type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 7.2.2009
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 32/4
 A Bíróság (első tanács) 2008. december 11-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Département du Loiret, Scott SA
 (C-295/07. P. sz. ügy) (1)
 (Fellebbezés - Állami támogatások - Földterület kedvezményes ára - Bizottsági határozat - A közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatás visszatéríttetése - A támogatás jelenértéke - Kamatos kamatláb - Az indokolási kötelezettség megsértése - Teljes megsemmisítés - Megengedhetőség)
 (2009/C 32/07)
 Az eljárás nyelve: francia
 Felek
 Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: J. Flett, meghatalmazott)
 A többi fél az eljárásban: Département du Loiret, Scott SA (képviselők: J. Lever QC, J. Gardner és G. Peretz barristers, R. Griffith és M. Papadakis solicitors)
 Tárgy
 Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-369/00. sz., Département du Loiret kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. március 29-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben az Elsőfokú Bíróság megsemmisítette a Franciaország által a Scott Paper SA/Kimberley-Clark részére nyújtott állami támogatásról szóló, 2000. július 12-i 2002/14/EK bizottsági határozatot (HL L 12., 1. o.) valamely földterületnek az 1. cikkben hivatkozott, kedvezményes ára formájában nyújtott állami támogatást érintő részében – A jogellenesen odaítélt összegek alapján fizetendő kamatok számításának módszere: egyszerű vagy kamatos kamat? – E módszer kiválasztásának indokolása és a bizonyítási teher megfordítása – A jogellenes előny fennállása értékelésének időpontja
 Rendelkező rész
 1)
 Az Elsőfokú Bíróságnak a T-369/00. sz., Département du Loiret (Franciaország) kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. március 29-én hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.
 2)
 Az ügyet visszautalja az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága elé.
 3)
 A költségekről jelenleg nem határoz.
 (1) HL C 211., 2007.9.8.


type: wikipedia

text:
V botanice je strom vytrvalá rostlina s prodlouženým dřevnatým stonkem nebo kmenem, který u většiny druhů nese větve a listy. V některých případech může být definice stromu užší a zahrnuje pouze dřeviny s druhotným růstem, rostliny využitelné jako dříví nebo rostliny nad určitou výšku. V širších definicích jsou stromy také vyšší palmy, kapradiny, banány a bambus. Stromy nejsou taxonomickou skupinou, ale zahrnují různé druhy rostlin, které si nezávisle vyvinuly kmen a větve jako způsob, jak se tyčit nad jinými rostlinami a soutěžit o sluneční světlo. Stromy bývají dlouhověké, některé dosahují stáří několika tisíc let. Stromy na Zemi existují již 370 milionů let. Odhaduje se, že na světě jsou přibližně tři biliony vzrostlých stromů.
 Strom má obvykle mnoho sekundárních větví nesených kmenem nad zemí. Tento kmen obvykle obsahuje dřevní pletivo, která zajišťuje pevnost, a cévní svazky, které přenášejí materiál z jedné části stromu do druhé. U většiny stromů je obklopen vrstvou kůry, která slouží jako ochranná bariéra. Pod zemí se rozvětvují a široce rozprostírají kořeny, které slouží k ukotvení stromu a získávání vlhkosti a živin z půdy. Nad zemí se větve dělí na menší větve a výhony. Na výhoncích jsou obvykle listy, které zachycují světelnou energii a fotosyntézou ji přeměňují na cukry, které jsou potravou pro růst a vývoj stromu.
 Stromy se obvykle rozmnožují pomocí semen. Mohou na nich být přítomny květy a plody, ale některé stromy, například jehličnany, mají místo toho pylové a semenné šištice. Palmy, banány a bambusy také produkují semena, ale stromové kapradiny místo nich produkují spory.
 Stromy hrají významnou roli při snižování eroze a zmírňování klimatu. Odnímají oxid uhličitý z atmosféry a ukládají ve svých tkáních velké množství uhlíku. Stromy také mohou snižovat albedo, a tak v jistých případech i ohřívat planetu. Stromy a lesy poskytují stanoviště mnoha druhům zvířat a rostlin. Tropické deštné pralesy patří mezi biologicky nejrozmanitější stanoviště na světě. Stromy poskytují stín a úkryt, dřevo pro stavbu, palivo pro vaření a topení, ovoce na jídlo a mají mnoho dalších využití. V některých částech světa lesy ubývají, protože stromy jsou káceny, aby se zvětšila plocha pro zemědělství. Pro svou dlouhověkost a užitečnost byly stromy odjakživa uctívány, v různých kulturách se na nich zakládaly posvátné háje a hrají roli v mnoha světových mytologiích.
 Etymologie
 Slovo strom pochází od slova strmět (něco, co strmí do výšky), které pochází z praslovanského *stromъ, od *strьmъ, pravděpodobně z protoindoevropského *ter-, *ster- ("tvrdý"). Ve staročeštině se více používalo slovo dřěvo.
 Definice
 Ačkoli je slovo "strom" běžně užívaným pojmem, neexistuje žádná všeobecně uznávaná přesná definice toho, co je strom, a to ani z botanického hlediska, ani v běžném jazyce. V nejširším slova smyslu je stromem každá rostlina s obecným tvarem podlouhlého kmene, který podpírá fotosyntetické listy nebo větve v určité vzdálenosti nad zemí. Stromy jsou také obvykle definovány podle výšky, přičemž menší rostliny od 0,5 do 10 m se nazývají keře takže minimální výška stromu je definována pouze volně. Velké bylinné rostliny, jako je papája a banánovníky, jsou v tomto širokém smyslu stromy.
 Běžně používaná užší definice je, že strom má dřevnatý kmen tvořený sekundárním růstem, což znamená, že kmen se každoročně zahušťuje směrem ven, kromě primárního růstu směrem vzhůru z rostoucího vrcholu. Podle takové definice nejsou za stromy považovány bylinné rostliny, jako jsou palmy, banánovníky a papáje, bez ohledu na jejich výšku, růstovou formu nebo obvod kmene. Některé jednoděložné rostliny lze považovat za stromy podle poněkud volnější definice; zatímco juka krátkolistá, bambus a palma nemají sekundární růst a nikdy nevytvářejí pravé dřevo s růstovými kruhy, mohou vytvářet „pseudodřevo“ lignifikací buněk vzniklých primárním růstem. Stromy rodu dračinec, přestože jsou také jednoděložné, mají sekundární růst způsobený meristémem v kmeni, ale liší se od zahušťujícího meristému, který se vyskytuje u dvouděložných stromů.
 Kromě strukturních definic se stromy běžně definují podle použití, například jako rostliny, které dávají dřevo.
 Přehled
 Růstový habitus stromů je evoluční adaptace, která se vyskytuje u různých skupin rostlin: tím, že stromy rostou do výšky, jsou schopny lépe soutěžit o sluneční světlo. Stromy bývají vysoké a dlouhověké, některé dosahují stáří několika tisíc let. Některé stromy patří mezi nejstarší dnes žijící organismy. Stromy mají modifikované struktury, jako jsou silnější stonky složené ze specializovaných buněk, které jim dodávají strukturální pevnost a odolnost, což jim umožňuje růst do výšky než mnoha jiným rostlinám a rozložit listy. Od keřů, které mají podobnou formu růstu, se liší tím, že obvykle rostou větší a mají jeden hlavní kmen;ale mezi stromem a keřem neexistuje důsledný rozdíl, který je ještě matoucí díky tomu, že stromy se mohou zmenšovat v drsnějších podmínkách prostředí, například na horách a v subarktických oblastech. Forma stromu se vyvinula samostatně u nepříbuzných tříd rostlin v reakci na podobné problémy prostředí, což z ní činí klasický příklad paralelní evoluce. Je známo 73 tisíc druhů stromů. Odhaduje se, že počet stromů na světě činí až 100 tisíc druhů, což by mohlo představovat celkem dvacet pět procent všech žijících druhů rostlin. Nejvíce jich roste v tropických oblastech a mnohé z těchto oblastí dosud nebyly botaniky plně prozkoumány, takže rozmanitost stromů a jejich areály nejsou dostatečně známy.
 Většina druhů stromů jsou nahosemenné rostliny. Existuje asi 1000 druhů nahosemenných stromů, včetně jehličnanů, cykasů, jinanů a lijánovců; produkují semena, která nejsou uzavřena v plodech, ale v otevřených strukturách, jako jsou borové šišky, a mnohé z nich mají tvrdé voskovité listy, například borovicové jehlice. Většina nahosemenných stromů jsou vyšší dvouděložné, "pravé dvoudomé", pojmenované tak proto, že semena obsahují dva listeny nebo semenné listy. Mezi starými liniemi kvetoucích rostlin jsou také některé stromy, kterým se říká bazální krytosemenné rostliny; patří mezi ně amborelovité, šácholán, muškátový oříšek a avokádo, zatímco stromy jako bambus, palmy a banány jsou jednoděložné.
 Dřevo dodává kmeni většiny druhů stromů strukturální pevnost; ten podpírá rostlinu, jak se zvětšuje. Cévní systém stromů umožňuje rozvádět vodu, živiny a další chemické látky po rostlině a bez něj by stromy nemohly dorůst do takových rozměrů. Stromy jako relativně vysoké rostliny potřebují nasávat vodu z kořenů xylémem nahoru po kmeni pomocí nasávání, které vzniká při odpařování vody z listů. Při nedostatku vody listy odumírají." Mezi tři hlavní části stromů patří kořen, kmen a listy; jsou nedílnou součástí cévního systému, který propojuje všechny živé buňky. U stromů a dalších rostlin, u nichž se vytváří dřevo, umožňuje cévní kambium expanzi cévní tkáně, která vytváří dřevnatý přírůstek. Protože tento růst protrhává pokožku stonku, mají dřeviny také korkové kambium, které se vyvíjí mezi floémem. Z korkového kambia vznikají ztluštělé korkové buňky, které chrání povrch rostliny a snižují ztráty vody. Jak tvorba dřeva, tak tvorba korku jsou formy sekundárního růstu.
 Stromy jsou buď stálezelené, mají listy, které přetrvávají a zůstávají zelené po celý rok, nebo opadavé, kdy na konci vegetačního období shazují listy a poté mají klidové období bez listí. Většina jehličnanů je stálezelená, ale modříny (Larix a Pseudolarix) jsou opadavé a každoročně na podzim shazují jehličí a některé druhy cypřišů (patisovec převislý, metasekvoje a tisovec) každoročně shazují malé olistěné výhonky v procesu známém jako kladoptóza. Koruna je rozložitý vrchol stromu včetně větví a listů, zatímco nejsvrchnější vrstva v lese, tvořená korunami stromů, se nazývá stromové patro. Stromek je mladý strom.
 Mnohé vysoké palmy jsou jednoděložné byliny; ty nepodléhají sekundárnímu růstu a nikdy nevytvářejí dřevo. U mnoha vysokých palem se vyvíjí pouze terminální pupen na hlavním kmeni, takže mají nevětvené kmeny s velkými spirálovitě uspořádanými listy. Některé stromovité kapradiny řádu cyateotvaré, mají vysoké rovné kmeny, dorůstající až 20 metrů, které však nejsou tvořeny dřevem, ale oddenky, které rostou vertikálně a jsou pokryty četnými adventivními kořeny.
 Vnitřní stavba kmene
 Na povrchu stromu je kůra, která může mít různou podobu, od tenké několikamilimetrové, až po rozbrázděnou mnohavrstevnou kůru, která se postupně odlupuje. Takto rozbrázděná kůra se nazývá borka. Pod kůrou se nachází lýko, které je v podstatě jedinou živou částí kmene. Lýkem prochází sítkovice, které rozvádí organické látky po celé rostlině. Největší část kmene je vyplněna dřevem, což je v podstatě mrtvá hmota cév, skládající se z celulózy a ligninu. Mezi lýkem a dřevní částí se nalézá kambium, které se významně podílí na růstu kmene.
 Růst stromu
 Strom roste do délky běžným prodlužovacím růstem. Jeho zvláštností je růst do šířky. Při něm dochází k sekundárnímu tloustnutí. Při sekundárním tloustnutí se uplatňují dva druhy pletiv, sekundárních meristémů – kambium a felogén.
 Kambium se zakládá jako prstenec meristématických buněk, které se nacházejí jak v cévních svazcích (tzv. fascikulární kambium – odděluje vnější lýkovou a vnitřní dřevní část cévního svazku), tak mimo ně (interfascikulární kambium). Tloustnutí se děje tak, že fascikulární kambium produkuje směrem ven lýko (sekundární floém) a směrem do centra kmene dřevo (sekundární xylém). Tato produkce se děje především na jaře (v dřevní části vznikají řidší cévy o větším průměru – světlejší zbarvení), o něco pomaleji pak v létě (hustší cévy o menším průměru – tmavší zbarvení), na podzim a v zimě ustává, čímž se vytváří charakteristické útvary, tzv. letokruhy.
 Felogén se nachází na povrchu lýkové části a také produkuje buňky ven i dovnitř. Směrem ven jde o buňky korku (felému), směrem dovnitř pak buňky felodermu, které obsahují chloroplasty. Buňky nad felogénem postupně odumírají, neboť vznikající korek jim zamezí v přístupu živin (které se k nim ze sítkovic a cév nedostanou).
 Růst stromu v mírném pásmu převažuje v noci a je minimální po poledni.
 Zařazení v rostlinné taxonomii
 Semenné rostliny
 Mezi stromy s klasickým druhotným tloustnutím patří v současné době takřka výhradně pouze rostliny krytosemenné dvouděložné (Magnoliopsida) a nahosemenné (zde jde výhradně o dřeviny) – jinany (Gingkoopsida, jediný druh) a jehličnany (Pinopsida).
 Stromové formy vytváří i cykasy (Cycadopsida), které dominovaly ve druhohorách a v současné době je jejich druhové spektrum výrazně omezeno. Druhotné dřevo je vyvinuto omezeně, druhotné tloustnutí je často atypické.
 Jednoděložné rostliny (Liliopsida) druhotného tloustnutí zpravidla schopné nejsou, až na výjimky, kterými jsou například některé dračince (Dracaena), dračinky (Cordyline) nebo juky (Yucca) s atypickým druhotným tloustnutím. Dřevnatění u arekovitých (Arecaceae, Palmae) je projevem primárního tloustnutí, proto palmy nepatří mezi stromy v užším smyslu.
 Stromy jsou obecně více zastoupeny mezi tropickými druhy a mezi vývojově primitivnějšími čeleděmi.
 Výtrusné rostliny
 Stromové formy vytvářely v minulosti i četní zástupci výtrusných rostlin – plavuně, přesličky, kapradiny. Z jejich zuhelnatělých kmenů vzniklo černé uhlí. Do současnosti přežilo jen několik rodů stromových kapradin, např. rody Cyathea nebo Dicksonia.
 Metabolismus
 Stromy s ohledem na své velké rozměry mají rovněž poměrně intenzivní metabolismus. Např. průměrně vzrostlý stoletý soliterní strom za jeden letní den vyprodukuje při fotosyntéze asi 1000 litrů kyslíku (člověk za stejné období spotřebuje při dýchání asi 300 litrů). Díky potřebě chlazení tentýž strom odpaří za den přes 100 litrů vody, což odpovídá energii asi 70 kWh (která se promění ve vodní páru místo v teplo – lze tedy říct, že funguje stejně účinně jako klimatizační jednotka o výkonu 3 až 5 kW).
 Evoluční historie
 Nejstaršími stromy byly stromové kapradiny, přesličky a plavuně, které rostly v lesích v období karbonu. Prvním stromem mohla být wattieza, jejíž fosilie byly nalezeny ve státě New York v roce 2007 a pocházejí ze středního devonu (asi před 385 miliony let). Před tímto nálezem byl nejstarším známým stromem Archaeopteris. Oba tyto stromy se rozmnožovaly spíše výtrusy než semeny a jsou považovány za spojovací článek mezi kapradinami a nahosemennými rostlinami, které se vyvinuly v období triasu. Mezi nahosemenné patří jehličnany, cykasy, liánovce a jinany a ty se možná objevily v důsledku duplikace celého genomu, která proběhla asi před 319 miliony lety. Jinanotvaré byla kdysi široce rozšířenou rozmanitou skupinou, z níž přežil pouze jinan dvoulaločný. Ten je považován za živoucí fosilii, protože se prakticky nezměnil od zkamenělých exemplářů nalezených v triasových usazeninách.
 Během druhohor (před 245 až 66 miliony roků) jehličnany vzkvétaly a přizpůsobily se životu na všech hlavních suchozemských stanovištích. Následně se v období křídy vyvinuly stromové formy krytosemenných rostlin. Ty začaly vytlačovat jehličnany v období třetihor (před 66 až 2 miliony roků), kdy zeměkouli pokrývaly lesy. 99 Když se před 1,5 milionem let klima ochladilo a nastala první ze čtyř dob ledových, lesy s postupujícím ledem ustoupily. V meziledových dobách stromy znovu osídlily území, které bylo pokryto ledem, aby byly v další době ledové opět vyhnány zpět.
 Význam
 Produkce dříví
 Dřevo je významný obnovitelný konstrukční materiál využívaný ve stavebnictví, výrobě nábytku, papírenství a mnoha dalších průmyslových odvětvích. Pokud uvažujeme o dřevu jako o průmyslové surovině, označujeme ho jako dříví. Odvětvené kmeny v celých délkách se označují jako surové kmeny. Příčným rozřezáním surových kmenů a tříděním podle rozměrů a kvality vznikají sortimenty dříví. Nejkvalitnější sortimenty slouží k výrobě nábytku, hudebních nástrojů, sportovního náčiní nebo pro další speciální aplikace. Sortimenty průměrné kvality se používají po dalším zpracování (rozřezáním na pilách na tzv. řezivo) nejčastěji ve stavebnictví. Ještě nižší nároky jsou kladeny na sortimenty určené pro papírenský průmysl a výrobu celulózy. Konečně nejméně kvalitní dříví je používáno v různých formách (kusové dříví, štěpka, pelety, brikety) jako obnovitelný zdroj energie.
 Ekologická funkce
 Stromy jsou dominantní růstovou formou většiny přírodních ekosystémů. Například v Česku by přirozená vegetace bez vlivu člověka byla tvořena z 99 % lesními porosty. Podle studie z roku 2015 je celkový počet stromů na planetě odhadován na 3,04 bilionu (tedy 200 stromů na každý hektar souše). Množství stromů na planetě Zemi bylo prudce sníženo člověkem především kvůli zemědělství a využití dřeva pro průmysl a na palivo. Ekologická výhoda získávání obživy ze stromů spočívá mj. v tom, že půda není narušována každoroční opakovanou orbou, že se lze u mnoha druhů obejít i bez chemizace a v okolí stromů může existovat původní flóra a fauna.
 Stromy mají výrazný vliv především na:
 propustnost slunečního záření, v porostech se stromovým patrem je podíl dopadajícího záření oproti nezastíněným porostům snížena cca na 1/10 (v tropickém deštném pralese až na 1/50)
 bilanci uhlíku v přírodě (ten se akumuluje v jejich dřevě)
 koloběh vody (výpar ze stromů výrazně posiluje podíl vody procházející malým koloběhem vody oproti velkému koloběhu)
 fyzikálně-chemické vlastnosti půdy, tedy např.:
 vylučování cizorodých látek – alelopatie
 spad listů či jehlic – ovlivnění pH, rychlosti dekompozice
 růst kořenů – čerpání živin či odčerpání části vody (tzv. biologické meliorace, hojně využívané v lesnictví)
 biologické vlastnosti půdy, tedy např.:
 zachování bohatství půdní flóry
 zachování bohatství půdní fauny (ve srovnání např. s půdou využívanou na pěstování zeleniny, obilnin a obilovin)
 celkový vliv na faunu a flóru v okolí
 Relativní ekologická výhoda získávání obživy ze stromů určitého druhu pěstovaných jednotlivě nebo v malých skupinkách mezi původní vegetací a v okolí lidských sídel spočívá zejména v tom, že půda není narušována každoroční opakovanou orbou, že se lze u některých druhů obejít i s minimem chemizace a v okolí stromů může existovat původní nebo odlišná, ale relativně pestrá flóra a fauna. Pokud si své stromy v blízkosti svého obydlí pěstují a sklizeň z nich a její zpracování zejména pro svou potřebu zajišťují malopěstitelé, odpadá také zátěž životního prostředí z dopravy a průmyslového zpracování. Je třeba tyto způsoby obživy preferovat, třebaže jsou z úzkého průmyslového hlediska málo efektivní. Naopak pěstování stromů na velkých monokulturních plantážích, zejména když je likvidován původní cenný biotop (např. tropický prales), působí značné ekologické škody. (Viz Palma olejná.)
 Kulturní a estetický význam
 Stromy mají díky své dlouhověkosti a velikosti odedávna význam jako duchovní symboly, kulturní památky i jako orientační body. Řada primitivních náboženství využívá v nějaké míře stromy. Odedávna se stromy vysazují podél významných stezek, na rozcestích, u drobných sakrálních staveb (kapličky, křížky, kostelíky). Již od středověku byly zakládány parky, v nichž byly vysazovány různé původní i nepůvodní druhy stromů, včetně speciálně vyšlechtěných kultivarů. Stromy (především duby) na hrázích rybníků pomáhají zpevňovat svými kořeny těleso hráze. Liniové výsadby stromů se často využívají k pohledovému oddělení různých částí kulturní krajiny, ale také se podílejí na omezení hluku a znečištění. V rovné krajině pak plní funkci jako větrolamy.
 Ochrana stromů
 Kácení dřevin se řídí zákonem ČNR 114/1992 Sb. v platném znění ze dne 1.12.2009 a prováděcí vyhláškou MŽP 189/2013 Sb. Vlastník pozemku smí pokácet strom, jehož obvod nepřesahuje 80 cm ve výšce 1,30 m nad zemí. U větších stromů musí žádat o povolení obecní úřad. Výjimkou je situace, kdy strom bezprostředně ohrožuje životy a zdraví obyvatel nebo majetek (většího rozsahu). V takovém případě lze strom pokácet ihned, ovšem je nutné strom před pokácením zdokumentovat a do 15 dnů pokácení ohlásit obecnímu úřadu, který může případně rozhodnout o jeho neoprávněnosti. Nelze připustit preventivní kácení zdravých dřevin, které by mohly působit škodu například pádem při větrném počasí.
 Významné stromy může obecní úřad vyhlásit za památný strom, takto je možno vyhlásit i celou alej či stromořadí. Nelesní zeleň se často stává součástí územních systémů ekologické stability (především biokoridorů), popřípadě významných krajinných prvků.
 Ochrana lesních stromů je zajištěna především pomocí lesního zákona. Navíc každý les je ze zákona o ochraně přírody a krajiny významným krajinným prvkem.
 Doupné stromy a stromy s hnízdy vzácných druhů ptáků rostoucí na pozemcích, které jsou obhospodařovány Lesy České republiky, mohou být za jistých okolností označovány modrými trojúhelníky, tyto stromy jsou pak ušetřeny probírek a prořezávek.
 Další informace
 Stáří
 Stromy jsou z hlediska životní formy fanerofyty, tj. nepříznivé období (zimu) přežívají pomocí pupenů uložených vysoko nad povrchem země. Stromy jsou rostliny vytrvalé a zpravidla velice dlouhověké, většina druhů stromů je schopna se dožít několika set let.
 Rekordmanem je smrk ztepilý, který se jmenuje Old Tjikko (Starý Tjikko). Se svými 9550 lety je nejstarším žijícím stromem světa. Roste ve švédském národním parku Fulufjället. I přes své stáří měří pouhých pět metrů. Vědci tvrdí, že toho dosáhl tzv. klonováním a vrstvením. Klonování umožňuje, aby kmen stromu po několika stech letech uhynul, přičemž jeho kořeny přežívají oněch několik tisíc let. Vrstvení pak nastává ve chvíli, kdy se větev stromu dotkne země a „stane“ se kořenem. Pokud bychom počítali jen stáří podzemního systému samotného (nikoli jen výhonků), tak by prvenství patřilo stromu Pando. I když s ním to také není jednoduché. Jedná se totiž o část lesa tvořeného jedním kořenovým systémem. Všechny stromy v jedné části lesa Fishlake National Forest mají stejný genetický kód. Vědci pro to našli vysvětlení. Všechny tyto stromy vyrůstají z kořenů původního stromu, který tu kdysi před desítkami tisíc let vyrašil první. Kořenový systém tohoto stromu je starý asi 80 000 let.
 Pokud se jedná o jedince se samostatným kořenem, nikoli klony z jednoho kořenového systému, je nejstarším dosud uznávaným stromem borovice dlouhověká (dříve považovaná za poddruh borovice osinaté) zvaná Metuzalém, rostoucí ve východní Kalifornii, u které je dendrochronologicky doložený věk (k r. 2022) 4 853 let. Podle dosud vědecky nepublikované studie by však měl být nahrazen ještě starším jedincem druhu fitzroya cypřišovitá zvaným Alerce Milenario nebo též Gran Abuelo („pradědeček“), rostoucím v chilském národním parku Alerce Costero, který by měl k r. 2022 pravděpodobně dosahovat věku 5 484 let.
 V Česku je nejvíce dlouhověkým druhem tis červený (Taxus baccata), který se může dožít i přes 1000 let. Naopak krátkověké jsou některé druhy pionýrských dřevin, např. bříza bělokorá (Betula pendula) se jen málokdy dožije přes 70 let. Českým rekordmanem je pravděpodobně Karlova lípa v Klokočově, jejíž věk je na základě průzkumů odhadován asi na 800 let.
 Rozměry
 Výška stromů se pohybuje od několika centimetrů po více než 100 metrů. Někdy jsou členěny podle dosahované výšky do podkategorií:
 stromek (arbor parva) do 7 m
 nízký strom (arbor nana) 8–15 m
 středně vysoký strom (arbor mediocris) 16–25 m
 vysoký strom (arbor alta) 26–50 m
 velmi vysoký strom (arbor altissima) nad 50 m
 Nezávisle na velikosti se stromy ve většině zlomí od rychlosti větru 42 m/s.
 Rekordy
 Svět
 Nejvyšším žijícím stromem je sekvoj vždyzelená (Sequoia sempervirens) „Hyperion“ v Redwood National and State Parks v Kalifornii s výškou 115,85 m.
 Nejvyšším žijícím krytosemenným (a zároveň nejvyšším tropickým) stromem je jedinec druhu Shorea faguetiana, který byl objeviteli nazván „Menara“ (což v malajštině znamená věž). Je vysoký 100,8 m a roste na severu Bornea v malajsijském státě Sabah.
 Strom s největším objemem je sekvojovec obrovský (Sequoiadendron giganteum) zvaný „Generál Sherman“ v Národním parku Sequoia v USA, který dosahuje objemu 1473,4 m3, výšky 83,8 m, jeho průměr u země je přes 11 m a průměr hlavní větve je 2,1 m.
 Strom, který dosáhl největšího známého obvodu kmene na světě, je tisovec Montezumův (Taxodium mucronatum) zvaný El Árbol del Tule neboli Tulský strom v jižním Mexiku s obvodem kmene 42 m a průměrem 14 m.
 Nejmenší známý kvetoucí strom je asi jedinec druhu Monanthes polyphylla, který je vysoký 1,8 cm.
 Česko
 Nejvyšším českým smrkem byl Král smrků v Boubínském pralese, který měl před svým pádem v roce 1970 výšku 57,2 m a objem téměř 30 m3. Krále smrků z Boubína již přerostl tzv. Těptínský smrk rostoucí v nadmořské výšce 350 m v údolí Kamenického potoka u Těptína (východně od Prahy), který v roce 2003 měřil 58 m s obvodem 515 cm. Těptínský smrk byl vyvrácen při vichřicí dne 25. června 2008, jako jediný ze skupiny tzv. těptínských smrků.
 Nejvyšším českým stromem je 64,1 metru vysoká douglaska tisolistá podle měření ze dne 22. října 2014, která roste ve Vlastiboři na Jablonecku ve tříhektarovém lese. Je tedy vysoká skoro jako Petřínská rozhledna v Praze. Přírůstek tvoří každý rok asi 25–30 cm.
 Stromem s největším objemem v Česku by mohl být topol černý v Lochovicích, který měl obvod 15,7 m. Někdy na začátku 19. století byl vyvrácen vichřicí.
 Stromem s největším obvodem v Česku byla Tatrovická lípa, která měla obvod 16,5 m a byla srostlicí 10 kmenů vyrůstajících ze společné báze, nejspíš kolem původního kmene. V současnosti má ale obvod 1122 cm, jelikož byla částečně rozlámána při vichřici. Stromem s druhým největším obvodem v Česku byl již zmíněný topol černý v Lochovicích, který měl obvod 15,7 m, který je nejspíš největším dosaženým obvodem u topolu v Evropě. V současnosti není na světě znám topol o větším obvodu, než měl tento. Ze stromů s obvyklou formou vzrůstu měl tento topol největší obvod v Česku.
 Odkazy
 Poznámky
 Reference
 Literatura
 Související články
 Keř
 Bylina
 Les
 Dřevo
 Památný strom v Česku
 Ovocný strom
 Externí odkazy
 Chraňme stromy (Arnika)
 manuscripts drawings . argentineans trees . ulartistamps .
 – tabulky největších jedlí a smrků
 Dřeviny a dřevnaté byliny na darius.cz
 Encyklopedie na garten.cz
 Památné stromy na cea.cz
 Památné stromy na ecmost.cz
 Iniciativa nasestromy.cz
 Rozmnožování okrasných stromů a keřů
 Až třetina druhů stromů nemusí přežít do konce století, varuje studie. ČT24-Zpravodajství. 1.9.2021
 Článek o rekordních stromech na webu magazínu 100+1 ZZ
 Botanika
 Lesnictví
 Prvky zahradní architektury
 Morfologie rostlin


text:
 20.2.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 53/45
 Tožba, vložena 2. januarja 2017 – La Mafia Franchises/EUIPO – Italija (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)
 (Zadeva T-1/17)
 (2017/C 053/55)
 Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina
 Stranke
 Tožeča stranka: La Mafia Franchises, SL (Zaragoza, Španija) (zastopnik: I. Sempere Massa, odvetnik)
 Tožena stranka: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
 Druga stranka pred odborom za pritožbe: Italijanska republika
 Podatki o postopku pred EUIPO
 Imetnik sporne znamke: tožeča stranka
 Zadevna sporna znamka: figurativna znamka EU, ki vsebuje besedne elemente „La Mafia SE SIENTA A LA MESA“ – znamka EU št. 5 510 921
 Postopek pred EUIPO: postopek za razglasitev ničnosti
 Izpodbijana odločba: odločba prvega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 27. oktobra 2016 v zadevi R 803/2016-1
 Tožbeni predlogi
 Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
 —
 izpodbijano odločbo razveljavi;
 —
 sporno znamko Evropske unije št. 5 510 921 „LA MAFIA SE SIENTA A LA MESA“ razglasi za veljavno;
 —
 EUIPO naloži plačilo stroškov.
 Navajana tožbena razloga
 —
 Kršitev člena 52(1)(a) Uredbe št. 207/2009;
 —
 kršitev člena 7(1)(f) Uredbe št. 207/2009.


text:
Zlatko Grgić (Zagreb, 21. lipnja 1931. – Toronto, 4. listopada 1988.), hrvatski autor crtanih filmova i karikatura.
 Apsolvirao je pravo i studirao na Višoj novinarskoj školi. Crtanim filmom bavio se od 1951., i to najprije kao crtač i animator, a samostalno je režirao od 1964. ("Muzikalno prase", "Izumitelj cipela", "Veliki i mali"). Ostvario je više filmova u korežiji te nekoliko epizoda serije o profesoru Baltazaru. U Kanadi je korežirao film "Lutka snova" koji je nominiran za Oscara. Jedan je od vodećih autora drugog naraštaja Zagrebačke škole crtanog filma, a nagrađen je na brojnim međunarodnim festivalima.
 Hrvatski crtači stripa
 Hrvatski ilustratori
 Životopisi, Zagreb
 Hrvatski karikaturisti
 Dobitnici nagrade Vladimir Nazor


type: legislation

text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,31.5.2021
 COM(2021) 268 final
 2021/0131(NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh a mhéid a bhaineann leis an gcinneadh atá beartaithe ag Rannpháirtithe an tSocraithe maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.Ábhar an togra
 Baineann an togra seo le cinneadh lena mbunaítear an seasamh atá le glacadh ag an gCoimisiún thar ceann an Aontais Eorpaigh i gcomhthéacs an tSocraithe maidir le Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil (an ‘Socrú’) a mhéid a bhaineann le cinneadh atá beartaithe chun forálacha an tSocraithe i ndáil le rátaí úis a leasú. Leagtar síos sna forálacha sin rátaí íosta na Rátaí Tagartha don Ús Tráchtálach (‘CIRRanna’) a bhfuil feidhm acu maidir le tacaíocht mhaoinithe oifigiúil le haghaidh creidmheasanna onnmhairiúcháin. Leis an gcinneadh atá beartaithe, dhéanfaí cleachtais i measc daoine a chloíonn leis an Socrú a chomhchuibhiú agus d’áiritheofaí téarmaí agus coinníollacha a léiríonn téarmaí agus coinníollacha na margaí airgeadais príobháideacha.
 2.Comhthéacs an togra
 2.1.Socrú maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil
 Is comhaontú oinigh é an Socrú idir an tAontas, na Stáit Aontaithe, Ceanada, an tSeapáin, an Chóiré, an Iorua, an Eilvéis, an Astráil, an Nua-Shéalainn agus an Tuirc, comhaontú a bhfuil sé d'aidhm aige creat a sholáthar le haghaidh úsáid ordúil na gcreidmheasanna onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil. Ciallaíonn sé sin, sa chleachtas, cothroime iomaíochta a leagan síos (de bharr iomaíocht a bheith bunaithe ar phraghas agus ar cháilíocht na n‐earraí agus na seirbhísí a onnmhairítear agus gan í a bheith bunaithe ar na téarmaí airgeadais a chuirtear ar fáil), agus ag an am céanna obair chun deireadh a chur le fóirdheontais agus leis an saobhadh trádála a bhaineann le creidmheasanna onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil. Is i mí Aibreáin 1978 a tháinig an Socrú i bhfeidhm, is éiginnte an tréimhse ama atá luaite leis, agus cé go bhfaigheann sé tacaíocht riaracháin ó Rúnaíocht ECFE, ní Gníomh de chuid ECFE é
 1
 .
 Is socrú é atá faoi réir nuashonruithe rialta lena gcuirtear san áireamh an margadh airgeadais agus forbairtí beartais a dhéanann difear do sholáthar creidmheasanna onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil. Rinneadh an Socrú a thrasuí, agus dá bhrí sin, le Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle, rinneadh socrú ceangailteach de go dlíthiúil san Aontas
 2
 3
 . Trí bhíthin Gníomhartha tarmligthe de bhun Airteagal 2 den Rialachán seo, ionchorpraítear athbhreithnithe ar théarmaí agus ar choinníollacha an tSocraithe i ndlí an Aontais.
 2.2.Rannpháirtithe an tSocraithe maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil
 Déanann an Coimisiún Eorpach ionadaíocht thar ceann an Aontais i gcruinnithe rannpháirtithe an tSocraithe (na ‘Rannpháirtithe’), agus sna nósanna imeachta i scríbhinn le haghaidh cinnteoireacht a dhéanann Rannpháirtithe an tSocraithe freisin. Is de chomhthoil a ghlactar cinntí maidir le gach leasú a dhéantar ar an Socrú. Glacann an Chomhairle seasamh an Aontais agus pléann na Ballstáit é i Meitheal na Comhairle um Chreidmheasanna Onnmhairiúcháin
 4
 .
 Le pointe (a) d'Airteagal 68 den Socrú déantar foráil go 'nDéanfaidh na Rannpháirtithe an córas lena leagtar síos CIRRanna a athbhreithniú go rialta chun a áirithiú go léiríonn na rátaí fógartha coinníollacha reatha an mhargaidh agus go gcomhlíonann siad na haidhmeanna is bonn faoi na rátaí atá i bhfeidhm. Leis na hathbhreithnithe sin freisin cumhdófar an corrlach a bheidh le cur isteach nuair a chuirfear na rátaí sin i bhfeidhm'.
 2.3.Gníomh beartaithe Rannpháirtithe an tSocraithe maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil
 Tá athbhreithniú á dhéanamh ar an gcóras CIRR ó thús 2014. Is éard atá i CIRRanna rátaí úis íosta seasta a fhéadtar a thairiscint mar chuid de chonradh maoinithe onnmhairiúcháin le taca rialtais. Socraítear CIRRanna le haghaidh gach airgeadra de chuid Rannpháirtithe an tSocraithe. Ag an 127ú cruinniú a bhí ag na Rannpháirtithe, cruinniú a tionóladh i mí an Mheithimh 2014, chuir na Rannpháirtithe de chúram ar na Saineolaithe Teicniúla do na Rannpháirtithe (‘TEP’) athbhreithniú a dhéanamh ar na disciplíní sa Socrú maidir le CIRRanna.
 Is athchóiriú cuimsitheach a bheadh in athchóiriú CIRR lena gcumhdófaí gnéithe oibríochtúla (e.g. módúlachtaí mar na rátaí úis a choinneáil agus a shocrú), chomh maith le gnéithe struchtúrtha (e.g. bonnrátaí, corrlaigh agus formhuirir). Is é is aidhm d'athchóiriú CIRR cleachtais iasachtaithe a chomhchuibhiú i measc na Rannpháirtithe agus na CIRRanna a thabhairt níos gaire do rátaí an mhargaidh. Na forálacha atá beartaithe maidir le CIRRanna, is forálacha iad a bheadh infheidhme maidir le gach idirbheart, ach amháin idirbhearta a chumhdaítear le Tuiscint Earnála do Longa agus le Tuiscint Earnála d'Aerárthaí Sibhialta.
 Ag an 141d Cruinniú de na Rannpháirtithe a tionóladh i mí an Mheithimh 2019, thíolaic Cathaoirleach TEP dréacht‐togra ón gCathaoirleach maidir le hathchóiriú CIRR lena bhféachtar le cothromaíocht a bhaint amach idir leasanna éagsúla agus dearcthaí a cuireadh in iúl le linn na hoibre teicniúla. Thug na Rannpháirtithe tacaíocht ghinearálta do dhréacht‐togra an Cathaoirligh, ach bhí roinnt saincheisteanna gan mórán suntais fós le réiteach. Ag cruinniú na Rannpháirtithe i mí na Samhna anuraidh, tháinig tuairimí na Rannpháirtithe le chéile. Tá Rannpháirtithe an tSocraithe chun cinneadh a ghlacadh maidir leis an dréacht‐togra comhréitigh trí nós imeachta i scríbhinn.
 3.An seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais
 Le Comhaontú EDT maidir le Fóirdheontais agus le Bearta Frithchúitimh (‘ASCM’) cuirtear díolmhú ar fáil don Socrú sa liosta léiritheach fóirdheontas onnmhairiúcháin, ar choinníoll nach meastar cleachtas creidmheasa onnmhairiúcháin atá i gcomhréir le forálacha an tSocraithe a bheith ina fhóirdheontas onnmhairiúcháin a thoirmisctear le ASCM. Ciallaíonn sé sin i gcás go bhfuil Comhalta EDT ina Rannpháirtí sa Socrú, agus más rud é go bhfuil a chleachtas creidmheasa onnmhairiúcháin i gcomhréir leis an Socrú, nó sa chás go gcuireann Comhalta EDT cleachtais ráta úis i bhfeidhm i gcomhréir le forálacha an tSocraithe, ní mheastar a chleachtas creidmheasa onnmhairiúcháin a bheith ina fóirdheontas onnmhairiúcháin. Tugann sin tábhacht ar leith do na forálacha atá sa Socrú maidir le rátaí úis.
 Níl aon athrú déanta ar fhorálacha maidir leis na CIRRanna le tamall fada anuas agus ní mór athchóiriú cuimsitheach a dhéanamh orthu. An chinntitheacht atá in earnáil an chreidmheasa trádála i bhfoinsiú na gcinntí sa trádáil dhomhanda, is rud é atá ag méadú leis le tamall, agus tá réimse leathan táirgí airgeadais agus struchtúr conarthaí á dtairiscint i margaí airgeadais príobháideacha dá bharr sin. Chun comhréireacht a áirithiú, ní mór na forálacha maidir le rátaí úis an tSocraithe a oiriúnú go tréimhsiúil do na cleachtais mhargaidh atá ag forbairt. Ní dhéantar leis an Socrú ach na prionsabail ghinearálta a leagan amach nuair a chuirtear iasachtú le taca rialtais ar fáil ag rátaí seasta úis agus is ar ghnéithe struchtúracha a dhíríonn an Socrú. Ós amhlaidh a chuireann na Ballstáit níos mó CIRRanna ar fáil ná formhór na Rannpháirtithe eile, agus chun cleachtais a chóineasú laistigh den Aontas, chomhaontaigh na Ballstáit go neamhfhoirmiúil maidir le sraith rialacha lena gcumhdaítear gnéithe oibríochtúla chóras CIRR, mar chomhlánú ar na forálacha sa Socrú. De bhreis ar an Socrú agus ar threoirlínte neamhfhoirmiúla an Aontais, tá rialacháin náisiúnta CIRR glactha ag formhór na mBallstát.
 Leis an gcinneadh atá beartaithe faoi athchóiriú CIRR, bheadh foráil ann do nuashonrú níos mionsonraithe agus níos cuimsithí ar IARSCRÍBHINN XVI den Socrú. Chlúdóidís sin na costais a thabhaíonn an t‐iasachtóir sula síníonn ceannaitheoir conradh onnmhairiúcháin (e.g. rialacha maidir le táillí íosta a ghearrtar as an ráta úis a thairiscint agus a shocrú), chomh maith le rialacha maidir le conas an ráta úis a ríomh, rud a fhreagraíonn don toradh ar bhanna rialtais móide corrlach a chumhdóidh costais chistiúcháin eile. Trí chomhpháirteanna a dhéanann difear do na costais chistiúcháin a ionchorprú, tá sé d'aidhm ag athchóiriú CIRR comhleanúnachas níos fearr a shocrú sna téarmaí agus sna coinníollacha a chuireann GCOnna ar fáil agus, ar an gcaoi sin, cothroime iomaíochta a áirithiú i measc Rannpháirtithe an tSocraithe. Sin mar a dhéanfaidh an t‐athchóiriú raon feidhme a chúngú ar na Ballstáit chun forálacha CIRRanna ar an leibhéal náisiúnta a chur in oiriúint do riachtanais shonracha an tionscail baile. Tá idirthréimhse dhá bhliain á bheartú chun am a thabhairt do ghníomhaireachtaí creidmheasa onnmhairiúcháin a thairgeann iasachtú díreach iad féin a chur in oiriúint do na treoirlínte nua.
 I mbeagán focal, is éard atá á thabhairt i gceist leis an gcinneadh atá beartaithe maidir le hathchóiriú CIRR rialacha maidir le gnéithe oibríochtúla agus struchtúracha araon, ar rialacha iad lena soláthrófar comhleanúnachas beartais níos fearr agus lena gcuirfear feabhas ar an gcothrom iomaíochta i measc na Rannpháirtithe. Dá bhrí sin, is é seasamh ón Aontas a mholtar an cinneadh atá beartaithe ag Rannpháirtithe an tSocraithe a fhormheas trí nós imeachta i scríbhinn chun treoirlínte nua maidir le CIRRanna a ghlacadh.
 4.Bunús dlí
 4.1.Bunús dlí don nós imeachta
 4.1.1.Prionsabail
 Foráiltear in Airteagal 218(9) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE) do chinntí lena mbunaítear ‘na seasaimh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gcomhlacht arna chur ar bun le comhaontú, nuair a iarrtar ar an gcomhlacht sin gníomhartha a ghlacadh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo, seachas gníomhartha lena bhforlíonfar nó lena leasófar creat institiúideach an chomhaontaithe.’
 Áirítear ar na ‘gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo’ gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo de bhua rialacha an dlí idirnáisiúnta lena rialaítear an comhlacht i gceist. Áirítear orthu freisin ionstraimí nach bhfuil éifeacht cheangailteach leo faoin dlí idirnáisiúnta, ach ‘a bhféadfadh tionchar cinntitheach a bheith acu ar ábhar na reachtaíochta a ghlacfaidh reachtas an Aontais Eorpaigh’
 5
 .
 4.1.2.Cur i bhfeidhm maidir leis an gcás seo
 D'fhéadfadh an gníomh atá beartaithe tionchar cinntitheach a bheith aige ar ábhar reachtaíocht an Aontais, eadhon Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 16 Samhain 2011 maidir le treoirlínte áirithe a chur i bhfeidhm i réimse na gcreidmheasanna onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil agus lena n‐aisghairtear Cinneadh 2001/76/CE ón gComhairle agus 2001/77/CE ón gComhairle. De bhua Airteagal 2 den Rialachán seo, sin é an fáth a shonraítear go 'nglacfaidh an Coimisiún gníomhartha tarmligthe i gcomhréir le hAirteagal 3 chun Iarscríbhinn II a leasú mar thoradh ar leasuithe ar na treoirlínte arna gcomhaontú ag Rannpháirtithe an tSocraithe'.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 218(9) CFAE an bunús dlí don nós imeachta le haghaidh an chinnidh atá beartaithe.
 4.2.Bunús dlí substainteach
 4.2.1.Prionsabail
 An bunús dlí substainteach le haghaidh cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE, is ar chuspóir agus ar ábhar an ghnímh atá beartaithe atá sé ag brath go príomha, dhá rud a bhfuiltear ag glacadh seasamh thar ceann an Aontais ina leith. Má tá dhá aidhm ag an ngníomh atá beartaithe nó má tá dhá chomhpháirt ann agus más féidir ceann de na haidhmeanna nó de na comhpháirteanna sin a shainaithint mar phríomhaidhm nó mar phríomh‐chomhpháirt agus an ceann eile mar aidhm nó comhpháirt theagmhasach, ní mór an cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE a bhunú ar bhunús dlí substainteach aonair, eadhon an bunús dlí a éilítear de réir na príomhaidhme nó na príomh‐chomhpháirte.
 4.2.2.Cur i bhfeidhm maidir leis an gcás seo
 Is le creidmheasanna onnmhairiúcháin a bhaineann príomhchuspóir agus príomhábhar an ghnímh atá beartaithe, gníomh a thagann faoi raon feidhme an chomhbheartais thráchtála. Dá bhrí sin, is é Airteagal 207 CFAE an bunús dlí substainteach atá faoin gcinneadh atá molta.
 4.3.Conclúid
 Is í an chéad fhomhír d’Airteagal 207(4) CFAE, i gcomhar le hAirteagal 218(9) CFAE ba cheart a bheith ina bunús dlí leis an gcinneadh atá beartaithe.
 2021/0131 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh a mhéid a bhaineann leis an gcinneadh atá beartaithe ag Rannpháirtithe an tSocraithe maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe an chéad fhomhír d’Airteagal 207(4), i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Rinneadh na treoirlínte atá sa Socrú maidir le Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil (‘an Socrú’) a thrasuí, agus dá bhrí sin, rinneadh ceangailteach go dlíthiúil iad san Aontas Eorpach le Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle
 6
 .
 (2)I gcomhréir le hAirteagal 63 den Socrú, ba cheart do Rannpháirtithe an Socraithe (na ‘Rannpháirtithe’) an córas lena leagtar síos CIRRanna a athbhreithniú go rialta chun a áirithiú go léiríonn na rátaí fógartha coinníollacha reatha an mhargaidh agus go gcomhlíonann siad na haidhmeanna is bonn faoi na rátaí atá i bhfeidhm. Leis na hathbhreithnithe sin, an corrlach a bheidh le cur isteach nuair a chuirfear na rátaí sin i bhfeidhm, ba cheart an corrlach sin a chumhdach freisin.
 (3)Déanfaidh na Rannpháirtithe cinneadh trí nós imeachta i scríbhinn maidir le cinneadh atá beartaithe chun na forálacha sa Socrú i ndáil le CIRRanna a leasú.
 (4)Leis an gcinneadh atá beartaithe chun na forálacha maidir le CIRRanna a athchóiriú, ba cheart comhleanúnachas beartais níos fearr a sholáthar, mar aon le cleachtais iasachtaithe a chomhchuibhiú, ionas go mbeidh feabhas ar an gcothrom iomaíochta i measc na Rannpháirtithe. Thairis sin, na rátaí úis sheasta a thairgtear in idirbhearta creidmheasa onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil, is rátaí iad ba cheart a thabhairt níos gaire do rátaí an mhargaidh, sin agus a áirithiú go bhfuil siad níos oiriúnaí do na téarmaí agus na coinníollacha atá ar fáil sa mhargadh airgeadais príobháideach. Ba cheart go dtabharfadh idirthréimhse dhá bhliain an t‐am do na gníomhaireachtaí creidmheasa onnmhairiúcháin na treoirlínte nua a ghlacadh agus a chur in iúl.
 (5)An seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais, is iomchuí é a bhunú i nós imeachta i scríbhinn de chuid Rannpháirtithe an tSocraithe, toisc go bhféadfaidh an cinneadh atá beartaithe tionchar cinntitheach a bheith aige ar ábhar dhlí an Aontais, de bhua Airteagal 2 de Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Is ar an Iarscríbhinn a ghabhann leis an gCinneadh seo a bhunófar an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais i nós imeachta i scríbhinn de chuid Rannpháirtithe an tSocraithe maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil a mhéid a bhaineann leis an gcinneadh atá beartaithe chun na forálacha maidir leis na CIRRanna a leasú.
 Airteagal 2
 Dírítear an Cinneadh seo chuig an gCoimisiún.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 (1)
 Faoi mar a shainmhínítear in Airteagal 5 de Choinbhinsiún ECFE.
 (2)
 Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 16 Samhain 2011 maidir le treoirlínte áirithe a chur i bhfeidhm i réimse na gcreidmheasanna onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil agus lena n‐aisghairtear Cinneadh 2001/76/CE ón gComhairle agus 2001/77/CE ón gComhairle (IO L 326, 8.12.2011, lch. 45).
 (3)
 San am atá caite, is trí bhíthin Cinntí ón gComhairle a trasuíodh leaganacha níos sine de Shocrú ECFE i ndlí an Aontais.
 (4)
 Cinneadh ón gComhairle lena gcuirtear ar bun Grúpa Comhordaithe Beartais um Árachas Creidmheasa, Ráthaíochtaí Creidmheasa agus Creidmheasanna Airgeadais (IO 66, 27.10.1960, lch. 1339).
 (5)
 Breithiúnas ó Chúirt Bhreithiúnais an Aontais Eorpaigh an 7 Deireadh Fómhair 2014, an Ghearmáin v an Chomhairle, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, míreanna 61 go 64.
 (6)
 Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 16 Samhain 2011 maidir le treoirlínte áirithe a chur i bhfeidhm i réimse na gcreidmheasanna onnmhairiúcháin a dtacaítear leo go hoifigiúil agus lena n‐aisghairtear Cinneadh 2001/76/CE ón gComhairle agus 2001/77/CE ón gComhairle (IO L 326, 8.12.2011, lch. 45) (‘Rialachán (AE) Uimh. 1233/2011’).
 ---documentbreak---
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,31.5.2021
 COM(2021) 268 final
 IARSCRÍBHINN
 a ghabhann leis an
 Togra le haghaidh Cinneadh ón gComhairle
 maidir leis an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais Eorpaigh a mhéid a bhaineann leis an gcinneadh atá beartaithe ag Rannpháirtithe an tSocraithe maidir leis na Creidmheasanna Onnmhairiúcháin a dTacaítear leo go hOifigiúil
 IARSCRÍBHINN
 TOGRA
 IARSCRÍBHINN XVII
 ROINN 1:CIRR A SHOCRÚ
 1.Bunófar Ráta Tagartha don Ús Tráchtálach (CIRR) le haghaidh airgeadra gach Rannpháirtí, ar choinníoll go gcuirfear na sonraí is gá ar fáil don Rúnaíocht. Féadfaidh Rannpháirtí nó Neamh‐rannpháirtí a iarraidh go mbunófar CIRR le haghaidh airgeadra Neamh‐rannpháirtí. I gcomhairle leis an Neamh‐rannpháirtí leasmhar, féadfaidh Rannpháirtí nó an Rúnaíocht a mholadh, thar ceann an Neamh‐rannpháirtí sin go socrófar CIRR san airgeadra sin.
 2.Bainfidh Rannpháirtithe eile úsáid as an CIRR a shocraítear le haghaidh airgeadra ar leith má chinneann siad maoiniú a dhéanamh san airgeadra sin.
 3.Is de bhonnráta agus de chorrlach atá an CIRR comhdhéanta.
 4.An CIRR íosta d'aon airgeadra, ní bheidh sé níos ísle ná 15 bhonnphointe.
 I.AN BONNRÁTA A BHUNÚ
 5.Is ar bhonn míosúil a dhéanfar rátaí CIRR a ríomh, agus beidh éifeacht acu an 15ú lá de gach mí.
 6.Is trí úsáid a bhaint as torthaí bannaí rialtais a dhéantar bonnrátaí CIRR a ríomh.
 7.Maidir le haibíocht an bhanna rialtais atáthar chun a úsáid le haghaidh gach idirbheart, cinnfear í de réir na foirmle seo a leanas: An Tréimhse Íostarraingthe + 0.5 An Tréimhse Aisíocaíochta + 0.5 An Mhinicíocht Aisíocaíochta i mblianta
 1
 (le haghaidh próifílí aisíocaíochta caighdeánacha). I gcás idirbhearta le próifíl aisíocaíochta nach bhfuil caighdeánach, is í an fhoirmle seo a leanas a chuirfear i bhfeidhm: DP + [∑ ( − ) ∗ ] / ∑ =1 =1 ∗ 1/365]
 2
 . Déanfar an toradh a shlánú go dtí an bhliain is gaire dó, é caidhpeáilte ag deich mbliana agus íosteorainn trí bliana socraithe lena aghaidh.
 8.Déanfaidh Rannpháirtithe na torthaí bannaí a ríomh trí úsáid a bhaint as meán uimhríochtúil na dtorthaí laethúil uile ó na bannaí rialtais de 3,4,5,6,7,8,9 agus 10 mbliana den mhí féilire roimhe sin le haghaidh a gcuid airgeadraí féin. Déanfar na torthaí sin a thuairisciú don Rúnaíocht tráth nach déanaí ná cúig lá tar éis dheireadh gach míosa, agus cuirfear ar fáil go poiblí iad ar bhonn míosúil.
 9.Féadfaidh Rannpháirtithe idirshuíomh líneach a úsáid chun na torthaí is gá a bhaint amach fad is atá sé laistigh de réigiún idirshuímh bannaí rialtais ó 2 bhliain go dtí bannaí rialtais 15 bhliana, na bannaí 15 bhliana san áireamh. Ní cheadófar eachtarshuí go toradh banna níos ísle ná níos airde.
 10.I gcás nach bhféadfaí na sonraí a fháil maidir le ceann amháin nó níos mó de na bannaí rialtais atá riachtanach (de réir Airteagail 8 agus 9), ní bheidh CIRR san airgeadra sin le haghaidh hidirbhearta lena n‐éilítear na haibíochtaí sin (dá dtagraítear in Airteagal 7) ach amháin i gcás ina mbaineann na sonraí atá in easnamh le haibíochtaí níos giorra agus go soláthraítear na sonraí le haghaidh aibíochtaí níos airde (suas le 10 bliana). Sa chás sin, úsáidfear torthaí an bhanna rialtais ard is gaire chun na bonnrátaí a ríomh lena gceanglaítear aibíochtaí níos gearra den sórt sin.
 II.AN CORRLACH A BHUNÚ
 11.Is ar bhonn ráithiúil a dhéanfar an corrlach a ríomh (an 15 Eanáir, an 15 Aibreán, an 15 Iúil agus an 15 Deireadh Fómhair gach bliain) de réir thorthaí an raon difríochta cúig bliana (an difríocht idir ráta an bhannaí rialtais cúig bliana agus an ráta babhtála cúig bliana).
 12.Is trí úsáid a bhaint as an bhfoirmle seo a leanas a ríomhfar an corrlach: 0.5 * (an meánleibhéal trí mhí de thorthaí an raon difríochta laethúil cúig bliana) + 80 bonnphointe. Déanfar an toradh a shlánú go dtí an bonnphointe is gaire dó, é caidhpeáilte ag uasmhéid 120 bonnphointe agus íosteorainn socraithe ag 80 bonnphointe.
 13.An meán trí mhí atá ag na raonta difríochta laethúla cúig bliana a bheidh le húsáid, is meán é a ríomhfar mar a leanas: ríomh a dhéanamh ar an meán uimhríochtúil atá ag na raon difríochta laethúil cúig bliana le trí mhí féilire anuas sna hairgeadraí ábhartha. Déanfar iad a thuairisciú don Rúnaíocht tráth nach déanaí ná cúig lá tar éis dheireadh gach ráithe.
 14.Sa chás nach bhfuil an raon difríochta cúig bliana ar fáil sa mhargadh le haghaidh airgeadra ar leith, socrófar an corrlach ag 100 bp.
 15.Na corrlaigh a bheidh ann dá bharr sin, cuirfear ar fáil go poiblí iad ag tús gach ráithe.
 ROINN 2:CIRR A CHUR I bhFEIDHM
 16.I gcás ina gcuirfear tacaíocht oifigiúil maoinithe ar fáil le haghaidh iasachtaí ar rátaí comhlúthacha, ní cheadófar do bhainc ná d’institiúidí maoinithe eile an rogha sa ní is ísle atá ann a thairiscint, idir an CIRR (tráth an chonartha bhunaigh) nó ráta gearrthéarmach an mhargaidh le linn na hiasachta.
 I.TRÉIMHSE BHAILÍOCHTA CIRR
 17.Is féidir CIRR a chur faoi ghlas roimh Dháta an Chonartha Airgeadais (DFC), ar an dáta sin nó ina dhiaidh.
 18.I gcás ina mbeidh CIRR faoi ghlas agus é sealbhaithe roimh DFC, ní bheidh an Tréimhse Shealbhaíochta níos faide ná 12 mhí i ndiaidh a chéile
 3
 , cinnfear fad na Tréimhse Sealbhaíochta ar a dhéanaí faoi Dháta an Luachana (DoQ), agus cuirfear raon breise leis an CIRR is infheidhme de réir an tábla thíos.
 Tréimhse Sealbhaíochta (ina míonna)
 Costas na tréimhse sealaíochta
 Sealbhú 1 m
 20 bp
 Sealbhú 2 m
 20 bp
 Sealbhú 3 m
 20 bp
 Sealbhú 4 m
 20 bp
 Sealbhú 5 m
 20 bp
 Sealbhú 6 m
 20 bp
 Sealbhú 7 m
 23 bp
 Sealbhú 8 m
 26 bp
 Sealbhú 9 m
 30 bp
 Sealbhú 10 m
 34 bp
 Sealbhú 11 m
 39 bp
 Sealbhú 12 m
 44 bp
 19.I gcás ina dtéann an Tréimhse Shealbhaíochta i léig roimh DFC, féadtar an ráta CIRR a athshocrú láithreach nó ag tráth níos déanaí agus an ráta sin a choinneáil ar feadh Tréimhse Shealbhaíochta nua. I gcás inar tharla síniú an chonartha tráchtála (SCC) roimh an athshocrú, ní bheidh ráta an athshocraithe níos ísle ná an ráta is deireanaí a bhí faoi ghlas roimhe sin. Níl aon teorainn le líon na n‐uaireanta is féidir CIRR a athshocrú.
 20.Aon athrú ar an Tréimhse Fabhraithe Úis roimh DFC nó ar DFC, spreagfaidh sé athríomh an bhonnráta CIRR. Beidh an t‐athríomh sin bunaithe ar an Tréimhse Fabhraithe Úis nua agus bainfidh sé úsáid as na bonnrátaí a bhí i bhfeidhm tráth an chéad DoQ; ní mheasfar seo a bheith ina athshocrú ná ina chealú ar ráta CIRR.
 II.AN TÁILLE GEALLTANAIS
 21.Gearrfar táille gealltanais ar chreidmheasanna díreacha. I gcás ina raibh an CIRR faoi ghlas roimh DFC nó ar DFC, gearrfar an táille gealltanais díreach i ndiaidh DFC. I gcás ina raibh an CIRR faoi ghlas i ndiaidh DFC, gearrfar an táille díreach i ndiaidh DoQ.
 22.Gearrfaidh rannpháirtithe táille gealltanais ag ráta cleachtais tráchtála margaidh nó ag ráta os a gcionn sin ar choinníoll go bhfuil an fhaisnéis sin ar fáil.
 III.CEALÚ DEONACH AGUS RÉAMHÍOCAÍOCHT DEONACH
 23.I gcás ina gcuirtear ráta CIRR ar ceal go deonach, aon ráta CIRR ina dhiaidh sin a luaitear leis an idirbheart céanna agus leis an onnmhaireoir céanna, ní bheidh an ráta sin níos ísle ná an CIRR is deireanaí a luadh roimhe sin.
 24.Roimh DFC, níl aon chostas ag baint le ráta CIRR a chur ar ceal ná a athrú ina ráta comhlúthach.
 25.A luaithe atá DFC ann agus gan beann ar an tráth a socraíodh CIRR, i gcás cealú deonach nó réamhíocaíocht dheonach iasachta nó aon chuid di, cúiteoidh an t‐iasachtaí an institiúid rialtais a chuireann tacaíocht oifigiúil ar fáil i leith na gcostas agus na gcaillteanas uile a thabhaítear mar thoradh ar an réamhíocaíocht luath nó ar an gcealú deonach sin. Áirítear leis sin na costais ar an institiúid rialtais a bhaineann le hionadú a dhéanamh ar an gcuid den insreabhadh airgid ar ráta seasta a rabhthas ag súil leis, ar insreabhadh airgid é ar chuirtear isteach air i gcás réamhíocaíocht luath nó cealú deonach.
 ROINN 3:COMHAONTAITHE ATHBHREITHNITHE AGUS IDIRTHRÉIMHSEACHA
 26.Na forálacha a leagtar amach san Iarscríbhinn seo, tiocfaidh siad i bhfeidhm dhá bhliain tar éis an dáta ar thángthas ar chomhaontú i leith an athchóirithe, agus beidh feidhm acu maidir le hidirbhearta a dhéantar ón dáta sin ar aghaidh.
 27.Na forálacha a shonraítear san Iarscríbhinn seo, déanfaidh na Rannpháirtithe athbhreithniú cuimsitheach orthu ceithre bliana ar a dhéanaí tar éis dháta an athchóirithe.
 II.GNÉITHE BREISE A GHABHANN LE hIARSCRÍBHINN XV (AN LIOSTA SAINMHÍNITHE)
 ·Dáta an Chonartha Airgeadais (DFC): an dáta ar a bhfuil gach páirtí sa Chonradh Airgeadais faoi cheangal, agus aon oibleagáid dlíthiúla atá i gceist leis á cur san áireamh.
 ·Dáta an Luachana (DoQ): an dáta a cuireadh CIRR faoi ghlas.
 ·An Tréimhse Sealbhaíochta: an tréimhse a mhaireann ó DoQ go dtí DFC.
 ·Tréimhse Fabhraithe an Úis: an tréimhse atá an t‐ús ag fabhrú (i.e., ón gcéad íocaíocht go dtí an íocaíocht dheiridh ar an mbunairgead: an tréimhse íostarraingthe + an tréimhse aisíocaíochta).
 III.MODHNÚ AIRTEAGAL 20 AR THEACHT I bhFEIDHM DON ATHCHÓIRIÚ
 20.CIRRanna A SHOCRÚ AGUS A CHUR I bhFEIDHM
 (a)An CIRR maidir le tacaíocht oifigiúil maoinithe dá bhforáiltear faoin Socrú agus na hIarscríbhinní uile a ghabhann leis, seachas Tuiscint Earnála do Creidmheasanna Onnmhairiúcháin do Longa Aerárthaí Sibhialta (Iarscríbhinn III), is i gcomhréir le forálacha Iarscríbhinn XVI a dhéantar a chinneadh agus a chur i bhfeidhm.
 (b)An CIRR maidir le tacaíocht oifigiúil maoinithe dá bhforáiltear faoin Socrú agus na hIarscríbhinní uile a ghabhann leis, seachas Tuiscint Earnála do Creidmheasanna Onnmhairiúcháin do Longa (Iarscríbhinn I) agus Tuiscint Earnála do Creidmheasanna Onnmhairiúcháin d’Aerárthaí Sibhialta (Iarscríbhinn III), is i gcomhréir le forálacha Iarscríbhinn XVII a dhéantar a chinneadh agus a chur i bhfeidhm.
 (1)
 An Mhinicíocht Aisíocaíochta le haghaidh aisíocaíocht bhliantúil = 1, le haghaidh aisíocaíochtaí leathbhliantúla = 0,5 agus le haghaidh aisíocaíochtaí ráithiúla = 0,25.
 (2)
 tli = dáta íocaíochta an ist tráthchuid; tsp = dáta an túsphointe ; Dli = an suim a íocadh ag an ist trathchuid .
 (3)
 Má athshocraítear an CIRR, athshocraítear an comhaireamh ar nialas le haghaidh líon na míonna.


type: contracts

text:
 10.1.2019
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 8/34
 EU:N JA JORDANIAN ASSOSIAATIONEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1/2018,
 annettu 12 päivänä joulukuuta 2018,
 sen sopimisesta, että EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa jatketaan kahdella vuodella [2019/30]
 EU:N ja JORDANIAN ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus allekirjoitettiin 24 päivänä marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 2002.
 (2)
 Sopimuksen 91 artiklassa assosiaationeuvostolle annetaan valtuudet tehdä aiheellisia päätöksiä sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
 (3)
 Sopimuksen 101 artiklassa määrätään, että osapuolet toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat tarpeen sopimuksesta johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi, ja huolehtivat siitä, että sopimuksen tavoitteet saavutetaan.
 (4)
 Assosiaationeuvosto sopi 19 päivänä joulukuuta 2016 tehdyllä päätöksellä N:o 1/2016 EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteistä vuosiksi 2016–2018 kumppanuutensa lujittamiseksi; näiden painopisteiden tavoitteena on tukea ja lujittaa Jordanian sietokykyä ja vakautta ja samalla pyrkiä puuttumaan Syyrian pitkittyneen konfliktin vaikutuksiin.
 (5)
 EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden uudelleentarkastelun pohjalta osapuolet ovat sopineet siitä, että kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa olisi jatkettava vuoden 2020 loppuun asti, kuten vuonna 2016 sovittiin, ja että kumppanuuden painopisteitä ja niihin liitettyä EU–Jordania-kokonaissuunnitelmaa voidaan tarvittaessa tarkastella uudelleen vuosien 2019–2020 kuluessa.
 (6)
 Assosiaationeuvoston työjärjestyksen 10 artiklassa määrätään mahdollisuudesta osapuolten niin sopiessa tehdä päätöksiä kokousten välisenä aikana kirjallista menettelyä noudattaen,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Assosiaationeuvosto päättää kirjallisella menettelyllä, että sen 19 päivänä joulukuuta 2016 tekemän päätöksen N:o 1/2016 liitteenä olevien, EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa jatketaan 31 päivään joulukuuta 2020.
 2 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
 Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2018.
 Assosiaationeuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 F. MOGHERINI


text:
 26.10.2012
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 326/1
 PROTOCOLUL (NR. 14)
 PRIVIND EUROGRUPUL
 ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE,
 DORIND să promoveze condițiile unei creșteri economice mai puternice în Uniunea Europeană și, în acest scop, să dezvolte o cooperare din ce în ce mai strânsă între politicile economice din zona euro;
 CONȘTIENTE de necesitatea prevederii unor dispoziții specifice pentru un dialog susținut între statele membre a căror monedă este euro, așteptând ca euro să devină moneda tuturor statelor membre ale Uniunii,
 AU CONVENIT cu privire la dispozițiile următoare, care se anexează la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene:
 Articolul 1
 Miniștrii statelor membre a căror monedă este euro se întâlnesc în reuniuni informale. Reuniunile au loc, în măsura necesară, pentru a se discuta chestiuni legate de responsabilitățile specifice care le revin în ceea ce privește moneda unică. Comisia participă la reuniuni. Banca Centrală Europeană este invitată să participe la aceste reuniuni, care sunt pregătite de reprezentanții miniștrilor responsabili cu finanțele statelor membre a căror monedă este euro, precum și de reprezentanții Comisiei.
 Articolul 2
 Miniștrii statelor membre a căror monedă este euro aleg un președinte pentru doi ani și jumătate, hotărând cu majoritatea statelor membre în cauză.


text:
 27.7.2020
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 241/13
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2020/1093
 z dnia 24 lipca 2020 r.
 zmieniające rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 686/2012 przydzielające państwom członkowskim, do celów procedury odnowienia, zadanie oceny substancji czynnych, których zatwierdzenie wygasa między dniem 31 marca 2025 r. a dniem 27 grudnia 2028 r.
 (Tekst mający znaczenie dla EOG)
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 1107/2009 z dnia 21 października 2009 r. dotyczące wprowadzania do obrotu środków ochrony roślin i uchylające dyrektywy Rady 79/117/EWG i 91/414/EWG (1), w szczególności jego art. 19,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzeniem wykonawczym Komisji (UE) nr 686/2012 (2) przydziela się państwu członkowskiemu pełniącemu rolę sprawozdawcy i państwu członkowskiemu pełniącemu rolę współsprawozdawcy zadanie oceny substancji czynnych do celów procedury odnowienia. Jako że zadanie oceny substancji czynnych, których zatwierdzenie wygasa między dniem 31 marca 2025 r. a dniem 27 grudnia 2028 r., nie zostało jeszcze przydzielone państwu członkowskiemu pełniącemu rolę sprawozdawcy ani państwu członkowskiemu pełniącemu rolę współsprawozdawcy, należy to zadanie przydzielić.
 (2)
 Przydziału tego należy dokonać w sposób zapewniający zrównoważony podział odpowiedzialności oraz nakładu pracy między państwa członkowskie.
 (3)
 Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 686/2012.
 (4)
 Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Roślin, Zwierząt, Żywności i Pasz,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 W rozporządzeniu wykonawczym (UE) nr 686/2012 wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 24 lipca 2020 r.
 W imieniu Komisji
 Ursula VON DER LEYEN
 Przewodnicząca
 (1) Dz.U. L 309 z 24.11.2009, s. 1.
 (2) Rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 686/2012 z dnia 26 lipca 2012 r. przydzielające państwom członkowskim, do celów procedury odnowienia, zadanie oceny substancji czynnych (Dz.U. L 200 z 27.7.2012, s. 5).
 ZAŁĄCZNIK
 W załączniku do rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 686/2012 wprowadza się następujące zmiany:
 dodaje się część D w brzmieniu:
 „CZĘŚĆ D
 Przydzielenie zadania oceny substancji czynnych, których zatwierdzenie wygasa między dniem 31 marca 2025 r. a dniem 27 grudnia 2028 r.
 Substancja czynna
 Państwo członkowskie pełniące rolę sprawozdawcy
 Państwo członkowskie pełniące rolę współsprawozdawcy
 Alfa-cypermetryna
 FR
 AT
 Bacillus amyloliquefaciens subsp. plantarum, szczep D747
 NL
 SK
 Bacillus amyloliquefaciens, szczep MBI 600
 NL
 SK
 Beauveria bassiana, szczep NPP111B005
 BE
 RO
 Beauveria bassiana, szczep 147
 BE
 RO
 Bentazon
 PL
 EL
 Ciecz bordoska
 IT
 PL
 Chromafenozyd
 CZ
 MT
 Wodorotlenek miedzi
 IT
 PL
 Tlenek miedzi
 IT
 PL
 Tlenochlorek miedzi
 IT
 PL
 Cyjanotraniliprol
 ES
 FI
 Fenpikoksamid
 SE
 BG
 Flupiradifuron
 EL
 PL
 Gamma-cyhalotryna
 DE
 ES
 Halauksyfen metylu
 HU
 SE
 Izofetamid
 PT
 IE
 Mandestrobina
 SE
 NO
 Meptyldinokap
 HR
 DE
 Metoksyfenozyd
 FR
 HU
 Metschnikowia fructicola, szczep NRRL Y-27328
 NL
 HR
 Oksatiapiprolina
 NO
 CZ
 Pinoksaden
 FI
 BE
 Propyzamid
 DK
 DE
 Reskalur
 IE
 PT
 Sulfoksaflor
 AT
 ES
 Mieszanka terpenoidów QRD 460
 FR
 DK
 Trójzasadowy siarczan miedzi
 IT
 PL”


text:
Yrjö Henrik Kallinen (15. kesäkuuta 1886 Oulu – 1. tammikuuta 1976 Helsinki) oli osuustoimintaliikkeessä ja kansanvalistustyössä uransa luonut suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea rauhanaatteen puolestapuhujana Suomessa, mutta toimi myös Suomen puolustusministerinä vuosina 1946–1948. Kallinen toimi vuosikymmenien ajan osuuskauppaliikkeen valistustyöntekijänä ja hänet muistetaan sytyttävänä puhujana. Hän oli kiinnostunut itämaisesta filosofiasta ja teosofiasta. Itseoppinut Kallinen sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1957.
 Ura
 Nuoruus
 Yrjö Kallisen vanhemmat olivat Henrik Kallinen ja Johanna Elisa Savilaakso. Hän syntyi Puralan tilalla silloisen Oulujoen kunnan alueella. Isä oli aluksi maanviljelijä, mutta menetti pian tilansa konkurssissa ja siirtyi Ouluun nahkuriksi Åströmin tehtaalle. Perheessä kannatettiin sosialismia. Kallisen opinnot rajoittuivat kansakouluun, jonka hän suoritti loppuun vuonna 1898. Hän kuitenkin perehtyi jo nuorena itseopiskelun kautta monenlaisiin tieteenaloihin, kuten psykologiaan ja uskontotieteeseen. Lisäksi hän hakeutui myöhemmin työväenliikkeen opintopiireihin ja työväenopistoon. Kouluvuosien jälkeen Kallinen toimi eri ammateissa, muun muassa kirjapainotyöntekijänä ja hinaajan lämmittäjänä, kunnes siirtyi vuonna 1905 valtion rautateiden palvelukseen. Sen jälkeen hän työskenteli vaihdemiehenä ja jarrumiehenä Oulussa vuoteen 1918 asti. Kallinen innostui pian ammattiyhdistystoiminnasta: hän oli perustamassa Rautatieläisten liiton Oulun osastoa vuonna 1906 ja toimi myöhemmin liiton Oulun piirin puheenjohtajana. Vuonna 1917 hänestä tuli Ouluun perustetun Työväen neuvoston sihteeri. Neuvosto nimitti hänet myös edustajakseen kaupungin poliisilaitokselle.
 Sisällissota
 Kallinen oli jo nuorena omaksunut pasifismin aatteen. Hän vastusti työväenkaartin aseistamista ja väkivaltaisen vallankumouksen aloittamista, mutta joutui työväenliikkeen luottamustoimiensa vuoksi silti mukaan Suomen sisällissodan tapahtumiin. Valkoisten joukkojen lähestyessä tammi-helmikuun vaihteessa punaisten hallitsemaa Oulua Kallinen lähetettiin heitä vastaan toimimaan neuvottelijana punaisten ja valkoisten välillä. Hän pyrki rauhanomaiseen ratkaisuun, ja lupasi valkoisille jopa omalla hengellään vastata siitä, että punaisten aseet luovutettaisiin maan lailliselle hallitukselle. Neuvottelut jäivät kuitenkin tuloksettomiksi. Kun valkoiset muutamaa päivää myöhemmin valtasivat Oulun, aseettomana ketjun eteen marssinut Kallinen pidätettiin. Johtavan asemansa vuoksi hänet tuomittiin kuolemaan aluksi kenttätuomioistuimessa, mutta valkoisten komendantti jätti tuomion allekirjoittamatta. Kallinen muisteli haastattelussaan:
 Valtiorikosoikeus antoi hänelle heinäkuussa 1918 uuden kuolemantuomion, vaikka useat valkoisten tukijatkin vetosivat hänen puolestaan. Ainoana kuolemaantuomituista Oulun punaisten johtajista Kallinen kieltäytyi anomasta armoa valtiorikosylioikeudelta, mutta hänen tapauksensa lähetettiin silti sen käsiteltäväksi. Kallinen sai kuolemantuomion yhteensä neljä kertaa, mutta sitä ei koskaan pantu täytäntöön. Tuomio lievennettiin syksyllä elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi, jota hän kärsi eri vankiloissa. Kallinen kieltäytyi tekemästä armonanomusta tasavallan presidentille, mutta hän vapautui yleisellä armahduksella joulukuussa 1921.
 Vankila-aikoinaan Kallinen vannoi itselleen valan, jota hän kertoi noudattaneensa koko elämänsä ajan:
 Osuuskauppaliikkeen puhemies
 Kallinen aloitti vuonna 1924 uuden uran edistysmieliseen osuuskauppaliikkeeseen kuuluneen Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) palveluksessa. Ensimmäiset kolme vuotta hän toimi kiertävänä valistuspuhujana levittämässä tietoutta osuuskauppatoiminnasta. Vuonna 1927 hänet nimitettiin KK:n valistusosaston hoitajaksi ja päälliköksi, ja hän hoiti tätä tehtävää aina vuoteen 1955 asti. Hän tuli tunnetuksi mestarillisena puhujana, jonka puheissa runsas tiedollinen sisältö yhdistyi elävään puhujantaitoon. Hänen paatokselliset puheensa saattoivat käsitellä laveita ihmiselämään liittyviä aiheita ja niissä korostui hänen humanistinen sanomansa. Kallinen ryhtyi myöhemmin hyödyntämään valistustyössä myös modernia tekniikkaa, kuten radiota ja elokuvaa. Painettua sanaa hänen tuotannossaan edustavat neljä osuustoiminnallista ja neljä elämänfilosofista teosta. Hän kirjoitti satamäärin artikkeleita eri alojen lehtiin. Puheita hän ehti pitkän elämänsä aikana pitää tuhansittain.
 Poliitikko
 Jatkosodan aikana Kallinen kuului rauhanopposition kannattajiin ja oli yksi niin sanotun kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajista. Hän toimi myös juutalaispakolaisten asioita hoitaneen komitean puheenjohtajana. Sodan jälkeen hän oli mukana Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) perustamisessa, mutta jäi kuitenkin lopulta itse sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SDP). Kallinen asetettiin häneltä itseltään lupaa kysymättä SDP:n ehdokkaaksi vuoden 1945 eduskuntavaaleissa ja hänet valittiin eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Seuraavana vuonna hänet kutsuttiin Pekkalan hallituksen puolustusministeriksi. Tunnetun sodanvastustajan nimittämisellä puolustusministeriksi pyrittiin vakuuttamaan Neuvostoliitto Suomen rauhantahtoisuudesta. Kallinen oli suostunut tehtävään sillä ehdolla, että puolustusvoimien sotilaalliset tehtävät, kuten koulutus, kokoonpano ja täydennykset, siirrettiin pääministeri Mauno Pekkalan alaisiksi. Kallinen oli 1946–1948 puolustusministeriyden ohella myös ministeri valtioneuvoston kansliassa. Lisäksi hän toimi SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Hän ei tosin viihtynyt puoluepolitiikassa. Kallinen tuli sotien jälkeen huonosti toimeen SDP:n oikeistosiiven nuorien johtajien kanssa. Kun hänet puolueen hajaannuksen aikana otettiin täyte-ehdokkaaksi vuoden 1958 eduskuntavaaleihin, puoluejohto ei päästänyt häntä puhumaan näkyviin tilaisuuksiin. Kallisen poliittista aatetta hänen vanhoilla päivillään on luonnehdittu bernsteinilaiseksi sosialismiksi.
 Myöhemmät vuodet
 Kallinen toimi Työväen Sivistysliiton varapuheenjohtajana 1940–1947 ja puheenjohtajana 1947–1965. Hänellä oli paljon muitakin luottamustoimia. Hän kuului muun muassa Suomen YK-liiton hallitukseen, valtion elokuvalautakuntaan ja kansansivistyslautakuntaan, Osuusliike Elannon edustajistoon ja kustannusyhtiö Tammen johtokuntaan. Lisäksi hän oli Suomalaiset Intian ystävät ry:n puheenjohtaja, Suomalais-amerikkalaisen yhdistyksen keskushallituksen varapuheenjohtaja ja kuului Helsingin vapaa-ajattelijat ry:n johtokuntaan. Kallinen palkittiin opetusneuvoksen arvonimellä vuonna 1957.
 Sotien jälkeisinä vuosikymmeninä Kallisen sodanvastaisella ja ihmisyyden sanomaa korostaneella ajattelulla on sanottu olleen laajempaakin vaikutusta Suomessa, esimerkiksi 1960-luvulla levinneeseen aseidenriisunta-ajatteluun. Häntä sanottiin myös Suomen työväenliikkeen omaksitunnoksi. Hän esiintyi vielä vanhoilla päivillään vireänä. Monet muistavat pitkänäperjantaina 1971 televisiossa lähetetyn Hilkka Pietilän toteuttaman Kallisen haastattelun Elämmekö unessa merkittävänä kokemuksena.
 Ajattelu
 Filosofia ja uskonto
 Kallinen kiinnostui jo nuorena uskonnonfilosofisista kysymyksistä ja varsinkin itämaisista uskonnoista ja filosofiasta. Hänestä tuli idän uskontojen ja ajattelutapojen syvällinen ymmärtäjä ja tulkki. Hän muun muassa kokosi ensimmäisen suomenkielisen esityksen zen-buddhalaisuudesta. Se ilmestyi vuonna 1944 nimellä Zen, idän sanoma valaistuksesta. Suuresti ihailemassaan Intiassa Kallinen kävi kerran, osallistuessaan vuonna 1949 kveekarien kutsumana kansainväliseen rauhankongressiin.
 Kallinen kiinnostui varhain myös teosofiasta. Ollessaan alle kahdenkymmenen Kallinen oman kertomansa mukaan koki mystisen "valaistuksen" ollessaan kävelemässä Oulun Kangaspolulla ja katsoessaan erästä vastaantulijaa silmiin. Vuonna 1969 hän muisteli tapausta näin: ”...ja yhtäkkiä salamana näin edessäni mysteerin, sanomattoman pohjattoman ihmeen”. Kallinen liittyi vuonna 1909 pari vuotta aiemmin perustettuun Suomen Teosofiseen Seuraan, kiersi sen luennoitsijana sekä lähettinä ja perusti jo nuorena Ouluun teosofisen Aatto-loošin. Hän osallistui Helsingissä 1933 Uranus- ja 1941 Septima-loošin perustamiseen ja toimi jälkimmäisen puheenjohtajana vuoteen 1953. Hän toimi lisäksi vuodesta 1922 alkaen vuosikymmenten ajan Suomen Teosofisen Seuran varapuheenjohtajana ja myöhemmin hänet kutsuttiin sen kunniajäseneksi. Kallinen erosi kirkosta ja liittyi takaisin siihen kahdesti.
 Kallinen ei kuitenkaan sitoutunut mihinkään oppiin tai uskontokuntaan, vaan paremminkin etsi niitä yhdistäviä piirteitä. Uskontojen oppeja tärkeämpää hänelle oli se, mitä ne saavat maailmassa aikaan. Tämän on arvioitu olleen myös eräs leimallinen piirre Kallisen poliittiselle toiminnalle: yhteiskunnallisissa kysymyksissä hän pyrki löytämään yhteisiä nimittäjiä eri poliittisten ryhmittymien välille.
 Keskeisiä ajatuksia
 Kallinen käsitteli puheissaan usein ihmisenä olemisen peruskysymyksiä kuten onnellisuutta ja henkistä kasvua. Yksi Kallisen ydinajatuksista on yksilöstä lähtevän muutoksen mahdollisuus, joka mahdollistaisi myös yhteiskunnan parantamisen.
 Puheissaan Kallinen hahmottelee kuulijalle kuvan ihmisestä, joka kulkee arkipäivänsä läpi unenomaisessa tilassa; toistelee oppimiaan valmiita lauseita, on kiinnostunut vain omasta menestyksestään, kokoaa omaisuutta, kilpailee ja samalla ohittaa muut ihmiset. Kallisen kuvaus ei kuitenkaan ole täysin lohduton: Vastapainoksi hän piirtää kuvan todelliseen olemukseensa heränneestä ihmisestä, joka tarkastelee elämää ja itseään totuudellisesti, jolla on kyky myötäelää kanssaihmisensä, pyrkiä tekemään hyvää ja välttämään pahaa.
 Parhaimmillaan ihmiselämä voi Kallisen mukaan olla alituista nykyhetkessä elämistä, ykseydentunnon toteuttamista – ykseyden, joka purkaa kaikki ihmisen rakentamat keinotekoiset rajat. Ihminen voi elää täydellisyyselämää jo tässä elämässä.
 Kallinen itse luonnehti puhuttua sanaa lyhytkestoiseksi ja pysymättömäksi: "Verrattuna painomusteeseen puhujan sanat ovat todellakin kuin veteen kirjoitettua tekstiä: vesi peittää ne, ja ne katoavat." Kuitenkin hänen pitämänsä puheet sytyttivät laajoja kuulijakuntia ja jäivät elämään ihmisten mielissä ja myös heidän toiminnassaan. Joillekin Kallisen puheen kuuleminen saattoi muodostua koko elämän käännekohdaksi.
 Kallinen puhui väsymättä ihmisenä olemisen peruskysymyksistä: henkisestä kasvusta ja ihmisen hyvinvoinnista, kansojen välisestä yhteisymmärryksestä ja rauhantilasta. Tämän päivän ihmistä hän koskettaa edelleen puheissaan elintasokilpailun vaaroista, sisäisen rauhan tarpeellisuudesta ja aidon onnen yksinkertaisuudesta.
 Kallisen kuvaus ihmisen tilasta vie hänet erillisyyden tilasta oivalluksen kautta ykseyden kokemiseen. Äärimmilleen vietynä tämän kehittelyn toteutuminen merkitsee rauhantilan toteutumista. Kallisen itsensä mukaan sanat eivät tavoita todellisuutta. Silti ne luovat uskoa parempaan tulevaisuuteen – tai paremminkin: parempaan nykyhetkeen, joka on tulevaisuuden toteuttamista tässä ja nyt.
 Yksinkertaisimmillaan Kallisen sanoma on ihmisen todellisen olemuksen toteuttamista päivittäisessä elämässä – laajimmillaan se ulottuu koskettamaan koko ihmiskuntaa ja sen tulevaisuutta. Kalliselle ihminen oli aina lopulta mysteeri, jota ei voida kokonaisuutena sanoin tai käsittein tavoittaa.
 Sitaatteja
 Kallisen sanomaa
 Kallisesta sanottua
 Matti Salminen YLE TV1:ssä (Voimala - Perjantai 8.4.2011)
 Matti Salminen kuvaa Kallista kirjassaan "Yrjö Kallisen elämä ja totuus" (2011) seuraavasti:
 Saul Nieminen kuvasi Kallista kirjassaan "Yrjö Kallinen: mies äänen takana" (1978) seuraavasti:
 Harri Markkula hahmottelee Kallisen elämäntyötä toimittamassaan ajatuskokoelmassa "Sanat kuin valo – Yrjö Kallisen ajatuksia" (1995) seuraavasti:
 Eero Siren kuvaa väitöskirjassaan kun hän oli vuonna 1955 kahdeksanvuotiaana kuuntelemassa Kallisen esitelmää Malmintyöväenopistossa. Kallinen huomasi pienen pojan ja tuli tervehtimään häntä ja ihmetteli jaksaako tämä kuunnella. Kallinen teki Sireniin suuren vaikutuksen esiintymistavallaan.}}
 Muistaminen
 Yrjö Kallisen elämä oli monissa suhteissa täynnä paradokseja. Hän sai nuorena neljä kuolemantuomiota ja kuitenkin eli lähes 90-vuotiaaksi. Kansalaisluottamuksensa menettänyt pasifisti kohosi puolustusministeriksi. Vain kansakoulun käynyt itseoppinut kokosi poikkeuksellisen laajan tietomäärän ja kielitaidon ja sai opetusneuvoksen arvonimen.
 Oulun Raksilan Pikkukankaalle pystytettiin vuonna 1986 Kalliselle omistettu muistomerkki, Laila Pullisen veistämä abstrakti ympäristötaideteos Valaistuksen tie. Teos sijaitsee lähellä paikkaa, jossa Kallinen kertoo kokeneensa nuorena valaistumisen. Muistomerkki rahoitettiin Kallisen rahaston toteuttamalla kansalaiskeräyksellä.
 Vuonna 1995 sai ensi-iltansa paljon huomiota herättänyt Esa Kirkkopellon kirjoittama näytelmä Yrjö Kallisen valaistuminen. Näytelmä kuvaa Kallisen elämänvaiheita. Tanssia ja teatteria yhdistänyttä esitystä on sanottu yhdeksi vuosikymmenensä tärkeimmistä teatteriesityksistä.
 Yleisradion vuonna 2004 järjestämässä Suuret suomalaiset -äänestyksessä Yrjö Kallinen äänestettiin 63. suurimmaksi suomalaiseksi.
 Teokset
 Veljeys miten se käsitetään ja mitä se on?. Suomen teosofinen seura, 1923.
 Osuuskaupallinen valistustyö. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, 1932.
 Zen: idän sanoma valaistuksesta (toim.). Teosofinen seura, 1944.
 Ostovoiman keskittäminen. Kulutusosuuskuntien keskusliitto,1949.
 Osuuskaupallisen valistustyön merkitys ja menetelmät. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, 1953.
 Hälinää ja hiljaisuutta. Tammi, 1958.
 Puheenvuoroja Teosofisessa seurassa vuosilta 1941-1954. Teosofinen seura, 1997 ISBN951-96200-3-6
 Lähteet
 Kirjallisuus
 Ala-Häivälä, Kai: Vankina valkoisten: Oulun vankileiri 1918. Suomen historian pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto 2000.
 Viitteet
 Kirjallisuutta
 Suomalaisia puheita. Toimittanut Tauno Karilas, 1966
 Parempaa etsimässä. Yrjö Kallisen täyttäessä 80 vuotta 15.6.1966. Työväen Sivistysliitto, 1966
 Nieminen, Saul: Yrjö Kallinen: mies äänen takana, 1978
 Aiheesta muualla
 Yrjö Kallisen varhaiset vuosikymmenet. Ylen Elävä arkisto.
 Elämmekö unessa (Kallisen haastattelu). Ylen Elävä arkisto.
 100 suurinta suomalaista – esittely.
 Sanat kuin valo: Yrjö Kallisen ajatuksia. Teosofia.net.
 Elääkö ihminen unitilassa? Kallisen haastattelu vuodelta 1970 (Elonpyörä-lehti).
 Kuka hiton Yrjö Kallinen?
 Kävelevä paradoksi.
 Timo Vihavainen Kallisesta.
 Markus Similä haastattelee Kallista 1967. Video. Kavin Elävä muisti -sivusto.
 Suomen puolustusministerit
 Kansanedustajat
 Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
 Turun läänin pohjoinen vaalipiiri
 Suomalaiset pasifistit
 Suomalaiset teosofit
 Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat
 Vuonna 1886 syntyneet
 Vuonna 1976 kuolleet


text:
 10.3.2005
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 64/78
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 136/2004
 z dnia 24 września 2004 r.
 zmieniająca załącznik XXI (Statystyka) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zmienione Protokołem dostosowującmy Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej „Porozumieniem”, w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Załącznik XXI do Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 114/2004 z dnia 9 lipca 2004 r. (1).
 (2)
 W Porozumieniu należy uwzględnić rozporządzenie (WE) nr 138/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 5 grudnia 2003 r. dotyczące rachunków gospodarczych dla rolnictwa we Wspólnocie (2).
 (3)
 W Porozumieniu należy uwzględnić rozporządzenie (WE) nr 501/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 10 marca 2004 r. w sprawie kwartalnych rachunków finansowych instytucji rządowych i samorządowych (3).
 (4)
 Niniejszej decyzji nie stosuje się do Liechtensteinu,
 STANOWI, CO NASTĘPUJE:
 Artykuł 1
 Do załącznika XXI do Porozumienia wprowadza się następujące zmiany:
 1)
 po pkt 19n (rozporządzenie Komisji (WE) nr 1921/2001) dodaje się punkt w brzmieniu:
 „19o.
 32004 R 0501: rozporządzenie (WE) nr 501/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 10 marca 2004 r. w sprawie kwartalnych rachunków finansowych instytucji rządowych i samorządowych (Dz.U. L 81 z 19.3.2004, str. 1).
 Dla celów niniejszego Porozumienia przepisy rozporządzenia należy czytać z następującymi dostosowaniami:
 Niniejszego rozporządzenia nie stosuje się do Liechtensteinu.”;
 2)
 po pkt 24b (rozporządzenie Komisji (WE) nr 68/2003) dodaje się punkt w brzmieniu:
 „24c.
 32004 R 0138: rozporządzenie (WE) nr 138/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 5 grudnia 2003 r. dotyczące rachunków gospodarczych dla rolnictwa we Wspólnocie (Dz.U. L 33 z 5.2.2004, str. 1).
 Dla celów niniejszego Porozumienia przepisy rozporządzenia należy czytać z następującymi dostosowaniami:
 Niniejszego rozporządzenia nie stosuje się do Liechtensteinu.”.
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzeń (WE) nr 138/2004 i 501/2004 w językach islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 25 września 2004 r. pod warunkiem dokonania wszystkich określonych w art. 103 ust. 1 Porozumienia notyfikacji Wspólnego Komitetu EOG (4).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG oraz w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli, dnia 24 września 2004 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Kjartan JÓHANNSSON
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 376 z 23.12.2004, str. 53.
 (2) Dz.U. L 33 z 5.2.2004, str. 1.
 (3) Dz.U. L 81 z 19.3.2004, str. 1.
 (4) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


text:
 30.6.2011
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 171/28
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
 nr 29/2011,
 1. aprill 2011,
 millega muudetakse EMP lepingu I lisa („Veterinaar- ja fütosanitaarküsimused”) ja II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine”)
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi „leping”, eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 Lepingu I lisa on muudetud EMP Ühiskomitee 10. novembri 2010. aasta otsusega nr 116/2010 (1).
 (2)
 Lepingu II lisa on muudetud EMP Ühiskomitee 1. oktoobri 2010. aasta otsusega nr 100/2010 (2).
 (3)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 9. veebruari 2010. aasta määrus (EL) nr 116/2010, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1924/2006 seoses toitumisalaste väidete nimekirjaga (3).
 (4)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 27. mai 2010. aasta määrus (EL) nr 459/2010, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 396/2005 II, III ja IV lisa seoses teatavate pestitsiidide jääkide piirnormidega teatavates toodetes või nende pinnal (4).
 (5)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 8. juuli 2010. aasta määrus (EL) nr 600/2010, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 396/2005 I lisa seoses selliste lähedasi sorte või muid tooteid käsitlevate näidete täiendamise ja muutmisega, mille suhtes kohaldatakse sama jääkide piirnormi (5).
 (6)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 17. juuni 2010. aasta direktiiv 2010/37/EL, millega muudetakse direktiivi 2008/60/EÜ, millega nähakse ette magusainete puhtuse erikriteeriumid (6).
 (7)
 Käesolevat otsust ei kohaldata Liechtensteini suhtes,
 ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:
 Artikkel 1
 Lepingu I lisa II peatüki punkti 40 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 396/2005) lisatakse järgmised taanded:
 „—
 32010 R 0459: komisjoni määrus (EL) nr 459/2010, 27. mai 2010 (ELT L 129, 28.5.2010, lk 3),
 —
 32010 R 0600: komisjoni määrus (EL) nr 600/2010, 8. juuli 2010 (ELT L 174, 9.7.2010, lk 18).”
 Artikkel 2
 Lepingu XII lisa II peatükki muudetakse järgmiselt.
 1)
 Punkti 54zzy (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 396/2005) lisatakse järgmised taanded:
 „—
 32010 R 0459: komisjoni määrus (EL) nr 459/2010, 27. mai 2010 (ELT L 129, 28.5.2010, lk 3),
 —
 32010 R 0600: komisjoni määrus (EL) nr 600/2010, 8. juuli 2010 (ELT L 174, 9.7.2010, lk 18).”
 2)
 Punkti 54zzzt (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1924/2006) lisatakse järgmine taane:
 „—
 32010 R 0116: komisjoni määrus (EL) nr 116/2010, 9. veebruar 2010 (ELT L 37, 10.2.2010, lk 16).”
 3)
 Punkti 54zzzy (komisjoni direktiiv 2008/60/EÜ) lisatakse järgmine tekst:
 „ , muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 32010 L 0037: komisjoni direktiiv 2010/37/EL, 17. juuni 2010 (ELT L 152, 18.6.2010, lk 12).”
 Artikkel 3
 Määruste (EL) nr 116/2010, (EL) nr 459/2010 ja (EL) nr 600/2010 ning direktiivi 2010/37/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 4
 Käesolev otsus jõustub 1. mail 2011, tingimusel et EMP Ühiskomiteed on teavitatud vastavalt lepingu artikli 103 lõikele 1 (7).
 Artikkel 5
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja selle EMP kaasandes.
 Brüssel, 1. aprill 2011
 EMP Ühiskomitee nimel
 eesistuja kohusetäitja
 Gianluca GRIPPA
 (1) ELT L 58, 3.3.2011, lk 73.
 (2) ELT L 332, 16.12.2010, lk 50.
 (3) ELT L 37, 10.2.2010, lk 16.
 (4) ELT L 129, 28.5.2010, lk 3.
 (5) ELT L 174, 9.7.2010, lk 18.
 (6) ELT L 152, 18.6.2010, lk 12.
 (7) Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.