text:
 18.3.2016
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 73/53
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/388 AL COMISIEI
 din 17 martie 2016
 de instituire a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4),
 întrucât:
 1. PROCEDURA
 1.1. Măsuri provizorii
 (1)
 La 18 septembrie 2015, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor în Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal), originare din India (denumită în continuare „țara în cauză”), prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1559 al Comisiei (2) (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”).
 (2)
 Ancheta a fost deschisă la 20 decembrie 2014 (3) în urma unei reclamații depuse la 10 noiembrie 2014 de către Saint-Gobain PAM Group (denumit în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 25 % din producția totală de tuburi și țevi din fontă ductilă a Uniunii.
 (3)
 În conformitate cu considerentul 14 din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 octombrie 2013 și 30 septembrie 2014 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2011 și sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
 (4)
 La 11 martie 2015, Comisia a deschis o anchetă antisubvenție separată privind importurile în Uniune de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India. Comisia a publicat un aviz de deschidere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (4). Concluziile finale ale respectivei anchete fac obiectul unui regulament separat (5).
 1.2. Procedura ulterioară
 (5)
 În urma comunicării faptelor și a considerentelor esențiale pe baza cărora s-a decis instituirea unei taxe antidumping provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la concluziile provizorii. În plus, un alt producător indian, Tata Metaliks DI Pipes Limited (denumit în continuare „Tata”) s-a făcut cunoscut și a formulat observații. Părțile care au adresat o cerere în acest sens au avut posibilitatea de a fi audiate.
 (6)
 Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru concluziile sale finale. Comisia a verificat la fața locului informațiile suplimentare furnizate de o societate din Italia afiliată unuia dintre producătorii-exportatori cooperanți.
 (7)
 Jindal Saw Limited (denumit în continuare „Jindal”) a solicitat intervenția consilierului-auditor pentru proceduri comerciale (denumit în continuare „consilierul-auditor”) privind unele aspecte legate de calculul provizoriu al prejudiciului. Consilierul-auditor a examinat solicitarea și a răspuns, în scris, direct producătorului-exportator.
 (8)
 Ulterior, Comisia a informat toate părțile cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora a decis să instituie o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă originare din India și să perceapă definitiv sumele depuse cu titlu de taxă provizorie (denumită în continuare „comunicarea constatărilor definitive”). Tuturor părților li s-a acordat o perioadă în cursul căreia au putut formula observații cu privire la comunicarea constatărilor definitive.
 (9)
 La 28 ianuarie 2016 a avut loc, la cererea Electrosteel Castings Limited (denumit în continuare „ECL”), o audiere cu consilierul-auditor.
 (10)
 Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și, după caz, luate în considerare.
 1.3. Produsul în cauză și produsul similar
 (11)
 În conformitate cu considerentele 15 și 16 din regulamentul provizoriu, produsul în cauză a fost definit cu titlu provizoriu drept tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) (denumite în continuare „țevi din fontă ductilă”) originare din India, încadrate în prezent la codurile NC ex 7303 00 10 și ex 7303 00 90.
 (12)
 Țevile din fontă ductilă sunt utilizate pentru alimentarea cu apă potabilă, eliminarea apelor uzate și irigarea terenurilor agricole. Transportul de apă prin țevi din fontă ductilă se poate efectua prin presiune sau doar prin acțiunea forțelor gravitaționale. Țevile au un diametru cuprins între 60 mm și 2 000 mm și au o lungime de 5,5, 6, 7 sau 8 metri. Acestea sunt, în mod normal, căptușite cu ciment sau cu alte materiale și sunt acoperite cu zinc, vopsite sau înfășurate în bandă adezivă. Principalii utilizatori finali sunt societățile de utilități publice.
 (13)
 Jindal și Guvernul Indiei (GI) au susținut că țevile din fontă ductilă, care nu sunt căptușite nici la interior și nici la exterior (denumite în continuare „țevi necăptușite”), ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză deoarece aceste tuburi și țevi sunt produse semifinite cu caracteristici fizice, tehnice și chimice diferite și nu pot fi utilizate pentru transportul de apă fără o prelucrare suplimentară. De asemenea, țevile necăptușite nu sunt interschimbabile cu produsul în cauză și au o utilizare finală diferită.
 (14)
 Reclamantul a contestat această afirmație și a susținut că toate țevile din fontă ductilă, căptușite sau necăptușite, au aceleași caracteristici fizice, tehnice și chimice de bază și au aceeași utilizare finală. Reclamantul a susținut, de asemenea, că operațiunile de căptușire la interior și la exterior sunt considerate operațiuni de finisare, reprezentând doar până la 20 % din costul total al producției de țevi din fontă ductilă și nu schimbă caracteristicile de bază ale țevilor din fontă ductilă. De asemenea, reclamantul a subliniat că țevile necăptușite în sine nu au nicio piață/funcție sau utilizare finală efectivă, alta decât transportul de apă și de ape uzate, și nu sunt vândute pe piața din Uniune, ci trebuie în mod necesar să fie căptușite înainte de a fi introduse pe piață și pentru a îndeplini standardele UE. În plus, țevile necăptușite din fontă ductilă se încadrează la același cod vamal ca țevile căptușite și, prin urmare, excluderea lor ar putea duce la eludarea oricăror măsuri antidumping și la subminarea eficacității unor astfel de măsuri, având în vedere capacitatea semnificativă a exportatorilor din India de a efectua operațiuni de căptușire în Uniune (aproximativ 80 000 de tone pe an). În această privință, reclamantul a afirmat, de asemenea, că importurile de țevi necăptușite din India au crescut în mod semnificativ începând cu 2013, iar aceste importuri au fost de aproape trei ori mai mari în 2015 decât în 2013. În opinia reclamantului, este probabil ca această tendință să continue.
 (15)
 Ancheta a demonstrat că țevile necăptușite nu au nicio funcție/utilizare efectivă pe piață și nu sunt vândute ca atare pe piața din Uniune. Aceste țevi trebuie să fie supuse în mod necesar unei prelucrări suplimentare, adică unei căptușiri la interior și la exterior, înainte de a deveni comercializabile și de a îndeplini standardele UE pentru transportul de apă și de ape uzate. Deși îndeplinirea standardelor UE nu constituie neapărat un factor decisiv pentru stabilirea definiției produsului, obligativitatea unei prelucrări suplimentare a țevii necăptușite înainte ca aceasta să fie utilizată în scopul final prevăzut reprezintă un factor care nu poate fi trecut cu vederea atunci când se analizează dacă o țeavă necăptușită este un produs final sau doar un produs semifinit. Prin urmare, Comisia concluzionează că țevile necăptușite din fontă ductilă ar trebui să fie considerate țevi semifinite din fontă ductilă.
 (16)
 Cu toate acestea, se poate considera că bunurile semifinite și bunurile finite formează un produs unic dacă (i) au în comun aceleași caracteristici esențiale și (ii) costurile de prelucrare suplimentară nu sunt considerabile (6). Este de necontestat faptul că prin căptușirea la interior și la exterior se adaugă țevilor necăptușite o caracteristică fizică ce conferă acestor țevi o caracteristică de bază care este esențială pentru utilizarea lor principală pe piața Uniunii, și anume transportul de apă și de ape uzate în conformitate cu standardele UE. În plus, este de necontestat faptul că costul pentru căptușirea la interior și la exterior a țevilor necăptușite reprezintă, de obicei, până la 20 % din costurile totale de producție ale unei țevi din fontă ductilă. În consecință, prelucrarea suplimentară trebuie să fie considerată substanțială.
 (17)
 Rezultă că tuburile și țevile semifinite din fontă ductilă nu pot fi considerate ca formând un singur produs împreună cu țevile din fontă ductilă finite (căptușite la interior și la exterior) și, prin urmare, ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză.
 (18)
 În plus, Comisia nu a considerat că ar exista vreun risc considerabil de eludare în cazul în care țevile necăptușite ar fi excluse din definiția produsului. Țevile necăptușite sunt importate numai de către o societate afiliată societății Jindal, care, contrar celor susținute de reclamant, deține o capacitate de căptușire limitată în Uniune. Potrivit datelor verificate de Comisie, capacitatea reală este de aproximativ 15 000 de tone pe an. În plus, deși importurile de țevi necăptușite din India par să fi crescut după perioada de anchetă, volumele sunt modeste (sub 10 000 tone în 2015), conform informațiilor furnizate de reclamant. Având în vedere caracterul limitat al capacității de căptușire a societății afiliate din Uniune și planul ei de afaceri actual pentru anii următori în ceea ce privește țevile necăptușite, care prevede între 15 000 tone-21 000 tone până în 2017, este puțin probabil ca această unitate de producție să devină o poartă de intrare pentru un aflux masiv de țevi necăptușite cu unicul obiectiv de a le căptuși în vederea evitării taxelor care trebuie plătite în Uniune pentru țevile finite, fapt care ar putea ridica o problemă prin prisma articolului 13 din regulamentul de bază.
 (19)
 Jindal a solicitat, după transmiterea constatărilor provizorii, ca țevile cu flanșă din fontă ductilă să fie excluse din definiția produsului. Acesta și-a reiterat cererea după comunicarea constatărilor definitive.
 (20)
 Spre deosebire de țevile necăptușite, țevile cu flanșă sunt țevi din fontă ductilă prelucrate în mod final cu căptușeală la interior și la exterior. Prin urmare, țevile cu flanșă sunt corespunzătoare pentru transportul de apă și de ape uzate, fără prelucrare suplimentară. În mod esențial, acestea sunt tăiate în lungime din lungimea totală a țevilor din fontă ductilă și prevăzute cu flanșe pentru a fi racordate prin șuruburi și piulițe, în timp ce alte țevi din fontă ductilă sunt racordate prin manșon. Costurile de prelucrare pentru tăierea în lungime și montarea de flanșe nu pot fi considerate ca schimbând caracteristicile unei țevi din fontă ductilă, și anume transportul de apă și de ape uzate, sau ca generând costuri de prelucrare substanțiale. Prin urmare, deși este necesară o anumită prelucrare suplimentară pentru fabricarea de țevi cu flanșă din țevile din fontă ductilă, Comisia a considerat că acestea formează un produs unic, iar solicitarea de excludere este respinsă.
 (21)
 Având în vedere considerentele menționate anterior, produsul în cauză este definit cu titlu definitiv drept tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) („țevi din fontă ductilă”), excluzând țevile din fontă ductilă necăptușite la interior și la exterior („țevi necăptușite”), originare din India, încadrate în prezent la codurile NC ex 7303 00 10 și ex 7303 00 90.
 (22)
 Ancheta a demonstrat că produsul în cauză, astfel cum este definit mai sus, fabricat și vândut în India, precum și produsul fabricat și vândut în Uniune au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază și, prin urmare, sunt produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 2. DUMPINGUL
 2.1. Valoarea normală
 (23)
 După comunicarea constatărilor provizorii, ECL a susținut că anumite costuri raportate în costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale (denumite în continuare „costurile SG&A”) pentru vânzările interne au fost deja raportate drept costuri de fabricație, ceea ce a dus la o dublă contabilizare și, în consecință, aceste costuri ar trebuie corectate. În plus, acesta a solicitat corectarea anumitor costuri luate în considerare pentru calcularea valorii normale și deducerea anumitor indemnizații atunci când se calculează valoarea normală. Pe baza unor elemente de probă verificate aflate la dispoziția sa, Comisia a admis că anumite costuri au fost raportate de două ori și le-a corectat prin deducerea lor din costurile SG&A. De asemenea, Comisia a efectuat corecții pentru a ține seama de anumite costuri și indemnizații pentru calcularea valorii normale, acolo unde a fost necesar.
 (24)
 După comunicarea constatărilor definitive, Comisia a stabilit că, pentru același producător-exportator, anumite costuri legate de prețuri, în principal costuri de finanțare, au fost deduse în mod eronat în cazurile în care a fost calculată valoarea normală. Această eroare a fost corectată, iar societatea în cauză a fost informată în consecință.
 (25)
 Ambii producători-exportatori au susținut că, mai degrabă, Comisia ar fi trebuit să deducă costurile de credit medii atunci când a calculat valoarea normală, decât să le excludă complet, astfel cum a procedat Comisia într-o etapă provizorie.
 (26)
 Această afirmație a fost respinsă, întrucât costurile de credit medii sunt considerate relevante numai atunci când se stabilește valoarea normală pe baza prețurilor interne, ele fiind irelevante atunci când valoarea normală este calculată pe baza costului de producție, astfel cum a fost cazul tipurilor de produse în cauză. Motivul este că aceste costuri de credit nu sunt legate de costul de producție, dar sunt, în mod normal, un factor luat în considerare la determinarea prețurilor.
 (27)
 După comunicarea constatărilor provizorii, Jindal a susținut, de asemenea, că pentru vânzările nereprezentative (7) Comisia nu ar trebui să utilizeze marja de profit reală obținută pentru acele vânzări, întrucât este prea mare, ci mai degrabă marja de profit medie ponderată a societății. Producătorul-exportator și-a reiterat afirmația după comunicarea constatărilor definitive, dar nu a furnizat noi dovezi.
 (28)
 Comisia a respins această afirmație, întrucât valoarea normală pentru astfel de vânzări nereprezentative a avut la bază profitul real obținut de producătorul-exportator din respectivele vânzări, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază.
 (29)
 După comunicarea constatărilor provizorii, același producător-exportator a susținut, de asemenea, că costurile de transport ar fi trebuit să fie deduse în cadrul ajustărilor efectuate pentru a calcula valoarea normală. Acest lucru a fost totuși realizat, întrucât Comisia a dedus deja, într-o etapă provizorie, costurile de transport pentru a ajunge la un nivel franco fabrică în calcularea valorii normale.
 (30)
 După comunicarea constatărilor definitive, același producător-exportator a argumentat că a existat o eroare materială și, drept urmare, costurile de ambalare nu au fost deduse în cadrul ajustărilor efectuate pentru a calcula valoarea normală. Acest argument a fost considerat justificat, iar eroarea a fost corectată în consecință.
 (31)
 După comunicarea constatărilor provizorii, industria din Uniune a solicitat din nou Comisiei să ajusteze valoarea normală luând în considerare taxa la export din India pentru minereul de fier. În cadrul anchetei antisubvenție desfășurate în paralel, Comisia a stabilit că prețurile pentru minereul de fier din India au fost distorsionate prin diverse limitări ale exporturilor din India În aceste circumstanțe, nu este nevoie să se abordeze această distorsiune în continuare în cadrul acestei anchete, întrucât ar însemna o dublă contabilizare a efectelor subvenției.
 (32)
 În lipsa altor observații, se confirmă considerentele 19-32 din regulamentul provizoriu.
 2.2. Prețul de export
 (33)
 În urma comunicării constatărilor provizorii, ECL a susținut că anumite costuri raportate în cadrul costurilor SG&A ale societăților afiliate din Uniune pentru vânzările la export fuseseră deja raportate drept costuri ulterioare importului, ceea ce a condus la o dublă contabilizare. În plus, acesta a solicitat corectarea anumitor costuri luate în considerare atât la determinarea prețului de export în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, cât și la aplicarea articolului 2 alineatul (10) litera (g) din regulamentul de bază. Comisia a admis că anumite costuri au fost raportate de două ori și le-a dedus din costurile SG&A ale societăților afiliate din Uniune. De asemenea, Comisia a efectuat corecții pentru a ține seama de anumite costuri și indemnizații pentru calcularea prețului de export, acolo unde a fost oportun.
 (34)
 Celălalt producător-exportator a identificat, de asemenea, anumite costuri care au fost deduse de două ori, și anume ca costuri ulterioare importului și ca parte din costurile SG&A ale societăților afiliate din Uniune. Acesta a solicitat, de asemenea, recalcularea anumitor indemnizații. Comisia a analizat afirmația și a efectuat corecții acolo unde a fost cazul. Astfel cum s-a explicat și în comunicarea constatărilor definitive, cele câteva prețuri negative de export care apăreau în anexele la comunicare erau legate de notele de credit și de reduceri, ceea ce a fost demonstrat de faptul că cantitățile raportate au fost, de asemenea, negative și nu au rezultat din nicio ajustare efectuată în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.
 (35)
 Acest producător-exportator a susținut și că Comisia nu ar fi trebui să aplice articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază pentru calcularea prețului de export, ci în schimb calcularea prețului de export ar fi trebuit să se bazeze pe prețurile de transfer dintre producătorul-exportator și societățile sale afiliate din Uniune. Acesta a argumentat că respectivele prețuri sunt fiabile din trei motive. În primul rând, s-a afirmat că prețul perceput de societate societăților sale afiliate din Uniune este în concordanță cu prețul perceput de producătorul-exportator importatorilor neafiliați din Uniune. În al doilea rând, prețul perceput de producătorul-exportator societăților sale afiliate din Uniune a fost, de asemenea, în concordanță cu prețurile de export percepute de producătorul-exportator importatorilor săi neafiliați de pe alte piețe. În al treilea rând, autoritățile vamale naționale din Uniune au considerat în mod constant că prețurile percepute de producătorii-exportatori societăților lor afiliate au fost fiabile. După comunicarea constatărilor definitive, producătorul-exportator și-a reiterat afirmația, fără însă a aduce noi argumente sau elemente de probă.
 (36)
 Producătorul-exportator a făcut deja această afirmație în etapa provizorie (a se vedea considerentul 44 din regulamentul provizoriu). În consecință, Comisia a respins primul și al doilea argument al producătorului-exportator din aceleași motive ca cele prevăzute în considerentul 45 din regulamentul provizoriu. În plus, Comisia a contestat cel de al treilea argument al societății din motivele prevăzute în considerentul 37 din regulamentul provizoriu, pe baza cărora a respins o solicitare similară din partea celuilalt producător-exportator.
 (37)
 După comunicarea constatărilor definitive, Jindal și-a reiterat afirmația conform căreia ajustarea pentru a ține seama de costurile de credit legate de entitatea sa din Spania ar trebui corectată prin aplicarea unei noi formule pentru calcularea ratei dobânzii. Cu toate acestea, ajustarea a fost calculată pe baza datelor care au fost furnizate de societate în răspunsul său la chestionar. Nu a fost furnizată nicio dovadă cu privire la motivul pentru care nu au putut fi utilizate aceste date. Comisia a considerat că, prin urmare, nu există niciun motiv pentru modificarea metodologiei sale și pentru aplicarea ratei accesibile publicului a Băncii Centrale Europene la calcularea costurilor de credit, așa cum a solicitat producătorul-exportator. Nu s-a demonstrat că aceasta este rata care a fost aplicată entității sale din Spania. Prin urmare, afirmația a fost respinsă.
 (38)
 În regulamentul provizoriu, costurile de prelucrare a țevilor necăptușite prelucrate de o societate afiliată din Italia a unuia dintre producătorii-exportatori nu au fost deduse din motivele prevăzute în considerentele 40 și 41 din regulamentul provizoriu.
 (39)
 După comunicarea constatărilor provizorii și a constatărilor definitive, reclamantul a argumentat că Comisia ar fi trebuit să deducă costurile de prelucrare pentru respectiva societate afiliată în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază, din două motive principale. În primul rând, pentru a păstra consecvența cu deducerea costurilor de prelucrare suportate de o societate afiliată din Regatul Unit privind flanșele (considerentul 42 din regulamentul provizoriu). În al doilea rând, deoarece Comisia a dedus costurile de prelucrare în cazuri anterioare, chiar și atunci când costurile de prelucrare din Uniune au fost mai mari decât cele suportate în țara de origine.
 (40)
 Astfel cum se specifică în considerentele 13-17 de mai sus, țevile necăptușite sunt excluse din definiția produsului. În consecință, Comisia a exclus din calculul prețului de export toate vânzările aferente țevilor necăptușite prelucrate ulterior în Uniune. Prin urmare, solicitarea reclamantului nu este întemeiată și este respinsă.
 (41)
 În regulamentul provizoriu (a se vedea considerentele 42 și 43), costurile de prelucrare ale societăților din Regatul Unit afiliate ambilor producători-exportatori legate de adăugarea de flanșe și de tăierea țevilor în bucăți mai mici au fost deduse atunci când s-a stabilit prețul de export în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază.
 (42)
 În urma comunicării constatărilor provizorii și a constatărilor definitive, Jindal a solicitat ca țevile cu flanșe vândute de societatea sa afiliată din Regatul Unit să fie excluse din definiția produsului în cauză și, ca urmare, din calculul marjei de dumping a societății.
 (43)
 Din motivele prevăzute în considerentele 19 și 20 de mai sus, Comisia nu a considerat adecvat să se excludă țevile cu flanșe din definiția produsului în cauză. Țevile prevăzute cu flanșe, care au reprezentat doar o mică parte din vânzările totale ale importatorilor afiliați, au fost, cu toate acestea, excluse de la stabilirea prețului de export.
 (44)
 După comunicarea constatărilor provizorii, Jindal a argumentat că deducerea costurilor SG&A și a profitului la stabilirea prețului de export în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază pentru societățile sale afiliate din Italia și din Regatul Unit a fost nerezonabilă, întrucât se presupune că aceste elemente erau în mod evident excesive. După comunicarea constatărilor definitive, societatea și-a reiterat afirmația, fără însă a aduce noi elemente de probă. Societatea a făcut următoarea afirmație.
 (45)
 În primul rând, costurile SG&A se presupune că au fost afectate de activitățile de prelucrare ale celor două societăți afiliate din Uniune. Societatea a sugerat să se utilizeze în schimb costurile SG&A raportate de societatea sa afiliată din Spania, care nu a fost implicată în activități de prelucrare pe parcursul perioadei de anchetă. În al doilea rând, societatea a propus, de asemenea, ca alternativă, să se excludă costurile specifice suportate de societatea afiliată din Italia conținute în costurile SG&A care erau specifice activităților de prelucrare și costurile legate de activitățile de export către țări terțe. În acest scop, societatea a prezentat date suplimentare. Aceste date au fost verificate de către Comisie în cursul unei a doua vizite de verificare efectuate la o societate afiliată din Italia. Nu au fost oferite astfel de informații pentru societatea afiliată din Regatul Unit, dar s-a presupus că aceeași valoare a costurilor SG&A corectate ca pentru societatea afiliată din Italia ar trebui aplicată în scopul ajustării prețului de export.
 (46)
 Comisia a respins primul argument, întrucât a considerat adecvată utilizarea costurilor SG&A efective suportate de fiecare societate afiliată la calcularea prețului de export în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Comisia nu a reușit să identifice motivul pentru care costurile reale ca punct de plecare nu pot fi considerate drept o bază rezonabilă.
 (47)
 În ceea ce privește a doua opțiune, Comisia l-a considerat justificat întrucât, în cazul ambilor comercianți, vânzările de bunuri prelucrate din Uniune au fost excluse de la stabilirea prețului de export. De asemenea, acesta a justificat o împărțire a costurilor pentru a se exclude costurile aferente activităților de prelucrare. În plus, pe baza celei de-a doua vizite de verificare pe parcursul căreia s-a verificat defalcarea suplimentară a costurilor SG&A furnizate pentru societatea afiliată din Italia, Comisia a acceptat că unele dintre costuri au legătură exclusiv cu prelucrarea țevilor necăptușite (care sunt excluse din definiția produsului, astfel cum s-a menționat mai sus). Astfel, costurile SG&A aferente activităților de prelucrare nu au fost luate în considerare la calcularea prețului de export în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. În ceea ce privește societatea afiliată din Regatul Unit, nu au fost efectuate corecturi suplimentare ale costurilor SG&A, întrucât societatea nu a furnizat, după comunicarea constatărilor provizorii, nicio defalcare suplimentară a unor astfel de costuri. În final, toate costurile aferente activităților de export către țări terțe au fost deja deduse, în etapa provizorie, pentru toate societățile afiliate din Uniune.
 (48)
 După comunicarea constatărilor definitive, Jindal a susținut că structura grupului s-a schimbat după PA și că exporturile nu mai sunt realizate prin intermediul importatorilor săi afiliați stabiliți în Regatul Unit și în Spania. Cu toate acestea, modificările pretinse ale structurii grupului survenite după PA nu este posibil să aibă un impact asupra marjelor de dumping, care au fost stabilite pe baza datelor verificate referitoare la PA. Prin urmare, acest argument a fost respins.
 (49)
 În urma comunicării constatărilor provizorii și a concluziilor definitive, același producător-exportator a susținut, de asemenea, că Comisia a adoptat un mod de abordare diferit cu privire la ajustarea pentru a ține seama de costurile SG&A, pe de o parte, și de profit, pe de altă parte. Pentru ajustarea referitoare la costurile SG&A, Comisia s-a bazat pe costurile SG&A suportate efectiv, în timp ce pentru ajustarea referitoare la profit, sumele efective au fost înlocuite cu o valoare teoretică.
 (50)
 Această societate a înregistrat, totuși, pierderi în cursul PA. Prin urmare, nu a existat nicio marjă de profit efectivă care să poată fi folosită. Astfel cum este prevăzut în considerentul 43 din regulamentul provizoriu, în absența oricărui criteriu de referință rezonabil, a fost utilizată o medie de profit de 3,7 %, care a fost considerată un nivel rezonabil de profit al unui importator neafiliat. Comisia a considerat utilizarea acestui nivel de profit mai precisă decât utilizarea oricărui nivel de profit al unui importator afiliat, dacă o astfel de marjă de profit ar fi fost disponibilă.
 (51)
 După comunicarea constatărilor provizorii, ECL a susținut, de asemenea, că totalul costurilor SG&A ale societăților sale afiliate din Uniune nu ar trebui să fie deduse în contextul calculării prețului de export. Societatea a susținut că filialele sale din Uniune îndeplinesc rolul unui importator, precum și rolurile unei divizii de marketing a producătorului-exportator. Aceasta a afirmat că numai costurile SG&A suportate de societățile afiliate din Uniune care au avut legătură cu activitățile lor de importatori ar trebui să fie deduse în cadrul calculării prețului de export. Cererea a fost depusă din nou după comunicarea constatărilor definitive, fără a se furniza, cu toate acestea, noi elemente.
 (52)
 Comisia respinge această afirmație din următoarele motive. În primul rând, pe parcursul perioadei de anchetă, producătorul-exportator a exportat, de asemenea, direct către Uniune, deși numai în cantități mici, și nu doar prin intermediul societăților sale afiliate. În plus, ancheta a dezvăluit că producătorul-exportator a suportat, de asemenea, costuri în India aferente vânzărilor la export către Uniune (de exemplu, personal dedicat vânzărilor la export către Uniune și alte costuri SG&A). Acest lucru a indicat faptul că activitățile de export și costurile aferente ale societății au fost partajate între societatea-mamă și societățile sale afiliate din Uniune. În urma comunicării constatărilor definitive, societatea a susținut că principalele funcții de comercializare au fost efectuate de către societățile afiliate din Uniune și că, ulterior, costurile aferente au fost suportate de către acestea. Cu toate acestea, acest fapt nu contrazice evaluarea Comisiei, întrucât societatea a admis că anumite costuri legate de vânzările la export către Uniune au fost, de asemenea, suportate de societatea-mamă. Prin urmare, argumentul potrivit căruia societățile afiliate din UE au fost departamentele de marketing ale societății-mamă a fost respins.
 (53)
 În al doilea rând, costurile legate de marketing, de publicitate și alte activități aferente căutării de clienți în Uniune reprezintă activități desfășurate în mod normal de un importator, iar costurile aferente lor sunt de obicei suportate de importator. În special, aceste costuri fac parte din costurile aferente vânzării unui produs. De asemenea, costurile atribuite de societate activităților de export nu ar fi fost suportate în lipsa importului produsului în cauză în Uniune. Prin urmare, distincția între activitățile de export și cele de import făcută de producătorul-exportator nu a fost justificată și ar trebui să fie, de asemenea, respinsă. Cu toate acestea, costurile suportate de societățile afiliate din Uniune care au legătură cu exporturile produsului în cauză sau de alte produse către țări terțe au fost deja deduse din costurile SG&A ale entităților.
 (54)
 În absența altor observații, Comisia a confirmat considerentele 33-48 din regulamentul provizoriu.
 2.3. Comparație
 (55)
 În urma comunicării constatărilor provizorii, ECL a susținut că costurile de credit dintre societăți, respectiv costurile de credit între societatea-mamă din India și societățile sale afiliate din Uniune, nu ar fi trebuit să fie deduse în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (g) din regulamentul de bază, deoarece Comisia nu a acceptat prețul de transfer între producătorul-exportator și societățile sale afiliate din UE. De asemenea, Comisia a dedus deja costurile de credit ale societăților afiliate din Uniune referitoare la vânzările sale către clienți independenți la stabilirea prețului de export, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Acest argument a fost acceptat.
 (56)
 Același producător-exportator a susținut, de asemenea, că o valoare egală cu sistemul de drawback al taxelor și sistemul „produs-țintă” ar trebui să fie dedusă din valoarea normală în temeiul articolului 2 alineatul (10) litera (b) din regulamentul de bază pentru a se asigura o comparație corectă între valoarea normală și prețul de export.
 (57)
 Comisia respinge această afirmație din următoarele motive. În primul rând, astfel cum se indică în considerentul 53 din regulamentul provizoriu, nu a fost efectuată nicio ajustare pentru drawbackul taxelor, deoarece producătorii-exportatori nu au reușit să dovedească că taxa neplătită sau rambursată pentru vânzările la export este inclusă în prețul intern. Acest lucru s-a confirmat, de asemenea, în cadrul anchetei antisubvenție desfășurate în paralel (8), în care s-a stabilit că așa-numitul sistem de drawback al taxelor și așa-numitul sistem „produs-țintă” reprezintă subvenții sub formă de contribuție financiară din partea Guvernului Indiei și nu pot fi considerate drept sistem autorizat de drawback al taxelor sau, respectiv, drept un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire.
 (58)
 După comunicarea constatărilor definitive, același producător-exportator a reiterat afirmația că sistemul de drawback al taxelor și sistemul „produs-țintă” (Focus Product Scheme) ar trebui să fie deduse din valoarea normală. Cu toate acestea, partea în cauză nu a furnizat noi elemente concrete sau argumente în acest sens. Prin urmare, Comisia a respins această afirmație.
 (59)
 După comunicarea constatărilor provizorii și a constatărilor definitive, reclamantul a solicitat din nou Comisiei să aplice metodologia excepțională de dumping selectiv prevăzută la articolul 2 alineatul (11) a doua teză din regulamentul de bază.
 (60)
 Comisia nu a stabilit niciun element nou care să îi permită să se abată de la evaluarea provizorie potrivit căreia aplicarea metodologiei excepționale de dumping selectiv a fost nejustificată.
 (61)
 În absența oricăror alte observații, au fost confirmate concluziile enunțate în considerentele 49-54 din regulamentul provizoriu.
 2.4. Marje de dumping
 (62)
 După comunicarea constatărilor provizorii, ECL a susținut că valorile CIF utilizate pentru calcularea marjei de dumping și a marjei de prejudiciu au fost inconsecvente. În special, societatea a argumentat că valoarea CIF utilizată ca numitor pentru calcularea marjei de dumping pentru ECL ar trebui să fie aceeași ca valoarea CIF care a fost utilizată în scopul calculării marjei de prejudiciu și care reflectă prețul de export calculat la nivel CIF.
 (63)
 Comisia a considerat că numitorul pentru calcularea marjei de dumping ar trebui să fie prețul CIF efectiv la frontiera Uniunii la care bunul a fost declarat autorităților vamale. Această metodologie asigură că marja de dumping este calculată ca procent din prețul CIF efectiv la frontiera Uniunii și, de asemenea, asigură faptul că taxa antidumping este colectată de autoritățile vamale din Uniune pe baza acestui preț CIF efectiv la frontiera Uniunii. În consecință, această afirmație a fost respinsă. În plus, atât pentru calcularea dumpingului, cât și a prejudiciului, prețurile de export, la frontiera Uniunii, utilizate au fost cele calculate în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Prin urmare, metodologia utilizată atât la calcularea dumpingului, cât și a prejudiciului este consecventă. Totuși, aceasta nu exclude posibilitatea ca taxa finală să fie exprimată ca procentaj din valoarea CIF raportată autorităților vamale.
 (64)
 După comunicarea constatărilor definitive, reclamantul a susținut că o comparație între marjele de dumping și marjele de prejudiciu ale celor doi producători-exportatori a arătat o anomalie, întrucât unul dintre ei avea o marjă de dumping mai scăzută combinată cu o marjă mai mare de prejudiciu, în timp ce pentru celălalt producător-exportator situația era opusă.
 (65)
 Această diferență se datorează faptului că, din motivele explicate mai sus, atât prețul de export, cât și valoarea normală (în mare măsură) au fost calculate pentru cei doi producători-exportatori. Prin urmare, marjele de dumping au reflectat structura costurilor celor două societăți, mai degrabă decât prețurile reale practicate față de clienți independenți, atât pe piața internă din India, cât și pe piața Uniunii.
 (66)
 Reclamantul a susținut că excluderea țevilor necăptușite a subestimat marja de dumping a unuia dintre producătorii-exportatori care ar trebui să fie stabilită la un nivel mai ridicat. Întrucât Comisia a decis să excludă țevile necăptușite din definiția produsului din motivele expuse în considerentele 13-19 de mai sus, această afirmație este fără obiect și, prin urmare, se respinge.
 (67)
 De asemenea, reclamantul a susținut că nivelurile prețurilor după PA ar trebui luate în considerare la calcularea marjelor de dumping. În special, acesta a susținut că, ulterior perioadei de anchetă, producătorii-exportatori și-au diminuat prețurile pe piața Uniunii, în timp ce pe piața internă din India prețurile acestora au rămas stabile.
 (68)
 Reclamantul a precizat în mod corect că „prin utilizarea termenului «în mod normal», articolul 6 alineatul (1) din regulamentul de bază permite existența unor excepții de la regula care interzice luarea în considerare a informațiilor privind o perioadă ulterioară perioadei de anchetă” (9). Cu toate acestea, cererea de a calcula un nou preț de export și o valoare normală pentru ambii producători-exportatori pentru o perioadă ulterioară PA ar necesita o nouă anchetă completă și aprofundată de către Comisie, inclusiv colectarea și verificarea datelor de către producătorii-exportatori. Acest lucru este imposibil din punct de vedere tehnic și juridic în cadrul acestei proceduri. În consecință, această afirmație a fost respinsă.
 (69)
 În lipsa altor observații, a fost confirmată metodologia utilizată pentru calcularea marjelor de dumping, descrisă în considerentele 55-56 din regulamentul provizoriu.
 (70)
 Având în vedere ajustările efectuate în ceea ce privește valoarea normală și prețul de export și, în absența altor observații, marjele de dumping definitive, exprimate ca procentaj din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de plata taxelor vamale, sunt următoarele:
 Societate
 Marjă de dumping
 Jindal Saw Ltd
 19,0 %
 Electrosteel Castings Ltd
 4,1 %
 Marja la nivel național
 19,0 %
 3. PREJUDICIUL
 3.1. Observații preliminare
 (71)
 Mai multe părți au susținut că comunicarea constatărilor provizorii a conținut informații insuficiente în ceea ce privește statisticile referitoare la consumul la nivelul Uniunii, import și export, precum și insuficiente date privind macroindicatorii și microindicatorii pentru stabilirea prejudiciului. Afirmația a fost parțial acceptată, iar informații suplimentare privind indicatorii de prejudiciu sunt prevăzute mai jos, însă sub formă de intervale, pentru a se proteja solicitările legitime privind confidențialitatea.
 (72)
 În urma observațiilor cu privire la comunicarea constatărilor definitive, Comisia a constatat faptul că a atribuit vânzărilor în Uniune unele dintre vânzările la export ale industriei din Uniune. Cifrele corectate privind vânzările au condus la ușoare modificări/corecții ale anumitor intervale și/sau indici referitori la anumiți alți indicatori de prejudiciu, și anume consumul total din Uniune, cota de piață a producătorilor-exportatori, cota de piață a industriei din Uniune și prețurile de vânzare în Uniune. Aceste corecții au avut, cu toate acestea, doar un impact minor asupra acestor indicatori de prejudiciu și nu au avut niciun impact asupra tendințelor și nu au modificat concluzia conform căreia a existat un prejudiciu important.
 3.2. Definirea industriei din Uniune și a producției din Uniune
 (73)
 Produsul similar a fost fabricat de trei producători din Uniune în cursul perioadei de anchetă. Aceștia constituie „industria din Uniune” în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
 (74)
 Întrucât există doar trei producători în Uniune, iar SG PAM Group a furnizat datele pentru filialele sale și estimările pentru singurul producător din Uniune necooperant – Tiroler Rohre GmbH („TRM”), toate cifrele sunt prezentate sub formă de indici sau de intervale, pentru a proteja confidențialitatea celuilalt producător din Uniune care a cooperat la anchetă.
 (75)
 Producția totală din Uniune pe parcursul perioadei de anchetă a fost stabilită la 590 000 tone-610 000 tone. Comisia a stabilit producția totală din Uniune pe baza tuturor informațiilor disponibile cu privire la industria din Uniune, cum ar fi informațiile furnizate în reclamație privind producătorul necooperant și datele colectate de la producătorii cooperanți din Uniune în cursul anchetei. Cei doi producători cooperanți din Uniune reprezintă aproximativ 96 % din producția totală a Uniunii.
 3.3. Consumul la nivelul Uniunii
 (76)
 Comisia a stabilit consumul la nivelul Uniunii pe baza volumului total al vânzărilor industriei din Uniune în Uniune, la care se adaugă importurile din țări terțe către Uniune. Comisia a stabilit totalul vânzărilor industriei din Uniune pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți din Uniune și a informațiilor furnizate în reclamație pentru producătorul necooperant. Volumele importurilor au fost extrase din datele Eurostat și confruntate cu datele furnizate de producătorii cooperanți din India.
 (77)
 Consumul la nivelul Uniunii a evoluat după cum urmează:
 Consumul la nivelul Uniunii
 2011
 2012
 2013
 PA
 Consumul (în mii de tone)
 570-620
 490-540
 460-510
 520-570
 Indice
 100
 87
 83
 93
 Sursă: răspunsurile la chestionar, informații conținute în reclamație și Eurostat.
 (78)
 Consumul la nivelul Uniunii a scăzut cu 7 % în perioada examinată. Consumul la nivelul Uniunii a evoluat conform unei curbe în formă de U – acesta a scăzut în mod semnificativ între 2011 și 2012 (cu peste 13 %), a scăzut și mai mult în 2013 și a crescut pe parcursul perioadei de anchetă. Acest model poate fi parțial explicat de faptul că utilizatorii finali de țevi din fontă ductilă sunt societățile de distribuție a apei, de colectare a apelor uzate și de irigare. Acestea sunt cel mai adesea entități publice care depind de finanțare guvernamentală. În 2011 și 2012, criza economică s-a transformat într-o veritabilă criză a datoriei publice cu repercusiuni în 2013, care au determinat guvernele din Uniune să reducă investițiile și cheltuielile publice. Acest fapt explică o scădere semnificativă a cererii pentru țevi din fontă ductilă, în special în țări precum Spania, Portugalia și Italia.
 3.4. Importurile din India
 3.4.1. Volumul și cota de piață a importurilor din India
 (79)
 Comisia a stabilit volumul importurilor pe baza datelor Eurostat. Datele Eurostat au fost confruntate cu datele furnizate de producătorii-exportatori, iar diferențele au fost marginale. Ca urmare a excluderii țevilor necăptușite din definiția produsului, Comisia a eliminat din totalul importurilor volumul țevilor necăptușite importate din India pentru anii în care au fost importate țevile necăptușite, și anume în 2013 și perioada de anchetă. Cota de piață a importurilor a fost stabilită pe aceeași bază.
 Volumul importurilor și cota de piață
 2011
 2012
 2013
 PA
 Volumul importurilor din India (în mii de tone)
 75-85
 60-70
 70-80
 80-100
 Volumul importurilor Indice
 100
 83
 94
 110
 Cota de piață (%)
 13-15
 13-15
 15-17
 17-19
 Cota de piață Indice
 100
 95
 112
 118
 Sursă: Eurostat, răspunsurile la chestionar.
 (80)
 Volumul importurilor din India a crescut cu peste 10 % pe parcursul perioadei examinate, în pofida scăderii pieței. În aceeași perioadă, cota de piață a producătorilor-exportatori din India a crescut cu aproximativ 18 %. Este de remarcat că în 2012-2013, când consumul în Uniune a rămas la un nivel scăzut și chiar s-a diminuat și mai mult, importurile din India au crescut semnificativ cu aproape 10 %, crescând cota lor de piață cu aproximativ 17 %. Importurile din India au continuat să crească semnificativ pe parcursul perioadei de anchetă, cu o creștere suplimentară a cotei de piață de 6 % între 2013 și perioada de anchetă.
 3.4.2. Prețurile importurilor din India
 (81)
 Comisia a stabilit prețurile importurilor pe baza datelor Eurostat pentru a analiza tendințele evoluției prețului. Ca urmare a excluderii țevilor necăptușite, Comisia a eliminat din calculul prețului mediu valoarea și volumul țevilor necăptușite importate din India pentru anii în care au fost importate țevile necăptușite, și anume în 2013 și perioada de anchetă.
 (82)
 Prețul mediu al importurilor din India către Uniune a evoluat după cum urmează:
 Prețuri de import
 2011
 2012
 2013
 PA
 India (EUR/tonă)
 665
 703
 671
 664
 Indice
 100
 106
 101
 100
 Sursă: Eurostat, răspunsurile la chestionar.
 (83)
 După o creștere de 6 % a prețurilor între 2011 și 2012, prețurile au scăzut în 2013 și au ajuns la același nivel în perioada de anchetă ca la începutul perioadei examinate.
 3.4.3. Subcotarea prețurilor
 (84)
 Comisia a stabilit subcotarea prețurilor pe parcursul perioadei de anchetă pe baza datelor depuse de producătorii-exportatori și de industria din Uniune prin efectuarea unei comparații între:
 (a)
 prețurile de vânzare medii ponderate pentru fiecare tip de produs al producătorilor din Uniune, percepute de la clienții neafiliați de pe piața din Uniune, ajustate la un nivel franco fabrică; și
 (b)
 prețurile medii ponderate corespunzătoare pentru fiecare tip de produs pentru importurile producătorilor cooperanți din India către primul client independent de pe piața din Uniune, stabilite pe bază de cost, asigurare și navlu (CIF), cu ajustări corespunzătoare în funcție de costurile ulterioare importului.
 (85)
 Ambii producători-exportatori au susținut că existau diferențe semnificative între produsele vândute de reclamant și cele vândute de ei, ceea ce ar afecta caracterul comparabil corect al prețurilor. În special, ei au susținut că nu fabrică țevile prevăzute cu flanșe cu cameră dublă și îmbinare cu blocare vândute de SG PAM sub denumirea comercială „îmbinare Universal” (Universal joint). De asemenea, ei nu fabrică îmbinări automate pentru țevile de grosime mică, care să se potrivească țevilor din plastic utilizate în gama de produse „Blutop” a SG PAM. În plus, producătorii-exportatori respectivi au afirmat că nu fabrică țevi căptușite la interior cu termoplastic precum cele pe care SG PAM le fabrică sub denumirea comercială „Ductan” și le utilizează în gama sa de produse „Blutop”. Utilizatorii de țevi din fontă ductilă din Uniune au confirmat aceste afirmații și, de asemenea, că niciunul dintre producătorii-exportatori cooperanți din India nu putea să furnizeze respectivele produse identificate. Prin urmare, Comisia a exclus țevile echipate cu îmbinare Universal fabricate de SG PAM, precum și gama de produse „Blutop” a SG PAM de la calcularea subcotării și a marjei de prejudiciu. Această excludere a afectat mai puțin de 10 % din volumul tranzacțiilor.
 (86)
 În urma comunicării constatărilor definitive, reclamantul a susținut că excluderea îmbinării Universal a fost nefondată deoarece fiecare producător-exportator are o soluție tehnică care poate înlocui acest tip de îmbinare. Comisia a reamintit că mulți utilizatori au confirmat că producătorii-exportatori nu sunt în măsură să furnizeze flanșe cu cameră dublă și îmbinare cu blocare. În orice caz, în prezenta anchetă, un tip de îmbinare nu a fost identificat drept un element esențial pentru a face distincție între diferitele tipuri de produse în scopul realizării comparației prețurilor. Prin urmare, o comparație echitabilă a prețurilor în funcție de tip nu poate fi realizată. Având în vedere faptul că volumul de produs prevăzut cu acest tip de îmbinare este mic, dificultățile de efectuare a unei comparații echitabile a prețurilor și faptul că, astfel cum este prevăzut în considerentul 91 de mai jos, marea majoritate a tipurilor de produs au făcut obiectul calculului marjei de subcotare și al marjei de prejudiciu, Comisia a susținut că era necesar să se excludă din calculele subcotării îmbinările cu blocare cu cameră dublă.
 (87)
 De asemenea, Jindal a susținut că alte diferențe fizice în ceea ce privește, printre altele, căptușirea la interior și la exterior afectează caracterul comparabil al prețurilor și, prin urmare, ar trebui, de asemenea, ajustate/excluse. Aceste afirmații au fost totuși respinse. Atât industria din Uniune, cât și producătorii-exportatori din India au raportat vânzări în Uniune de tipuri de produs cu caracteristici fizice comparabile și, prin urmare, o comparație corectă a fost realizată în ceea ce privește celelalte diferențe pretinse, în scopul calculării marjei de subcotare și a marjei de prejudiciu.
 (88)
 Astfel cum se menționează în considerentul 43 de mai sus, țevile prevăzute cu flanșe au fost excluse atunci când s-a stabilit prețul de export al producătorilor-exportatori. În consecință, vânzările industriei din Uniune de același produs au fost, de asemenea, excluse din calcularea subcotării prețurilor. Volumul de țevi prevăzute cu flanșe vândute pe piața Uniunii a fost foarte mic (mai puțin de 1 %).
 (89)
 În urma comunicării constatărilor definitive, Jindal a susținut că ajustările prețului de export efectuate de Comisie, și anume ajustarea pentru a ține seama de costurile SG&A și ajustarea în funcție de profit, sunt contrare dreptului OMC. Același producător-exportator a afirmat că prețurile de export ajustate (care sunt uneori 0 sau chiar negative) nu pot constitui o bază pentru a stabili dacă importurile care fac obiectul unui dumping cauzează un prejudiciu industriei din Uniune. Comisia nu a fost de acord cu această afirmație. În conformitate cu practica obișnuită a Comisiei, prețurile producătorilor din Uniune au fost, de asemenea, ajustate la un nivel franco fabrică, prin deducerea, printre altele, a cheltuielilor legate de transport. Prin urmare, compararea prețurilor de revânzare ale importatorului, cu prețurile franco fabrică din Uniune nu ar fi o comparație echitabilă. În plus, singurul caz în care prețul practicat de producătorul-exportator a fost mai mic decât 0 a fost eliminat din calculul subcotării după comunicarea constatărilor definitive, având un impact nesemnificativ asupra marjelor.
 (90)
 După comunicarea constatărilor definitive, Jindal a subliniat că Comisia a omis să furnizeze informații cu privire la corelarea produselor din Uniune cu produsele fabricate de producătorii-exportatori pentru fiecare tip de produs (PCN) și, prin urmare, producătorul nu a fost în măsură să stabilească dacă Comisia a analizat caracterul semnificativ al subcotării prețurilor în ceea ce privește proporția de tipuri de produse pentru care nu a fost identificată nicio subcotare.
 (91)
 Corelarea produselor în calculele subcotării a fost de 99 % și, respectiv, de 95 % pentru cei doi producători-exportatori și s-a constatat o subcotare de 98 % și respectiv de 91 % a tipurilor diferite de produs vândute pe piața Uniunii. Având în vedere proporția foarte ridicată a tipurilor de produs care au făcut obiectul subcotării, Comisia a respins afirmația conform căreia nu s-a efectuat o analiză corespunzătoare a impactului subcotării.
 (92)
 În urma comunicării constatărilor definitive, Tata a susținut că subcotarea prețurilor pe baza costului de producție al industriei Uniunii nu a fost o indicație adecvată pentru examinarea prejudiciului, întrucât costul de producție a fost mărit din cauza costurilor fixe ridicate și a capacității excedentare. Astfel cum se menționează mai jos, subcotarea prețurilor reprezintă o comparație a prețurilor. În orice caz, subcotarea prețurilor este doar unul dintre indicatorii care sunt examinați pentru a se stabili dacă industria din Uniune a suferit un prejudiciu important.
 (93)
 Compararea prețurilor a fost realizată per tip de produs pentru tranzacții la același nivel de comercializare, ajustate în mod adecvat acolo unde a fost necesar, după deducerea rabaturilor și a reducerilor. Rezultatul comparației a fost exprimat ca procent din cifra de afaceri a producătorilor din Uniune în cursul perioadei de anchetă. Aceasta a indicat o marjă de subcotare medie ponderată de 30,9 % și, respectiv, de 31,7 % pentru cei doi producători-exportatori cooperanți.
 3.5. Situația economică a industriei din Uniune
 3.5.1. Observații generale
 (94)
 Datele microeconomice și macroeconomice sunt prezentate sub formă de intervale și de indici pentru a se proteja solicitările legitime privind confidențialitatea, astfel cum se prevede în considerentul 71.
 3.5.2. Indicatori macroeconomici
 3.5.2.1. Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității
 (95)
 În perioada examinată, producția totală, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității din Uniune au evoluat după cum urmează:
 Producția, capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității din Uniune
 2011
 2012
 2013
 PA
 Producția (în mii de tone)
 580-600
 460-480
 530-550
 590-610
 Volum de producție Indice
 100
 79
 91
 101
 Capacitate de producție
 1 000 -1 100
 1 000 -1 100
 1 000 -1 100
 1 000 -1 100
 Capacitate de producție Indice
 100
 100
 100
 100
 Gradul de utilizare a capacității (%)
 52-57
 42-47
 45-50
 53-58
 Sursă: răspunsurile la chestionar și informațiile conținute în reclamație.
 (96)
 Producția totală a industriei din Uniune a fost ușor mai ridicată în perioada de anchetă decât în 2011, în pofida unor vânzări inferioare în Uniune în cursul perioadei de anchetă (a se vedea tabelul de mai jos). O creștere a producției în 2013 și în perioada de anchetă este determinată de creșterea vânzărilor la export (a se vedea considerentul 128).
 (97)
 Capacitatea a rămas stabilă pe parcursul perioadei examinate. Gradul de utilizare a capacității a crescut ușor, în conformitate cu creșterea producției în perioada examinată. Cu toate acestea, gradul de utilizare a capacității a rămas scăzut, la 53 %-58 %. Producția de țevi ductile este un sector caracterizat de un nivel relativ ridicat al costurilor fixe. Un grad scăzut de utilizare a capacității deteriorează absorbția costurilor fixe, ceea ce poate afecta profitabilitatea scăzută a industriei din Uniune.
 3.5.2.2. Volumul vânzărilor și cota de piață
 (98)
 Volumul vânzărilor și cota de piață a industriei din Uniune au evoluat pe parcursul perioadei examinate, după cum urmează:
 Volumul vânzărilor și cota de piață a industriei din Uniune
 2011
 2012
 2013
 PA
 Vânzări (în mii de tone)
 430-470
 370-410
 340-380
 380-420
 Volum vânzărilor Indice
 100
 88
 82
 89
 Cota de piață (%)
 75-80
 76-81
 73-78
 71-76
 Cota de piață Indice
 100
 101
 98
 96
 Sursă: răspunsurile la chestionar, informații conținute în reclamație și Eurostat.
 (99)
 Vânzările industriei din Uniune au scăzut cu 11 % în cursul perioadei examinate, până la 380 000 t-420 000 t în cursul perioadei de anchetă. Industria din Uniune a pierdut un volum de vânzări semnificativ mai mare decât volumul scăderii consumului și, ca o consecință, cota sa de piață a scăzut cu 4 % pe parcursul perioadei examinate.
 (100)
 ECL a susținut că scăderea volumului vânzărilor pe baza tonelor metrice nu ia în considerare faptul că reclamantul a introdus și a vândut tuburi și țevi mult mai ușoare pe parcursul perioadei examinate și, prin urmare, scăderea este exagerată. Afirmația nu a fost fundamentată pe niciun element de probă justificativ și, prin urmare, a fost respinsă. Cu toate acestea, Comisia a exclus o gamă de țevi mai ușore – „Blutop” –, de la calcularea subcotării și marjei de prejudiciu, din motivele prevăzute în considerentul 85.
 3.5.2.3. Creștere
 (101)
 Consumul global al produsului în cauză în Uniune a scăzut cu aproape 7 % în cursul perioadei examinate. Consumul a scăzut dramatic în 2012, cu peste 13 %, a rămas scăzut în 2013 și a început să se redreseze în perioada de anchetă. La începutul perioadei examinate, vânzările industriei din Uniune, importurile din țări terțe, precum și importurile din India au scăzut în concordanță cu consumul. Până la sfârșitul perioadei examinate, în vreme ce consumul la nivelul Uniunii a început să crească, industria din Uniune nu a putut beneficia pe deplin de această redresare întrucât atât volumul vânzărilor sale, cât și cota sa de piață din Uniune scăzuseră, în timp ce importurile din India câștigaseră cote de piață.
 3.5.2.4. Ocuparea forței de muncă și productivitatea
 (102)
 Ocuparea forței de muncă și productivitatea au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
 Numărul de angajați și productivitatea
 2011
 2012
 2013
 PA
 Angajați
 2 400 -2 500
 2 300 -2 400
 2 300 -2 400
 2 400 -2 500
 Angajați Indice
 100
 93
 93
 99
 Productivitate/angajat
 220-240
 180-200
 210-230
 230-250
 Productivitate Indice
 100
 82
 96
 102
 Sursă: răspunsuri la chestionar.
 (103)
 În cursul perioadei de anchetă, ocuparea forței de muncă și productivitatea au rămas la un nivel similar celui înregistrat în 2011. Cu toate acestea, faptul că ocuparea forței de muncă nu a scăzut se datorează în principal unei creșteri semnificative a vânzărilor efectuate în afara Uniunii, astfel cum se menționează în considerentele 127 și 128 de mai jos, ceea ce a permis industriei din Uniune să reangajeze personal.
 3.5.2.5. Amploarea marjei de dumping și redresarea în urma practicilor anterioare de dumping
 (104)
 Toate marjele de dumping au fost semnificativ superioare nivelului de minimis. Impactul amplorii marjelor de dumping efective asupra industriei din Uniune a fost substanțial, având în vedere volumele și subcotarea semnificativă a prețurilor de către importurile din țara în cauză care fac obiectul unui dumping.
 (105)
 Aceasta este prima anchetă antidumping privind produsul în cauză. Prin urmare, nu există date disponibile pentru a evalua efectele unor eventuale practici de dumping anterioare.
 3.5.3. Indicatori microeconomici
 3.5.3.1. Prețurile și factorii care influențează prețurile
 (106)
 Prețurile de vânzare unitare medii ale producătorilor cooperanți din Uniune practicate față de clienți neafiliați din Uniune au evoluat după cum urmează în cursul perioadei examinate:
 Prețurile de vânzare practicate în Uniune
 2011
 2012
 2013
 PA
 Prețurile de vânzare unitare medii practicate în Uniune (EUR/tonă)
 990-1 050
 1 000 -1 060
 1 020 -1 060
 1 000 -1 060
 Indice
 100
 102
 104
 101
 Costul de producție unitar (EUR/tonă)
 900-950
 1 000 -1 050
 900-950
 850-900
 Indice
 100
 110
 104
 96
 Sursă: răspunsuri la chestionar.
 (107)
 Prețul de vânzare unitar mediu a crescut între 2012 și 2013, a scăzut cu 3 % în cursul perioadei de anchetă și a revenit la un nivel similar cu cel de la începutul perioadei examinate. Costul de producție a crescut în 2012, a scăzut în 2013 și în cursul PA, în special ca urmare a reducerii prețului pentru principala materie primă – minereul de fier și deșeurile metalice.
 (108)
 Jindal a afirmat că o profitabilitate în scădere a industriei din Uniune nu este conformă cu faptul că diferența dintre prețul unitar de vânzare practicat de industria din Uniune și costul de producție a crescut în cursul PA. Comisia nu a fost de acord cu această afirmație. Costul de producție indicat în tabelul de mai sus nu a fost utilizat la calcularea profitabilității. Costul de producție a fost stabilit pe baza costurilor de fabricație a produsului în cauză și pe baza costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative și a altor costuri generale (SG&A) pentru cele patru societăți producătoare din Uniune care au cooperat. Profitabilitatea, pe de altă parte, a fost calculată pe baza profitului net înainte de impozitare, realizat din vânzările produsului similar către clienți neafiliați din Uniune, exprimat ca procentaj din cifra de afaceri generată de aceste vânzări, care a inclus costurile aferente bunurilor vândute, costurile SG&A, cheltuielile cu cercetarea și dezvoltarea și anumite alte costuri suportate de toate societățile producătoare cooperante din Uniune, precum și pentru sucursalele de vânzări. Prin urmare, profitabilitatea poate evolua în mod diferit față de prețurile de vânzare unitare și costul de producție.
 3.5.3.2. Costurile cu forța de muncă
 (109)
 Costurile medii cu forța de muncă ale producătorilor cooperanți din Uniune au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
 Costurile medii cu forța de muncă per angajat
 2011
 2012
 2013
 PA
 Costurile cu forța de muncă (mii EUR/angajat/an)
 56-58
 56-58
 58-60
 58-60
 Indice
 100
 100
 103
 104
 Sursă: răspunsuri la chestionar.
 (110)
 În cursul perioadei examinate, costul mediu cu forța de muncă per angajat a crescut cu 4 %. Această creștere a fost mai mică decât creșterea generală a salariilor în Uniune, astfel cum a fost raportată de Eurostat.
 (111)
 Jindal a subliniat că Comisia nu a furnizat datele Eurostat pe care s-a bazat pentru a-și susține afirmația conform căreia costurile forței de muncă pentru industria din Uniune au crescut mai puțin decât cele pentru întregul sector industrial din Uniune. Comisia a clarificat faptul că analiza anuală a creșterii costurilor forței de muncă în întregul sector industrial din Uniunea Europeană, astfel cum a fost raportată de Eurostat (10), a fost de 6,9 % între 2011 și 2014 și de aproape 5 % între 2011 și 2013.
 3.5.3.3. Stocuri
 (112)
 Nivelurile stocurilor producătorilor cooperanți din Uniune au evoluat după cum urmează pe parcursul perioadei examinate:
 Stocuri
 2011
 2012
 2013
 PA
 Stocuri finale (în mii de tone)
 110-130
 80-100
 80-100
 90-110
 Stocuri finale Indice
 100
 74
 73
 82
 Raport stocuri finale/producție (%)
 20-22
 20-22
 16-18
 16-18
 Sursă: răspunsuri la chestionar.
 (113)
 În cursul perioadei examinate, nivelul stocurilor finale a scăzut. Scăderea nivelului stocurilor este cauzată în principal de cerințele de capital circulant mai stricte impuse de gestionarea industriei din Uniune.
 3.5.3.4. Profitabilitatea, fluxul de numerar, investițiile, randamentul investițiilor și capacitatea de a mobiliza capitaluri
 (114)
 Profitabilitatea, fluxul de numerar, investițiile și randamentul investițiilor producătorilor cooperanți din Uniune au evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
 Profitabilitatea, fluxul de numerar, investițiile și randamentul investițiilor
 2011
 2012
 2013
 PA
 Profitabilitatea vânzărilor în Uniune către clienți neafiliați (% din cifra de afaceri a vânzărilor)
 2,5-3,0
 (–)5,5-(–)6,0
 (–)1,0-(–)1,5
 1,5-2,0
 Fluxul de numerar (milioane EUR)
 8-10
 7-9
 5-7
 8- 10
 Flux de numerar Indice
 100
 92
 67
 101
 Investițiile (milioane EUR)
 18-20
 11-12
 13-15
 22-24
 Investițiile Indice
 100
 60
 67
 120
 Randamentul investițiilor (%)
 49
 (–)155
 (–)29
 20
 Sursă: răspunsuri la chestionar.
 (115)
 Comisia a determinat profitabilitatea producătorilor cooperanți din Uniune prin exprimarea profitului net înainte de impozitare realizat din vânzarea produsului similar către clienți neafiliați din Uniune, ca procentaj din cifra de afaceri generată de aceste vânzări. Profitabilitatea industriei din Uniune a scăzut de la 2,5 %-3,0 % în 2011 la 1,5 %-2,0 % în perioada de anchetă și a fost negativă în 2012 și 2013.
 (116)
 Fluxul de numerar net reprezintă capacitatea producătorilor cooperanți din Uniune de a-și autofinanța activitățile. Fluxul de numerar s-a situat la un nivel similar în 2011 și în cursul perioadei de anchetă.
 (117)
 Nivelul investițiilor a fost mai mare în cursul PA decât în 2011. Cu toate acestea, în anii 2012 și 2013, nivelul investițiilor a fost mult mai redus, iar creșterea din cursul perioadei de anchetă nu a compensat scăderea din anii precedenți. O creștere a investițiilor în cursul perioadei de anchetă poate fi explicată în mare măsură de o investiție importantă realizată de un producător cooperant din Uniune pentru a înlocui o piesă esențială a echipamentului care s-a defectat. Randamentul investițiilor este profitul exprimat ca procentaj din valoarea contabilă netă a investițiilor. Randamentul investițiilor a fost semnificativ mai scăzut în perioada de anchetă decât în 2011.
 3.6. Concluzie privind prejudiciul
 (118)
 Cotele de piață ale industriei din Uniune au scăzut cu 4 % pe o piață aflată în declin, în timp ce vânzările sale pe piața Uniunii au scăzut cu 11 %. Gradul de utilizare a capacității a rămas scăzut pe tot parcursul perioadei examinate, deși a crescut ușor comparativ cu începutul perioadei examinate, în special din pricina unei creșteri considerabile a exporturilor industriei din Uniune. Deși industria din Uniune s-a redresat într-o oarecare măsură în urma rezultatelor negative suferite în 2012 și 2013, profitabilitatea sa a scăzut, în general, pe parcursul perioadei examinate, iar până la sfârșitul perioadei de anchetă era de numai 1,5 %-2,0 %, cu mult sub profitul-țintă, care a fost stabilit la 5 % (a se vedea considerentul 126 din regulamentul provizoriu).
 (119)
 Faptul că anumiți alți indicatori de prejudiciu, cum ar fi producția, utilizarea capacităților, productivitatea, fluxul de lichidități, investițiile sau randamentul investițiilor au rămas relativ stabili sau chiar s-au îmbunătățit, nu poate modifica concluzia că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important, astfel cum se explică în considerentul 122 de mai jos.
 (120)
 Producătorii-exportatori și Tata au afirmat că faptul că mai mulți indicatori indică o tendință pozitivă/stabilă înseamnă că industria din Uniune nu este într-o situație prejudiciabilă. Comisia a respins argumentul de mai sus. În primul rând, articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază prevede că examinarea industriei din Uniune trebuie să includă o evaluare a tuturor factorilor și indicilor economici relevanți care influențează situația acestei industrii și că „unul sau mai mulți dintre acești factori nu constituie neapărat o bază decisivă de analiză”. În al doilea rând, în ceea ce privește constatarea existenței prejudiciului important, nu este necesar ca toți factorii și indicii economici pertinenți să prezinte o tendință negativă. În plus, existența unor tendințe stabile sau chiar pozitive pentru anumiți indicatori de prejudiciu nu exclude existența unui prejudiciu important. Dimpotrivă, o astfel de apreciere trebuie să se întemeieze pe o evaluare globală a tuturor indicatorilor care a fost susținută pe deplin de jurisprudența europeană (11).
 (121)
 O profitabilitate scăzută, însoțită de o scădere a vânzărilor și a cotei de piață în Uniune, pune industria din Uniune într-o situație economică și financiară dificilă.
 (122)
 Pe baza unei analize globale a tuturor indicatorilor de prejudiciu relevanți și având în vedere situația economică și financiară dificilă a industriei din Uniune, se poate concluziona că aceasta este afectată de un prejudiciu important, în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
 4. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
 (123)
 În urma comunicării constatărilor provizorii, ambii producători-exportatori din India și Tata au susținut că nu există nicio coincidență în timp între situația industriei din Uniune și importurile din India și că situația prejudiciabilă a industriei din Uniune nu a fost cauzată de importurile din India. În special, aceștia au susținut că industria din Uniune a revenit la cifre profitabile și și-a crescut volumul vânzărilor pe parcursul perioadei de anchetă, când importurile din India erau numeroase. De asemenea, aceștia au susținut că Comisia nu a evaluat în mod corespunzător alți factori, în special criza financiară și supracapacitatea industriei din Uniune ca principala cauză a prejudiciului. Aceste afirmații au fost, de asemenea, reiterate, în mare măsură, după comunicarea constatărilor definitive.
 (124)
 Atunci când se analizează dacă importurile care fac obiectul unui dumping au cauzat un prejudiciu în temeiul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază, o atenție deosebită trebuie să fie acordată aspectului dacă a existat o subcotare semnificativă a prețului de către importurile care fac obiectul unui dumping. Acest lucru implică o comparație cu prețul unui produs similar al industriei din Uniune. Comisia a analizat dacă efectele importurilor respective au scăzut într-o măsură semnificativă prețurile ori au împiedicat creșterea prețurilor care, în caz contrar, ar fi avut loc. Comisia a reamintit că presiunea continuă exercitată de importurile la prețuri de dumping care nu permite industriei din Uniune să-și adapteze prețurile de vânzare poate constitui legătura de cauzalitate, în sensul regulamentului de bază (12).
 (125)
 În considerentul 102 din regulamentul provizoriu, Comisia a recunoscut că o reducere semnificativă a consumului la nivelul Uniunii în 2011 și 2012 s-a datorat crizei financiare mondiale și scăderii cheltuielilor publice și că această reducere a consumului a contribuit la situația industriei din Uniune la începutul perioadei examinate. Cu toate acestea, începând din 2013 când consumul la nivelul Uniunii era încă scăzut până la sfârșitul perioadei de anchetă, importurile care fac obiectul unui dumping din India în Uniune au crescut semnificativ cu 16 % în raport cu creșterea globală de 10 % pe parcursul întregii perioade examinate. În același timp, cota de piață a importurilor din India a crescut cu aproape 18 % în perioada examinată și cu 6 % din 2013 până la sfârșitul PA. Aceste creșteri au fost posibile datorită vânzării produsului în cauză la prețuri substanțial mai scăzute decât cele practicate de industria din Uniune. Într-adevăr, în cursul perioadei de anchetă, ancheta a stabilit că prețurile de export din India care fac obiectul unui dumping au subcotat prețurile din Uniune cu peste 30 %
 (126)
 În consecință, în pofida redresării globale în urma crizei financiare și a unei creșteri a consumului la nivelul Uniunii începând din 2013, industria din Uniune nu a putut să beneficieze pe deplin de această situație. Deși industria din Uniune și-a majorat volumul vânzărilor între 2013 și sfârșitul perioadei de anchetă, volumul vânzărilor a scăzut, în general, pe parcursul perioadei examinate cu 10 % față de importurile din India, care au crescut cu 10 % pe parcursul aceleiași perioade. Afluxul importurilor care fac obiectul unui dumping din India, care au subcotat în mod semnificativ prețurile industriei din Uniune, a împiedicat industria din Uniune să își majoreze volumul vânzărilor pe piața din Uniune la niveluri care ar fi putut asigura niveluri de profit durabile. Pentru a-și menține volumul de producție, industria din Uniune și-a majorat volumul exporturilor (a se vedea tabelul de mai jos). Prin urmare, a existat o coincidență în timp între importurile care fac obiectul unui dumping la prețuri care subcotează semnificativ prețurile industriei din Uniune (aproximativ 30 %), determinând o scădere importantă a prețurilor pe piața Uniunii, care, la rândul său, a împiedicat creșterea prețurilor ce ar fi avut loc în caz contrar și prejudiciul important suferit de industria din Uniune în cursul perioadei de anchetă.
 (127)
 Volumul exporturilor producătorilor cooperanți din Uniune a evoluat pe parcursul perioadei examinate după cum urmează:
 Rezultatele la export ale producătorilor cooperanți din Uniune
 2011
 2012
 2013
 PA
 Volumul exporturilor (în mii de tone)
 120-140
 100-120
 150-170
 160-180
 Volumul exporturilor Indice
 100
 78
 116
 130
 Prețul de export (EUR/t)
 1 000 -1 050
 1 050 -1 100
 1 000 -1 050
 950-1 000
 Preț de export mediu Indice
 100
 108
 104
 99
 Sursă: răspunsuri la chestionar.
 (128)
 Vânzările industriei din Uniune în afara Uniunii au crescut în mod considerabil cu 30 % în cursul perioadei examinate, în timp ce prețurile de vânzare medii au rămas relativ stabile. Prin urmare, vânzările în afara Uniunii sunt, de fapt, un factor de atenuare a prejudiciului. În absența unei creșteri a vânzărilor efectuate în afara Uniunii, industria din Uniune s-ar fi găsit într-o situație și mai prejudiciabilă.
 (129)
 Jindal a arătat că prețurile de vânzare la export practicate de industria din Uniune au fost mai mici decât prețurile de vânzare din Uniune, și, prin urmare, nu au putut atenua prejudiciul. Creșterea vânzărilor efectuate în afara Uniunii a permis industriei din Uniune să aibă un nivel mai ridicat de producție, să mențină nivelul de ocupare a forței de muncă și să crească gradul de utilizare a capacității, ceea ce înseamnă o mai bună absorbție a costurilor fixe. Faptul că prețurile unitare medii de export au fost ușor mai scăzute (cu aproximativ 5 %) decât prețurile de vânzare practicate în Uniune se poate datora mai multor factori diferiți, cum ar fi vânzările de tipuri de produs mai puțin sofisticate, diametrele mai mari, volumele mai mari de tranzacții de vânzare etc. și, prin urmare, prețurile din afara Uniunii ar putea fi mai scăzute decât costul vânzărilor în UE.
 (130)
 Producătorii-exportatori au afirmat, de asemenea, că prejudiciul a fost autoprovocat, întrucât reclamantul s-a concentrat din ce în ce mai mult asupra activității chineze de producție din RPC și o mare parte a vânzărilor lor în țări din afara Uniunii Europene sunt produse chinezești, ceea ce determină, printre altele, un nivel scăzut de utilizare a capacității. Comisia nu a acceptat această afirmație. Astfel cum s-a menționat mai sus, vânzările la export ale industriei din Uniune au crescut în mod considerabil, cu 30 %, fapt care a împiedicat scăderea producției și deteriorarea altor indicatori de prejudiciu.
 (131)
 Producătorii-exportatori și Tata au susținut că prejudiciul se datorează supracapacității structurale. Totuși, faptul că industria din Uniune a avut o rată scăzută de utilizare a capacității în cursul perioadei examinate nu înseamnă neapărat că aceasta este afectată de o supracapacitate structurală și/sau de ineficiențe atât de mari încât să justifice o ajustare în sens descrescător a prețului neprejudiciabil. Se reamintește că, în pofida unui nivel scăzut de utilizare a capacității în 2011, care a fost chiar mai mic decât cel stabilit în cursul perioadei de anchetă, industria din Uniune a înregistrat o profitabilitate mai mare. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă.
 (132)
 Jindal a afirmat că costurile SG&A aferente industriei din Uniune s-au dublat în cursul perioadei examinate și acest lucru a fost un factor de prejudiciu care a întrerupt legătura de cauzalitate. Cu toate acestea, întrucât s-a constatat că costurile SG&A au crescut doar ușor în cursul perioadei examinate, acest argument a fost respins.
 (133)
 Producătorii-exportatori și Tata au afirmat că o creștere a investițiilor este o indicație clară privind îmbunătățirea situației și că creșterea importurilor indiene nu cauzează prejudiciu. Comisia nu a fost de acord. În primul rând, volumul crescut al investițiilor (22 milioane-24 milioane EUR) a fost relativ scăzut în raport cu totalul vânzărilor efectuate de industria din Uniune care depășește 400 de milioane EUR. În plus, după cum s-a arătat în considerentul 117, s-a produs o defecțiune a unui malaxor mare pentru fier lichid al unui producător din Uniune. Înlocuirea malaxorului a necesitat un nivel ridicat de cheltuieli pentru active fixe în cursul perioadei de anchetă.
 (134)
 ECL a considerat că o profitabilitate scăzută este consecința acestei defecțiuni. Trebuie remarcat faptul că, încă din etapa provizorie, un set de calcule au fost efectuate pentru a izola impactul avut de defecțiunea malaxorului asupra profitabilității și, prin urmare, acest argument este respins.
 (135)
 Jindal a afirmat, de asemenea, că o creștere a diferenței dintre prețul de vânzare unitar și costul de producție în cursul perioadei de anchetă indică lipsa unei legături de cauzalitate între importurile care fac obiectul unui dumping și prejudiciu. Astfel cum s-a explicat în considerentul 108 de mai sus, prețul unitar de vânzare și costul de producție unitar nu sunt stabilite în același mod și, prin urmare, nu există o corelație directă între acești doi indicatori. În orice caz, creșterea prețului peste costul de producție în cursul perioadei de anchetă nu a fost suficientă pentru a atinge din nou nivelul-țintă al profitabilității industriei din Uniune.
 (136)
 Același producător-exportator a considerat că, având în vedere faptul că prețurile de import au fost stabilite la un nivel similar în 2011 și în cursul perioadei de anchetă (pe baza datelor Comext), se poate trage concluzia că există o coincidență în timp între subcotare/prețurile substanțial mai mici și o bună performanță a industriei din Uniune în 2011. Această ipoteză se bazează în mod evident pe premise cu care Comisia nu este de acord. Situația industriei din Uniune nu a fost bună în 2011, întrucât profitabilitatea sa a fost, de asemenea, inferioară profitului țintă de 5 %.
 (137)
 În absența unei subcotări semnificative a prețurilor de vânzare practicate de industria din Uniune de către prețurile de import din India care fac obiectul unui dumping și care au contribuit la scăderea semnificativă a prețurilor sau la împiedicarea creșterii prețurilor care ar fi avut loc în caz contrar, volumul vânzărilor industriei din Uniune ar fi crescut, gradul de utilizare a capacității de producție s-ar fi îmbunătățit și nivelurile de profitabilitatea ar fi crescut și mai mult. Prin urmare, Comisia concluzionează că prejudiciul important suferit de industria din Uniune a fost cauzat de importurile din India care fac obiectul unui dumping, care au împiedicat creșterea prețurilor ce ar fi permis industriei din Uniune să revină la o profitabilitate durabilă. Această legătură de cauzalitate nu a fost întreruptă de alți factori, cum ar fi criza financiară, vânzările la export ale Uniunii, utilizările reduse ale capacității etc., astfel cum se explică în considerentele precedente.
 (138)
 În absența altor observații referitoare la legătura de cauzalitate, se confirmă constatările prezentate în considerentul 109 din regulamentul provizoriu.
 5. INTERESUL UNIUNII
 (139)
 Ambii producători-exportatori au susținut că nu ar fi în interesul Uniunii să se instituie măsuri antidumping împotriva Indiei, având în vedere poziția dominantă a reclamantului pe piața din Uniune și având în vedere, de asemenea, că reclamantul are unități de producție a produsului în cauză în China, pe care l-ar putea importa cu ușurință în Uniune în cazul în care ar fi instituite măsuri împotriva Indiei, astfel consolidându-i-se poziția dominantă.
 (140)
 Ancheta a demonstrat că importurile în Uniune de la unitățile afiliate din China ale reclamantului au fost insignifiante pe parcursul perioadei de anchetă. De asemenea, nu există niciun indiciu că reclamantul va folosi în viitor respectivele unități de producție din China ca să înlocuiască importurile din India, în cazul în care ar fi instituite măsurile.
 (141)
 În plus, astfel cum se specifică în regulamentul provizoriu, Comisia a trimis o solicitare de informații suplimentare pentru a analiza mai în detaliu eventualul efect pe care instituirea de măsuri l-ar putea avea asupra concurenței. Comisia a primit aproximativ 50 de răspunsuri, provenind în principal de la distribuitorii din UE ai produsului în cauză, de la societățile de construcții și de la mai multe societăți de distribuție a apei, a căror identitate poate fi găsită în dosarul accesibil publicului.
 (142)
 Aproape toți utilizatorii care au răspuns la solicitarea de informații suplimentare au fost îngrijorați de cota de piață foarte mare a reclamantului și și-au exprimat temerea că, după instituirea de taxe, principalii săi concurenți (societățile din India) vor fi forțați să iasă de pe piața din Uniune, reclamantul devenind astfel un actor dominant. Unii distribuitori au susținut, de asemenea, că SG PAM refuzase să efectueze operațiuni comerciale cu ei sau le oferise condiții mai puțin avantajoase începând de la momentul în care au început să coopereze cu producătorii-exportatori. Un utilizator a transmis două cotații de preț care demonstrează, în opinia sa, că SG PAM și-a crescut prețurile cu aproximativ 25 % în decembrie 2015. Unii utilizatori au afirmat, de asemenea, că SG PAM s-a folosit de poziția sa solidă pentru a manipula ofertele în favoarea produselor lor.
 (143)
 Deși este adevărat că normele UE în materie de concurență impun standarde mai stricte de comportament pentru o societate care deține o cotă de piață semnificativă este, în cele din urmă, sarcina autorităților competente în materie de concurență să determine dacă există o poziție dominantă și dacă aceasta este utilizată în mod abuziv. Autoritățile competente în materie de concurență mai întâi examinează produsul relevant și piața geografică. De exemplu, în cauza referitoare la conductele de canalizare HDPE și MDPE, nu este exclus ca acestea să fi concurat cu tuburile și țevile din fontă ductilă, deși, în cele din urmă, a fost lăsată deschisă posibilitatea definirii pieței produsului (13). În cazul de față, Comisia nu a fost în măsură să definească piața produsului și piața geografică relevantă, în absența oricărei plângeri privind concurența care să îi fie transmise în mod oficial.
 (144)
 Acordurile de distribuție exclusivă care oferă condiții mai avantajoase sau chiar restricții verticale mai stricte pentru distribuția de mărfuri nu sunt ilegale în sine (14) și, în ultimă instanță, sarcina de efectuare a unei evaluări în cazul în care astfel de restricții sunt anticoncurențiale sau chiar abuzive revine unei autorități în materie de concurență. În ceea ce privește cotațiile de preț despre care se afirmă că indică creșteri de preț efectuate de SG PAM, Comisia a considerat că acestea sunt dificil de comparat fără o investigație mai aprofundată cu privire la ofertele și circumstanțele exacte implicate. În plus, Comisia a primit un singur element de probă privind presupusele creșteri ale prețurilor, fapt care, în sine, nu poate demonstra că aceste creșteri au fost răspândite.
 (145)
 În cadrul procedurilor antidumping, Comisia examinează preocupările în materie de concurență pentru a stabili dacă, în ansamblu, ar fi în mod clar împotriva interesului Uniunii să se instituie măsuri antidumping. O astfel de analiză nu poate include o evaluare a concurenței în sens strict juridic, aceasta putând fi realizată doar de către o autoritate competentă în materie de concurență. În orice caz, nu au fost furnizate elemente de probă solide care să demonstreze că reclamantul va avea un comportament anticoncurențial în cazul instituirii de măsuri antidumping, cu excepția faptului că acesta deja deține o poziție solidă pe piață. Nu a fost furnizată nicio decizie a unei autorități de concurență prin care să se constate că reclamantul a avut un comportament anticoncurențial în ceea ce privește produsul în cauză. Nu a fost furnizată nicio hotărâre a unei instanțe prin care să se dovedească faptul că reclamantul ar fi manipulat ofertele.
 (146)
 Se reamintește că scopul instituirii de măsuri antidumping este de a restabili condiții de concurență echitabile în care să concureze producătorii din Uniune și producătorii din țări terțe, și nu acela de a-i forța pe producătorii-exportatori să iasă de pe piață. În consecință, în temeiul normelor din Uniune, taxele vor fi stabilite la un nivel care va permite totuși exportatorilor din India să concureze în continuare cu producătorii din Uniune, dar la prețuri corecte. Într-adevăr, măsurile antidumping și măsurile compensatorii sunt stabilite la un nivel de dumping și de subvenționare inferioare nivelului de subcotare.
 (147)
 De asemenea, există mai mulți producători stabiliți în țări terțe (China, Turcia, Rusia și Elveția) care vând deja pe piața din Uniune. Volumele lor de vânzări în cursul perioadei examinate au fost reduse și în scădere. Cu toate acestea, se pare că una dintre cauzele unui astfel de declin al vânzărilor altor importatori sunt strategiile agresive de stabilire a prețurilor ale producătorilor din India, întrucât respectivele prețuri erau cu mult sub prețurile tuturor celorlalte țări importatoare importante (cu excepția Rusiei).
 (148)
 Utilizatorii au confirmat că, în cazul în care industria din Uniune crește în mod unilateral prețurile, importurile din alte țări ar putea să crească pe termen mediu, de îndată ce exportatorii din țări terțe au primit certificările suplimentare cerute de statele membre ale UE.
 (149)
 Prin urmare, Comisia a fost mulțumită că, în procesul de cântărire și de echilibrare a intereselor, protejarea industriei Uniunii împotriva dumpingului prejudiciabil trebuie să aibă prioritate față de interesele utilizatorilor pentru a se evita posibilele efecte negative asupra concurenței pe piața Uniunii. În cazul în care există temerea că taxele antidumping pot consolida o poziție deja solidă a principalului producător din Uniune, o serie de circumstanțe atenuante, cum ar fi menținerea concurenței din partea produselor din India, a produselor celorlalți exportatori și a produselor de substituție, garantează că se menține o presiune concurențială suficientă asupra industriei din Uniune, pentru a se evita posibilele efecte negative asupra concurenței pe piața Uniunii. În sfârșit, trebuie reamintit faptul că Comisia este pregătită să monitorizeze efectul măsurilor sale asupra concurenței pe piața Uniunii.
 (150)
 Prin urmare, se confirmă constatarea din considerentul 121 din regulamentul provizoriu.
 6. MĂSURI ANTIDUMPING DEFINITIVE
 6.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
 (151)
 În urma comunicării constatărilor provizorii, Jindal a susținut că, în loc de a se adăuga costurile SG&A și profitul la costul de producție pentru a stabili un preț neprejudiciabil pentru industria din Uniune, prețul neprejudiciabil ar trebui ajustat în sens descrescător din cauza supracapacității structurale și a deficiențelor industriei din Uniune. Comisia nu a considerat că există o supracapacitate structurală, astfel cum se menționează în considerentul 131 și, prin urmare, a respins această afirmație.
 (152)
 În urma comunicării constatărilor provizorii, ambii producători-exportatori au susținut că metodologia utilizată pentru calcularea nivelului de eliminare a prejudiciului a fost eronată, deoarece comparația cu prețurile de vânzare în Uniune nu se bazează pe prețul real practicat la nivelul primului client independent din Uniune, ci pe un preț de export construit care este la un nivel scăzut în mod artificial. Prin urmare, marjele de prejudiciu sunt ridicate în mod artificial. Această afirmație a fost reiterată după comunicarea constatărilor definitive.
 (153)
 Calcularea unei marje de prejudiciu are loc cu scopul de a determina dacă aplicarea prețului de export al importurilor care fac obiectul unui dumping la un nivel mai redus al taxei decât cel bazat pe marja de dumping ar fi suficientă pentru a elimina prejudiciul cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping. Această evaluare se bazează pe prețul de export la nivelul frontierelor Uniunii, care este considerat a fi la un nivel comparabil cu prețul franco fabrică al industriei din Uniune. În cazul vânzărilor la export prin intermediul unor importatori afiliați, prin analogie cu metoda utilizată pentru calcularea marjei de dumping, prețul de export este stabilit pe baza prețului de revânzare către primul client independent, ajustat în mod corespunzător, în conformitate cu articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. Dat fiind că prețul de export constituie un element indispensabil în calculul marjei de prejudiciu și întrucât acest articol este singurul din regulamentul de bază care oferă orientări privind determinarea prețului de export, aplicarea acestui articol prin analogie este justificată. Articolul 2 alineatul (9) din regulamentul de bază prevede, de asemenea, baza pentru deducerea costurilor de prelucrare, dacă este cazul, precum și pentru toate costurile care survin între import și revânzare. Prin urmare, Comisia a considerat că metodologia aplicată prevede o bază adecvată pentru compararea prețurilor și, prin urmare, pentru stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului.
 (154)
 Prin urmare, această afirmație este respinsă și se confirmă metodologia pentru stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului, astfel cum se prevede în considerentele 123-127 din regulamentul provizoriu.
 6.2. Măsuri definitive
 (155)
 Având în vedere concluziile la care s-a ajuns în ceea ce privește dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii, în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, ar trebui instituite măsuri antidumping definitive la importurile produsului în cauză la nivelul marjelor de dumping, în conformitate cu regula taxei celei mai mici. În acest caz, nivelul taxei ar trebui stabilit, în consecință, la nivelul marjelor de dumping constatate.
 (156)
 În urma comunicării constatărilor definitive, industria din Uniune a solicitat instituirea de măsuri sub forma unor taxe specifice mai degrabă decât a unor taxe ad valorem. Trebuie amintit că au fost instituite taxe ad valorem în etapa provizorie. Într-adevăr, taxele ad valorem sunt, de obicei, forma preferată de măsuri, întrucât ele eficientizează măsurile în caz de fluctuații ale prețurilor de export. Industria din Uniune a solicitat instituirea de măsuri sub formă de taxe specifice din trei motive principale:
 —
 prețurile de export de țevi din fontă ductilă din India au urmat o tendință descrescătoare, care s-a exacerbat de la instituirea de taxe antidumping provizorii;
 —
 practicile de absorbție ale producătorilor-exportatori indieni au început deja de la instituirea măsurilor antidumping provizorii și, în acest caz, acordurile între societățile afiliate sunt foarte probabile;
 —
 prețurile țevilor din fontă ductilă pot fluctua în funcție de fluctuațiile prețurilor materiilor prime.
 (157)
 În ceea ce privește primul motiv al industriei specificat mai sus, orice scădere a prețurilor de export din India după perioada de anchetă care a condus la o creștere a practicilor de dumping, este mai adecvat să fie tratată în contextul unei reexaminări intermediare în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază. În ceea ce privește al doilea motiv, care este oarecum legat de primul motiv, nu există o dispoziție specifică în regulamentul de bază referitoare la practicile de absorbție. Este demn de remarcat faptul că dispoziția privind absorbția (articolul 12 din regulamentul de bază prevede că modificările valorii normale pot fi reexaminate, ceea ce înseamnă o recunoaștere implicită a faptului că scăderea prețurilor de export poate fi cauzată de schimbări ale costurilor care au determinat reduceri ale valorii normale și, prin urmare, nivelul de dumping. În sfârșit, în ceea ce privește al treilea punct, industria însăși recunoaște că prețul principalei materii prime pentru producția de țevi din fontă ductilă, minereul de fier, a scăzut începând din 2014. Acest fapt va avea un impact asupra valorii normale, cât și asupra prețului de export, cu un efect imediat asupra nivelului dumpingului. Într-adevăr, scăderea prețurilor minereului de fier poate fi un factor care contribuie la scăderea prețurilor pentru țevile din fontă ductilă începând de la sfârșitul perioadei de anchetă. Faptul că prețurile pentru țevile din fontă ductilă pot fluctua în funcție de fluctuațiile prețurilor materiilor prime nu este un motiv să se instituie o taxă fixă în locul unei taxe ad valorem.
 (158)
 Pentru toate motivele de mai sus, se consideră că o taxă fixă, care ar reprezenta o sarcină excesivă pentru importatori în situațiile în care prețurile de export au fost în scădere în conformitate cu prețurile materiilor prime, nu este justificată. În plus, taxele fixe sunt mai adecvate pentru produsele omogene, și nu pentru produse precum cel din cazul de față, care este comercializat într-o varietate de tipuri de produse.
 (159)
 În paralel cu ancheta antidumping, a fost derulată o anchetă antisubvenții. Având în vedere aplicarea regulii taxei celei mai mici și faptul că marjele de subvenții definitive sunt mai mici decât nivelul de eliminare a prejudiciului, Comisia ar trebui să instituie taxa compensatorie definitivă la nivelul marjelor de subvenție definitive stabilite și ulterior să instituie taxa antidumping definitivă până la nivelul relevant de eliminare a prejudiciului.
 (160)
 În ceea ce privește măsurile antidumping, pentru a se evita dubla contabilizare, Comisia a luat în considerare faptul că trei dintre sistemele de subvenționare sunt subvenții la export care reduc efectiv prețurile la export și, în consecință, cresc marjele de dumping. Astfel, Comisia a redus marjele de dumping cu sumele subvențiilor constatate în raport cu sistemele de condiționare față de rezultatele la export din cadrul anchetei antisubvenție desfășurate în paralel. Pe baza celor de mai sus, nivelurile la care taxele vor fi instituite sunt stabilite după cum urmează:
 Denumirea societății
 Marja de subvenție
 Marja de dumping
 Nivelul de eliminare a prejudiciului
 Taxa compensatorie
 Taxa antidumping
 Totalul taxelor
 Jindal Saw Ltd
 8,7 %
 19,0 %
 48,8 %
 8,7 %
 14,1 %
 22,8 %
 Electrosteel Castings Ltd
 9,0 %
 4,1 %
 54,6 %
 9,0 %
 0 %
 9,0 %
 Toate celelalte societăți
 9,0 %
 14,1 %
 23,1 %
 (161)
 Nivelurile taxelor antidumping individuale ale societăților, menționate în prezentul regulament, au fost stabilite pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, ele reflectă situația constatată în cursul prezentei anchete în ceea ce privește aceste societăți. Nivelurile taxelor respective (spre deosebire de taxa aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” la nivel național) se aplică în mod exclusiv importurilor produsului în cauză originar din țara în cauză și fabricat de societățile respective și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Importurile produsului în cauză fabricat de oricare altă societate care nu este în mod specific menționată în partea dispozitivă a prezentului regulament, inclusiv de entitățile afiliate celor menționate în mod specific, nu ar trebui să beneficieze de nivelurile respective și ar trebui să fie supuse taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
 (162)
 Orice cerere de aplicare a acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau în urma înființării de noi entități de producție sau de vânzare) ar trebui să fie adresată Comisiei (15) împreună cu toate informațiile relevante, în special cu privire la orice modificare a activităților întreprinderii referitoare atât la producție, cât și la vânzările interne și la export care rezultă, de exemplu, în urma schimbării denumirii sau a modificării respective privind entitățile de producție și de vânzare. Dacă este necesar, prezentul regulament va fi modificat în consecință, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
 (163)
 Pentru a reduce la minimum riscurile eludării, se consideră că sunt necesare măsuri speciale în acest caz pentru a garanta aplicarea corectă a măsurilor antidumping. Aceste măsuri speciale includ: prezentarea către autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care să fie conformă cu cerințele prevăzute în articolul 1 alineatul (3) din prezentul regulament. Importurile care nu sunt însoțite de o astfel de factură trebuie să facă obiectul taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
 6.3. Perceperea definitivă a taxelor provizorii
 (164)
 Având în vedere marjele de dumping constatate și nivelul prejudiciului cauzat industriei din Uniune, ar trebui percepute definitiv sumele depuse cu titlu de taxă antidumping provizorie instituită de regulamentul provizoriu. Sumele depuse care depășesc nivelurile combinate ale taxei antidumping definitive și ale taxelor compensatorii ar trebui returnate.
 6.4. Caracterul executoriu al măsurilor
 (165)
 După comunicarea constatărilor provizorii, reclamantul a susținut că unul dintre producătorii-exportatori a început să absoarbă taxele provizorii instituite, refuzând să își majoreze prețurile. Afirmația nu poate fi verificată în cadrul prezentei anchete. În cazul în care se depune o solicitare separată de anchetă antiabsorbție, se poate deschide o reexaminare în temeiul articolului 12 alineatul (1) din regulamentul de bază, cu condiția să se furnizeze elemente de probă prima facie.
 (166)
 Comitetul înființat prin articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 nu a emis un aviz,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 (1) O taxă antidumping definitivă se instituie asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India, excluzând tuburile și țevile din fontă ductilă care nu sunt căptușite nici la interior și nici la exterior (denumite în continuare „țevi necăptușite”), încadrate în prezent la codurile NC ex 7303 00 10 și ex 7303 00 90 (codurile TARIC 7303001010, 7303009010).
 (2) Se stabilește după cum urmează nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de plata taxelor vamale, pentru produsul descris la alineatul (1), fabricat de următoarele societăți:
 Societate
 Taxă antidumping definitivă
 Cod adițional TARIC
 Electrosteel Castings Ltd
 0 %
 C055
 Jindal Saw Limited
 14,1 %
 C054
 Toate celelalte societăți
 14,1 %
 C999
 (3) Aplicarea nivelurilor taxelor antidumping individuale specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea la autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, în care trebuie să figureze o declarație datată și semnată de un reprezentant oficial al entității care emite respectiva factură, identificat prin numele și funcția acestuia, întocmită astfel: „Subsemnatul certific că (volumul) de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) vândut la export în Uniunea Europeană și care face obiectul prezentei facturi a fost produs de (denumirea și adresa societății) (codul adițional TARIC) în India. Declar că informațiile furnizate în prezenta factură sunt complete și corecte.” În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică nivelul taxei aplicabil „tuturor celorlalte societăți”.
 (4) Sub rezerva unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
 Articolul 2
 Sumele depuse sub formă de taxe antidumping provizorii în temeiul Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/1559 se percep definitiv. Sumele depuse care depășesc nivelurile combinate ale taxelor antidumping prevăzute la articolul 1 alineatul (2) și ale taxelor compensatorii adoptate prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/387 al Comisiei (16) sunt returnate.
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 17 martie 2016.
 Pentru Comisie
 Președintele
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
 (2) Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1559 al Comisiei din 18 septembrie 2015 de instituire a unei taxe antidumping provizorii asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India (JO L 244, 19.9.2015, p. 25).
 (3) Aviz de deschidere a unei proceduri antidumping privind importurile de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal), originare din India (JO C 461, 20.12.2014, p. 35).
 (4) Aviz de deschidere a unei proceduri antisubvenție privind importurile de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal), originare din India (JO C 83, 11.3.2015, p. 4).
 (5) Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/387 al Comisiei din 17 martie 2016 de instituire a unei taxe compensatorii definitive asupra importurilor de tuburi și țevi din fontă ductilă (cunoscută și sub denumirea de fontă cu grafit sferoidal) originare din India (a se vedea pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial).
 (6) Regulamentul (CE) nr. 1784/2000 al Consiliului din 11 august 2000 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de colectare a taxei provizorii impuse importurilor de anumite accesorii de țevărie din fontă maleabilă originare din Brazilia, Republica Cehă, Japonia, Republica Populară Chineză, Republica Coreea și Thailanda (JO L 208, 18.8.2000, p. 10).
 (7) În etapa provizorie, Comisia a stabilit că vânzările interne pentru anumite tipuri de produse nu sunt reprezentative, deoarece acestea reprezentau mai puțin de 5 % din volumul total al vânzărilor la export către Uniune ale tipului de produs identic sau comparabil. A se vedea considerentul 21 din regulamentul provizoriu.
 (8) A se vedea considerentele 84-86 și 119-125 din regulamentul antisubvenții.
 (9) Cauza T-138/02 din 14 noiembrie 2006, Nanjing Metalink International Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene, punctul 61.
 (10) http://ec.europa.eu/eurostat/data/database# → Population and Labour Conditions → Labour Costs → Labour Cost index, nominal value – annual data (NACE Rev. 2) (lc_lci_r2_a), setul de date privind sectorul industrial (cu excepția sectorului construcțiilor).
 (11) Cauza T-310/12 din 20 mai 2015, Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd/Consiliul Uniunii Europene, punctele 134 și 135.
 (12) Regulamentul (UE) nr. 1043/2011 al Comisiei de instituire a unei taxe antidumping provizorii asupra importurilor de acid oxalic originare din India și Republica Populară Chineză (JO L 275, 20.10.2011), p. 1, considerentul 103.
 (13) Cauza M.565, Solvay/Winerberger, punctul 19, menționată în cauzele M.2294 EtexGroup/Glynwed PipeSystems, punctul 8.
 (14) Orientările Comisiei privind restricțiile verticale (2010/C-130/01).
 (15) Comisia Europeană, Direcția Generală Comerț, Direcția H, 1049 Bruxelles, Belgia.
 (16) A se vedea nota de subsol 5.