Švajčiarsko
 Každá zmienka o členskom štáte v Protokole o výsadách a imunitách Európskej únie (ďalej len „protokol“) sa rozumie vrátane Švajčiarska, ak nasledujúce ustanovenia neurčujú inak.
 2. Oslobodenie agentúry od nepriamych daní (vrátane DPH)
 Tovar a služby vyvážané mimo Švajčiarska nepodliehajú švajčiarskej dani z pridanej hodnoty (DPH). Pokiaľ ide o tovar a služby dodávané agentúre vo Švajčiarsku na jej oficiálne použitie, oslobodenie od DPH sa uskutočňuje v súlade s článkom 3 druhým odsekom protokolu prostredníctvom vrátenia dane. Oslobodenie od DPH sa udeľuje, ak je skutočná nákupná cena tovaru a poskytnutých služieb uvedená na faktúre alebo na obdobnom doklade najmenej 100 švajčiarskych frankov (vrátane dane).
 Vrátenie DPH sa uskutočňuje na základe predpísaných švajčiarskych formulárov predložených Federálnej správe príspevkov, hlavnej divízii pre DPH. Žiadosti sa musia spracovať spravidla do troch mesiacov od predloženia žiadosti o vrátenie spolu s potrebnými dokladmi.
 3. Podmienky uplatňovania pravidiel týkajúcich sa zamestnancov agentúry
 Pokiaľ ide o článok 12 druhý odsek protokolu Švajčiarsko v súlade so zásadami svojho vnútroštátneho práva oslobodzuje úradníkov a ostatných zamestnancov agentúry v zmysle článku 2 nariadenia Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 (1) od federálnych, kantonálnych a komunálnych daní z platov, miezd a požitkov vyplácaných Európskou úniou, ktoré sú predmetom interného zdanenia Únie.
 Švajčiarsko sa nepovažuje za členský štát v zmysle bodu 1 na účely uplatňovania článku 13 protokolu.
 Úradníci a ostatní zamestnanci agentúry, ako ani ich rodinní príslušníci, ktorí sú členmi systému sociálneho zabezpečenia uplatniteľného na úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie, nemusia byť členmi švajčiarskeho systému sociálneho zabezpečenia.
 Súdny dvor Európskej únie má výhradnú právomoc vo všetkých otázkach týkajúcich sa vzťahov medzi Agentúrou alebo Komisiou a zamestnancami v súvislosti s uplatnením nariadenia (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (2) a ostatných ustanovení práva Európskej únie, ktorými sa stanovujú pracovné podmienky.
 (1) Nariadenie Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 z 25. marca 1969, ktorým sa stanovujú kategórie úradníkov a ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev, na ktorých sa vzťahujú ustanovenia článku 12, druhého odseku článku 13 a článku 14 protokolu o výsadách a imunitách Spoločenstiev (Ú. v. ES L 74, 27.3.1969, s. 1).
 (2) Nariadenie Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968, ktorým sa ustanovuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev a prijímajú osobitné opatrenia dočasne uplatniteľné na úradníkov Komisie (Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov) (Ú. v. ES L 56, 4.3.1968, s. 1).
 PRÍLOHA B
 Finančná kontrola Švajčiarskych účastníkov aktivít Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva
 Článok 1
 Priama komunikácia
 Agentúra a Komisia komunikujú priamo so všetkými osobami alebo subjektmi pôsobiacimi vo Švajčiarsku, ktoré sa zúčastňujú na aktivitách agentúry buď na základe zmluvy ako účastník niektorého z programov agentúry, teda prijímateľ platieb z rozpočtu agentúry alebo Komisie, alebo ako dodávateľ. Tieto osoby môžu poskytovať priamo Komisii a agentúre všetky požadované informácie a súvisiacu dokumentáciu prostredníctvom prostriedkov uvedených v tomto rozhodnutí a zmlúv a uzatvorených dohôd a rozhodnutí, ktoré sa na ich základe prijali.
 Článok 2
 Kontroly
 1. V súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (1), a s finančným nariadením prijatým správnou radou agentúry 26. marca 2003, v súlade s ustanoveniami nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 (2), a s ostatnými predpismi v uzatvorených zmluvách a dohodách a opatreniach prijatých s príjemcami so sídlom vo Švajčiarsku možno ustanoviť, že zástupcovia agentúry a Komisie alebo iné nimi poverené osoby môžu kedykoľvek vykonať vedecké, finančné, technologické prípadne iné audity v priestoroch príjemcov alebo u ich subdodávateľov.
 2. Úradníci agentúry a Komisie a ostatné osoby splnomocnené agentúrou a Komisiou majú primeraný prístup do priestorov, k prácam a dokumentom, ako aj ku všetkým potrebným informáciám vrátane ich elektronickej podoby na účely dôsledného vykonania týchto auditov. Toto právo prístupu je výslovne uvedené v zmluvách alebo v dohodách uzatvorených s cieľom uplatňovať nástroje uvedené v tomto rozhodnutí.
 3. Európsky dvor audítorov má rovnaké práva ako Komisia.
 4. Audity možno vykonať päť rokov po skončení platnosti tohto rozhodnutia alebo podľa podmienok stanovených v zmluvách a v dohodách, rovnako ako aj podľa prijatých rozhodnutí.
 5. Švajčiarsku federálnu finančnú kontrolu treba dopredu upovedomiť o auditoch vykonávaných na území Švajčiarska. Toto upovedomenie nie je zákonnou podmienkou uskutočnenia takýchto auditov.
 Článok 3
 Kontroly na mieste
 1. V zmysle tohto rozhodnutia je Komisia (OLAF) oprávnená vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste na území Švajčiarska v súlade s podmienkami a ustanoveniami nariadenia Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (3).
 2. Komisia kontroly a inšpekcie na mieste pripravuje a uskutočňuje v úzkej spolupráci so Švajčiarskou federálnou finančnou kontrolou alebo s inými kompetentnými švajčiarskymi orgánmi, ktoré určí Švajčiarska federálna finančná kontrola a ktorým sa vo vhodnom čase poskytnú informácie o zámere, cieli a o právnom základe kontrol a inšpekcií tak, aby boli schopné poskytnúť všetku potrebnú pomoc. Na tieto účely sa môžu úradníci z príslušných švajčiarskych orgánov zúčastniť na kontrolách a inšpekciách na mieste.
 3. Kontroly a inšpekcie na mieste vykonajú spoločne Komisia a príslušné švajčiarske orgány, ak si to tieto orgány želajú.
 4. Ak účastníci programu odmietajú kontrolu alebo inšpekciu na mieste, švajčiarske orgány v súlade s vnútroštátnymi ustanoveniami poskytnú kontrolórom Komisie potrebnú podporu na uskutočnenie kontroly alebo inšpekcie na mieste.
 5. Komisia bezodkladne informuje Švajčiarsku federálnu finančnú kontrolu o všetkých skutočnostiach alebo podozreniach týkajúcich sa akejkoľvek nezrovnalosti, ktorú zistila pri vykonávaní kontroly alebo inšpekcie na mieste. V každom prípade je Komisia povinná upovedomiť uvedený orgán o výsledku kontrol a inšpekcií.
 Článok 4
 Informácie a konzultácie
 1. Na účely riadneho vykonávania tejto prílohy si príslušné švajčiarske orgány a orgány Spoločenstva pravidelne vymieňajú informácie a, ak o to niektorý z orgánov požiada, poskytujú si konzultácie.
 2. Príslušné švajčiarske orgány informujú bezodkladne agentúru a Komisiu o akomkoľvek poznatku alebo podozrení, o ktorom sa dozvedeli a ktorý sa týka nezrovnalosti pri uzatváraní a vykonávaní zmlúv alebo dohôd uzavretých uplatnením nástrojov uvedených v tomto rozhodnutí.
 Článok 5
 Dôvernosť
 Informácie v akejkoľvek forme poskytnuté alebo získané v zmysle tejto prílohy sú predmetom služobného tajomstva a sú chránené švajčiarskymi zákonmi o ochrane obdobných informácií a relevantnými ustanoveniami uplatniteľnými v inštitúciách Spoločenstva. Takéto informácie sa môžu oznámiť len osobám v rámci inštitúcií EÚ alebo členských štátov či Švajčiarska, ktorých funkcie vyžadujú, aby s nimi boli oboznámené, a môžu byť použité len na zabezpečenie účinnej ochrany finančných záujmov zmluvných strán.
 Článok 6
 Správne opatrenia a sankcie
 Bez toho, aby bolo dotknuté uplatňovanie švajčiarskeho trestného práva, môžu agentúra alebo Komisia uložiť správne opatrenia a sankcie v súlade s nariadením (ES, Euratom) č. 1605/2002, nariadením Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 (4) a s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (5).
 Článok 7
 Vymáhanie a presadzovanie
 Vykonanie rozhodnutí agentúry a Komisie v rozsahu pôsobnosti tohto rozhodnutia, ktoré ukladajú peňažnú povinnosť iným subjektom ako štátom, sa zabezpečuje vo Švajčiarsku.
 Exekučný titul vystavuje po preverení pravosti príkazu bez nutnosti ďalšej kontroly orgán určený švajčiarskou vládou, ktorý upovedomí agentúru a Komisiu. Zabezpečenie vykonania rozhodnutia sa uskutočňuje podľa švajčiarskych predpisov a postupov. Právoplatnosť exekučného titulu podlieha kontrole Súdneho dvora Európskej únie.
 Rozsudky Súdneho dvora Európskej únie vydané na základe rozhodcovskej doložky nadobúdajú vykonávaciu platnosť za rovnakých podmienok.
 (1) Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1).
 (2) Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72).
 (3) Nariadenie Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (Ú. v. ES L 292, 15.11.1996, s. 2).
 (4) Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 1).
 (5) Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 23.12.1995, s. 1).


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
The Hanover Shirt Company, one of the appellees in this case, was incorporated in January, 1932, and succeeded a business formerly conducted by a partnership operating under the same name as the present company, and engaged solely in the manufacture of shirts; the method of operations of both the partnership and the succeeding corporation being similar in every respect.
 The company owns and occupies a five-story building located at No. 120 South Hanover Street, in Baltimore City, with about 5,000 square feet of floor space, and, as above stated, manufactures shirts; the finished product being sold, under its own labels, "Hanover" as the leading brand, and "L. W." the secondary brand, through its own sales force and organization.
 It operates as follows: Buys raw material consisting of cloth, piece goods, buttons, facings, linings, and various other sundry accessories in wholesale quantities. The cloth comes in bolts of 120 yards, delivered in large quantities at the Baltimore plant, where it is first carefully measured and tested. It is then spread, in as many as 400 thicknesses, upon large cutting tables about 150 feet long and 7 feet in width; upon the cloth, shirt patterns are placed, and the larger parts are cut, according to patterns, *Page 176
 by electric machines, the smaller parts being cut with small dies in a massive die press. The parts of cloth so cut are then stamped as to size, sleeve length, and bundle number, and transferred to sewing departments located on the Eastern Shore of Maryland, where they are sewed together by an independent contractor, and returned to the factory in the form of shirts for the finishing processes. These latter processes consist of examining, assorting, and starching the parts necessary to be starched, by running the shirts through starching equipment and hydraulic presses. The shirts are then pressed by hand irons, examined, assorted as to sizes, wrapped in cellophane, and packed in boxes; the finished product being then ready for shipment.
 Machinery used at the plant consists of two cutting tables, one hundred and fifty by seven feet, four electric cutting machines, a die press with hundreds of steel dies, electric stamping machines, drills, and pattern making machines, automatic starchers, hydraulic steam presses, gas irons, gas boilers, high-pressure gas boilers, air blowers, motors, and various tables, bins, box-tying machines, and collar-pressing machines. In its operations in Baltimore City the company employs between seventy and a hundred persons in the various capacities of designers, markers, spreaders, trimmers, stamping machine operators, die press operators, operators of hydraulic and hand presses, examiners, sorters, packers, wrappers, and stock clerks, all of which classifications are recognized in the trade.
 All of the raw material purchased by the company is used in the manufacture of shirts; and all of the machinery of the company is operated at its plant in Baltimore City, and exclusively used in the manufacture of shirts. In normal times the production has reached 100,000 dozen shirts per year, while at the time of the hearing before the State Tax Commission the output was at the low-water mark of from 400 to 500 dozen shirts per week. The various stages of manufacture involve fifteen major processes. Eight of these take place in the company's *Page 177
 plant before the pieces are shipped to the sewing contractor, and six of them after the shirts are sewed and returned; the sewing process being the remaining and only one performed beyond the limits of Baltimore City. The actual labor cost for such work as is performed in Baltimore is $1.25 per dozen shirts.
 In 1929 the company, as a partnership, applied to the Appeal Tax Court of Baltimore City for exemption from taxation granted by the provisions of the city ordinance providing for manufacturers' exemptions.
 The application was first denied, and, on appeal to the State Tax Commission, the action of the Appeal Tax Court was reversed and the exemption granted, by agreement between the applicant and the Mayor and City Council, in accordance with an opinion of the then city solicitor.
 The company operated with the benefit of the exemption, without controversy, until October 22d 1931, when the Appeal Tax Court revoked the exemption theretofore granted. This action was appealed to the State Tax Commission, and on July 6th, 1933, the State Tax Commission reversed the order of the Appeal Tax Court. On August 1st, 1933, the Mayor and City Council of Baltimore appealed to the Baltimore City Court from the order of the State Tax Commission; and on September 5th, 1934, after formal hearing, the Baltimore City Court affirmed the order of the State Tax Commission reversing the action of the Appeal Tax Court. It is from the decision of the Baltimore City Court that this appeal is taken.
 We have given, in perhaps greater detail than necessary, the manner in which the appellee operates its business, in order to determine the sole question raised in this appeal, namely: Does the appellee engage in such business as to entitle it to exemption from taxation by virtue of the provisions of the ordinance under which it claims exemption? That ordinance is found in article 46 of the Baltimore City Code of 1927, sec. 84, as follows: "In order to encourage the growth and development of manufacturing industries in Baltimore City and thereby *Page 178
 in the judgment of the Mayor and City Council, to promote the general welfare of the City, beginning with the assessment and levy of taxes for City purposes, for the year 1920, and thereafter, all personal property of every description owned by any person, firm or corporation and used entirely or chiefly in connection with manufacturing in Baltimore City, including mechanical tools, or implements, whether worked by hand or steam or other motive power, machinery, manufacturing apparatus or engines, raw material on hand, manufactured products in the hands of the manufacturer, bills receivable and business credits of every kind, due to the manufacturer, for goods manufactured in Baltimore City, shall be exempt from taxation for all ordinary municipal purposes."
 As will be noted by the preamble of the above ordinance, the benefit sought to be derived from its passage was the encouragement of industry within the City of Baltimore, through the employment of labor and the general advantages incident to increased pay rolls within the limits of the municipality. And, while it must be conceded that the appellee has given substantial employment to labor and that the industrial interests of the city have reaped the benefits of its large pay roll, it is nevertheless contended by the Mayor and City Council of Baltimore that the company is not entitled to the exemption contemplated by the ordinance because, in the course of its fifteen major operations in the manufacture of its product, one of them, the assembling of its manufactured parts through the process of stitching together, is performed beyond the city limits.
 We are not unmindful of the unbending rule requiring strict construction of tax exemption statutes. Cooley on Taxation,
 (4th Ed.) ch 13, p. 1577. But such statutes should be construed with a view of giving effect to legislative intent, and no construction should be placed upon them which in effect violates the very purposes for which the exemption ordinance is passed.
 In the instant case, the legal question raised is whether or not the Hanover Shirt Company is entitled to a manufacturer's *Page 179
 exemption in respect to its operations within the City of Baltimore, inasmuch as it permits a part of its manufacturing processes to be performed beyond the city limits. It will be noted that the ordinance exempts from municipal taxation "all personal property of every description owned * * * and used entirely or chiefly in connection with manufacturing in Baltimore City." And evidently the intent and purport of the ordinance is to exclude from the benefits of the exemption property held primarily for other purposes and used only incidentally in manufacturing, while at the same time exempting from municipal taxation property covered by its provisions, used entirely or chiefly in connection with manufacturing.
 The qualification relates to the use of the property in manufacturing. It has no apparent relation to the fact that while, as in this case, the property is used entirely and chiefly in manufacturing, the appellee does not confine all of its manufacturing processes to its city plant, but performs one of them beyond the city limits. There is nothing in the language of the ordinance which requires not only that the property sought to be exempted shall be used entirely or chiefly in manufacturing in Baltimore City, but that, in addition, the articles worked upon in the city shall be completed, and that no part of the manufacture shall be performed beyond the city limits.
 It is contended by the city that the company does not, through its own operations, produce within the city limits a marketable commodity, ready for use, and therefore cannot be considered a manufacturer within the meaning of the ordinance; while the company maintains that the question is to be determined from the character of its operations.
 This brings before us for review the definition of the term "manufacture."
 In Carlin v. Western Assurance Co., 57 Md. 515, 526, in discussing the meaning of that word, this court said: "Its meaning has expanded as workmanship and art have advanced, so that now nearly all artificial products of *Page 180
 human industry, nearly all such materials as have acquired changed conditions or new and specific combinations, whether from the direct action of the human hand, from chemical processes devised and directed by human skill, or by the employment of machinery, which after all is but a higher form of the simple implements with which the human hand fashioned its creations in ruder ages, are now commonly designated as `manufactured.'"
 In Carroll County v. Shriver Co., 146 Md. 412, 417,126 A. 71, 72, this court, in an opinion rendered by Judge Pattison, said: "It is difficult to say in the abstract what is and what is not a manufacturing industry. What might be a manufacturing industry when defined or construed in connection with a statute exempting tools, machines, engines, etc., from taxation, might not be so held when considered in connection with a statute having a different object or purpose. As said in 26 Cyc. 524: `There is of course a multitude of cases in which particular industries and products have been held respectively to be or not to be manufactured, but it would be useless to cite these cases under the names of the industries or products there the subject of decision; * * * since the fact that a given thing or industry has been held to be manufactured under one set of circumstances is no assurance that it will be so held under another.'"
 And in Baltimore v. State Tax Commission, 161 Md. 234, 238,155 A. 739, 741, this court, in dealing with a question almost similar to that raised in the instant case, speaking through Judge Sloan, said: "The plant of the shipbuilding company has all the earmarks of a manufacturing establishment. In its operations it employs several hundred men and uses a vast amount of machinery; and, while it does not produce a finished article ready for use, it reduces the hulls of steel vessels into a product of commercial use and value, namely, No. 1 heavy melting steel, regularly quoted in the `Iron Age,' a recognized trade paper. * * * It is because the shipbuilding company's operations stop here that the city contends the company does not come within the provisions of the *Page 181
 statute. If, after cutting the vessels into usable shapes and sizes, it had gone on with the remelting of the steel and its fabrication into finished articles of merchandise ready for use, the city concedes that all the machinery and property employed in the entire process would be entitled to exemption. The point made by the city is that the company does not make or manufacture anything; it merely takes a large piece of steel and cuts it into small pieces. This is all true, but it loses sight of the scale and character of the operation and the means employed. It is one of the stages, and a very important one, in the conversion of a large mass of steel into a variety of useful steel products, and whether the whole transaction is done by one mill or two mills does not affect the application of the statute to one or both. The statute is an invitation to manufacturing industries to go to Baltimore with the advantage of the exemption from taxation on the one hand, and the great public benefit to be derived, on the other, from the addition of the pay roll which comes from the employment of a large number of workmen. It is a situation which calls for the same kind of good faith which the law requires of two individuals contracting with each other."
 As was well said in the opinion from the city solicitor's office, given at the time the city originally granted exemption to the company, and appended to the appellee's brief: "The complicated structure of modern industry is such that very few manufacturers create out of an original raw material, a finished product ready for the ultimate consumer. It is a familiar fact that that which is the finished product of one manufacturer becomes in turn the so-called raw material of another manufacturer. Hence, the recognition by the taxing authorities that the cloths which are almost universally woven by a mill in no way controlled by the shirtmaker, constitute the raw material of the latter. The shirtmaker is no less entitled to the designation `manufacturer' and to the exemptions accorded manufacturers, because he does not perform every process required to convert raw cotton taken from *Page 182
 the field into a garment ready for wear. Likewise, in the absence of a requirement that performance of every process involved in the fabrication of a bolt of cloth into a shirt shall be performed by the applicant for exemption, it would be improper to deny exemption to one who performs in Baltimore City all but one of the processes necessary to produce the finished garment. If, as we have seen, a manufacturer does not lose his tax exemption if he fails to perform one of the earlier processes essential in the course of manufacture, why should he be less entitled to the exemption if one of the intermediate processes is performed by another manufacturer, or by him in another jurisdiction?"
 "Manufacture" is defined in the New Century Dictionary as "the making of goods or wares by manual labor or by machinery, especially on a large scale." And this, it must be admitted, is what is being done by the appellee.
 Order affirmed, with costs.