type: wikipedia

text:
De kortbekzeekoet of dikbekzeekoet (Uria lomvia) is een vogel uit de familie van de alken (Alcidae). De wetenschappelijke naam van de soort werd in 1758 als Alca lomvia gepubliceerd door Carl Linnaeus.
 Veldkenmerken
 De kortbekzeekoet is een forse alkachtige met een lengte van 40 à 44 centimeter en een spanwijdte van 64 tot 75 centimeter. Het is een zeevogel. Hij lijkt vrij veel op de gewone zeekoet (Uria aalge); zijn snavel is echter wat dikker en heeft een witte lijn langs de snavelbasis.
 Leefwijze
 Zijn voedsel bestaat uit schaaldieren en vis, zoals Arctische kabeljauw (Boreogadus saida) en lodde (Mallotus villosus), die hij al duikend en zwemmend vangt onder water. De kortbekzeekoet is een arctische soort en broedt het liefst op smalle richels, vaak in gemengde kolonies met bijvoorbeeld drieteenmeeuwen (Rissa tridactyla). Ze arriveren op de broedgebieden in april of mei en verlaten deze weer zodra de jongen uit zijn gevlogen tegen eind juli en begin augustus.
 Verspreiding
 Het broedgebied van de kortbekzeekoet in het Noord-Atlantische deel van z'n verspreidingsgebied omvat Groenland, enkele kolonies in het noordoosten van Canada (e.g. in Newfoundland en Labrador), IJsland, Jan Mayen, Spitsbergen, Nova Zembla, Frans Jozefland en enkele locaties aan de Noorse en Russische noordkust. Broedvogels uit kolonies op Spitsbergen overwinteren vooral in de wateren van Zuidwest-Groenland, Newfoundland en Labrador, terwijl broedvogels uit kolonies op Bereneiland 's winters vooral naar IJslandse wateren trekken. Overwinteraars kunnen zuidelijk gevonden worden tot aan Midden-Noorwegen - soms worden ze als dwaalgast langs Britse en West-Europese kusten gezien. In Nederland zijn van 1900 tot 2000 zeven goed gedocumenteerde waarnemingen gedaan en vier van 2001 tot 2021.
 Er worden vier ondersoorten onderscheiden:
 Uria lomvia lomvia: van Noordoost-Canada tot Nova Zembla. Zeer grote kolonies (enkele hoger dan 100.000) bevinden zich in Zuidoost-Spitsbergen en Bereneiland.
 Uria lomvia eleonorae: van oostelijk Tajmyr-schiereiland tot de Nieuw-Siberische Eilanden.
 Uria lomvia heckeri: Wrangel en Herald en Tsjoekotka.
 Uria lomvia arra: van noordelijk Japan tot de Aleoeten en zuidoostelijk Alaska.
 Status
 De grootte van de wereldpopulatie werd in 1996 geschat op meer dan 22 miljoen individuen. Men veronderstelt dat de aantallen van de soort toenemen. Om deze redenen staat de kortbekzeekoet als niet bedreigd op de Rode Lijst van de IUCN.
 Afbeeldingen
 Externe links
 SoortenBank.nl beschrijving, afbeeldingen en geluid
 Alken
 IUCN-status niet bedreigd
 Dier uit het Palearctisch gebied
 Dier uit het Nearctisch gebied


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 19.12.2009
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 312/7
 Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland
 (Mål C-188/08) (1)
 (Fördragsbrott - Direktiv 75/442/EG - Avfall - Hushållsavloppsvatten som bortskaffas med hjälp av slamavskiljare på landsbygden - Avfall som inte omfattas av någon annan lagstiftning - Underlåtenhet att införliva)
 2009/C 312/09
 Rättegångsspråk: engelska
 Parter
 Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: S. Pardo Quintillán, D. Lawunmi och M. Wilderspin)
 Svarande: Irland (ombud: D. O'Hagan)
 Saken
 Fördragsbrott — Åsidosättande av artiklarna 4 och 7–14 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194, s. 39; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s. 238), i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 (EGT L 78, s. 32; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 66) — Hushållsavloppsvatten som bortskaffas med hjälp av slamavskiljare — Avfall som inte omfattas av någon annan lagstiftning
 Domslut
 1.
 Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte, med undantag för Cavan County, anta de lagar och andra författningar, vad gäller hushållsavloppsvatten som på landsbygden bortskaffas med hjälp av slamavskiljare och andra individuella behandlingsanläggningar, som är nödvändiga för att följa direktivet,
 2.
 Irland ska bära sina och tre fjärdedelar av Europeiska gemenskapernas kommissions rättegångskostnader, och
 3.
 Kommissionen ska bära en fjärdedel av rättegångskostnaderna.
 (1) EUT C 197, 2.8.2008.


text:
 26.1.2015
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 26/40
 Prasība, kas celta 2014. gada 17. novembrī – Ica Foods/ITSB – San Lucio (“GROK”)
 (Lieta T-774/14)
 (2015/C 026/51)
 Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Ica Foods SpA (Pomezia, Itālija) (pārstāvis – A. Nespega, advokāts)
 Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)
 Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: San Lucio Srl (San Gervasio Bresciano, Itālija)
 Informācija par procesu ITSB
 Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa Apelāciju padomē dalībniece
 Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiska preču zīme “GROK” – Kopienas preču zīme Nr. 4 439 956
 Process ITSB: spēkā neesamības atzīšanas process
 Apstrīdētais lēmums: ITSB Apelāciju otrās padomes 2014. gada 9. septembra lēmums lietā R 1815/2013–2
 Prasītājas prasījumi:
 —
 atcelt apstrīdēto lēmumu saistībā ar spēkā neesamības atzīšanas procesu Nr. 6374C attiecībā uz Kopienas preču zīmes “GROK” Nr. 4439956 reģistrāciju, Regulas par Kopienas preču zīmi 62. un 63. panta un/vai Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpuma dēļ un/vai sakarā ar nepietiekamu pamatojumu iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ;
 —
 piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un nodevas šajā tiesvedībā.
 Izvirzītie pamati:
 —
 Regulas par Kopienas preču zīmi 62. un 63. panta pārkāpums, jo ITSB prasītājai nav paziņojis apsvērumu par [otras procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieces] pieteikumu iesniegšanas termiņu, kā rezultātā ir pārkāpts sacīkstes princips;
 —
 Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums un nepietiekams pamatojums attiecībā uz līdzību starp San Lucio piena produktu precēm un precēm, kuras ir aptvertas ar ICA reģistrētajām preču zīmēm;
 —
 Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums un nepietiekams pamatojums attiecībā uz līdzību starp San Lucio preču zīmi “GROK” un ICA preču zīmi “CRIK CROK”;
 —
 Regulas Nr. 40/94 8. panta pārkāpums un nepietiekams pamatojums attiecībā uz ICA preču zīmes “CRIK CROK” atpazīstamību.


type: legislation

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,8.5.2017
 COM(2017) 214 final
 2017/0091(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14404/12
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Nõukogu otsusega 2008/780/EÜ
 1
 kiitis liit heaks India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „kokkulepe“), millega loodi India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „SIOFA“) osaliste koosolek. SIOFA raames vastutab osaliste koosolek selliste meetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud SIOFA konventsiooniala kalavarude pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks ning nende kalavarude elukohaks olevate mereökosüsteemide kaitsmiseks. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.
 Liidu nimel piirkondlikes kalandusorganisatsioonides võetav seisukoht kujundatakse praegu kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks osaliste aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu asjakohases töörühmas.
 Nõukogu 5. oktoobri 2012. aasta otsusega 14404/12 nähakse ette, et liidu seisukoht SIOFA osaliste koosolekul vaadatakse läbi enne 2017. aasta aastakoosolekut. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk määrata kindlaks liidu seisukoht SIOFAs aastateks 2017–2021 ning asendada nõukogu 5. oktoobri 2012. aasta otsus 14404/12, mis hõlmab ajavahemikku 2012–2016.
 •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega
 Praeguse läbivaatamise eesmärk on integreerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
 2
 sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta
 3
 . Lisaks on liidu seisukoht kohandatud Lissaboni lepinguga.
 Nagu käesoleva ajahetke seisukohtade väljendamisel tavaks, sisaldab järgnev seisukoht üldpõhimõtteid ja -tegevussuundi ning vajalikul määral võetakse arvesse SIOFA eripära. Lisaks on sellesse liikmesriikide soovi kohaselt inkorporeeritud liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise standardmenetlus.
 •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega
 Ei kohaldata
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 43 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha suhtes, mille komisjon peab liidu nimel võtma SIOFA osaliste koosolekul.
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 on õiguslik alus käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamiseks.
 Nõukogu otsus 14404/12, mis hõlmab aastaid 2012–2016, asendatakse käesoleva otsusega, mis hõlmab ajavahemikku 2017–2021.
 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)
 Ei kohaldata
 •Proportsionaalsus
 Ei kohaldata
 •Vahendi valik
 Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.
 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
 Ei kohaldata
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Ei kohaldata
 •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Ei kohaldata
 •Mõjuhinnang
 Ei kohaldata
 •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine
 Ei kohaldata
 •Põhiõigused
 Ei kohaldata
 4.MÕJU EELARVELE
 Ei kohaldata
 5.MUU TEAVE
 •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord
 Ei kohaldata
 •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)
 Ei kohaldata
 •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus
 Ei kohaldata
 2017/0091 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14404/12
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 38 koostoimes artikli 39 lõike 1 punktiga d on ühise kalanduspoliitika üks eesmärke tagada varude kättesaadavus.
 (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013
 4
 artiklis 2 on sätestatud, et ühine kalanduspoliitika tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et ühises kalanduspoliitikas kohaldatakse kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Samuti on selles sätestatud, et liit seab eesmärgiks võtta parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, et edendada püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele, ning kaotada järk-järgult saagi tagasiheide. Lisaks on määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 28 eraldi sätestatud, et neid põhimõtteid kohaldatakse liidu välispoliitikas.
 (3)Nõukogu otsusega 2008/780/EÜ
 5
 sõlmis liit India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „SIOFA“). SIOFA osaliste koosolek vastutab selliste meetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud SIOFA ala kalavarude pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks, kohaldades kalavarude majandamise suhtes ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi ning kaitstes nende kalavarude elukohaks olevaid mereökosüsteeme. Sellised meetmed muutuvad liidule siduvaks.
 (4)5. oktoobril 2012 võttis nõukogu vastu otsuse 14404/12 India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) raames vastuvõetava liidu seisukoha kehtestamise kohta.
 (5)Otsuses 14404/12 on sätestatud, et selles esitatud seisukoht vaadatakse läbi hiljemalt SIOFA osaliste 2017. aasta koosolekuks. Seetõttu on asjakohane otsus 14404/12 kehtetuks tunnistada ja asendada see uue otsusega.
 (6)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu SIOFA alal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut statistilist, bioloogilist ja muud teavet, mis esitatakse enne osaliste aastakoosolekut või selle käigus, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks.
 (7)Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 218 ja artikli 3 lõikega 1 esindab SIOFA osaliste aastakoosolekul Euroopa Liitu komisjon. Seetõttu on käesolev otsus adresseeritud komisjonile,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab SIOFA osaliste aastakoosolekul, kui kõnealune organisatsioon peab vastu võtma õigusliku toimega akte, on esitatud I lisas.
 Artikkel 2
 SIOFA osaliste aastakoosolekul võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.
 Artikkel 3
 Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt SIOFA osaliste 2022. aasta aastakoosolekuks.
 Artikkel 4
 Otsus 14404/12 tunnistatakse kehtetuks.
 Artikkel 5
 Käesolev otsus on adresseeritud Euroopa Komisjonile.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 268, 9.10.2008, lk 27.
 (2)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).
 (3)
 KOM(2011) 424, 13.7.2011.
 (4)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).
 (5)
 Nõukogu 29. septembri 2008. aasta otsus 2008/780/EÜ India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 268, 9.10.2008, lk 27).
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,8.5.2017
 COM(2017) 214 final
 LISAD
 järgmise dokumendi juurde:Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14404/12
 I LISA
 Liidu seisukoht India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste koosolekul
 (1)Põhimõtted
 Euroopa Liit teeb SIOFA raames järgmist:
 a)
 tagab, et SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmed oleksid kooskõlas liidu eesmärkide ja põhimõtetega ühise kalanduspoliitika raames, eelkõige kohaldades ettevaatusprintsiipi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel ja piirata püügitegevuse keskkonnamõjusid, et vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ja kaotada järk-järgult saagi tagasiheitmine ning minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;
 b)
 tagab, et SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmed on kooskõlas SIOFA konventsiooni eesmärkidega;
 c)
 tagab, et SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga, ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega, kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva 2009. aasta kokkuleppega;
 d)
 edendab kooskõla muude piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja vajaduse korral sama piirkonna piirkondlike merekonventsioonide seisukohtadega;
 e)
 taotleb koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhetes, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse, teadus- ja uuendustegevuse jm valdkonnas;
 f)
 tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;
 g)
 järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, mis käsitlevad teatist ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta
 1
 ;
 h)
 seab eesmärgiks luua SIOFA alal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab resolutsioonide ja soovituste ühetaolist rakendamist.
 (2)Tegevussuunad
 Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist SIOFA osaliste koosoleku poolt:
 a)
 SIOFA alal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel, sealhulgas lubatud kogupüük ja kvoodid või püügikoormuse reguleerimine SIOFA osaliste koosoleku poolt reguleeritavate liikide puhul, mis tooks kaasa või säilitaks maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastava kasutamise määra saavutamise hiljemalt 2020. aastaks;
 b)
 vajaduse korral erimeetmed ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et hoida püügikoormus kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega ja kaitsta mereökosüsteeme;
 c)
 seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed SIOFA alal, et tagada SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll, sealhulgas SIOFA laevaseiresüsteemi juurutamine;
 d)
 meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks SIOFA alal, sealhulgas teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine ning sadamariigi meetmed;
 e)
 meetmed püügitegevuse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, sealhulgas merelindudele, ning ohualdiste mereökosüsteemide kaitseks võetavad meetmed SIOFA alal, kooskõlas ÜRO Peaassamblee resolutsioonidega, mis hõlmavad meetmeid soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ökoloogiliselt oluliste liikide puhul, ja järk-järgult saagi vette tagasilaskmise lõpetamiseks;
 f)
 meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;
 g)
 ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, kes majandavad SIOFA ala kalavarusid;
 h)
 osalemine vaatlejaprogrammi koostamisel, töötades välja asjaomase vaatluskava ning panustades selle kokkuseadmisse;
 i)
 regulaarse läbivaatamise korraldamise toetamine, et õigeaegselt hinnata SIOFA toimimist ja selle soovituste elluviimist;
 j)
 meetmed SIOFA eelarve tasakaalustatuma jaotamise tagamiseks keskmise pikkusega ajavahemikul;
 k)
 täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad SIOFA osaliste koosoleku otsusel moodustatud allorganite nõuannetel.
 II LISA
 India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste aastakoosolekul
 võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustamine
 Enne SIOFA osaliste iga aastakoosolekut võetakse vajalikud meetmed selle tagamiseks, et Euroopa Liidu nimel väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimast statistilist, bioloogilist ja muud asjakohast teavet, mis on edastatud Euroopa Komisjonile vastavalt I lisas esitatud põhimõtetele ja tegevussuundadele.
 Sel eesmärgil ja kõnealusele teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne SIOFA osaliste iga aastakoosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja need heaks kiita.
 Kui edasiste koosolekute käigus, sealhulgas kohapeal, ei suudeta kokkulepet saavutada, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.
 (1)
 Vt dokument 7086/12 PECHE 66.


text:
15.8.98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 258/35
 BESCHIKKING VAN HET GERECHT sia en E. Gippini Fournier), betreffende een beroep tot, ten
 VAN EERSTE AANLEG eerste, nietigverklaring van de besluiten van de Commissie
 van 25 juni 1998 van 23 september 1996 houdende weigering om het op
 verzoekers bouwspaarrekening over te maken bedrag te
 in zaak T-185/97: P. Godts tegen Commissie van de Euro- verhogen, en van 28 april 1997 houdende afwijzing van
 pese Gemeenschappen (1) zijn klacht, ten tweede, erkenning van verzoekers recht om
 (Tijdelijke functionaris Ð Overeenkomst voor bepaalde 20 000 DKK over te maken, en ten derde, schadevergoe-
 tijd Ð Mogelijkheid van verlenging Ð Daadwerkelijke ding, heeft het Gerecht (Derde Kamer), samengesteld als
 verlenging Ð Beroep tot nietigverklaring Ð Kennelijke volgt: V. Tiili, president, C. P. BrieÈt en A. Potocki, rechters;
 niet-ontvankelijkheid) griffier: J. Palacio GonzaÂlez, administrateur, op 2 juli 1998
 een arrest gewezen waarvan het dictum luidt als volgt:
 (98/C 258/61)
 (Procestaal: Frans) 1. Verwerpt het beroep.
 In zaak T-185/97, P. Godts, tijdelijke functionaris van de
 2. Verstaat dat elk der partijen de eigen kosten zal dra-
 Commissie van de Europese Gemeenschappen, wonende te
 gen.
 Brussel, vertegenwoordigd door N. LhoeÈst, advocaat te
 Brussel, domicilie gekozen hebbende te Luxemburg bij de
 Fiduciaire Myson SARL, rue de Cessange 30, tegen Com- (1) PB C 318 van 18.10.1997.
 missie van de Europese Gemeenschappen (gemachtigden:
 G. Valsesia en F. Duvieusart-Clotuche), betreffende een
 beroep tot nietigverklaring van het besluit van de Commis-
 sie van 1 augustus 1996 houdende uitdrukkelijke afwijzing
 van verzoekers verzoek tot verlenging van zijn overeen-
 komst van tijdelijke functionaris, en subsidiair tot nietig-
 verklaring van het besluit van de Commissie van 11 maart BESCHIKKING VAN HET GERECHT
 1997 houdende uitdrukkelijke afwijzing van zijn klacht, VAN EERSTE AANLEG
 heeft het Gerecht (Derde Kamer), samengesteld als volgt: van 16 juni 1998
 V. Tiili, president, C. P. BrieÈt en A. Potocki, rechters; grif-
 fier: H. Jung, op 25 juni 1998 een beschikking gegeven in zaak T-238/97, Comunidad Autónoma de Cantabria
 waarvan het dictum luidt als volgt: tegen Raad van de Europese Unie (1)
 (Steunmaatregelen van staten Ð Scheepsbouw Ð Verorde-
 1. Het beroep wordt verworpen. ning tot invoering van een afwijkingsregeling Ð Scheeps-
 werven in herstructurering Ð Beroep van een regionaal
 2. Elk der partijen zal de eigen kosten dragen. lichaam Ð Ontvankelijkheid)
 (98/C 258/63)
 (1) PB C 252 van 16.8.1997.
 (Procestaal: Spaans)
 In zaak T-238/97, Comunidad Autónoma de Cantabria,
 vertegenwoordigd door J. I. SaÂez Bereciartu, advocaat bij
 ARREST VAN HET GERECHT VAN EERSTE AANLEG
 de balie van Cantabria, tegen Raad van de Europese Unie
 van 2 juli 1998 (gemachtigden: D. Canga Fano en S. Marquardt), betref-
 in zaak T-236/97: G. Ouzounoff Popoff tegen Commissie fende een beroep tot gedeeltelijke nietigverklaring van Ver-
 van de Europese Gemeenschappen (1) ordening (EG) nr. 1013/97 van de Raad van 2 juni 1997
 betreffende de steunverlening aan bepaalde scheepswerven
 (Ambtenaren Ð Overmaking van deel van emolumenten die worden geherstructureerd (PB L 148 van 6.6.1997,
 in valuta van andere lidstaat dan land van zetel van instel- blz. 1), heeft het Gerecht van eerste aanleg (Eerste Kamer
 ling) Ð uitgebreid), samengesteld als volgt: B. Vesterdorf, presi-
 (98/C 258/62) dent, C. W. Bellamy, R. M. Moura Ramos, J. Pirrung en P.
 Mengozzi, rechters; griffier: H. Jung, op 16 juni 1998 een
 (Procestaal: Spaans) beschikking gegeven waarvan het dictum luidt als volgt:
 In zaak T-236/97, G. Ouzounoff Popoff, ambtenaar van 1. Het beroep wordt niet-ontvankelijk verklaard.
 de Commissie van de Europese Gemeenschappen,
 wonende te Brussel, vertegenwoordigd door A. Creus Car-
 reras, A. Subirachs Amigó en M. Ventura Arasanz, advo- 2. Verzoekster wordt in de kosten verwezen.
 caten te Barcelona, domicilie gekozen hebbende te Brussel
 ten kantore van Cuatrecasas abogados, Oudergemlaan 78, (1) PB C 318 van 18.10.1997.
 tegen Commissie van de Europese Gemeenschappen
 (gemachtigden: tijdens de schriftelijke procedure F. Castillo
 de la Torre en tijdens de mondelinge behandeling G. Valse-


text:
Nahida Sobhan é uma diplomata de Bangladesh que é a primeira diplomata para o Médio Oriente. Ela serve como Embaixadora da Jordânia desde 1 de janeiro de 2020. Anteriormente, ela fora a Diretora Geral do Departamento da ONU no Ministério das Relações Externas.
 Educação
 Sobhan é Bacharel em Artes (com distinção) e mestre em Literatura Inglesa pela Universidade de Dhaka. Foi também instruída em direito internacional público na Academia de Direito Internacional em Haia, nos Países Baixos. Também obteve um diploma em relações internacionais do Instituto de Administração Pública de Paris, França. Sobhan é igualmente fluente em francês, inglês e bengali.
 Carreira
 Sobhan é oficial de carreira de serviço estrangeiro, pertencente ao 15o lote do quadro de relações externas do Serviço Civil de Bangladesh (BCS). Sobhan serviu em várias funções em missões de Bangladesh em Roma, Calcutá e Genebra.
 Vida pessoal
 Nahida Sobhan é casada e é mãe de dois filhos.
 Embaixadores de Bangladesh na Jordânia


text:
25.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 74/20
 Sag anlagt den 2. november 2005 — ARCHI.M.E.D. — E.S mod Kommissionen
 (sag T-396/05)
 (2006/C 74/40)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Architecture, Microclimat, Energies Douces — Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D.-E.S) (Ganges, France) [ved avocats P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon og P. Reyniers]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning om modregning indeholdt i skrivelse af 5. oktober 2005 og meddelt sagsøgeren den 10. oktober 2005 annulleres.
 —
 Beslutningen om tilbagesøgning indeholdt i skrivelserne af 30. august 2005 og i debetnotaen af 23. august 2005 nr. 3240705638 og meddelt sagsøgeren den 2. september 2005 annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger i sin helhed.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren er medkontrahent til kontrakt BU 209-95, der blev indgået med Kommissionen efter det offentliggjorte udbud inden for rammerne af særprogrammet for forskning og teknologisk udvikling inden for ikke-nuklear energi (1), og som tilsigter gennemførelsen af et renoveringsprojekt med hensyn til en bygning i Lyon med anvendelse af sol- og bioklimatisk arkitektur. Under opfyldelse af sine kontraktmæssige forpligtelser tilsendte sagsøgeren den 12. december 2001 Kommissionen den endelige projektrapport. Kommissionen accepterede ikke denne rapport og meddelte den 5. juli 2002 en beslutning om tilbagesøgning af forskudsbetalinger, idet den nægtede at acceptere visse af sagsøgeren i rapporten opgjorte omkostninger. Hverken udveksling af skrivelser mellem parterne, afholdte møder eller en mæglers mellemkomst har kunnet føre til en mindelig løsning af tvisten.
 Ved anbefalet brev af 30. august 2005 tilsendte Kommissionen sagsøgeren en endelig beslutning om tilbagesøgning, som efterfulgte en debetnota af 23. august 2005. Ved et andet anbefalet brev af 5. oktober 2005 meddelte Kommissionen også sagsøgeren en beslutning, hvorved den nægtede sagsøgeren at foretage modregning i deres gensidige fordringer — dels Kommissionens fordringer mod sagsøgeren i forbindelse med den omhandlede kontrakt, dels sagsøgerens fordringer mod Kommissionen, som denne har inden for rammerne af en anden kontrakt. Det drejer sig om anfægtede beslutninger.
 Sagsøgeren har anfægtet beslutningerne og hovedsageligt påberåbt sig to anbringender.
 For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen med de anfægtede beslutninger har tilsidesat de udenretslige regler for at foretage modregning i gensidige fordringer. Sagsøgeren har gjort gældende, at en sådan modregning ikke er mulig, når fordringerne reguleres efter to forskellige retssystemer. Ifølge sagsøgeren udspringer de fordringer, som denne har mod Kommissionen, af fællesskabsretten, mens Kommissionens fordringer mod sagsøgeren reguleres efter fransk ret. Endvidere har sagsøgeren anført, at Kommissionen ikke har hjemmel til at foretage den modregning, som den gør gældende mod sagsøgeren, når de omhandlede fordringer endnu ikke er sikre, hvilket følger af adskillige anfægtelser fra sagsøgeren selv og af mæglingsproceduren, som endnu ikke har ført til noget resultat.
 Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at beslutningen om tilbagesøgning bør annulleres som følge af manglende begrundelse. Sagsøgeren mener, at Kommissionen aldrig har givet nogen tilfredsstillende forklaringer, navnlig ikke i forhold til sagsøgerens argumenter til støtte for den måde, hvorpå denne har opgjort sin fordring.
 (1) Programmet er vedtaget ved Rådets beslutning 94/806/EF af 23.11.1994, EFT L 334 af 22.12.1994, s. 87.


type: other

jurisdiction: US

text: b'HHS/OIG-AUDIT--Review of States\' License Suspension Processes (A-01-96-02502)\nDepartment\nof Health and Human Services\nOffice of Inspector General -- AUDIT\n"Review of States\' License Suspension Processes," (A-01-96-02502)\nJuly 2, 1997\nComplete\nText of Report is available in PDF format (1M). Copies can also be obtained by contacting the Office of Public Affairs\nat 202-619-1343.\nEXECUTIVE SUMMARY:\nIn response to the need for securing better methods of collecting child support from delinquent noncustodial parents (NCPs),\nsome States, prior to Federal requirements, passed bills that provided for the suspension of drivers\', occupational, and\nprofessional licenses. Federal requirements for States to enact license suspension legislation were contained as part of\nthe Personal Responsibility and Work Opportunity Reconciliation Act (PRWORA) of 1996. Under PRWORA, States have a great\ndeal of flexibility in implementing license suspension programs. States with license suspension programs have enacted either\nan administrative, judicial, or a combination of both processes. The administrative process, in general, provides the IV-D\nagency with the direct authority to identify and suspend a NCP\'s license. The judicial process limits the authorization\nto suspend a license to a judge.\nTo evaluate the effectiveness of States\' license suspension processes. Specificly, we determined whether the administrative\nprocess was more effective than the judicial process.\nThe initial two States we reviewed, Maine and Vermont, clearly manifested a contrast in the administrative versus the\njudicial process. The administrative process resulted in more collections and less time to suspend a license. In our subsequent\nreview of six additional States, we also found that the administrative process generally showed more favorable results.\nHowever, the contrast was not as conclusive because information on the use of license suspension and resulting collections\nwas not always complete or available. We did find that the Administration for Children and Families (ACF) had taken an\nactive role in advocating license suspension and reporting State results.\nThe ACF and the Department have been proactive in advocating license suspension as an enforcement tool. Examples include:\n(1) the Department issuing a press release of the accomplishments of 19 States; (2) maintaining an informational page on\nlicense suspension on the Internet; and (3) the Department and ACF encouraging Congress to include a license suspension\nprovision in the PRWORA of 1996. Information lending to an evaluation of whether the administrative or judicial process\nwas more effective and produced better results was limited.\nWhile welfare reform has mandated that States enact legislation for license suspension, States still have the option of\nselecting and developing their own methods of using it as an enforcement tool. Our review disclosed that the more successful\nlicense suspension programs we reviewed provided the IV-D agency with the administrative authority to suspend licenses.\nState IV-D officials from Maine, Florida, and California stated, in general, that having the direct authority to administratively\nsuspend licenses would be more effective and expedient since it would allow them to bypass the court system thereby saving\ntime and resources.\nOur review disclosed differences in the administrative process used by Maine to suspend drivers\', occupational, and professional\nlicenses, and the judicial process used by Vermont to suspend drivers\' licenses. For example, during the first 9 months\nof the program:\nMaine targeted 17,069 (100 percent) of its eligible drivers, occupational and professional licenses, and collected\n$9.7 million in overdue child support from 9,057 of these cases. Maine officials attribute these collections to the threat\nof a single agency that can attack on a broad front. Conversely, Vermont targeted 8 of 4,296 drivers\' licenses and collected\n$5,757 from two of these cases.\nMaine took an average of 97 days to suspend 101 drivers\' licenses, and 116 days to suspend 12 occupational and professional\nlicenses. The three drivers\' licenses judicially suspended by Vermont took 453, 395, and 264 days.\nFlorida officials believed that changing from a judicial to an administrative process to suspend drivers\' licenses would\nimprove the collections of overdue child support by allowing the State to target significantly more delinquent NCPs, Our\nreview of the Tampa region disclosed that the IV-D agency targeted 149 drivers\' licenses under the judicial process from\nJanuary 1994 through June 1995, and 512 under the administrative process from July 1995 through March 1996. We also found\nthat this region took an average of 227 days to suspend a license under the judicial process and an average of 36 days\nunder the administrative process.\nThe limited information we obtained from the administrative processes used by California, Oregon, and Virginia compared\nwith the judicial processes used by Arizona and Pennsylvania disclosed that the administrative States generally had better\nresults.\nWe found that ACF has been aware of the importance of license suspension programs and proactive in advocating license\nsuspension as an enforcement tool. Although we were not able to obtain conclusive evidence from all eight States reviewed,\nthe administrative process generally targeted more cases, had more collections, and took less time to suspend licenses.\nAlso, we identified the following notable practices that enhanced the programs we reviewed: (1) targeting cases on a periodic\nbasis, (2) using specific computer fields to track related information, (3) using automated follow-up procedures, (4) having\na common identifier to match IV-D with other State records, and (5) using license suspension when deemed necessary instead\nof using it as a last resort. Recognizing that PRWORA was silent regarding State license suspension processes, we encourage\nACF to disseminate our results to the States. The ACF agreed with the points made in our report.'


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21987A0926(01)
 Euroopan neuvoston ja Euroopan yhteisön kirjeenvaihto yhteistyön lujittamisesta ja tiivistämisestä
 Virallinen lehti nro L 273 , 26/09/1987 s. 0035 - 0039 Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 13 s. 0029 Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 13 s. 0029
 Euroopan neuvoston ja Euroopan yhteisön KIRJEENVAIHTO yhteistyön lujittamisesta ja tiivistämisestä (87/476/ETY)A. Euroopan neuvoston kirjeStrasbourgissa 16 päivänä kesäkuuta 1987Arvoisa puheenjohtaja,Euroopan neuvoston ja Euroopan yhteisön välisestä yhteistyöstä 25 päivänä huhtikuuta 1985 annetussa päätöslauselmassaan 85 (5) ministerikomitea ilmoitti olevansa vakuuttunut, että eurooppalainen yhteisvastuullisuus vahvistuu Euroopan rakentamisen keskeisimpien toimielinten Euroopan neuvoston ja Euroopan yhteisön välistä yhteistyötä lujittamalla ja tiivistämällä; se ilmaisi pyrkivänsä edistämään näiden kahden toimielimen välisen yhteistyön tiivistämistä tavoitteena kehittää yhteistyötä mahdollisimman laajassa eurooppalaisessa mittakaavassa pitäen kuitenkin samalla täysin arvossa niiden luonteen ja menettelytapojen erilaisuutta.Tämän vuoksi ministerikomitea valtuutti minut ottamaan yhteyttä yhteisön toimivaltaisiin toimielimiin tarkoituksena laatia niiden kanssa todellisia ehdotuksia toimielimiemme yhteistyön lujittamiseksi.Tietoisena näiden yhteydenottojen tuloksista, jotka ilmenivät sille antamastani asiaa koskevasta kertomuksesta, ministerineuvosto sopi, että yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välistä sisäistä toimivallan jakoa rajoittamatta vastedes:a) Euroopan yhteisö, jota komissio edustaa, saa kutsun osallistua ministerikomitean perustamiin ja jäsenvaltioiden hallitusten nimittämien henkilöiden muodostamiin komiteoihin, joissa työskentely perustuu keskinäiseen kiinnostukseen ja joihin luetaan mukaan osasopimusten mukaisesti perustetut vastaavat komiteat.Kun yhteisö on osallistunut jonkin yleissopimuksen tai Eurooppa-sopimuksen valmisteluun, yhteisö, jota komissio edustaa, kutsutaan tätä hanketta käsittelevien ministerivaltuuskuntien kokouksiin;b) jokaiseen uuteen yleissopimukseen tai Eurooppa-sopimukseen on soveliasta lisätä lauseke, jonka mukaan Euroopan yhteisö voi tulla yleissopimuksen tai Eurooppasopimuksen sopimuspuoleksi; sellaisen lausekkeen lisääminen ei mitenkään rajoita yhteisön toimivaltaisten toimielinten mahdollista päätöksentekoa, joka koskee yhteisön yleissopimuksen tai Eurooppa-sopimuksen tekemistä;c) komission edustamana Euroopan yhteisö saa kutsun osallistua erikoisministerikokouksiin, joissa työskentely perustuu keskinäiseen kiinnostukseen ja joiden kanssa Euroopan neuvosto on vakiinnuttanut erityiset yhteistyösuhteet, jollei näiden kokousten toimivaltaisten toimielinten päätöksistä muuta johdu.Ottaen lisäksi huomioon yhteydenpitomme tulokset ja haluamatta käytännöllisyyden nimissä luoda uusia byrokraattisia rakenteita, ministerikomitea on hyväksynyt seuraavat määräykset, joista voidaan puolin ja toisin irtisanoutua tämän rajoittamatta yhteistyösopimuksen tekemistä yhteisön kanssa myöhemmin ja jotka edellä mainitut päätökset huomioon ottaen korvaavat esiintyvät määräykset Euroopan neuvoston pääsihteerin ja Euroopan talousyhteisön komissioiden sekä Euroopan atomienergiayhteisön puheenjohtajien 18 päivänä elokuuta 1959 kirjeitse tekemässä sopimuksessa.A. Ministerikomitean ja Euroopan yhteisöjen komission suhteista:1) Komissio toimittaa ministerikomitean tiedoksi Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehdyn sopimuksen 18 artiklassa määrätyn yleisen vuosikertomuksen. Komissiolle taas toimitetaan tiedoksi ministerikomitean sääntömääräiset vuosikertomukset sekä Euroopan neuvoston pääsihteerin ministerikomitealle jättämät eurooppalaisen yhteistyön kehittymistä koskevat kertomukset.2) Ministerikomitea voi kutsua komission osallistumaan eurooppalaiseen yhteistyöhön ja muihin molempia kiinnostaviin kysymyksiin liittyviin keskusteluihinsa.3) Komissiota saatetaan pyytää lähettämään edustaja ja osallistumaan ministerivaltuuskuntien kokouksiin, joissa käsitellään molempia kiinnostavia kysymyksiä.4) Ministerikomitea voi esittää komissiolle huomioitaan tämän sille toimittamista kertomuksista tai muista molempia kiinnostavista kysymyksistä.5) Komission pääsihteeri käy tavallisesti kerran vuodessa keskusteluja ministerivaltuuskunnan kanssa yhteenvedon tekemiseksi Euroopan neuvoston ja yhteisön välisestä yhteistyöstä.B. Euroopan neuvoston pääsihteerin ja Euroopan yhteisöjen komission suhteista:1) Pääsihteeri ja komissio neuvottelevat aina tarvittaessa molempia kiinnostavista kysymyksistä. Neuvottelujen tavoitteena on mahdollisimman hyvä työnjako, yhteisymmärrys, toimintojen toteuttaminen yhdessä sekä mahdollisimman laaja puolin ja toisin hyväksyttyjen tekstien tai asiakirjojen sisällön soveltaminen.2) Euroopan neuvoston ja komission sihteeristöjen virkamiesten välillä järjestetään tarpeen mukaan korkean tason kokouksia, joissa tarkastellaan määrätyillä aloilla molempia kiinnostavia kysymyksiä, molemmat kertovat toisilleen ohjelmistaan, tehdään yhteenveto yhteistyöstä sekä mahdollisesti haetaan yhdessä toteutettaviksi soveltuvat hankkeet, joiden toimeenpanoa varten on olemassa työjärjestys ja rahoitussuunnitelma. Tällaisia kokouksia järjestetään määräajoin lakiasioiden ja sosiaaliasioiden alalla sekä terveydenhoidon, koulutuksen ja kulttuurin sekä kulttuuriperinnön ja ympäristön alalla, mikä ei rajoita kokousten koollekutsumista muiden molempia kiinnostavien alojen osalta.3) Komissio kutsuu tarvittaessa Euroopan neuvoston sihteeristön edustajia osallistumaan tarkkailijoina sen asiantuntijakomiteoiden ja neuvoa-antavien ryhmien työskentelyyn molempia kiinnostavien asioiden tarkastelemiseksi.4) Euroopan neuvoston pääsihteeri ja komissio ryhtyvät asianmukaisiin toimenpiteisiin tiiviimmän yhteyden ja yhteistyön varmistamiseksi näiden kahden toimielimen virkamiesten välillä, jotka työskentelevät molempia kiinnostavilla aloilla. Tätä varten korkea virkamies valtuutetaan puolin ja toisin seuraamaan näiden kahden toimielimen välisen yhteistyön kehittymistä ja toimimaan niiden yhteyshenkilönä.Olisin hyvin kiitollinen, jos voisitte ilmoittaa minulle hyväksyykö komissio edellä mainitut määräykset.Vastaanottakaa, Arvoisa Puheenjohtaja, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.Marcelino OREJAEuroopan neuvoston pääsihteeriB. Euroopan yhteisöjen komission kirjeBrysselissä 16 päivänä kesäkuuta 1987Arvoisa Pääsihteeri,Minulla on kunnia vahvistaa vastaanottaneeni tänään päivätyn kirjeenne, joka koskee Euroopan neuvoston ja Euroopan yhteisön välistä yhteistyötä.Haluan ilmoittaa Teille, että ministerikomitean tavoin Euroopan yhteisöjen komissio on vakuuttunut, että eurooppalainen yhteisvastuullisuus vahvistuu Euroopan rakentamisen keskeisimpien toimielinten Euroopan neuvoston ja Euroopan yhteisön välistä yhteistyötä lujittamalla ja tiivistämällä; se ilmaisi pyrkivänsä edistämään näiden kahden toimielimen välisen yhteistyön tiivistämistä tavoitteena kehittää yhteistyötä mahdollisimman laajassa eurooppalaisessa mittakaavassa pitäen kuitenkin samalla arvossa niiden luonteen ja menettelytapojen erilaisuutta.Komissio on hyvin ilahtunut niistä määräyksistä, jotka ministerikomitea on ilmoittanut päättäneensä hyväksyä Teidän komissiolle toimittamassanne kertomuksessa, joka koskee sen Euroopan neuvoston työskentelyyn osallistumisen helpottamista, ja panee merkille kertomuksen sisällön.Ottaen lisäksi huomioon yhteydenpitomme tulokset ja haluamatta käytännöllisyyden nimissä luoda uusia byrokraattisia rakenteita, minulla on Euroopan yhteisöjen komission puolesta ilo ilmoittaa Teille, että hyväksyn kirjeenne sisältämät ja jäljempänä toistetut määräykset, jotka Euroopan yhteisön kanssa myöhemmin tehtävää yhteistyösopimusta rajoittamatta korvaavat Euroopan neuvoston pääsihteerin ja Euroopan talousyhteisön komissioiden sekä Euroopan atomienergiayhteisön puheenjohtajien 18 päivänä elokuuta 1959 kirjeitse tekemässä sopimuksessa esiintyvät määräykset.A. Ministerikomitean ja Euroopan yhteisöjen komission suhteista:1) Komissio toimittaa ministerikomitean tiedoksi Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehdyn sopimuksen 18 artiklassa määrätyn yleisen vuosikertomuksen. Komissiolle taas toimitetaan tiedoksi ministerikomitean sääntömääräiset kertomukset sekä Euroopan neuvoston pääsihteerin ministerikomitealle jättämät eurooppalaisen yhteistyön kehittymistä koskevat kertomukset.2) Ministerikomitea voi kutsua komission osallistumaan eurooppalaiseen yhteistyöhön ja muihin molempia kiinnostaviin kysymyksiin liittyviin keskusteluihinsa.3) Komissiota saatetaan pyytää lähettämään edustaja ja osallistumaan ministerivaltuuskuntien kokouksiin, joissa käsitellään molempia kiinnostavia kysymyksiä.4) Ministerikomitea voi esittää komissiolle huomioitaan tämän sille toimittamista kertomuksista tai muista molempia kiinnostavista kysymyksistä.5) Komission pääsihteeri käy tavallisesti kerran vuodessa keskusteluja ministerivaltuuskunnan kanssa yhteenvedon tekemiseksi Euroopan neuvoston ja yhteisön välisestä yhteistyöstä.B. Euroopan neuvoston pääsihteerin ja Euroopan yhteisöjen komission suhteista:1) Pääsihteeri ja komissio neuvottelevat aina tarvittaessa molempia kiinnostavista kysymyksistä. Neuvottelujen tavoitteena on mahdollisimman hyvä työnjako, yhteisymmärrys, toimintojen toteuttaminen yhdessä sekä mahdollisimman laaja puolin ja toisin hyväksyttyjen tekstien tai asiakirjojen sisällön soveltaminen.2) Euroopan neuvoston ja komission sihteeristöjen virkamiesten välillä järjestetään tarpeen mukaan korkean tason kokouksia, joissa tarkastellaan määrätyillä aloilla molempia kiinnostavia kysymyksiä, molemmat kertovat toisilleen ohjelmistaan, tehdään yhteenveto yhteistyöstä sekä mahdollisesti haetaan yhdessä toteutettaviksi soveltuvat hankkeet, joi den toimeenpanoa varten on olemassa työjärjestys ja rahoitussuunnitelma. Tällaisia kokouksia järjestetään määräajoin lakiasioiden ja sosiaaliasioiden alalla sekä terveydenhoidon, koulutuksen ja kulttuurin sekä kulttuuriperinnön ja ympäristön alalla, mikä ei rajoita kokousten koollekutsumista muiden molempia kiinnostavien alojen osalta.3) Komissio kutsuu tarvittaessa Euroopan neuvoston sihteeristön edustajia osallistumaan tarkkailijoina sen asiantuntijakomiteoiden ja neuvoa-antavien ryhmien työskentelyyn molempia kiinnostavien asioiden tarkastelemiseksi.4) Euroopan neuvoston pääsihteeri ja komissio ryhtyvät asianmukaisiin toimenpiteisiin tiiviimmän yhteyden ja yhteistyön varmistamiseksi näiden kahden toimielimen virkamiesten välillä, jotka työskentelevät molempia kiinnostavilla aloilla. Tätä varten korkea virkamies valtuutetaan puolin ja toisin seuraamaan näiden kahden toimielimen välisen yhteistyön kehittymistä ja toimimaan niiden yhteyshenkilönä.Vastaanottakaa, Arvoisa Pääsihteeri, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.Jacques DELORSEuroopan yhteisöjen komission puheenjohtaja


text:
 Avis juridique important
 |
 21996A0509(01)
 Lisäpöytäkirja yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Slovakian tasavallan assosioinnista tehtyyn Eurooppa-sopimukseen
 Virallinen lehti nro L 115 , 09/05/1996 s. 0043 - 0046
 LISÄPÖYTÄKIRJA yhdeltä puolen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä toiselta puolen Slovakian tasavallan assosioinnista tehdyn Eurooppa-sopimuksen EUROOPAN YHTEISÖ JA EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖ, jäljempänä `yhteisö`,yhdeltä puolen, jaSLOVAKIAN TASAVALTA, jäljempänä `Slovakia`,toiselta puolen, jotkaKATSOVAT, ETTÄEuroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Slovakian välisestä assosioinnista tehty Eurooppa-sopimus, jäljempänä `Eurooppa-sopimus`, allekirjoitettiin Brysselissä 4 päivänä lokakuuta 1993,Eurooppa-sopimuksen 1 artiklassa tarkoitettuihin sopimuksen tavoitteisiin sisältyy asianmukaisten rakenteiden luominen Slovakian integroimiseksi asteittain yhteisöön,Eurooppa-sopimuksen VI ja VII osastossa yhteisö ja Slovakia sopivat taloudellisen ja kulttuuriyhteistyön edistämisestä,Kööpenhaminassa 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1993 pidetyssä kokouksessaan Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä assosioituneille maille tarjotusta mahdollisuudesta osallistua yhteisön ohjelmiin osana Eurooppa-sopimuksia, jaKööpenhaminassa 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1993 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen puheenjohtajiston päätelmien mukaan tuleva yhteistyö assosioituneiden maiden kanssa on sidoksissa jäsenyystavoitteeseen, mikä on nyt vahvistettu, ja yhteistyöhön sisältyy assosioituneiden maiden osallistuminen yhteisön ohjelmiin integraation edistämiseksi,OVAT PÄÄTTÄNEET tehdä tämän pöytäkirjan ja tätä varten nimenneet täysivaltaisiksi edustajikseen:EUROOPAN YHTEISÖ:Francisco Javier ELORZA CAVENGTSuurlähettiläs,Espanjan tasavallan pysyvä edustaja,Pysyvien edustajien komitean puheenjohtajaEUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖ:Günther BURGHARDTEuroopan yhteisöjen komission poliittisia ulkosuhteita hoitavan pääosaston pääjohtajaSLOVAKIA:Jan LISUCHTäysivaltainen erikoissuurlähettiläs,Slovakian tasavallan pysyvän edustuston johtaja Euroopan unionissaJOTKA vaihdettuaan oikeiksi ja asianmukaisiksi todetut valtakirjansaOVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 artikla Slovakia voi osallistua yhteisön puiteohjelmiin, erityisohjelmiin, hankkeisiin tai muuhun toimintaan seuraavilla aloilla:- tutkimus ja teknologian kehitys- tietopalvelut- ympäristö- koulutus ja nuoriso- sosiaalipolitiikka ja terveys- kuluttajansuoja- pienet ja keskisuuret yritykset- matkailu- kulttuuri- audiovisuaalinen ala- väestönsuojelu- kaupan helpottaminen- energia- kuljetus ja- huumeiden ja huumeriippuvuuden torjunta.Osapuolet voivat sopia muiden yhteisön toiminnan alojen lisäämisestä edellä lueteltuihin, jos sitä pidetään yhteisen edun mukaisena tai sen katsotaan edistävän Eurooppa-sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.2 artikla Eurooppa-sopimuksella perustettu assosiointineuvosto päättää Slovakian osallistumisen ehdoista ja edellytyksistä 1 artiklassa tarkoitettuun toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Slovakian nykyistä osallistumista 1 artiklassa tarkoitettuun toimintaan.3 artikla Slovakian taloudellinen osallistuminen 1 artiklassa tarkoitettuun toimintaan perustuu periaatteelle, jonka mukaan Slovakia vastaa osallistumisestaan aiheutuvista kustannuksista.Yhteisön voi tarvittaessa tapauskohtaisesti ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavien sääntöjen mukaisesti päättää lisämaksun maksamisesta Slovakian rahoitusosuuteen.Osapuolet voivat sopia Eurooppa-sopimuksen VIII osaston rahoitusyhteistyötä koskevien määräysten soveltamisesta.4 artikla Tämä pöytäkirja tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona osapuolet ilmoittavat toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen päätökseensaattamisesta.5 artikla Tätä pöytäkirjaa pidetään yhteisön ja Slovakian välistä Eurooppa-sopimusta täydentävänä. Kaikkia yleisiä, toimielimiä koskevia ja loppumääräyksiä sovelletaan vastaavasti tämän pöytäkirjan voimaantulosta alkaen.6 artikla Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen, tanskan ja slovakin kielellä, jokaisen tekstin ollessa yhtä todistusvoimainen.Hecho en Bruselas, el once de diciembre de mil novecientos noventa y cinco.Udfærdiget i Bruxelles, den ellevte december nitten hundrede og femoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am elften Dezember neunzehnhundertfünfundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò Ýíäåêá Äåêåìâñßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ðÝíôå.Done at Brussels on the eleventh day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-five.Fait à Bruxelles, le onze décembre mil neuf cent quatre-vingt-quinze.Fatto a Bruxelles, addì undici dicembre millenovecentonovantacinque.Gedaan te Brussel, de elfde december negentienhonderd vijfennegentig.Feito em Bruxelas, em onze de Dezembro de mil novecentos e noventa e cinco.Tehty Brysselissä yhdentenätoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäviisi.Som skedde i Bryssel den elfte december nittonhundranittiofem.Dané v Bruseli jedenásteho decembra tisíc devä Otsto devä Otdesiatpä Ot.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ ÊïéíüôçôáFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar>VIITTAUS FILMIIN>Por la Comunidad Europea de la Energía AtómicaFor Det Europæiske AtomenergifællesskabFür die Europäische AtomgemeinschaftÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ Êïéíüôçôá ÁôïìéêÞò ÅíåñãåßáòFor the European Atomic Energy CommunityPour la Communauté européenne de l'énergie atomiquePer la Comunità europea dell'energia atomicaVoor de Europese Gemeenschap voor AtoomenergiePela Comunidade Europeia da Energia AtómicaEuroopan atomienergiayhteisön puolestaPå Europeiska atomenergigemenskapens vägnar>VIITTAUS FILMIIN>Za Slovenskú republiku>VIITTAUS FILMIIN>


text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0066
 Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 66/2003 av den 20 juni 2003 om ändring av bilaga I (Veterinära frågor och växtskyddsfrågor) till EES-avtalet
 Europeiska unionens officiella tidning nr L 257 , 09/10/2003 s. 0004 - 0007
 Gemensamma EES-kommitténs beslutnr 66/2003av den 20 juni 2003om ändring av bilaga I (Veterinära frågor och växtskyddsfrågor) till EES-avtaletGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat "avtalet", särskilt artikel 98 i detta, ochav följande skäl:(1) Bilaga I till avtalet ändrades genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 31/2003 av den 14 mars 2003(1).(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati(2) bör införlivas med avtalet.(3) Kommissionens förordning (EG) nr 1248/2001 av den 22 juni 2001 om ändring av bilagorna III, X och XI i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 som rör epidemiologisk övervakning och testning av transmissibel spongiform encefalopati(3) bör införlivas med avtalet.(4) Kommissionens förordning (EG) nr 1326/2001 av den 29 juni 2001 om införande av övergångsbestämmelser för att möjliggöra övergången till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av bilagorna VII och XI i den förordningen(4) bör införlivas med avtalet.(5) Kommissionens förordning (EG) nr 270/2002 av den 14 februari 2002 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 när det gäller specificerat riskmaterial och epidemiologisk övervakning av transmissibel spongiform encefalopati samt om ändring av förordning (EG) nr 1326/2001 när det gäller foder och avyttring av får och getter och produkter av dessa(5) bör införlivas med avtalet.(6) Kommissionens förordning (EG) nr 1494/2002 av den 21 augusti 2002 om ändring av bilagorna III, VII och XI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 när det gäller övervakning av bovin spongiform encefalopati, utrotning av transmissibel spongiform encefalopati, avlägsnande av specificerat riskmaterial och bestämmelser om import av levande djur och produkter av animaliskt ursprung(6) bör införlivas med avtalet.(7) Kommissionens beslut 2002/1003/EG av den 18 december 2002 om fastställande av minimikrav för en undersökning av prionproteingenotyper hos fårraser(7) bör införlivas med avtalet.(8) Kommissionens förordning (EG) nr 260/2003 av den 12 februari 2003 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 när det gäller utrotning av transmissibla spongiforma encefalopatier hos får och getter samt bestämmelser om handel med levande får och getter och embryon från nötkreatur(8) bör införlivas med avtalet.(9) Genom förordning (EG) nr 1248/2001 upphävs kommissionens beslut 98/272/EG(9), som är införlivat med avtalet och följaktligen bör utgå ur avtalet.(10) Genom förordning (EG) nr 1326/2001 upphävs kommissionens beslut 94/381/EG(10) och 94/474/EG(11), som är införlivade med avtalet och följaktligen bör utgå ur avtalet.(11) Genom förordning (EG) nr 260/2003 upphävs kommissionens beslut 92/290/EEG(12), som är införlivat med avtalet och följaktligen bör utgå ur avtalet.(12) Det här beslutet bör inte gälla Island och Liechtenstein.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Kapitel I i bilaga I till avtalet skall ändras på följande sätt:1. Följande strecksats skall läggas till i del 7.1.11 (rådets beslut 2000/766/EG):"- 32001 R 1326: Kommissionens förordning (EG) nr 1326/2001 av den 29 juni 2001 (EGT L 177, 30.6.2001, s. 60).".2. Följande skall införas i del 7.1 efter punkt 11 (rådets beslut 2000/766/EG):"Kontroll av transmissibel spongiform encefalopati12. 32001 R 0999: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1), ändrad genom- 32001 R 1248: Kommissionens förordning (EG) nr 1248/2001 av den 22 juni 2001 (EGT L 173, 27.6.2001, s. 12),- 32001 R 1326: Kommissionens förordning (EG) nr 1326/2001 av den 29 juni 2001 (EGT L 177, 30.6.2001, s. 60),- 32002 R 0270: Kommissionens förordning (EG) nr 270/2002 av den 14 februari 2002 (EGT L 45, 15.2.2002, s. 4),- 32002 R 1494: Kommissionens förordning (EG) nr 1494/2002 av den 21 augusti 2002 (EGT L 225, 22.8.2002, s. 3),- 32003 R 0260: Kommissionens förordning (EG) nr 260/2003 av den 12 februari 2003 (EUT L 37, 13.2.2003, s. 7).Bestämmelserna i förordningen skall, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:A. Följande skall införas i kapitel A del I punkt 2.3 i bilaga III efter 'Sverige':'och Norge'.B. Följande skall läggas till i kapitel A del II punkt 2 i bilaga III:'>Plats för tabell>'C. Följande skall läggas till i kapitel A del II punkt 3 i bilaga III:'>Plats för tabell>'D. Följande skall läggas till i kapitel A punkt 3 i bilaga X:'>Plats för tabell>'".3. Följande skall införas i del 7.2 efter punkt 16 (kommissionens beslut 2001/9/EG):"17. 32001 R 1326: Kommissionens förordning (EG) nr 1326/2001 av den 29 juni 2001 om införande av övergångsbestämmelser för att möjliggöra övergången till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av bilagorna VII och XI i den förordningen (EGT L 177, 30.6.2001, s. 60), ändrad genom- 32002 R 0270: Kommissionens förordning (EG) nr 270/2002 av den 14 februari 2002 (EGT L 45, 15.2.2002, s. 4)"."18. 32002 D 1003: Kommissionens beslut 2002/1003/EG av den 18 december 2002 om fastställande av minimikrav för en undersökning av prionproteingenotyper hos fårraser (EGT L 349, 24.12.2002, s. 105).".4. Texten i del 1.2 punkterna 7 (kommissionens beslut 92/290/EEG), 26 (kommissionens beslut 94/381/EG), 27 (kommissionens beslut 94/474/EG) och 78 (kommissionens beslut 98/272/EG) skall utgå.Artikel 2Texterna till förordningarna (EG) nr 999/2001, (EG) nr 1248/2001, (EG) nr 1326/2001, (EG) nr 270/2002, (EG) nr 1494/2002 och (EG) nr 260/2003 samt beslut 2002/1003/EG på norska, som skall offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, skall vara giltiga.Artikel 3Detta beslut träder i kraft den 21 juni 2003 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till gemensamma EES-kommittén(13).Artikel 4Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 20 juni 2003.På gemensamma EES-kommitténs vägnarP. WesterlundOrdförande(1) EUT L 137, 5.6.2003, s. 30.(2) EGT L 147, 31.5.2001, s. 1.(3) EGT L 173, 27.6.2001, s. 12.(4) EGT L 177, 30.6.2001, s. 60.(5) EGT L 45, 15.2.2002, s. 4.(6) EGT L 225, 22.8.2002, s. 3.(7) EGT L 349, 24.12.2002, s. 105.(8) EUT L 37, 13.2.2003, s. 7.(9) EGT L 122, 24.4.1998, s. 59.(10) EGT L 172, 7.7.1994, s. 23.(11) EGT L 194, 29.7.1994, s. 96.(12) EGT L 152, 4.6.1992, s. 37.(13) Konstitutionella krav finns angivna.


text:
The cross appeals in this case are from an order sustaining exceptions to two alternative auditor's accounts, distributing the proceeds of sale of mortgaged property sold under the decree of a Court of equity and giving directions for the statement *Page 543
 of a new account. The contesting claimants to the fund are John E. Alexander, who claims under an alleged assignment of the mortgage, and the Fidelity and Deposit Company of Maryland, which claims under an alleged right of subrogation which will be more fully stated later on in this opinion.
 The facts giving rise to the controversy may be stated as follows: Benjamin Pearce of Cecil County died in 1895 leaving a will by which he gave the income and profits of his entire estate to his wife for her life and the estate itself to his children after her death. The will directed the executor to keep the estate safely invested during the widow's life and pay her the income produced by it. John S. Wirt was named in the will as executor and he duly qualified as such with The Fidelity and Deposit Company as surety on his bond which was in the form prescribed by sec. 48 of Art. 93 of the Code. By what was called upon its face "the first and final account" of Wirt as executor of Benjamin Pearce, passed in the Orphans' Court of Cecil County on May 13th, 1896, there appeared to be in the hands of the executor a net cash balance of $13,515.72. By an order of that Court passed on the same day this balance was distributed to the executor and he was directed to invest it in good securities and pay the income arising therefrom to the testator's widow during her life.
 On January 14th, 1896, the Orphans' Court upon the petition of Wirt as executor authorized him to invest $3,000 of the monies of the Pearce estate in his hands by the purchase from Elizabeth B. Groome of a mortgage for that sum upon his (Wirt's) own residence. In pursuance of this order the mortgage for $3,000 was purchased and the assignment thereof taken "to John S. Wirt, executor of Benjamin Pearce."
 On August 11th, 1903, Wirt without authority from any Court or from the parties beneficially interested in the mortgage for $3,000, sold it at its face value for cash to John E. Alexander and assigned it to him, executing the assignment as "executor of Benjamin C. Pearce." Wirt died in May, 1904, insolvent, having completely devastated the estate of Benjamin C. Pearce. *Page 544
 After the death of Wirt, letters of administrationd.b.n.c.t.a. on the estate of Benjamin C. Pearce were issued to James C. Morrow who brought suit against The Fidelity and Deposit Company, as surety upon the bond which had been given by Wirt as executor, but it was held by the Circuit Court, and affirmed by us on appeal in 100 Md. 256, that the administrator d.b.n.,
 being entitled only to the assets on which there had been no administration, could not maintain the suit. Morrow was then appointed, by the Circuit Court for Cecil County, trustee to execute the trusts of the will of Mr. Pearce and authorized as such to sue for and recover the funds and property misappropriated or wasted by Wirt as executor and to that end to put in suit the bond given by him as executor.
 George R. Ash having, in the meantime, been made administrator of the estate of John S. Wirt filed the bill in the present case against all persons interested in the estate including the Fidelity and Deposit Company, James C. Morrow, trustee, John E. Alexander and all others claiming to have liens against the real estate owned by Wirt at the time of his death and praying among other things for a sale of the said real estate and a distribution of the proceeds among them according to their respective priorities, and for an administration of his estate under the direction of the Circuit Court in equity. A decree was passed in due course in the case for the sale of the realty and the sale was made clear of the liens of all parties to the suit, and the proceeds of sale were brought into Court for disposition.
 Before the filing of the bill Morrow as trustee had brought suit against The Fidelity and Deposit Company as surety on the executor's bond of Wirt to recover $13,515.72 as the amount of the devastavit alleged to have been committed by him, and the company had admitted its liability on the bond and Morrow as trustee, under the direction of the Circuit Court, subsequently settled with the company by accepting, in satisfaction of the sum of $13,425.72 ascertained to be due on the bond, the sum of $10,000 in cash with a conditional guaranty for the payment of the further sum of $2,000. It was agreed *Page 545
 as part of the terms of this settlement that the claims of the plaintiff to certain securities including the $3,000 Groome mortgage should be assigned to the company.
 The Fidelity and Deposit Company having complied with the terms of the settlement on its part filed a petition in the equity suit setting out the litigation on the bond and its settlement and praying that, in the distribution of the proceeds of sale of Wirt's real estate, it might by way of subrogation be allowed the amount of the $3,000 mortgage and interest which was a first lien on Wirt's residence.
 In that attitude of the case it was referred to the auditor to state an account distributing the proceeds of sale. He returned alternative accounts stated in accordance with the respective theories of the counsel for Alexander and those for the Fidelity Company. The net proceeds of sale amounted to $4,328.54, out of which auditor's Account A allowed to The Fidelity and Deposit Company the principal and interest of the Groom mortgage debt amounting to $3,371.00 and to George R. Ash, administrator of Benjamin C. Pearce's estate the remaining $957.54. Account B allowed to Alexander as owner of the Groome mortgage the $3,371.00 and the remaining $957.54 to Ash as administrator.
 Each party excepted to the account allowing the fund to the other and upon the hearing of the exceptions the Court held that the Fidelity Company was entitled to be subrogated to the claim of Mr. Pearce's estate to the $3,000 Groome mortgage to the extent that it had satisfied that claim, but, as the company had settled the case against it on Wirt's bond for less than the face amount of its indebtedness, a corresponding deduction, ascertained to amount to $358, should be made from the $3,371 due under the mortgage in favor of Alexander and the balance of $3,013.00 only be awarded to the company. The Court, having reached that conclusion, passed an order setting aside both accounts and remanding the case to the auditor to state a new one in accordance with its conclusions. From that order both Alexander and the Company appealed. *Page 546
 The first and most important question presented by the record is whether Alexander took a good title to the Groome mortgage for $3,000 when he purchased it from Wirt as executor of Mr. Pearce's estate. It is conceded that Alexander acted in good faith in making the supposed purchase and paid the face value of the mortgage to Wirt for it. The real question is one of the power of Wirt as executor without the authority of some Court of competent jurisdiction to divest the title to the mortgage which was confessedly one of the assets of the estate in his hands. There is no doubt in our minds that the question must be answered in the negative.
 Whatever may have been the extent of an executor's power to convey to third persons the assets of the estate in his hands prior to the passage of the Act of 1843, ch. 304, now sec. 282 of Art. 93 of the Code of 1904, there can be no doubt that that Act imposed distinct limitations upon his power. Its provisions are as follows: "No executor or administrator shall sell any property of his decedent without an order of the Orphans' Court granting his letters first had and obtained, authorizing such sale; and any sale made without an order of Court previously had, as aforesaid, shall be void, and no title shall pass thereby to the purchaser."
 Sec. 284 of the same Article provides that sec. 282 shall not apply to cases where the executor has been authorized by the will of his testator to make sale of any property without application to the Orphans' Court, but as no such power appears in the will of Mr. Pearce, we are not concerned with or affected by sec. 284. Not only is this prohibition against the sale, by an executor, of any property of his decedent without an order of the Orphans' Court, except in cases provided for by sec. 284, expressed, in language too plain to admit of any doubt as to its meaning, in sec. 282, but it is there followed by an equally clear provision that no title shall pass to the purchaser by any such sale. The clear and comprehensive character of sec. 282 has been fully recognized by us in the cases of Brooks v. Bergner,83 Md. 352 and in Marbury v. Ehlen, 72 Md. 215, 216. *Page 547
 The counsel for Mr. Alexander however contend that section 282 does not apply to the present case because the mortgage which was sold to him by Wirt was not property of his decedent but merely property which the executor had purchased with the funds of his decedent's estate by way of investment. They insist that, as the section operates to restrict the powers of executors existing before its passage, it must be interpreted in the light of the familiar principle that statutes in derogation of the common law must be strictly construed. They also contend that a mortgage is not "property" within the meaning of sec. 282.
 We cannot yield our assent to either of these contentions. The sale by an executor, without the authority of the Orphans' Court of the converted or reinvested proceeds of portions of the estate of his decedent is a sale of property of his decedent within the meaning of the statute. The mere change in the form of the property while in the hands of the executor should not be held to alter his relation to it or relieve him from responsibility for its safe custody. The statute must receive a construction in harmony with its plain purpose which was to give to the Orphans' Court, to which the law has confided supervision of the administration of estates of deceased persons, power to protect the parties interested in them by preventing improper or unnecessary alieniations of the assets by executors. The sale without authority of the assets, in their converted form is as much within the mischief aimed at by the statute as a sale of them in their original form would be. We also hold that a mortgage is property within the meaning of the statute. The term "property" ordinarily embraces every species of valuable right and interest, including real and personal property, easements, franchises and hereditaments. Bouvier Law Dict., vol. 2, p. 781. The Laws of Maryland not only recognize the right of property in mortgages and regulate the acquisition and transfer of them by providing for the public record thereof, but sec. 21 of Art. 66 of the Code, provides that upon the death of a mortgagee of lands his interest both in the mortgaged lands and his right to the mortgage debt shall devolve on his executor. *Page 548
 The fund in controversy is also claimed for Alexander upon the ground that he was a bona fide holder of the mortgage for value and without notice of any infirmity in the title thereto acquired by him. That contention cannot be successfully maintained. The assignment of the mortgage under which he claimed title was on its face made by Wirt as executor of Benjamin C. Pearce and thereby notified the purchaser that Wirt did not hold the mortgage in his own right but in the capacity of executor, and furnished information of the particular estate to which it belonged. We have repeatedly held that ordinarily the appending of the word trustee to his signature by a vendor carries with it notice of a trust. Marbury v. Ehlen, supra; Nat'l Bank v.Lange, 51 Md. 144-5; Swift v. Williams, 68 Md. 249; SafeDeposit Co. v. Cahn, 102 Md. 530. Without determining that the mere presence of the word executor in the signature to a document would under all circumstances amount to notice of a trust, we are clear, that under the facts of this case the execution of the assignment of the mortgage by the executor as such imparted such notice to Alexander, the purchaser, as to put him upon inquiry and affect him with knowledge of the facts which he would have discovered if he had examined the land records touching the acquisition of the mortgage by Wirt and the records of the Orphans' Court touching Mr. Pearce's will and the administration of his estate.
 It is further to be said that the transaction with the executor into which Alexander entered involved an out and out sale to him of an asset of the estate. Under the decisions of this Court an executor is presumed to hold the assets in his hands not for sale but for distribution, for it is the policy of our testamentary system to require a distribution in kind of the estates of deceased persons, unless a sale is necessary for a satisfactory division or the payment of debts, and it is for the Court to determine whether the necessity exists. Williams v. Holmes,9 Md. 281; Kuykendall v. Devecmon, 78 Md. 543. In view of this settled policy of our law and the statutory limitation, to which we have referred, upon an executor's power of sale and *Page 549
 the notice imparted to Alexander as purchaser of the mortgage it must be held that he took no legal title to it under the assignment from Wirt nor acquired by his supposed purchase any equitable claim upon the proceeds of sale superior to that of the parties interested in Mr. Pearce's estate or those entitled to stand in their place.
 The Fidelity and Deposit Company contends that having made good to the persons entitled to Mr. Pearce's estate the loss suffered by them from the defalcations of the executor, it is entitled to be substituted to their rights and claims against the executor as well as against the assets wrongfully diverted by him. The company claims to be so entitled as well upon the general principles of subrogation as applied to sureties who have made good the losses included within their contracts of indemnity, as upon the terms of the settlement made of the suit on the executor's bond in the present case.
 The operation of the general equitable doctrine of subrogation in favor of a surety, who has paid the debt of his principal, by which he becomes entitled to all the rights and remedies of the creditor against the principal debtor and all liens and securities to which the creditor could have resorted for the payment of his debt, has received such full consideration and discussion at our hands in the recent case of the AmericanBonding Co. v. Nat'l Mechanics Bank, 97 Md. 598, that we deem it unnecessary to again review that subject in the present case where it is not essential to rely entirely upon that doctrine to sustain the company's claim.
 The order of the Circuit Court, authorizing the settlement of the suit against the Fidelity Company on Wirt's testamentary bond, directed the plaintiff, Morrow, trustee, who as such represented all parties claiming under Mr. Pearce's will, to transfer to the company all of his claims to the Groome mortgage. The record does not show whether the assignment of the mortgage to the company was actually made, but for the purposes of this case equity will regard it as having been made. The acquisition thus made by the company, of the rights of the persons entitled to Mr. Pearce's estate under his *Page 550
 will, establishes the validity of its claim to the $3,371 of the fund in Court applicable to the payment of the mortgage, and it becomes unnecessary to rely solely in its behalf upon the doctrine of equitable estoppel.
 It is also contended on behalf of Alexander that the company was not liable on the bond of Wirt because, at the time he transferred the mortgage to Alexander, it was in his hands as trustee and not as executor, and that, therefore, the company in paying the loss was a mere volunteer and no right of contribution arose from the payment. As there was no formal trust created by Mr. Pearce's will and Wirt was not designated a trustee therein, this contention in effect is, that the retention of the mortgage by Wirt so long after the time prescribed by law for the administration of the estate was beyond the time and scope of his duty as executor, and he must be regarded in that connection as a trustee by implication of law. Whatever effect that situation might have had upon the operation the doctrine of equitable estoppel in favor of the company, no impairment results therefrom of its right to the proceeds of the mortgage as assignee of the claims thereon of the parties entitled to Mr. Pearce's estateunder his will. Alexander took no title to the mortgage, as against the devisees of Mr. Pearce, under the assignment of it from Wirt, whether the latter be regarded as having held it as executor or trustee.
 We therefore think the learned Judges below were right in holding that the Fidelity Company was entitled to receive the proceeds of the mortgage, but we are unable to agree with them in deducting from those proceeds and awarding to Alexander the sum of $358 on the theory that the company having settled its liability as surety by the payment of a sum less than the face value of the loss, should suffer a pro rata deduction from the amount of its recovery. That theory might have found place in determining the extent of a mere equitable subrogation of the company but it has no bearing upon its rights as assignee of the entire claim of the devisees under Mr. Pearce's will to the proceeds of the mortgage.
 The order appealed from will be affirmed in so far as it establishes *Page 551
 the right of the Fidelity Company to the $3,371 of the fund in Court applicable to the payment of the mortgage in question, but the portion of the order directing the deduction from that amount of the sum of $358 and allowing it to Alexander must be reversed.
 Order affirmed in part and reversed in part, and the caseremanded for further proceedings in conformity with this opinion,each party to the appeals to pay its own costs.


text:
C 264/30 IT Gazzetta ufficiale dell’Unione europea 1.11.2003
 Ricorso del Focus Magazin Verlag GmbH contro Ufficio Marchio o segno rivendi- marchio denominativo tedesco
 per l’armonizzazione nel mercato interno (marchi, disegni cato in opposizione in «FOCUS» (n. 395 46 204), per
 e modelli), proposto il 4 agosto 2003 sede di procedimento prodotti e servizi delle classi 9,
 d’opposizione: 16, 35, 36, 37, 38, 41 e 42
 (Causa T-274/03) Decisione della divisione rigetto dell’opposizione
 d’opposizione:
 (2003/C 264/52) Decisione della commis- rigetto del ricorso della ricorrente
 sione di ricorso:
 (Lingua processuale: la lingua processuale sarà determinata sulla Motivi: — le prove dedotte nel procedi-
 base dell’art. 131, n. 2, del regolamento di procedura — Ricorso mento d’opposizione sareb-
 redatto in lingua tedesca) bero sufficienti a provare la
 sussistenza di un precedente
 diritto della ricorrente;
 — violazione del diritto della
 Il 4 agosto 2003, la Focus Magazin Verlag GmbH, con sede in ricorrente ad essere sentita;
 Monaco di Baviera (Germania), rappresentata dall’avv.
 U Gürtel, ha proposto dinanzi al Tribunale di primo grado — violazione del diritto della
 delle Comunità europee un ricorso contro l’Ufficio per l’armo- ricorrente ad un equo giu-
 nizzazione nel mercato interno. Ulteriore parte in causa dizio;
 dinanzi alla Commissione di ricorso era la France Telecom SA,
 con sede in Parigi. — violazione dell’art. 42 del
 regolamento (CEE) n. 40/
 94 (1) nonché della regola
 20, n. 3, del regolamento
 La ricorrente chiede che il Tribunale voglia: (CEE) n. 2868/95 (2).
 — annullare la decisione della divisione d’opposizione del-
 l’ufficio convenuto 2 agosto 2001, n. 1956/2001, nel (1) Regolamento (CEE) del Consiglio 20 dicembre 1993, n. 40/94,
 sul marchio comunitario (GU L 11, pag. 1).
 procedimento d’opposizione n. B 260576; (2) Regolamento (CEE) della Commissione 13 dicembre 1995,
 n. 2868/95, recante modalità di esecuzione del regolamento (CE)
 — annullare la decisione della quarta commissione di ricorso n. 40/94 del Consiglio sul marchio comunitario (GU 1995, L 303,
 dell’ufficio convenuto 30 aprile 2003 nel procedimento pag. 1).
 R 849/2001-4;
 — ingiungere all’ufficio convenuto di pronunciarsi sul meri-
 to nel procedimento di opposizione n. B 260576 in
 considerazione della tesi giuridica affermata dal Tribunale;
 — condannare l’ufficio convenuto alle spese.
 Ricorso della sig.ra Dionissia Elefteriadi contro Commis-
 sione delle Comunità europee, proposto il 23 luglio 2003
 (Causa T-277/03)
 Motivi e principali argomenti
 (2003/C 264/53)
 Richiedente: France Telecom SA
 Marchio comunitario di marchio denominativo «Focus (Lingua processuale: il greco)
 cui si chiede la registra- One» per prodotti e servizi delle
 zione: classi 9, 35, 38 e 42 — domanda
 n. 984 484
 Il 23 luglio 2003 la sig. Dionissia Elefteriadi, residente in
 Titolare del diritto di la ricorrente Atene, Grecia, rappresentata dall’avv. Timotheo Sigalas, ha
 marchio o del segno proposto dinanzi al Tribunale di primo grado delle Comunità
 rivendicato in sede d’op- europee un ricorso contro la Commissione delle Comunità
 posizione: europee.
 ---pagebreak--- 1.11.2003 IT Gazzetta ufficiale dell’Unione europea C 264/31
 La ricorrente chiede che il Tribunale voglia: Ricorso della Van Mannekus & Co. B.V. contro il Consiglio
 dell’Unione europea, proposto l’8 agosto 2003
 — annullare o altrimenti riformare la decisione della Com- (Causa T-278/03)
 missione delle Comunità europee 25 marzo 2003,
 E(2003) 738 def., impugnata, relativa alla «ripetizione
 degli stipendi illegittimamente versati alla sig.ra Dionissia (2003/C 264/54)
 Vlachakis, ex agente ausiliario», sopprimendo da tale
 decisione il secondo comma dell’art. 1, in modo da (Lingua processuale: il tedesco)
 non obbligarla a versare alla controparte alcuna delle
 maggiorazioni del capitale ivi previste e, in particolare,
 gli interessi di mora, che ammontano complessivamente,
 al 23 luglio 2003, a EUR 2 847,32, di cui, come risulta L’8 agosto 2003 la Van Mannekus & Co. B.V., con sede
 dall’art. 1 della decisione impugnata, EUR 1 344,04 per il in Schiedam (Olanda), rappresentata dall’avv. H. Bleier, ha
 periodo fino al 10 aprile 2001, EUR 1 023,88 per il proposto, dinanzi al Tribunale di primo grado delle Comunità
 periodo dall’11 aprile 2001 al 31 dicembre 2002, europee, un ricorso contro il Consiglio dell’Unione europea.
 EUR 479,40 per il periodo dal 1 gennaio 2003 al
 23 luglio 2003 (204 giorni × EUR 2,35 al giorno =
 EUR 479,40); La ricorrente chiede che il Tribunale voglia:
 — annullare il regolamento (CE) del Consiglio 5 giugno
 — in subordine, annullare o altrimenti riformare la decisione 2003, n. 985, che modifica le misure antidumping
 della Commissione delle Comunità europee 25 marzo istituite dal regolamento (CE) n. 1334/1999 sulle impor-
 2003, E(2003) 738 def., impugnata, relativa alla «ripeti- tazioni di ossido di magnesio originario della Repubblica
 zione degli stipendi illegittimamente versati alla sig.ra popolare cinese (1);
 Dionissia Vlachakis, ex agente ausiliario», sopprimendo il
 secondo comma, primo trattino, dell’art. 1, in modo da — condannare il Consiglio dell’Unione europea a tutti i costi
 non obbligarla a versare alla controparte la maggiorazione
 del procedimento.
 richiesta di EUR 1 344,03;
 — condannare la convenuta alle spese. Motivi e principali argomenti
 Con il regolamento impugnato il Consiglio ha modificato sulla
 base di un riesame intermedio parziale il tipo di dazio
 antidumping sulle importazioni di ossido di magnesio origina-
 rio della Repubblica Popolare Cinese. La ricorrente ha parteci-
 Motivi e principali argomenti pato come importatrice al procedimento di riesame previsto
 nel regolamento impugnato. Essa fa valere che il regolamento
 è in contrasto con il diritto comunitario materiale, perché il
 regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio (2) sarebbe stato
 Con la decisione impugnata è stato imposto alla ricorrente di erroneamente applicato in misura rilevante.
 restituire alla controparte l’importo, in linea capitale, di
 EUR 13 182,18 a titolo di stipendi che erano stati erroneamen-
 te versati alla ricorrente dopo la scadenza del suo contratto La ricorrente sostiene che sarebbe stato errato avviare d’ufficio
 con la Commissione, oltre agli interessi di mora. La ricorrente un riesame parziale. Le ragioni della Commissione esposte
 impugna la parte della decisione relativa alla corresponsione nella notifica non giustificano in alcun caso un riesame. La
 degli interessi di mora. Essa afferma che erroneamente le è stato Commissione avrebbe affermato che la mancanza di distinzio-
 imposto di versare gli interessi, giacché la sua impossibilità di ne tra vendite a parti collegate e a parti indipendenti, ovvero
 restituire il capitale dovuto è riconducibile a gravi problemi tra vendite dirette e indirette, potrebbe portare a «difficoltà
 economici nonché a problemi di salute della sua famiglia, nell’applicazione delle disposizioni giuridiche». Ciò non è però
 ragioni queste che integrano gli estremi della forza maggiore. vero. Nell’applicazione delle disposizioni non possono sorgere
 Essa afferma inoltre di non essere stata invitata a esporre più difficoltà.
 le proprie osservazioni prima dell’adozione della decisione
 impugnata. Deduce yinfine che, in ogni caso, non dovrebbe
 Inoltre, la motivazione del regolamento impugnato sarebbe
 essere condannata a versare gli interessi per il periodo fino al
 diversa da quella che era stata fornita nella notifica sull’avvio
 10 aprile 2001 in quanto la Commissione avrebbe tacitamente
 del riesame intermedio parziale. Allora o vi sarebbe un difetto
 rinunciato a pretendere gli interessi per tale periodo.
 formale di motivazione o mancherebbe per la modifica del
 tipo di dazio un motivo sufficiente dal punto di vista materiale.
 Sarebbe errato differenziare, nel regolamento impugnato, tra
 una catena commerciale collegata ed una indipendente, ovvero
 tra vendite dirette e indirette all’interno della Comunità.


text:
Walking in Circles is an album of rock band FliT. Released on December 19, 2017, the album consists of 9 songs. This is a re-released English version of their album that was extremely popular in Ukraine a few years ago.
 Track listing
 Personnel
 Volodymyr Novikov — guitar, vocals
 Igor Ozarko — drums, backing vocals
 Roman Boyko — bass guitar, backing vocals
 References
 2017 debut albums


text:
Harry B. Harris, né le , est un directeur de la photographie et réalisateur américain du cinéma muet.
 Biographie
 Filmographie
 Directeur de la photographie
 1915 Captain Macklin
 1915 Her Shattered Idol
 1915 The Outcast
 1916 Through the Wall
 1916 Vanity
 1917 Fille du destin
 1917 La Peur de la vie de Burton L. King
 1917 Mary Lawson's Secret
 1917 Maternity
 1917 Raffles, the Amateur Cracksman
 1917 The Silence Sellers
 1917 The Soul of a Magdalen
 1917 To the Death
 1918 Jacques le fort
 1918 Soirée tragique
 1918 The Life Mask
 1919 Les yeux dans la nuit
 1919 The Right to Happiness
 1919 Whitewashed Walls
 1920 A Sister to Salome
 1920 Amour d'orientale
 1920 In Folly's Trail
 1920 Rose of Nome
 1923 West of the Water Tower
 Réalisateur
 1920 : Risky Business
 1921 : Short Skirts
 1921 : The Man Tamer
 1921 : Desperate Youth
 1921 : Rich Girl, Poor Girl
 1922 : The Trouper
 Notes et références
 Liens externes
 Harry B. Harris sur le site AFI
 Naissance en août 1880
 Directeur de la photographie américain
 Réalisateur américain
 Date de décès non renseignée (XXe siècle)


text:
 18.11.2006
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 281/1
 Arrest van het Hof (Grote kamer) van 12 september 2006 (verzoeken om een prejudiciële beslissing ingediend door het Oberlandesgericht Oldenburg — Duitsland) — Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG/UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04)
 (Gevoegde zaken C-123/04 en C-124/04) (1)
 (EGA-Verdrag - Voorziening - Regeling van eigendomsrecht - Verrijking van uranium op grondgebied van Gemeenschap door onderdaan van derde staat)
 (2006/C 281/02)
 Procestaal: Duits
 Verwijzende rechter
 Oberlandesgericht Oldenburg
 Partijen in het hoofdgeding
 Verzoekende partijen: Industrias Nucleares do Brasil SA, Siemens AG
 Verwerende partijen: UBS AG (C-123/04), Texas Utilities Electric Corporation (C-124/04)
 Voorwerp
 Verzoek om prejudiciële beslissing — Oberlandesgericht Oldenburg — Uitlegging van artikelen 57, 73, 75, 86, 87, 196 en 197 EA — Leningsovereenkomst gewaarborgd door pandrecht op uranium dat toebehoort aan onderneming uit derde staat en dat in Gemeenschap is verrijkt en opgeslagen
 Dictum
 1)
 Artikel 75, eerste alinea, EA dient aldus te worden uitgelegd dat de aldaar bedoelde begrippen „behandelen”, „bewerken” of „verwerken” ook de verrijking van uranium omvatten.
 2)
 Artikel 196, sub b, EA dient aldus te worden uitgelegd dat een niet op de grondgebieden van de lidstaten gevestigde onderneming haar werkzaamheden niet geheel of gedeeltelijk in de zin van dit artikel op deze grondgebieden uitoefent, wanneer zij met een op deze grondgebieden gevestigde onderneming een zakenrelatie onderhoudt die betrekking heeft op hetzij de levering van grondstoffen voor de vervaardiging van verrijkt uranium en de afname van verrijkt uranium, hetzij de opslag van dit verrijkt uranium.
 3)
 Artikel 75, eerste alinea, sub c, EA dient aldus te worden uitgelegd dat de ter behandeling, bewerking of verwerking aangeleverde en daarna teruggeleverde materialen niet stoffelijk identiek behoeven te zijn en dat het volstaat dat de afgeleverde materialen in kwaliteit en hoeveelheid met de aangeleverde materialen overeenstemmen, zonder dat het in voorkomend geval mogelijk is om een verband te leggen tussen de aangeleverde en de afgeleverde materialen. Verder moet deze bepaling aldus worden uitgelegd dat de omstandigheid dat de verwerkende onderneming met de aanlevering van de grondstoffen de eigendom hiervan verwerft en de eigendom van het verrijkt uranium daarom na de verwerking weer aan de andere partij bij de overeenkomst moet overdragen, niet in de weg staat aan de toepassing van artikel 75, eerste alinea, sub c, EA.
 4)
 Artikel 196, sub b, EA dient aldus te worden uitgelegd dat een onderneming niet een deel van haar werkzaamheden op de grondgebieden van de lidstaten uitoefent in de zin van dit artikel, wanneer zij aldaar opgeslagen verrijkt uranium verkoopt of verwerft.
 5)
 Artikel 73 EA dient aldus te worden uitgelegd dat het niet van toepassing is op overeenkomsten die op het grondgebied van de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie opgeslagen verrijkt uranium betreffen en waarbij uitsluitend onderdanen van derde staten partij zijn.
 (1) PB C 106 van 30.4.2004.