type: caselaw

text:
 19.5.2014
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 151/12
 Petición de decisión prejudicial presentada por el Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro (España) el 24 de febrero de 2014– Banco Grupo Cajatres S.A./María Mercedes Manjón Pinilla y Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. Miguel Ángel Viana Gordejuela
 (Asunto C-90/14)
 2014/C 151/15
 Lengua de procedimiento: español
 Órgano jurisdiccional remitente
 Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro
 Partes en el procedimiento principal
 Demandante: Banco Grupo Cajatres S.A.
 Demandada: María Mercedes Manjón Pinilla y Comunidad Hereditaria formada al fallecimiento de D. Miguel Ángel Viana Gordejuela
 Cuestiones prejudiciales
 1)
 ¿Los artículos 6.1 y 7.1 de la Directiva 93/13/CEE (1) se oponen a una norma, como la Disposición Transitoria Segunda de la Ley 1/2013 de 14 de mayo, que prevé en todo caso una reducción del tipo de interés de demora, con independencia de que la cláusula de intereses moratorios fuera inicialmente nula por abusiva?
 2)
 ¿Los artículos 3.1, 4.1, 6.1 y 7.1 de la Directiva 93/13/CEE de 5 de abril se oponen a una norma nacional, como el artículo 114 de la Ley Hipotecaria, que solo permite al juez nacional, para valorar el carácter abusivo de una cláusula que fija los intereses de demora, comprobar si el tipo de interés pactado supera 3 veces el tipo de interés legal y no otras circunstancias?
 3)
 ¿Los artículos 3.1, 4.1, 6.1 y 7.1 de la Directiva 93/13/CEE de 5 de abril se oponen a una norma nacional como el artículo 693 LEC, que permite reclamar de forma anticipada la totalidad del préstamo por incumplimiento de tres cuotas mensuales, sin tener en cuenta otros factores como la duración o la cuantía del préstamo o cualesquiera otras causas concurrentes relevantes y que, además, condiciona la posibilidad de evitar los efectos de dicho vencimiento anticipado a la voluntad del acreedor salvo en los casos de hipoteca que grave la vivienda habitual del deudor?
 (1) Directiva 93/13/CEE del Consejo, de 5 de abril de 1993, sobre las cláusulas abusivas en los contratos celebrados con consumidores DO L 95, p. 29


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 29.1.2016
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 23/79
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EÚ – ŠVAJČIARSKO č. 2/2016
 z 3. decembra 2015,
 ktorým sa mení protokol 3 k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou týkajúci sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce [2016/121]
 SPOLOČNÝ VÝBOR,
 so zreteľom na dohodu medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou podpísanú v Bruseli 22. júla 1972 (1) (ďalej len „dohoda“), a najmä na jej článok 11,
 so zreteľom na protokol 3 k dohode týkajúci sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce (ďalej len „protokol 3“),
 keďže:
 (1)
 Článok 11 dohody odkazuje na protokol 3, ktorý stanovuje pravidlá pôvodu a kumuláciu pôvodu medzi Európskou úniou, Švajčiarskom (vrátane Lichtenštajnska), Islandom, Nórskom, Tureckom, Faerskými ostrovmi a účastníkmi barcelonského procesu (2).
 (2)
 Článok 39 protokolu 3 stanovuje, že spoločný výbor ustanovený podľa článku 29 dohody môže rozhodnúť o zmene ustanovení tohto protokolu.
 (3)
 Účelom regionálneho dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu (3) (ďalej len „dohovor“) je nahradiť protokoly o pravidlách pôvodu platné medzi krajinami paneuro-stredomorskej oblasti jediným právnym aktom.
 (4)
 Európska únia a Švajčiarsko podpísali dohovor 15. júna 2011.
 (5)
 Listinu o prijatí uložila EÚ u depozitára dohovoru 26. marca 2012 a Švajčiarsko uložilo listinu o prijatí 28. novembra 2011. V dôsledku toho a na základe uplatnenia článku 10 ods. 3 dohovor nadobudol platnosť 1. mája 2012 vo vzťahu k Európskej únii a 1. januára 2012 vo vzťahu k Švajčiarsku.
 (6)
 Na základe dohovoru sa účastníci procesu stabilizácie a pridruženia a Moldavská republika začlenili do paneuro-stredomorskej zóny kumulácie pôvodu.
 (7)
 Protokol 3 k dohode by sa preto mal zmeniť tak, aby odkazoval na dohovor,
 PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 Protokol 3 k dohode týkajúci sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce sa nahrádza znením uvedeným v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
 Článok 2
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
 Uplatňuje sa od 1. februára 2016.
 V Bruseli 3. decembra 2015
 Za spoločný výbor
 predseda
 Luc DEVIGNE
 (1) Ú. v. ES L 300, 31.12.1972, s. 189.
 (2) Alžírsko, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, západný breh Jordánu a pásmo Gazy, Sýria a Tunisko.
 (3) Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.
 PRÍLOHA
 „PROTOKOL 3
 týkajúci sa vymedzenia pojmu ‚pôvodné výrobky‘ a metód administratívnej spolupráce
 Článok 1
 Uplatniteľné pravidlá pôvodu
 Na účely vykonávania tejto dohody sa uplatňuje dodatok I a príslušné ustanovenia dodatku II k regionálnemu dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu (1) (ďalej len ‚dohovor‘).
 Všetky odkazy na ‚príslušnú dohodu‘ v dodatku I a v príslušných ustanoveniach dodatku II dohovoru sa považujú za odkazy na túto dohodu.
 Článok 2
 Urovnávanie sporov
 Keď v súvislosti s postupmi overovania podľa článku 32 dodatku I k dohovoru vzniknú spory, ktoré nie je možné urovnať medzi colnými orgánmi, ktoré žiadajú o overenie, a colnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za výkon tohto overenia, predkladajú sa spoločnému výboru.
 Urovnávanie všetkých sporov medzi dovozcom a colnými orgánmi dovážajúcej krajiny sa riadi právnymi predpismi tejto krajiny.
 Článok 3
 Zmeny protokolu
 Spoločný výbor môže rozhodnúť o zmenách tohto protokolu.
 Článok 4
 Odstúpenie od dohovoru
 1. Ak EÚ alebo Švajčiarsko písomne oznámi depozitárovi dohovoru svoj zámer odstúpiť od dohovoru podľa článku 9 dohovoru, Únia a Švajčiarsko bezodkladne začnú rokovania o pravidlách pôvodu na účely vykonávania tejto dohody.
 2. Až do nadobudnutia platnosti novo dohodnutých pravidiel pôvodu sa na túto dohodu naďalej uplatňujú pravidlá pôvodu obsiahnuté v dodatku I a v prípade potreby aj príslušné ustanovenia dodatku II k dohovoru uplatniteľné v momente odstúpenia od dohovoru. Od okamihu odstúpenia od dohovoru sa pravidlá pôvodu obsiahnuté v dodatku I a v prípade potreby aj príslušné ustanovenia dodatku II k dohovoru vykladajú tak, aby umožňovali dvojstrannú kumuláciu len medzi Európskou úniou a Švajčiarskom.
 Článok 5
 Prechodné ustanovenia – kumulácia
 Bez ohľadu na článok 16 ods. 5 a článok 21 ods. 3 dodatku I k dohovoru, keď sa kumulácia týka len štátov EZVO, Faerských ostrovov, Európskej únie, Turecka, účastníkov procesu stabilizácie a pridruženia a Moldavskej republiky, za dôkaz o pôvode možno považovať sprievodné osvedčenie EUR.1 alebo vyhlásenie o pôvode.“
 (1) Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.


type: legislation

text:
 |
 52011PC0862
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o evropských fondech sociálního podnikání /* KOM/2011/0862 v konečném znění - 2011/0418 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.
 SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Hlavním cílem tohoto návrhu je poskytnout
 podporu trhu pro sociální podniky zlepšením účinnosti při získávání
 finančních prostředků investičními fondy, které se na tyto
 podniky zaměřují.
 Sociální podniky[1] patří mezi rozvíjející se
 odvětví EU. Sociální podniky jsou subjekty, jejichž základním cílem je
 dosažení sociálních dopadů, a nikoli tvorba zisku ve prospěch
 akcionářů nebo jiných
 zúčastněných stran. K dosažení sociálních dopadů se sociální
 podniky snaží vycházet z technik podnikání – včetně financování
 podnikatelské činnosti. Ačkoliv je toto odvětví nové, zažívá
 rychlý růst. Podle zprávy Global Enterprise Monitor z roku
 2009 bylo mezi 3 % a 7,5 % pracovní síly ve vybraných členských
 státech EU zaměstnáno v různých typech sociálních podniků.
 Sociální podniky jsou téměř
 výlučně malé a střední podniky. Sociální poslání sociálních
 podniků odráží silný důraz na udržitelný rozvoj nebo rozvoj
 podporující začlenění a na řešení sociálních problémů ve
 společnostech EU: to znamená, že investice do sociálních podniků
 budou mít pravděpodobně větší pozitivní sociální dopad než
 všeobecnější investice do malých a středních podniků. Z
 některých odhadů, jako například od společnosti J. P.
 Morgan, vyplývá, že by sociální investice mohly rychle narůstat a stát se
 tržním zdrojem přesahujícím 100 miliard EUR, což podtrhuje potenciál
 tohoto rozvíjejícího odvětví.[2]
 Zajištění dalšího růstu a
 rozkvětu tohoto odvětví by proto představovalo cenný přínos
 k dosažení cílů strategie Evropa 2020.
 Sociální podniky získávají značný podíl
 svých finančních prostředků z grantů, ať už je to od
 nadací, jednotlivců nebo veřejného sektoru. Protože však jde o
 podniky, jejich udržitelný růst závisí na širší škále investic a
 finančních zdrojů. V tomto ohledu začal hrát významnou roli trh
 investičních fondů EU. Zformoval se trh investičních fondů,
 jejichž hlavním cílem je investovat do sociálních podniků. Za účelem
 výraznějšího odlišení takových cílených fondů od sociálních investičních
 fondů jsou cílené fondy v tomto návrhu označovány jako fondy
 sociálního podnikání. Růst fondů sociálního podnikání odráží
 zvyšující se zájem mnoha investorů o investice – většinou jako
 součásti širšího portfolia – jejichž cílem - kromě vyhledávání finančních
 zisků - je dosažení pozitivních sociálních účinků.
 Důkazy o regulačních a tržních
 nedostatcích ukazují, že růst fondů sociálního podnikání omezují dva
 problémy.
 Zaprvé požadavky v oblasti regulace na úrovni
 EU a na vnitrostátních úrovních nejsou uzpůsobeny k podpoře
 získávání kapitálu prostřednictvím těchto druhů fondů.
 Získávání kapitálu na přeshraničním základě je nákladné a
 složité z důvodu roztříštěnosti vnitrostátních
 předpisů, kterými se řídí „soukromé
 umísťování[3]“ v zahraničí. Dodržování různorodých vnitrostátních pravidel,
 kterými se řídí činnost „soukromého
 umísťování“ zaměřená na výběr investičních
 skupin, zvyšuje kapitálové náklady na tyto fondy.
 Fondy sociálního podnikání se rovněž nerozvíjejí ve všech členských
 státech, nýbrž jsou v současnosti geograficky nerovnoměrně
 rozšířeny.
 Po konzultacích s členskými státy je
 zřejmé, že takové fondy sociálního podnikání se ve většině
 případů řídí buď všeobecnými vnitrostátními pravidly
 použitelnými na soukromé umísťování, popřípadě zvláštními
 právními ustanoveními, která jsou zaváděna pro rizikový kapitál nebo
 vlastní kapitál společností. Menšina členských států má také
 zvláštní pravidla pro širší kategorie sociálních investičních fondů,
 které jsou otevřené rovněž pro neprofesionální investory. Tyto širší
 sociální investiční fondy nemusí nutně zaměřovat své
 investice pouze na sociální podniky. Podklady v posouzení dopadů ukazují,
 že roztříštěnost vnitrostátních pravidel týkajících se fondů
 sociálního podnikání a nedostatečné uzpůsobení takových pravidel
 jejich potřebám vedly k zátěži v podobě nákladů a snížily
 účinný přístup takových fondů ke kapitálovým trhům. I
 přes silný zájem investorů o strategie sociálních investic, tato
 regulační břemena brání vytvoření fondů sociálního
 podnikání skutečně účinné velikosti (spravovaná aktiva průměrného
 fondu sociálního podnikání málokdy přesáhnou 20 milionů EUR).
 Zadruhé potenciální investoři do
 fondů sociálního podnikání se potýkají s obrovským množstvím
 nejrůznějších nabídek sociálních investic, informacemi o sociálních
 investicích na různých úrovních, výběrem nebo hledáním sociálních
 podniků a přístupy k měření jejich sociální účinnosti.
 Fondy samy a jejich cílové sociální podniky mohou čelit nákladům
 spojeným s překrývajícími se nebo protichůdnými
 samoregulačními opatřeními s ohledem na výše uvedené problémy.
 Jistota a důvěra investorů jsou oslabeny.
 Tyto potíže omezují účinné kapitálové
 toky do fondů sociálního podnikání, a tím i kapitálové toky do sociálních
 podniků, a představují překážku bránící rozvoji jednotného trhu s
 investicemi v této oblasti.
 Za těchto okolností se Komise v Aktu o
 jednotném trhu[4] zavázala k realizaci několika opatření, aby zajistila rozvoj
 sociálních podniků v EU, včetně řešení uvedených problémů
 s financováním. Současný návrh evropského rámce pro fondy sociálního podnikání
 je jednou iniciativ navazujících na zmíněný závazek; tvoří
 součást Iniciativy pro sociální podnikání Komise (KOM(2011) 682/2), jejímž
 cílem je řešit širší problémy v tomto odvětví.
 Cílem navrhovaného nařízení je
 vytvořit legislativní rámec uzpůsobený potřebám sociálních
 podniků, investorů, jež hledají možnosti financování takových
 podniků, a specializovaných investičních fondů, které se snaží
 fungovat jako prostředníci mezi těmito subjekty. Zaměřuje
 se na dosažení vysokého stupně srozumitelnosti, pokud jde o vlastnosti,
 které odlišují fondy sociálního podnikání od širší kategorie alternativních
 investičních fondů. Pouze fondy, které splňují tyto
 charakteristiky, jsou na základě navrhovaného evropského rámce
 způsobilé získávat zdroje jako fondy sociálního podnikání.
 Navrhované nařízení se těmito
 problémy zabývá. Zavádí jednotné požadavky na správce subjektů
 kolektivního investování, které fungují pod označením„evropský fond
 sociálního podnikání“. Zavádí požadavky, pokud jde
 o investiční portfolio, techniky investování a způsobilé
 podniky, na které se kvalifikovaný fond sociálního podnikání může
 zaměřit. Rovněž zavádí jednotná pravidla pro kategorie
 investorů, na které se může kvalifikovaný fond sociálního podnikání
 zaměřit, a pro vnitřní organizaci správců, kteří
 takové kvalifikované fondy nabízejí. Protože se na správce subjektů
 kolektivního investování, které fungují pod označením „evropský fond
 sociálního podnikání“, budou vztahovat stejná pevná
 pravidla v celé EU, budou moci využívat výhod plynoucích z jednotných
 požadavků na registraci a průkaz platný pro celou EU, což
 napomůže vytvořit rovné podmínky pro všechny účastníky na trhu
 financování sociálních podnikatelů.
 Navrhované nařízení o evropských fondech
 sociálního podnikání (dále jen „EFSP“) doplňuje navrhované nařízení [...] o fondech rizikového
 kapitálu. Záměrem obou návrhů je dosáhnout různých cílů a
 oba návrhy, pokud budou přijaty, budou existovat souběžně jako
 samostatné právní akty ve vzájemné nezávislosti.
 Fondy rizikového kapitálu se zaměřují
 na poskytování kapitálového financování malým a středním
 podnikům, ale obvykle nedosahují hraniční hodnoty aktiv, kterou
 stanoví pas poskytovaný správcům velkých fondů v souladu se
 směrnicí 2011/61/ES (o správcích
 alternativních investičních fondů). Ačkoliv sociální podniky
 jsou také malé a střední podniky a fondy zaměřené na sociální
 podniky rovněž fungují pod hraničními hodnotami aktiv stanovenými
 směrnicí 2011/61/ES, škála způsobilých finančních nástrojů
 navrhovaných v nařízení o evropských fondech sociálního podnikání
 přesahuje kapitálové financování – běžný nástroj pro podniky v odvětví
 technologií zahajující svou činnost. Kromě kapitálového financování
 se sociální podniky uchylují k dalším formám financování, které spojují
 financování z veřejného a soukromého sektoru, dluhové nástroje nebo nízké
 úvěry. Navrhovaná pravidla pro fondy sociálního podnikání proto poskytují
 větší škálu způsobilých investičních nástrojů, které jsou
 pro fondy rizikového kapitálu dostupné.
 Kromě toho jsou otázky transparentnosti
 vyvolané investicemi do sociálních podniků odlišné od všeobecných
 povinností podávat zprávy, jež jsou stanoveny v oblasti rizikového kapitálu:
 investice do sociálního podnikání se zaměřují na druh „sociální návratnosti“ nebo pozitivní sociální dopad.
 Navrhovaná pravidla obsahují zvláštní části, které se
 soustřeďují na informace týkající se sociálních dopadů, jejich
 měření a strategií využívaných k jejich dosažení.
 Z těchto důvodů je
 upřednostňována možnost vytvoření dvou oddělených
 rámců EU pro rizikový kapitál a pro sociální podnikání, které by
 fungovaly samostatně vedle sebe.
 Dále je nutno pracovat na zajištění toho,
 aby práva přidělená správcům EFSP tímto
 nařízením a fondům EFSP, které spravují, nebyla narušena
 daňovými překážkami. Odpovídající daňová
 pravidla – ač nezávislá na tomto nařízení – jsou jeho důležitým
 doplňkem a podporou při rozvoji plně funkčního trhu pro EFSP v rámci EU. Mohla by zajistit účinné
 kapitálové toky do EFSP a nakonec i
 do podniků z kvalifikovaného portfolia, do kterých fondy investují.
 2.
 VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI
 A POSOUZENÍ DOPADŮ
 2.1.
 Konzultace se zúčastněnými stranami
 Dne 13. července 2011 útvary Komise
 zahájily veřejnou konzultaci týkající se případných opatření ke
 zlepšení přístupu sociálních podniků k finančním
 prostředkům prostřednictvím investičních fondů, které
 byla ukončena dne 14. září 2011.[5] Celkem
 přišlo 67 příspěvků a jsou k dispozici na této internetové
 stránce:
 http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/social_investment_funds_en.htm.
 Kromě toho byly rovněž konzultovány
 regulační orgány a orgány pro dohled prostřednictvím Evropského
 výboru pro cenné papíry, včetně použití dotazníku, který požadoval
 podrobné informace o stávajících vnitrostátních režimech pro sociální
 investiční fondy obecněji, včetně fondů sociálního
 podnikání.
 To zapadá do širších souvislostí práce Komise
 a konzultací týkajících se Aktu o jednotném trhu, kde byla úloha sociálních
 podniků a jejich financování také uznána a zkoumána ve spolupráci se
 zúčastněnými stranami a účastníky uvedené konzultace. Komise
 následně zahájila samostatnou Iniciativu pro sociální podnikání, která
 nabídla další možnosti diskuzí se zúčastněnými stranami,
 včetně pracovního setkání v květnu 2011.
 2.2.
 Posouzení dopadů
 V souladu se svou politikou „zlepšování právní úpravy“ Komise provedla
 posouzení dopadů týkající se různých možností politiky.
 Tato analýza stanovila dva klíčové
 problémy: na jedné straně jsou informace o sociálních podnicích,
 investičních politikách, postupech vyhledávání využívaných fondy
 sociálního podnikání a měření sociálních dopadů, které mají
 investoři k dispozici, buď nedostatečné, nebo nejsou
 předkládány srovnatelným způsobem. Na straně druhé nebyly
 přístupy v oblasti regulace k získávání finančních
 prostředků organizacemi, které se zaměřují na investice do
 sociálních podniků, dostatečně uzpůsobeny konkrétním
 potřebám fondů sociálního podnikání.
 Zaprvé účastníci trhu nedůvěřují
 dostupným informacím, nejsou schopni si snadno vybrat takové fondy, které se
 zaměřují na sociální podniky, a nejsou si jisti sociálním dopadem,
 kterého mohou investicí do takových fondů dosáhnout. Druhý problém se
 vztahuje k nedostatkům v oblasti regulace: vnitrostátní systémy,
 kterými se řídí získávání finančních prostředků mimo
 otevřené trhy (soukromé umísťování), jsou odlišné a nejsou
 zvláště uzpůsobené potřebám fondů sociálního podnikání a
 jejich správcům. To znamená, že zahraniční získávání prostředků
 je složité, poznamenané regulačními rozdíly. Při neexistenci
 jednotných pravidel na úrovni EU je pravděpodobné, že získávání
 finančních prostředků fondy sociálního podnikání zůstane
 nadále jen na vnitrostátní úrovni.
 Z toho důvodu analýza vymezuje tři
 klíčové cíle: zlepšení srozumitelnosti a porovnatelnosti investičních
 fondů zaměřených na sociální podniky, zlepšení nástrojů k
 posuzování a analýze sociálních dopadů a lepší zohlednění potřeb
 fondů sociálního podnikání v pravidlech, která se na tyto fondy v celé
 Unii vztahují.
 Ve vztahu k těmto cílům byla
 zvažována široká škála možností.
 S ohledem na zvýšení srozumitelnosti a porovnatelnosti
 fondů sociálního podnikání zkoumá posouzení dopadů různé
 možnosti podpory transparentnosti prostřednictvím samoregulace (kodexy
 chování), zavedení označení EU s harmonizovanými a závaznými
 opatřeními, jež zajistí jeho dodržování. Pro zlepšení nástrojů k
 posuzování a analýze sociálních dopadů byly zvažovány různé možnosti
 od zřízení diskuzních fór zúčastněných stran až po realizaci
 další studie o způsobech harmonizace takových nástrojů posouzení na
 úrovni EU. Ve vztahu ke zlepšení přeshraničního získávání
 finančních prostředků těmito fondy a regulačního
 prostředí, které určuje soukromé umísťování v zahraničí,
 možnosti sahaly od posílení vzájemného uznávání vnitrostátních pravidel pro
 soukromé umísťování v zahraničí, používání pravidel pro rizikový
 kapitál také k podpoře získávání finančních prostředků
 fondy sociálního podnikání, vytvoření systému k získávání prostředků
 pro takové fondy na míru, až po vytvoření samostatného rámce evropského
 fondu pro tyto fondy.
 Posouzení dopadů se v závěru
 vyjadřuje ve prospěch samostatného rámce pro definici fondů
 a pravidel, která se na ně vztahují, s cílem usnadnit vnitrostátní a
 přeshraniční získávání finančních prostředků,
 včetně rozvoje evropské „značky“ fondů sociálního podnikání s podporou důrazných
 opatření k zajištění transparentnosti.
 Dopady možností, včetně výnosů
 a nákladů pro odvětví fondů, investory, sociální podniky, společnost,
 orgány dohledu a další zúčastněné strany, byly posouzeny.
 Upřednostňovaná varianta byla ponechána, neboť nabízí
 nejsilnější potenciál k vyřešení vymezených problémů,
 přičemž je přiměřená ve vztahu k nákladům na
 plnění požadavků, které vzniknou těm, jež chtějí využívat
 výhod nového rámce.
 Připomínky výboru pro posouzení
 dopadů vyjádřené v jeho stanovisku ze dne 18. listopadu 2011
 byly zohledněny ve zprávě o posouzení dopadů. Širší souvislosti
 této iniciativy byly dále vyjasněny předvedením toho, jak se
 různé iniciativy Komise v oblasti sociálního podnikání propojují, a
 vytvářejí tak soudržnou strategii. Analýza problémů byla dále
 posílena, včetně jasnějšího vysvětlení důvodů,
 proč nebude iniciativa týkající se fondů rizikového kapitálu schopna
 vyřešit problémy fondů sociálního podnikání. Logika zásahů a
 analýza různých možností, především s ohledem na možné kategorie
 investorů, byly dále upřesněny. Obsah opatření, která jsou
 nyní navrhována, a těch, která budou možná nezbytná v pozdější fázi,
 jsou uvedeny přehledněji. Posouzení dopadů se zlepšilo,
 včetně posouzení provázanosti opatření, pokud jde o jejich
 pravděpodobnou účinnost. Nakonec byly upřesněny otázky
 spojené se sledováním a plněním požadavků.
 3.
 PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 3.1.
 Právní základ
 Návrh vychází z článku 114 Smlouvy o
 fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), jakožto
 nejvhodnějšího právního základu v této oblasti. Cílem návrhu je
 především zlepšení spolehlivosti a právní jistoty při uvádění na
 trh, které provádějí subjekty používající označení „evropský fond
 sociálního podnikání“. Při sledování tohoto
 cíle návrh zavádí jednotné normy týkající se složení portfolia,
 způsobilých investičních nástrojů a způsobilých
 investičních cílů subjektů kolektivního investování, které
 fungují pod uvedeným označením. Návrh rovněž zavádí pravidla pro
 kategorie investorů, kteří jsou považováni za způsobilé k
 investicím do takových investičních fondů.
 Nařízení je považováno za
 nejvhodnější právní nástroj k zavedení jednotných požadavků
 zaměřených na všechny účastníky na trhu získávání
 finančních prostředků pro sociální podniky – investory, fondy
 sociálního podnikání a cílové společnosti financování sociálního
 podnikání. Nařízení je rovněž považováno za nejvhodnější nástroj
 k vytvoření jednotných pravidel pro určení, kdo může být
 investorem do fondů sociálního podnikání, kdo může používat
 označení „evropský fond sociálního podnikání“ a typů
 podniků, které mohou získávat finanční prostředky z těchto
 kvalifikovaných fondů. Nařízení je
 považováno za nejvhodnější nástroj k zajištění toho, aby se na
 všechny účastníky vztahovaly jednotné požadavky ohledně
 přispívání do „evropských fondů sociálního podnikání“ a investičních strategií a nástrojů používaných
 takovými fondy.
 Dále se cíle tohoto nařízení vztahují k
 jednotným požadavků na transparentnost ve vztahu k sociálním
 dopadům, včetně podávání zpráv a měření sociální
 účinnosti. Za tímto účelem jsou nezbytné jednotné požadavky –
 např. podrobnosti o tom, jak jsou předkládány informace
 o sociální účinnosti. Pokud by byl výběr přesných
 opatření pro normalizaci těchto požadavků ponechán na
 vnitrostátních právních předpisech členských států,
 přineslo by to riziko, že se tyto požadavky budou mezi jednotlivými
 členskými státy lišit. To by vytvořilo nerovná pravidla v oblasti,
 která je klíčová pro budoucí rozvoj trhu investičních fondů
 zaměřených na sociální podnikání. Takové nerovné standardy by byly
 nežádoucí s ohledem na snahu o zajištění takového trhu, kterému mohou
 investoři věřit. Z uvedeného důvodu je za účelem
 povzbuzení důvěry investorů nezbytné zajistit, aby se správci
 fondů v této klíčové oblasti řídili stejnými pravidly.
 3.2.
 Zásada subsidiarity a proporcionality
 Základním cílem návrhu je vytvoření
 důvěryhodného, bezpečného a právně stabilního tržního
 prostředí pro uvádění „evropských fondů sociálního podnikání“ na trh. Stanovení základních vlastností takového fondu, ve smyslu složení
 portfolia, investičních nástrojů, investičních cílů a
 způsobilých skupin investorů, nelze ponechat na volném uvážení
 členských států, protože by tak došlo k odlišnému a rozpornému
 uplatňování těchto určujících požadavků v rámci EU.
 Jednotné definice a provozní požadavky proto musí hrát ústřední úlohu
 při zavádění souboru společných pravidel evropského trhu pro
 tyto fondy a jejich správce. Kromě toho, se na všechny správce
 subjektů kolektivního investování fungujících na tomto trhu, kteří
 používají označení „evropský fond sociálního podnikání“, musí vztahovat stejné
 organizační požadavky, požadavky na kodex chování a na transparentnost.
 Pokud jde o registraci správců „evropských fondů
 sociálního podnikání“ a dohled nad nimi, je cílem návrhu vytvořit
 rovnováhu mezi nutností účinného dohledu,
 zájmem příslušných vnitrostátních orgánů státu, kde mají takové fondy
 sídlo nebo jsou nabízeny způsobilým kategoriím investorů, a
 koordinační úlohou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Za
 účelem vytvoření hladkého procesu dohledu ověří
 příslušný orgán v členském státě, kde má správce kvalifikovaného
 „evropského
 fondu sociálního podnikání“ bydliště, registrační dokumentaci
 předloženou žádajícím správcem a po posouzení, zda žadatel poskytuje
 dostatečnou záruku své schopnosti splnit požadavky nařízení, žadatele
 zaregistruje. Při dohledu nad registrovaným
 správcem spolupracuje příslušný orgán, který správce zaregistroval,
 s příslušnými orgány v těch členských státech, kde je
 kvalifikovaný fond nabízen. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vede
 centrální databázi se seznamem všech registrovaných správců, kteří
 jsou způsobilí používat označení evropský fond sociálního podnikání.
 Pokud jde o proporcionalitu, návrh stanoví
 odpovídající rovnováhu mezi veřejným zájmem o podporu rozvoje
 účinnějších trhů pro „evropské fondy sociálního podnikání“ a efektivitou nákladů navrhovaných opatření. Zajištěním
 jednoduchého registračního systému návrh plně zohlednil nutnost
 vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním označení „evropský fond
 sociálního podnikání“ s efektivním fungováním trhu a náklady pro jednotlivé
 zúčastněné strany.
 3.3.
 Soulad s články 290 a 291 SFEU
 Dne 23. září 2009 Komise
 přijala návrhy nařízení, kterými se zřizuje Evropský orgán pro
 bankovnictví (dále jen „EBA“), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní
 pojištění (dále jen „EIOPA“) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (dále jen „ESMA“). V této souvislosti Komise
 připomíná prohlášení týkající se článků 290 a 291 SFEU, která
 učinila při přijetí nařízení zřizujících evropské
 orgány dohledu, podle kterých: „Pokud jde o postup přijímání
 regulačních norem, zdůrazňuje Komise jedinečný charakter
 odvětví finančních služeb, který vyplývá z Lamfalussyho struktury a
 který je výslovně uznán v prohlášení 39 ke Smlouvě o fungování
 EU. Komise má však závažné pochybnosti o tom, zda omezení její úlohy při
 přijímaní aktů v přenesené pravomoci a prováděcích
 opatření jsou v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU.“
 3.4.
 Představení návrhu
 Článek 1 - Oblast působnosti
 Článek 1
 vymezuje rozsah působnosti zamýšleného nařízení. Článek
 objasňuje, že označení „evropský fond sociálního podnikání“ (EFSP)
 je vyhrazeno správcům takových fondů, které splňují soubor
 jednotných kritérií kvality, jež se vztahují k nabízení jejich fondů v
 rámci Unie. V tomto ohledu článek 1 zdůrazňuje cíl
 spočívající ve vytvoření jednotného pojetí toho, co tvoří EFSP.
 Toto pojetí je rozvíjeno, aby bylo zajištěno bezproblémové uvádění
 těchto fondů na trh v celé Unii.
 Článek 2 - Rozsah použitelnosti
 Článek 2
 podrobně stanoví, že se toto nařízení vztahuje na správce subjektů kolektivního investování, jak je definováno v čl. 3
 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, kteří jsou usazeni v Unii a
 kteří podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského
 členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/ES, za předpokladu, že spravují portfolia EFSP, jejichž
 spravovaná aktiva v souhrnu nepřevyšují hodnotu 500 milionů EUR.
 Článek 3 - Definice
 Článek 3
 obsahuje základní definice vymezující rozsah použitelnosti navrhovaného
 nařízení. Jsou v něm definovány klíčové pojmy, např. EFSP,
 správce EFSP, způsobilé investiční nástroje a způsobilé
 investiční cíle. Cílem těchto definic je v podstatě
 stanovení pevné dělící čáry mezi EFSP a jinými fondy, které mohou
 využívat obdobné investiční strategie, ale které se nezaměřují
 na sociální podniky.
 V souladu s cílem přesného vymezení fondů podle čl. 3
 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení stanoví, že EFSP je fond, který vyčleňuje
 alespoň 70 procent svých celkových kapitálových vkladů
 a nesplaceného upsaného kapitálu na investice do podniků v
 kvalifikovaném portfoliu. Z toho vyplývá, že např. provozní výdaje
 účtované EFSP, což může být dohodnuto
 s investory, musí být pokryty ze zbývajících 30
 procent upsaných kapitálových vkladů.
 Toto nařízení zohledňuje také zvláštní vlastnosti sociálních
 podniků. Sociální podniky mají jako svůj hlavní
 cíl dosažení pozitivního sociálního dopadu. Toto nařízení proto požaduje,
 aby měl podnik v kvalifikovaném portfoliu měřitelný a pozitivní
 sociální dopad, používal svůj zisk k dosažení svého primárního cíle a byl
 spravován odpovědným a transparentním způsobem. Článek 3 rovněž podrobně určuje pravidla a postupy, které musí
 být zavedeny pro vyřešení situace, kdy chce podnik z kvalifikovaného
 portfolia rozdělit část svého zisku svým vlastníkům a
 akcionářům. Jak je vysvětleno v odůvodnění, toto
 rozdělení by nemělo ohrozit účinné dosažení hlavního cíle
 podniku.
 Při zohlednění potřeb
 financování těchto podniků jsou dostatečně definovány i
 způsobilé investiční nástroje. Patří mezi ně kapitálové
 nástroje, dluhové nástroje, investice do jiných EFSP a dlouhodobé a
 střednědobé úvěry.
 Článek 4 – Používání označení „evropský fond sociálního
 podnikání“
 Článek 4
 obsahuje hlavní zásadu, že pouze fondy, které splňují jednotná kritéria
 stanovená tímto nařízením, jsou způsobilé k používání označení „evropský fond sociálního
 podnikání“ při uvádění fondů EFSP na trh v celé
 Unii.
 Článek 5 – Složení portfolia
 Článek 5
 obsahuje podrobné ustanovení ohledně složení portfolia, jež charakterizuje
 EFSP. V tomto ohledu článek 5 obsahuje jednotná pravidla pro
 investiční cíle EFSP, způsobilé investiční nástroje, pravidla
 týkající se limitů, při kterých může správce EFSP zvýšit jeho
 expozici vůči riziku. Aby EFSP měl určitou míru flexibility
 v řízení investic a likvidity, jsou povoleny i jiné investice do
 maximální hodnoty nepřesahující 30 procent celkových kapitálových vkladů
 a nesplacených kapitálových investic, které nemusí tvořit kvalifikované
 investice.
 Článek 6 – Způsobilí
 investoři
 Článek 6
 obsahuje podrobná ustanovení o investorech způsobilých k investicím do
 EFSP: podle tohoto článku mohou být EFSP nabízeny pouze investorům,
 kteří jsou uznáni jako profesionální investoři podle směrnice
 2004/39/ES. Nabízení jiným investorům, např.
 některým jednotlivcům s vysokým čistým jměním, je povoleno,
 pouze pokud do fondu vloží minimální příspěvek ve výši 100 000 EUR a
 pokud se správce fondu řídí určitými postupy, aby si mohl být
 přiměřeně jistý, že jsou tito jiní investoři schopni
 učinit vlastní investiční rozhodnutí a rozumějí souvisejícím
 rizikům.
 Článek 7 – Pravidla chování
 Článek 7
 obsahuje obecné zásady, kterými se řídí chování správce EFSP, zejména
 při provádění činností fondu a ve vztazích s investory.
 Článek 8 – Střet zájmů
 Článek 8
 obsahuje pravidla k řešení střetu zájmů správcem EFSP. Tato
 pravidla rovněž požadují, aby měl správce zavedená nezbytná
 organizační a administrativní opatření za účelem řádného
 vyřešení střetu zájmů.
 Článek 9 – Měření
 pozitivního sociálního dopadu
 Článek 9
 vyžaduje, aby měli správci EFSP zavedeny nutné postupy k měření
 a sledování pozitivních sociálních dopadů, jež se podniky z
 kvalifikovaného portfolia zavázaly dosáhnout.
 Článek 10 - Organizační požadavky
 Článek 10
 požaduje, aby správce EFSP udržoval odpovídající lidské a technické zdroje,
 jakož i dostatečné vlastní finanční zdroje, nezbytné pro řádnou
 správu EFSP.
 Článek 11 – Ocenění
 Článek 11 se
 zabývá oceněním aktiv EFSP. Tato pravidla by měla být uvedena ve
 stanovách každého EFSP.
 Článek 12 - Výroční zprávy
 Článek 12
 obsahuje pravidla týkající se výročních zpráv, které by správci EFSP
 měli připravovat ve vztahu k EFSP, jenž spravují. Zpráva uvede
 složení portfolia fondu a činnosti z minulého roku. Obsahuje rovněž
 informace o sociálním dopadu dosaženém prostřednictvím investiční
 politiky fondu.
 Článek 13 - Informování investorů
 Článek 13
 obsahuje určité základní požadavky týkající se
 zveřejňování informací, které jsou povinností správce EFSP ve vztahu
 k investorům fondu. Tyto požadavky obsahují všeobecné informační
 povinnosti vykonávané před uzavřením smluv ve vztahu k
 investiční strategii a cílům EFSP, informacím o nákladech a
 souvisejících poplatcích a poměru rizika a výnosů u dané
 investice navrhované ze strany EFSP. Tyto požadavky rovněž zahrnují
 informace o způsobu výpočtu odměny správce EFSP.
 Zároveň je cílem těchto požadavků zajistit transparentnost s
 ohledem na zvláštní povahu EFSP, především pokud jde o pozitivní sociální
 výsledek, jehož má investiční politika dosáhnout.
 Článek 14 – Dohled
 Článek 14
 uvádí, že s cílem zajistit, aby byl příslušný orgán domovského
 členského státu schopen dohlížet na plnění jednotných požadavků
 stanovených tímto nařízením ze strany správce EFSP, informuje správce EFSP
 příslušný orgán o svém záměru nabízet EFSP pod označením „evropský fond sociálního
 podnikání“. Správce také poskytne nezbytné informace,
 včetně informací o opatřeních přijatých s cílem zajistit
 soulad s tímto nařízením a fondech, které má v úmyslu nabízet. Jakmile
 příslušný orgán usoudí, že jsou požadované informace úplné a opatření
 vhodná ke splnění požadavků stanovených v tomto nařízení,
 zaregistruje správce EFSP. Tato registrace je platná v celé Unii a
 umožňuje správci EFSP nabízet EFSP pod označením „evropský fond sociálního
 podnikání“.
 Článek 15 – Aktualizace informací
 Článek 15
 obsahuje pravidla o okolnostech, za kterých je třeba informace dodané
 příslušnému orgánu domovského členského státu aktualizovat.
 Článek 16 - Přeshraniční
 oznámení
 Článek 16
 popisuje přeshraniční oznamovací proces mezi příslušnými orgány
 dohledu, který je zahájen registrací správce EFSP.
 Článek 17 – Databáze Evropského orgánu
 pro cenné papíry a trhy
 Článek 17
 pověřuje orgán pro cenné papíry a trhy udržovat
 centrální databázi se seznamem všech EFSP, které jsou v
 Unii registrované.
 Článek 18 – Dohled příslušného
 orgánu
 Článek 18 stanoví, že příslušný
 orgán domovského členského státu dohlíží na požadavky tohoto
 nařízení.
 Článek 19 – Dohlížecí pravomoci
 Článek 19
 podrobně uvádí seznam dohlížecích pravomocí, jež mají příslušné
 orgány k dispozici, aby mohly zajistit plnění jednotných kritérií
 obsažených v nařízení.
 Článek 20 – Sankce
 Článek 20
 obsahuje ustanovení o sankcích k zajištění řádného dodržování
 požadavků tohoto nařízení.
 Článek 21 – Porušení klíčových
 ustanovení
 Článek 21
 stanoví, že porušení klíčových ustanovení tohoto nařízení, jakými
 jsou např. ustanovení o složení portfolia, způsobilých investorech a
 používání označení „evropský
 fond sociálního podnikání“, by mělo být sankcionováno zákazem používání
 uvedeného označení a odstraněním správce daného EFSP z
 rejstříku.
 Článek 22 – Spolupráce v oblasti
 dohledu
 Článek 22
 obsahuje pravidla týkající se výměny informací v oblasti dohledu mezi
 příslušnými orgány v domácím a hostitelském členském státě a
 orgánem pro cenné papíry a trhy.
 Článek 23 - Služební tajemství
 Článek 23
 obsahuje ustanovení týkající se nezbytné úrovně služebního tajemství,
 která by se měla vztahovat na všechny příslušné vnitrostátní orgány a
 na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA).
 Článek 24 – Podmínky pro
 zplnomocnění
 Článek 24
 stanoví podmínky, za kterých je Komise zplnomocněna k přijímání
 aktů v přenesené pravomoci.
 Článek 25 - Přezkum
 Článek 25
 obsahuje ustanovení o přezkumu navrhovaného nařízení a
 případných návrzích Komise na jeho úpravu.
 4.
 ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné důsledky pro
 rozpočet Unie.
 2011/0418 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o evropských fondech sociálního podnikání
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování
 Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropské
 centrální banky,[6]
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru,[7]
 v souladu s řádným
 legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protože si investoři stále více kladou také
 sociální cíle a neusilují pouze o finanční zisky, vzniká v Unii trh
 sociálních investic, který z části tvoří investiční fondy
 zaměřené na sociální podniky. Tyto investiční fondy poskytují
 finance sociálním podnikům, které jsou hnací silou společenských
 změn, protože nabízejí inovační řešení sociálních problémů,
 a tudíž významně přispívají k plnění cílů strategie Evropa
 2020.
 (2)
 Pro používání označení „evropský fond
 sociálního podnikání“ je nutné v Unii stanovit společný rámec pravidel,
 zejména pokud jde o složení portfolia fondů, které jsou pod tímto
 označením provozovány, jejich způsobilých investičních
 cílů, investičních nástrojů, které mohou používat, a kategorií
 investorů, kteří jsou způsobilí investovat do těchto
 fondů podle jednotných pravidel Unie. Při neexistenci takového
 společného rámce hrozí, že by členské státy na vnitrostátní úrovni
 přijímaly odchylná opatření, což by mělo přímý negativní
 dopad na řádné fungování vnitřního trhu a vedlo by to k
 vytváření překážek na vnitřním trhu, jelikož fondy, které
 chtějí působit v celé Unii, by se musely řídit různými
 pravidly v různých členských státech. Kromě toho by mohly
 odchylné požadavky na složení portfolia, investiční cíle a způsobilé
 investory vést k různé úrovni ochrany investorů a způsobovat
 nejasnosti ohledně návrhů investic spojených s evropským fondem
 sociálního podnikání (dále jen „EFSP“). Investoři by dále měli mít
 možnost porovnávat investiční návrhy různých fondů EFSP. Je
 nezbytné odstranit značné překážky bránící přeshraničnímu
 získávání finančních prostředků fondy EFSP, zamezit narušení
 hospodářské soutěže mezi těmito fondy a zabránit dalším možným
 překážkám obchodu a významnému narušení hospodářské soutěže v
 budoucnosti. V důsledku toho je vhodným právním základem článek 114
 Smlouvy o fungování EU vykládaný podle ustálené judikatury Soudního dvora
 Evropské unie.
 (3)
 Je nezbytné přijmout nařízení, kterým se
 ve všech členských státech stanoví jednotná pravidla použitelná pro fondy
 EFSP a uloží příslušné povinnosti pro jejich správce, kteří
 chtějí získávat kapitál v celé Unii a používat označení „evropský
 fond sociálního podnikání“. Tyto požadavky by měly zajistit
 důvěru investorů, kteří chtějí do takových fondů
 investovat.
 (4)
 Definování kvalitativních požadavků pro
 používání označení „evropský fond pro sociální podnikání“ formou
 nařízení by mělo zajistit, že tyto požadavky budou přímo
 použitelné pro správce subjektů kolektivního investování, které získávají
 finanční prostředky pod tímto označením. To by zamezilo
 existenci odlišných vnitrostátních požadavků v důsledku
 provádění směrnice, a tak zajistilo jednotné podmínky pro používání
 tohoto označení. Nařízení by vyžadovalo, aby správci subjektů
 kolektivního investování, které používají toto označení, museli dodržovat
 stejná pravidla v celé Unii, což by zároveň posílilo důvěru
 investorů, kteří chtějí investovat do fondů
 zaměřujících se na sociální podniky. Nařízení by rovněž
 zjednodušilo složitou regulaci a snížilo náklady správců na plnění
 často odlišných vnitrostátních pravidel, kterými se tyto fondy řídí,
 zejména v případě správců, kteří chtějí získávat
 finanční prostředky ze zahraničí. Nařízení by rovněž
 přispělo k eliminaci narušení hospodářské soutěže.
 (5)
 S cílem vyjasnit vztah mezi tímto
 nařízením a obecně platnými pravidly Unie, která se týkají
 subjektů kolektivního investování a jejich správců, je nezbytné
 stanovit, že se toto nařízení vztahuje pouze na správce jiných
 subjektů kolektivního investování než SKIPCP v souladu s článkem 1
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července
 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se
 subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných
 papírů (SKIPCP)[8],
 kteří jsou usazeni v Unii a registrováni u příslušného orgánu ve svém
 domovském členském státě v souladu se směrnicí Evropského
 parlamentu a Rady 2011/61/ES ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů
 a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a
 nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010.[9] Kromě
 toho by se toto nařízení mělo vztahovat jen na správce, kteří
 spravují portfolia fondů EFSP, jejichž celková spravovaná aktiva
 nepřekročí hranici 500 milionů EUR. Aby byl výpočet této hranice
 funkční, měla by být Komise zmocněna přijímat akty
 v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy
 o fungování Evropské unie, pokud jde o upřesnění výpočtu
 této hranice. Při výkonu této pravomoci by Komise měla
 přihlédnout k opatřením, která přijala v souladu s čl. 3
 odst. 6 písm. a) směrnice 2011/61/ES s cílem zajistit soudržnost pravidel
 o subjektech kolektivního investování.
 (6)
 Na správce subjektů kolektivního investování,
 kteří nechtějí používat označení „evropský fond sociálního
 podnikání“, se toto nařízení nevztahuje. V těchto případech
 nadále platí stávající vnitrostátní pravidla a obecná pravidla Unie.
 (7)
 Toto nařízení by mělo stanovit jednotná
 pravidla týkající se povahy fondů EFSP, zejména podniků v portfoliu,
 do nichž mohou fondy EFSP investovat, a investičních nástrojů, které
 mohou používat. S cílem zajistit nezbytnou srozumitelnost a jistotu by toto
 nařízení mělo rovněž stanovit jednotná kritéria pro určení
 sociálních podniků způsobilých k tomu, aby se mohly kvalifikovat do
 portfolia. Základním cílem sociálních podniků je dosáhnout pozitivního
 sociálního dopadu, a ne maximalizovat zisky. Toto nařízení by tudíž
 mělo vyžadovat, aby způsobilý podnik v portfoliu usiloval o dosažení
 měřitelného a pozitivního sociálního dopadu, aby své zisky využíval
 pro dosažení svého hlavního cíle a aby byl spravován odpovědným a
 transparentním způsobem. Pro výjimečné případy obecně
 platí, že pokud chce podnik kvalifikovaného portfolia rozdělit zisky akcionářům
 a vlastníkům, měl by mít předem definované postupy a pravidla
 pro rozdělení zisků akcionářům a vlastníkům. Tato
 pravidla by měla stanovit, že rozdělení zisků nenaruší primární
 sociální cíl.
 (8)
 Sociální podniky zahrnují velké množství
 subjektů, které mají různé právní formy a které poskytují
 sociální služby nebo zboží ohroženým skupinám obyvatelstva nebo lidem na okraji
 společnosti. Mezi tyto služby patří přístup k bydlení, zdravotní
 péče, pomoc starším a zdravotně postiženým osobám, péče o
 děti, přístup k zaměstnání a vzdělávání či pomoc v
 případě závislosti. Sociální podniky zahrnují také podniky, jejichž
 způsob výroby zboží nebo poskytování služby sledují sociální cíle, avšak
 jejichž činnost může být jiná než poskytovat sociální zboží nebo
 služby. Tyto činnosti zahrnují sociální a profesní začleňování
 prostřednictvím přístupu k zaměstnání pro znevýhodněné
 osoby, zejména z důvodu jejich nedostatečné kvalifikace nebo
 sociálních a profesních problémů, které vedou k vyloučení a odsunu na
 okraj společnosti.
 (9)
 Vzhledem ke specifickým potřebám financování
 sociálních podniků je nezbytné jasně stanovit typy nástrojů,
 které by fondy EFSP měly pro toto financování používat. Toto nařízení
 by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se způsobilých
 nástrojů, které mohou fondy EFSP používat pro investování a které zahrnují
 kapitálové nástroje, dluhové nástroje, investice do jiných fondů EFSP a
 krátkodobé a střednědobé úvěry.
 (10)
 S cílem zachovat nezbytnou flexibilitu investičního
 portfolia fondů EFSP mohou rovněž investovat do jiných aktiv, než
 jsou kvalifikované investice, a to v takovém rozsahu, kdy tyto investice
 nepřesahují hranice stanovené v tomto nařízení pro nekvalifikované
 investice. Krátkodobé držení, jako jsou hotovost a peněžní ekvivalenty, by
 nemělo být ve výpočtu hranice stanovené pro nekvalifikované investice
 v tomto nařízení zohledněna.
 (11)
 S cílem zajistit, aby označení „evropský fond
 sociálního podnikání“ bylo spolehlivé a snadno rozpoznatelné pro investory
 v celé Unii, by toto nařízení mělo stanovit, že toto označení
 smějí v rámci uvádění na trh v celé Unii používat pouze správci
 fondů EFSP, které splňují jednotná kritéria kvality stanovená v tomto
 nařízení.
 (12)
 Za účelem zajištění zřetelného a
 identifikovatelného profilu fondů EFSP, který odpovídá jejich účelu,
 měla by existovat jednotná pravidla pro složení portfolia a techniky
 investování, které mohou být u těchto fondů používány.
 (13)
 S cílem zajistit, aby fondy EFSP nepřispívaly
 k vytváření systémových rizik a aby se ve svých investičních
 aktivitách soustředily na podporu kvalifikovaných společností
 v portfoliu, nemělo by být na úrovni těchto fondů povoleno
 půjčování nebo využívání pákového efektu. Aby však fond mohl pokrýt mimořádné potřeby likvidity, které se
 mohou objevit mezi výzvou investorům k převedení upsaného kapitálu a
 skutečným připsáním kapitálu na jeho účty, měly by
 být povoleny krátkodobé půjčky.
 (14)
 S cílem zajistit, aby fondy EFSP byly nabízeny
 investorům, kteří mají znalosti, zkušenosti a kapacitu k tomu, aby na
 sebe převzali rizika s těmito fondy spojená, a aby byla zachována
 důvěra investorů ve fondy EFSP, měly by být stanoveny
 určité speciální záruky. Fondy EFSP by tudíž měly být v zásadě
 nabízeny jen investorům z řad profesionálních klientů nebo
 takovým, které lze považovat za profesionální klienty v souladu se
 směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna
 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice
 Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady
 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS.[10] Aby však bylo možné
 vytvořit dostatečně širokou investorskou základnu pro investice
 do fondů EFSP, je rovněž žádoucí, aby k těmto fondům
 měli přístup i jiní investoři, včetně jednotlivců
 s vysokým čistým jměním. Pro tyto jiné investory by měly být
 stanoveny speciální záruky, aby se zajistilo, že fondy EFSP budou nabízeny
 pouze investorům s vhodným profilem pro uskutečnění takových
 investic. Tyto záruky vylučují nabízení prostřednictvím programů
 pravidelného spoření.
 (15)
 S cílem zajistit, aby označení „evropský fond
 sociálního podnikání“ používali pouze správci fondů EFSP, kteří
 splňují jednotná kritéria kvality, pokud jde o jejich působení na
 trhu, mělo by toto nařízení stanovit pravidla chování a vztahu
 správce fondu EFSP a jeho investorů. Z téhož důvodu by toto
 nařízení mělo také stanovit jednotné podmínky týkající se řešení
 střetu zájmů těmito správci. Tato pravidla by měla
 rovněž vyžadovat, aby správce měl přijata nezbytná
 organizační a administrativní opatření pro zajištění
 správného řešení střetů zájmů.
 (16)
 Hlavním rysem investičních fondů
 zaměřených na sociální podniky, který je odlišuje od ostatních
 druhů investičních fondů, je, že kromě finančního
 zisku pro investory mají i pozitivní sociální dopad. Toto nařízení by tedy
 mělo vyžadovat, aby správci fondů EFSP zavedli postupy pro sledování
 a měření pozitivních sociálních dopadů, kterých má být
 prostřednictvím investice do podniků z kvalifikovaného portfolia
 dosaženo.
 (17)
 K zajištění integrity označení „evropský
 fond sociálního podnikání“ by toto nařízení mělo rovněž
 obsahovat kritéria kvality týkající se organizace správce fondu EFSP. Toto
 nařízení by tudíž mělo stanovit jednotné, přiměřené
 požadavky týkající se potřeby udržovat odpovídající technické a lidské
 zdroje i dostatečný kapitál pro řádnou správu fondů EFSP.
 (18)
 Pro účely ochrany investorů je nezbytné
 zajistit, aby aktiva fondů EFSP byla řádně oceněna. Stanovy
 fondu EFSP by tudíž měly obsahovat pravidla o oceňování aktiv. Tak by
 měla být zajištěna integrita a transparentnost oceňování.
 (19)
 S cílem zajistit, aby správci fondů EFSP,
 které používají označení „evropský fond sociálního podnikání“,
 řádně vykazovali činnosti fondu, měla by být stanovena
 jednotná pravidla pro výroční zprávy.
 (20)
 K zajištění integrity označení „evropský
 fond sociálního podnikání“ v očích investorů je nezbytné, aby toto
 označení používali pouze správci fondů, jejichž investiční
 politika a investiční cíle jsou plně transparentní. Toto
 nařízení by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se
 požadavků na zveřejňování, která jsou závazná pro správce
 fondů EFSP ve vztahu k investorům. Tyto požadavky zahrnují prvky
 specifické pro investice do sociálních podniků, aby mohlo být dosaženo
 větší soudržnosti a porovnatelnosti těchto informací. To zahrnuje
 informace o kritériích a postupech používaných pro výběr
 určitých podniků v portfoliu jako investičních cílů. Dále
 sem patří informace o pozitivním sociálním dopadu, o jehož dosažení
 investiční politika usiluje, a jak by měl být tento dopad sledován
 a posuzován. K zajištění nezbytné důvěry investorů v
 tyto investice sem dále patří informace o aktivech fondu EFSP, která
 nejsou investována do kvalifikovaných podniků v portfoliu, a jak jsou
 vybírána.
 (21)
 Pro zajištění účinného dohledu nad
 plněním jednotných požadavků uvedených v tomto nařízení by měl
 na to, zda správci fondů EFSP dodržují jednotné požadavky stanovené v
 tomto nařízení, dohlížet příslušný orgán domovského členského
 státu. Správce fondu EFSP, který chce svůj fond uvádět na trh pod
 označením „evropský fond sociálního podnikání“, by tudíž měl o svém
 záměru uvědomit příslušný orgán svého domovského členského
 státu. Jestliže byly poskytnuty všechny nezbytné informace a přijata
 vhodná opatření, aby byly splněny požadavky tohoto nařízení,
 příslušný orgán by měl správce fondu zaregistrovat. Tato registrace
 by měla být platná v celé Unii.
 (22)
 Pro zajištění účinného dohledu nad
 dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat
 pravidla týkající se okolností, za nichž je zapotřebí informace poskytnuté
 příslušnému orgánu v domovském členském státě aktualizovat.
 (23)
 Pro zajištění účinného dohledu nad
 plněním stanovených požadavků by toto nařízení mělo
 rovněž stanovit proces přeshraničních oznámení mezi
 příslušnými orgány dohledu, který se spustí na základě registrace
 správce fondu EFSP v jeho domovském státě.
 (24)
 S cílem zachovat transparentní podmínky pro uvádění
 správců fondů EFSP na trh v celé Unii by měl být Evropský
 orgán pro cenné papíry a trhy pověřen vedením centrální databáze
 obsahující všechny fondy EFSP registrované v souladu s tímto
 nařízením.
 (25)
 Pro zajištění účinného dohledu nad
 dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat
 seznam pravomocí v oblasti dohledu, které by příslušné orgány měly
 mít k dispozici.
 (26)
 K zajištění řádného uplatňování by
 toto nařízení mělo obsahovat sankce za porušení jeho hlavních
 ustanovení, konkrétně pravidel týkajících se složení portfolia, záruk
 souvisejících s identitou způsobilých investorů a používání
 označení „evropský fond sociálního podnikání“ pouze registrovanými správci
 fondů EFSP. Mělo by být stanoveno, že porušení těchto hlavních
 ustanovení bude mít za následek zákaz používání tohoto označení a výmaz
 správce fondu z rejstříku.
 (27)
 Příslušné orgány v domovském a hostitelském
 členském státě a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by si
 měly vyměňovat informace týkající se dohledu.
 (28)
 Účinná spolupráce v oblasti regulace mezi
 subjekty pověřenými dohledem nad dodržováním jednotných kritérií
 stanovených v tomto nařízení vyžaduje, aby se na všechny příslušné
 vnitrostátní orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vztahovala vysoká
 úroveň profesního tajemství.
 (29)
 Technické normy ve finančních službách by
 měly zajistit soustavnou harmonizaci a vysokou úroveň dohledu v
 celé Unii. Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy disponuje, by bylo účinné a vhodné pověřit tento
 orgán vypracováním návrhů prováděcích technických norem, které
 nebudou obsahovat politická rozhodnutí, a jejich předložením Komisi.
 (30)
 Komise by měla být zmocněna k
 přijetí prováděcích technických norem prostřednictvím
 prováděcích aktů v souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování
 Evropské unie a v souladu s článkem 15 nařízení Evropského parlamentu
 a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení
 Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o
 změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí
 Komise 2009/77/ES.[11]
 ESMA by měl být pověřen vypracováním návrhu prováděcích
 technických norem týkajících se formátu a metody postupu oznamování uvedeného v
 článku 16.
 (31)
 Za účelem upřesnění požadavků
 stanovených v tomto nařízení by měla být Komise v souladu s
 článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie zmocněna přijímat
 akty, pokud jde o upřesnění metod pro výpočet a sledování hranice
 investic uvedené v tomto nařízení, upřesnění podrobností
 týkajících se určení podniků v kvalifikovaném portfoliu,
 střetů zájmů, kterých se správci fondů EFSP musejí
 vyvarovat, a kroků, které je třeba v tomto ohledu podniknout,
 podrobností o postupech měření sociálního dopadu, kterého mají
 podniky v kvalifikovaném portfoliu dosáhnout, a podrobností týkajících se
 stanovení požadavků transparentnosti. Je zvláště důležité, aby
 Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace,
 a to i na odborné úrovni. Tato práce by měla také zohlednit
 samoregulační iniciativy a kodexy chování.
 (32)
 Komise by při přípravě a vypracování
 aktů v přenesené pravomoci měla zajistit souběžné,
 včasné a vhodné předání příslušných dokumentů Evropskému
 parlamentu a Radě.
 (33)
 Nejpozději čtyři roky poté, co toto
 nařízení vstoupí v platnost, by měl být proveden přezkum tohoto
 nařízení za účelem zohlednění vývoje trhu fondů EFSP. Na
 základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a
 Radě předložit zprávu případně doprovázenou legislativními
 změnami.
 (34)
 Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí
 zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva
 na respektování soukromého a rodinného života a svobodu podnikání.
 (35)
 Zpracovávání osobních údajů prováděné v
 členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem
 příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých
 veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí
 směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46 ze dne 24. října
 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních
 údajů a o volném pohybu těchto údajů[12]. Zpracovávání údajů
 prováděné Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v rámci tohoto
 nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se
 řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 ze
 dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním
 osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu
 těchto údajů[13].
 (36)
 Cíle tohoto nařízení, konkrétně rozvoj
 vnitřního trhu pro fondy EFSP prostřednictvím vytvoření rámce
 pro registraci správců fondů EFSP usnadňující nabízení
 fondů EFSP v celé Unii, lze dosáhnout jen na úrovni Unie. Unie může
 přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou
 v článku 5 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném
 článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je
 nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 KAPITOLA I
 PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
 Článek 1
 Toto nařízení stanoví jednotné požadavky
 pro správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí
 používat označení „evropský fond sociálního podnikání“ (EFSP), a podmínky
 pro uvádění subjektů kolektivního investování pod tímto
 označením na trh v Unii, čímž přispívá k hladkému fungování
 vnitřního trhu.
 Toto nařízení rovněž stanoví
 jednotná pravidla týkající se nabízení fondů EFSP správci způsobilým
 investorům v Unii, složení portfolia EFSP, způsobilých
 investičních nástrojů a technik, jakož i organizace, transparentnosti
 a chování správců EFSP, kteří nabízejí fondy EFSP v Unii.
 Článek 2
 1.
 Toto nařízení se vztahuje na správce subjektů
 kolektivního investování definované v čl. 3 odst. 1
 písm. b), kteří jsou usazeni v Unii a podléhají registraci u
 příslušných orgánů svého domovského členského státu
 v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice
 2011/61/ES, za předpokladu, že tito správci spravují portfolia EFSP, u
 nichž celková hodnota spravovaných aktiv nepřesahuje částku
 500 milionů EUR, nebo – v členských státech, kde euro není
 úřední měnou – odpovídající hodnotu v národní měně ke dni
 vstupu tohoto nařízení v platnost.
 2.
 Při výpočtu hraniční hodnoty uvedené
 v odstavci 1 správci subjektů kolektivního investování, kteří
 spravují jiné fondy než EFSP, nemusejí sčítat aktiva spravovaná
 v těchto jiných fondech.
 3.
 Komise je zmocněna přijímat akty v
 přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které stanoví metody
 výpočtu hraniční hodnoty uvedené v odstavci 1 tohoto článku
 a metody průběžného sledování souladu s touto hraniční
 hodnotou.
 Článek 3
 1.
 Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto
 definice:
 (a)
 „evropským fondem sociálního podnikání“ se rozumí subjekt
 kolektivního investování, který investuje alespoň 70 % celkových
 kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do aktiv, která
 představují kvalifikované investice;
 (b)
 „subjektem kolektivního investování“ se rozumí subjekt,
 který získává kapitál od řady investorů s cílem investovat tento
 kapitál ve prospěch těchto investorů v souladu se stanovenou
 investiční politikou a který nepodléhá povolování podle článku 5
 směrnice 2009/65/ES;
 (c)
 „kvalifikovanými investicemi“ se rozumí následující
 nástroje:
 i) kapitálový nástroj vydaný:
 –
 kvalifikovaným podnikem v portfoliu a získaný
 přímo fondem EFSP od kvalifikovaného podniku v portfoliu nebo
 –
 kvalifikovaným podnikem v portfoliu výměnou za
 majetkový cenný papír vydaný kvalifikovaným podnikem v portfoliu nebo
 –
 podnikem, jehož je kvalifikovaný podnik v portfoliu
 dceřinou společností, který byl získán EFSP výměnou za
 kapitálový nástroj vydaný kvalifikovaným podnikem v portfoliu;
 ii) sekuritizované a nesekuritizované
 dluhové nástroje vydané kvalifikovaným podnikem v portfoliu;
 iii) podílové jednotky nebo akcie jednoho
 nebo několika jiných EFSP;
 iv) střednědobé až dlouhodobé úvěry,
 které fondy EFSP poskytly kvalifikovaným podnikům v portfoliu;
 v) jakýkoli jiný druh účasti v kvalifikovaném
 podniku v portfoliu;
 (d)
 „kvalifikovaným podnikem v portfoliu“ se
 rozumí podnik, který v době investice EFSP nebyl kotován na
 regulovaném trhu definovaném v čl. 4 odst. 1 bodě 14
 směrnice 2004/39/ES, jehož roční obrat není vyšší než 50 milionů
 EUR nebo jehož roční rozvaha nepřesahuje 43 milionů EUR, který
 není sám subjektem kolektivního investování a který:
 i) má jako hlavní cíl dosažení
 měřitelného, pozitivního sociálního dopadu v souladu se svými
 stanovami nebo jiným zákonným dokumentem, jímž se zakládá podnik, pokud:
 –
 tento podnik poskytuje služby či zboží ohroženým
 osobám či osobám na okraji společnosti nebo
 –
 podnik používá metodu výroby zboží či
 poskytování služeb, která zahrnuje podnikem vytyčený sociální cíl;
 ii) používá zisky k dosažení svého
 stěžejního cíle místo rozdělování zisků a zavedl předem
 definované postupy a pravidla pro situaci, kdy by zisky byly rozdělovány
 akcionářům a vlastníkům;
 iii) je řízen odpovědným a
 transparentním způsobem, zejména prostřednictvím zapojení
 zaměstnanců, zákazníků a zúčastněných subjektů,
 kterých se týká jeho podnikatelská činnost;
 (e)
 „vlastním kapitálem“ se rozumí vlastnický podíl v
 podniku, který má podobu akcií nebo jiné formy účasti na kapitálu podniku
 z kvalifikovaného portfolia, jenž byl vydán investorům;
 (f)
 „uváděním na trh“ se rozumí přímé nebo
 nepřímé nabízení nebo umísťování podílových jednotek nebo akcií EFSP,
 které správce spravuje, investorům s bydlištěm nebo se sídlem v Unii
 z podnětu správce nebo jeho jménem;
 (g)
 „upsaným kapitálem“ se rozumí jakýkoli závazek,
 kterým se daná osoba zavazuje nabýt podíl nebo učinit kapitálové vklady
 v EFSP;
 (h)
 „správcem EFSP“ se rozumí právnická osoba, jejímž
 předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo více
 EFSP;
 (i)
 „domovským členským státem“ se rozumí
 členský stát, v němž je správce EFSP usazen nebo zde má své
 sídlo;
 (j)
 „hostitelským členským státem se rozumí
 členský stát, který není jeho domovským členským státem,
 v němž správce EFSP nabízí fondy EFSP v souladu s tímto
 nařízením;
 (k)
 „příslušným orgánem" se rozumí
 vnitrostátní orgán, jejž členský stát na základě právních
 předpisů pověří prováděním registrace správců subjektů
 kolektivního investování, jak stanoví čl. 2 odst. 1.
 2.
 Komise je zmocněna přijímat akty v
 přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které stanoví typy
 služeb či zboží a metody poskytování služeb či výroby zboží, které
 zahrnují sociální cíl uvedený v odst. 1 písm. d) bodě i) tohoto
 článku, přičemž se zohlední různé druhy kvalifikovaných podniků
 v portfoliu a okolnosti, za nichž lze zisk rozdělit vlastníkům a
 investorům.
 KAPITOLA II
 PODMÍNKY POUŽÍVÁNÍ OZNAČENÍ „EVROPSKÝ FOND SOCIÁLNÍHO PODNIKÁNÍ“
 Článek 4
 Správci EFSP, kteří splňují
 požadavky stanovené v této kapitole, jsou oprávněni používat
 označení „evropský fond sociálního podnikání“ v rámci uvádění
 fondů EFSP na trh v Unii.
 Článek 5
 1.
 Správci EFSP zajistí, aby při získávání jiných
 aktiv než kvalifikačních investic nebylo pro účely získání
 těchto aktiv použito více než 30 % celkových kapitálových vkladů
 a nesplaceného upsaného kapitálu. Krátkodobé držení hotovosti a peněžních
 ekvivalentů se pro účely výpočtu této hraniční hodnoty
 nezohledňuje.
 2.
 Správci EFSP nesmí na úrovni EFSP poskytovat
 půjčky, vydávat dluhové obligace, poskytovat záruky ani používat
 metody, které vedou ke zvýšení expozice fondu vůči riziku, ať už
 se jedná o půjčku hotovosti nebo cenných papírů, účast na
 derivátových pozicích nebo jiný způsob.
 3.
 Zákaz stanovený v odstavci 2 se nevztahuje na
 půjčky na období, které nelze prodloužit a které nepřesahuje 120
 kalendářních dnů, sloužící k poskytnutí likvidity v období mezi
 žádostí o upsaný kapitál a jeho příjmem od investorů.
 Článek 6
 Správci EFSP nabízejí podílové jednotky a akcie EFSP investorům,
 kteří jsou považováni za profesionální klienty v souladu
 s oddílem I přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo s nimi
 může být na požádání jako s profesionálními klienti zacházeno ve smyslu oddílu
 II přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo jiným investorům, pokud:
 (a)
 se tito jiní investoři zavážou
 k investici ve výši alespoň 100 000 EUR;
 (b)
 tito jiní investoři písemně oznámí
 v dokumentu, který není součástí smlouvy uzavřené ve věci
 závazku týkajícího se investice, že jsou si vědomi rizik spojených
 s plánovaným závazkem;
 (c)
 správce EFSP provede posouzení odborných znalostí,
 zkušeností a znalostí investora, aniž předpokládá, že investor má stejné
 znalosti a zkušenosti s trhem jako osoby uvedené v oddílu I
 přílohy II směrnice 2004/39/ES;
 (d)
 správce EFSP získá ve světle povahy
 plánovaného závazku přiměřenou jistotu, že investor je s to
 činit vlastní investiční rozhodnutí a chápe související rizika a že
 závazek tohoto druhu je pro takového investora vhodný;
 (e)
 správce EFSP písemně potvrdí, že provedl
 posouzení uvedené v písmeni c) a došel k závěru uvedenému v písmeni
 d).
 Článek 7
 Správci EFSP ve vztahu k EFSP, který
 spravují:
 (a)
 jednají při výkonu svých činností s
 patřičnou dovedností, péčí a opatrností;
 (b)
 uplatňují vhodné zásady a postupy s cílem
 zabránit nekalým praktikám, u nichž lze očekávat, že poškodí zájmy
 investorů a kvalifikovaných podniků v portfoliu;
 (c)
 provozují své obchodní činnosti v nejlepším
 zájmu fondů EFSP, které spravují, investorů v těchto EFSP,
 a v zájmu integrity trhu;
 (d)
 uplatňují vysokou úroveň
 obezřetnosti při výběru a průběžném sledování investic
 v kvalifikovaných podnicích v portfoliu;
 (e)
 mají odpovídající znalosti a povědomí o kvalifikovaném
 podniku v portfoliu, do nějž investují.
 Článek 8
 1.
 Správci EFSP rozpoznají střety zájmů a
 předcházejí jim, a není-li možné střetům zájmů
 předejít, řeší a sledují je a v souladu s odstavcem 4
 oznamují tyto střety zájmů s cílem zabránit tomu, aby nežádoucím
 způsobem ovlivnily zájmy EFSP a jejich investorů, a zajistit poctivé
 zacházení s EFSP, které spravují.
 2.
 Správci EFSP určí především takové
 střety zájmů, které mohou vyvstat mezi
 (a)
 správci EFSP, osobami, které skutečně
 řídí obchodní činnost správce EFSP, zaměstnanci nebo všemi osobami,
 které přímo či nepřímo kontrolují správce EFSP nebo jsou tímto
 správcem kontrolovány, a fondem EFSP řízeným správcem EFSP nebo investory
 v těchto EFSP;
 (b)
 fondem EFSP nebo investory v tomto EFSP a
 jiným EFSP řízeným správcem tohoto EFSP nebo investory v tomto jiném
 EFSP.
 3.
 Správci EFSP vedou a používají účinné
 organizační a administrativní postupy pro splnění požadavků
 stanovených v odstavcích 1 a 2.
 4.
 Oznámení konfliktů zájmů ve
 smyslu odstavce 1 se uplatní v případě, že organizační
 opatření přijatá správcem EFSP k rozpoznání, předcházení,
 řešení a sledování střetů zájmů nejsou dostatečná k
 tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že rizika poškození
 zájmů investorů budou odvrácena. Správci EFSP jasně oznámí obecnou
 povahu nebo zdroje střetů zájmů investorům předtím,
 než provedou obchod jejich jménem.
 5.
 Komise se zmocňuje přijímat akty
 v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, jimiž se
 stanoví:
 (a)
 druhy střetů zájmů podle odstavce 2
 tohoto článku;
 (b)
 opatření, která by měl správce v rámci
 svých struktur a organizačních a administrativních postupů
 přijmout k rozpoznávání, předcházení, řešení, sledování a
 oznamování střetů zájmů.
 Článek 9
 1.
 Správci EFSP používají pro každý EFSP, který
 spravují, postupy k měření a sledování rozsahu, v němž
 kvalifikované podniky v portfoliu, do nichž EFSP investuje, dosahují
 pozitivního sociálního dopadu, k němuž se zavázaly.
 2.
 Komise je zmocněna přijímat akty v
 přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které podrobně
 stanoví postupy uvedené v odstavci 1 tohoto článku, které se týkají
 různých kvalifikovaných podniků v portfoliu.
 Článek 10
 Správci EFSP vždy mají dostatečný kapitál
 a využívají odpovídající a vhodné lidské a technické zdroje, které jsou
 nezbytné k zajištění řádné správy EFSP.
 Článek 11
 Pravidla pro oceňování aktiv budou
 stanovena v zákonných dokumentech EFSP.
 Článek 12
 1.
 Správci EFSP poskytnou příslušnému orgánu
 domovského členského státu výroční zprávu za každý spravovaný EFSP
 nejpozději 6 měsíců po skončení účetního období. Ve
 zprávě bude popsáno složení portfolia EFSP a činnosti za poslední
 rok. Bude rovněž obsahovat finanční účty EFSP ověřené
 auditorem. Zpráva bude vypracována v souladu se stávajícími standardy
 finančního výkaznictví a podmínkami dohodnutými mezi správcem EFSP a
 investory. Správci EFSP na požádání poskytnou zprávu investorům. Správci a
 investoři EFSP se mohou vzájemně dohodnout na poskytování dalších
 informací.
 2.
 Výroční zpráva musí obsahovat alespoň tyto
 informace:
 (a)
 podrobné informace o celkových sociálních
 výsledcích dosažených prostřednictvím investiční politiky a
 metodě použité k měření těchto výsledků;
 (b)
 přehled případných prodejů,
 k nimž došlo ve vztahu ke kvalifikovaným podnikům v portfoliu;
 (c)
 popis toho, zda k prodejům dalších aktiv EFSP,
 která nejsou investována do kvalifikovaných podniků v portfoliu,
 došlo na základě kritérií uvedených v čl. 13 odst. 1
 písm. e);
 (d)
 přehled činností, které správce EFSP
 vykonal ve vztahu ke kvalifikovaným podnikům v portfoliu, jak je uvedeno
 v čl. 13 odst. 1 písm. k).
 3.
 Pokud je správce EFSP povinen zveřejnit
 výroční finanční zprávu v souladu s článkem 4 směrnice
 Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES[14]
 týkající se EFSP, informace uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku
 mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako doplněk
 výroční finanční zprávy.
 Článek 13
 1.
 Správci EFSP sdělí svým investorům předtím
 než učiní investiční rozhodnutí alespoň následují informace:
 (a)
 totožnost správce EFSP a případných dalších
 poskytovatelů služeb, s nimiž správce EFSP uzavřel smlouvu ve
 věci jimi vykonávané správy, a popis jejich povinností;
 (b)
 popis investiční strategie a cílů EFSP,
 včetně popisu typů podniků z kvalifikovaného portfolia a
 postupů a kritérií používaných k jejich určení, technik
 investování, které mohou použít, a příslušných omezení pro investování;
 (c)
 pozitivní sociální dopad, kterého má být dosaženo
 prostřednictvím investiční politiky EFSP, včetně
 případné spolehlivé prognózy takových výsledků a informací o
 dosavadních výsledcích v této oblasti;
 (d)
 metody používané k měření sociálních
 dopadů;
 (e)
 popis aktiv kromě kvalifikovaných podniků
 v portfoliu a postupů a kritérií, které jsou používány pro výběr
 těchto aktiv, s výjimkou hotovosti nebo peněžních ekvivalentů;
 (f)
 popis rizikového profilu EFSP a případných
 rizik spojených s aktivy, do nichž může fond investovat, nebo technik
 investování, které lze použít;
 (g)
 popis postupu oceňování EFSP a metod
 oceňování aktiv včetně metod používaných k oceňování kvalifikovaných
 podniků v portfoliu;
 (h)
 popis všech poplatků, výdajů a srážek,
 které přímo či nepřímo hradí investoři, a jejich maximální
 výše;
 (i)
 popis toho, jak je stanovena odměna správce
 EFSP;
 (j)
 dosavadní finanční výsledky EFSP, pokud jsou
 dostupné;
 (k)
 podpůrné služby podnikům a další
 podpůrná opatření, které správce EFSP poskytuje nebo zajišťuje
 prostřednictvím třetím osob s cílem umožnit rozvoj, růst
 nebo i běžnou činnost kvalifikovaných podniků v portfoliu, do
 nichž EFSP investuje, nebo – pokud tyto služby či činnosti nejsou
 poskytovány – objasnění této skutečnosti;
 (l)
 popis postupů, kterými může EFSP
 změnit investiční strategii nebo investiční politiku nebo obojí.
 2.
 Všechny informace uvedené v odstavci 1 musí být zřejmé
 a nesmí být zavádějící. Budou pravidelně aktualizovány a
 přezkoumávány.
 3.
 Pokud má správce EFSP povinnost zveřejnit v
 souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES [15] nebo v souladu s
 vnitrostátními právními předpisy prospekt týkající se EFSP, informace
 uvedené v odstavci 1 tohoto článku mohou být poskytnuty buď
 odděleně, nebo jako součást prospektu.
 4.
 Komise se zmocňuje přijímat akty
 v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, jimiž se
 vymezuje:
 (a)
 obsah informací uvedených v odst. 1 písm. b)
 až e) a k) tohoto článku;
 (b)
 jak lze zajistit jednotnou prezentaci informací
 uvedených v odst. 1 písm. b) až e) a k) tohoto článku s cílem
 zajistit co nejvyšší úroveň srovnatelnosti.
 KAPITOLA III
 DOHLED A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 14
 1.
 Správci EFSP, kteří pro účely uvádění
 svého EFSP na trh chtějí používat označení „evropský fond sociálního
 podnikání“, o tomto záměru informují příslušný orgán svého domovského
 členského státu a poskytnou tyto informace:
 (a)
 totožnost osob, které skutečně řídí
 činnost správce EFSP;
 (b)
 identitu EFSP, jejichž podílové jednotky či
 akcie budou nabízeny, a jejich investiční strategie;
 (c)
 informace o opatřeních přijatých za
 účelem splnění požadavků kapitoly II;
 (d)
 seznam členských států, v nichž
 správce ESFP hodlá uvádět jednotlivé EFSP na trh.
 2.
 Příslušný orgán domovského členského
 státu zaregistruje správce EFSP pouze za předpokladu, že jsou splněny
 tyto podmínky:
 (e)
 informace požadované podle odstavce 1 jsou úplné;
 (f)
 opatření oznámená podle odst. 1 písm. c)
 jsou s to zajistit splnění požadavků kapitoly II.
 3.
 Registrace bude platit na celém území Unie a umožní
 správcům EFSP uvádět EFSP na trh pod označením „evropský fond
 sociálního podnikání“ v celé Unii.
 Článek 15
 Správce EFSP aktualizuje informace poskytnuté
 příslušnému orgánu domovského členského státu
 v případě, že hodlá:
 (a)
 nabízet nový EFSP;
 (b)
 nabízet stávající EFSP v členském
 státě, který není uveden na seznamu podle čl. 14 odst. 1
 písm. d).
 Článek 16
 1.
 Okamžitě po registraci správce EFSP oznámí orgán
 domovského členského státu skutečnost, že je správce EFSP
 zaregistrován, členským státům uvedeným v souladu s
 čl. 14 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení a Evropskému
 orgánu pro cenné papíry a trhy.
 2.
 Hostitelské členské státy uvedené
 v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení
 nestanoví pro správce EFSP registrovaného v souladu s článkem 14
 žádné požadavky nebo správní postupy v souvislosti s uváděním EFSP na
 trh, ani nepodmiňují uvádění na trh získáním souhlasu před jeho
 zahájením.
 3.
 Za účelem zajištění jednotného
 uplatňování tohoto článku vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a
 trhy návrhy prováděcích technických norem, kterými se stanoví forma
 oznámení.
 4.
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
 předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem do [vložte
 datum].
 5.
 Komisi je svěřena pravomoc přijímat
 prováděcí technické normy uvedené v odstavci 3 postupem podle
 článku 15 nařízení (EU) 1095/2010.[16]
 Článek 17
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
 vede centrální databázi, která je veřejně přístupná na internetu
 a která obsahuje seznam všech správců registrovaných v Unii
 v souladu s tímto nařízením.
 Článek 18
 Příslušný orgán domovského členského
 státu vykonává dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto
 nařízení.
 Článek 19
 Příslušné orgány mají v souladu
 s vnitrostátním právem svěřeny veškeré pravomoci v oblasti
 dohledu a vyšetřování, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkce. Bude
 jim zejména svěřena pravomoc:
 (a)
 vyžádat si jakýkoli dokument v jakékoli
 formě a obdržet či opatřit si jeho kopii;
 (b)
 vyžádat si od správce EFSP bezodkladné poskytnutí
 informací;
 (c)
 vyžádat si informace od osob zapojených do aktivit
 správce EFSP nebo EFSP;
 (d)
 provádět kontroly na místě s
 předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení;
 (e)
 přijmout vhodná opatření, aby zajistila,
 že správce EFSP nadále plní požadavky tohoto nařízení;
 (f)
 vydat nařízení s cílem zajistit, aby
 správce EFSP plnil požadavky tohoto nařízení a upustil od opakování
 chování, které může představovat porušení tohoto nařízení.
 Článek 20
 1.
 Členské státy stanoví pravidla pro ukládání
 správních opatření a sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a
 přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich provádění. Stanovená
 opatření a sankce musí být účinné, přiměřené a
 odrazující.
 2.
 Do [24 měsíců po vstupu tohoto
 nařízení v platnost] členské státy oznámí pravidla uvedená
 v odstavci 1 Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy. Dále
 bezodkladně oznámí Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy
 jakékoli následné změny těchto pravidel.
 Článek 21
 1.
 Příslušný orgán domovského členského
 státu přijme vhodná opatření uvedená v odstavci 2, pokud správci
 EFSP:
 (a)
 neplní požadavky, které se vztahují na složení
 portfolia podle článku 5;
 (b)
 nenabízejí EFSP způsobilým investorům
 podle článku 6;
 (c)
 používají označení „evropský fond sociálního
 podnikání“, aniž jsou registrováni u příslušného orgánu svého domovského
 členského státu v souladu s článkem 14.
 2.
 V případech uvedených v odstavci 1
 příslušné orgány domovského členského státu přijmou podle
 okolností následující opatření:
 (a)
 zákaz používání označení „evropský fond
 sociálního podnikání“ pro účely uvádění na trh jednoho nebo více fondů
 EFSP správce EFSP;
 (b)
 výmaz správce EFSP z rejstříku.
 3.
 Příslušné orgány domovského členského
 státu informují příslušné orgány hostitelských členských států
 oznámených v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) o výmazu
 správce EFSP z rejstříku uvedeného v odst. 1 písm. b) tohoto
 článku.
 4.
 Právo nabízet jeden nebo více EFSP pod
 označením „evropský fond sociálního podnikání“ v Unii končí
 s okamžitou účinností k datu, k němuž bylo přijato
 rozhodnutí příslušného orgánu uvedeného v odst. 2 písm. a) nebo b).
 Článek 22
 1.
 Příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy navzájem spolupracují, kdykoli je to nutné k provádění
 jejich úkolů podle tohoto nařízení.
 2.
 Vyměňují si veškeré informace a
 dokumentaci potřebnou k rozpoznání a nápravě nedostatků,
 které představují porušení tohoto nařízení.
 Článek 23
 1.
 Pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro
 příslušné orgány nebo Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, jakož i
 auditory a odborníky pověřené příslušnými orgány a Evropským
 orgánem pro cenné papíry a trhy, platí povinnost mlčenlivosti. Žádné
 důvěrné informace, které tyto osoby získají při výkonu svých
 služebních povinností, nesmějí sdělit jiné osobě nebo orgánu
 jinak než v souhrnné podobě, z níž nelze jednotlivě identifikovat
 správce EFSP a fondy EFSP, aniž jsou dotčeny případy stanovené
 trestním právem a řízením podle tohoto nařízení.
 2.
 Příslušným orgánům členských
 států nebo Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nesmí být bráněno
 ve výměně informací v souladu s tímto nařízením nebo
 dalšími právními předpisy, které se vztahují na správce EFSP a fondy EFSP.
 3.
 V případě, že příslušné orgány
 a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy získají důvěrné
 informace v souladu s odstavcem 1, mohou je použít pouze při
 výkonu svých služebních povinností a pro účely správních a soudních
 řízení.
 KAPITOLA IV
 PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 24
 1.
 Pravomoc přijímat akty v přenesené
 pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
 2.
 Přenesení pravomoci uvedené v čl. 2
 odst. 3, čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5,
 čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4 je svěřeno
 Komisi na dobu čtyř let od data vstupu tohoto nařízení
 v platnost. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci
 nejpozději devět měsíců před koncem tohoto
 čtyřletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje
 o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti
 tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před
 koncem každého z těchto období.
 3.
 Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
 pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 3, čl. 3 odst. 2, čl. 8
 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4 kdykoli zrušit.
 Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm
 blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po
 zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo
 k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí
 nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou
 již v platnosti.
 4.
 Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise
 neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
 5.
 Akt v přenesené pravomoci vstoupí
 v platnost, jen pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada
 nevyslovily námitky ve lhůtě 2 měsíců ode dne oznámení
 tohoto aktu Evropskému parlamentu a Radě, nebo před uplynutím
 uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi
 o svém záměru námitky nevyslovit. Z podnětu Evropského
 parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
 Článek 25
 1.
 Nejpozději čtyři roky ode dne
 použitelnosti tohoto nařízení Komise toto nařízení přezkoumá.
 Přezkum bude zahrnovat obecné hodnocení fungování pravidel stanovených
 tímto nařízením a zkušeností získaných při jejich uplatňování,
 včetně:
 (a)
 rozsahu použití označení „evropský fond
 sociálního podnikání“ správci EFSP v různých členských státech,
 ať již vnitrostátně, nebo v zahraničí;
 (b)
 využití různých kvalifikovaných investic EFSP
 a jejich dopadu na rozvoj sociálních podniků v Unii;
 (c)
 praktického použití kritérií pro určení kvalifikovaných
 podniků v portfoliu a příslušného dopadu na rozvoj sociálních
 podniků v Unii;
 (d)
 oblasti působnosti tohoto nařízení,
 včetně hraniční hodnoty 500 milionů EUR.
 2.
 Po konzultaci s Evropským orgánem pro cenné papíry
 a trhy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu,
 k níž bude v případě potřeby přiložen
 legislativní návrh.
 Článek 26
 Tato nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se ode dne 22. července 2013, s výjimkou čl. 2
 odst. 3, čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5,
 čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4, které se použijí
 ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
 Toto
 nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
 členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda/předsedkyně
 [1] V právních textech se z důvodů
 srozumitelnosti, pokud jde o jejich formu, označují jako sociální podniky
 (v angličtině lze použít výrazy „undertakings“ nebo „enterprises“, v
 češtině však překládáme všechny varianty jako podniky).
 Tyto odlišné termíny by měly být překládány ve většině kontextů
 jako zaměnitelné.
 [2] Viz J. P.
 Morgan, Impact Investments: An Emerging Asset Class (Investice do sociálních
 dopadů: nově vznikající kategorie aktiv), 2011.
 [3] Soukromé umísťování lze popsat jako prodej cenných
 papírů poměrně malému počtu vybraných investorů, tj.
 jako způsob získávání kapitálu. Investoři zapojení do soukromého
 umísťování jsou obvykle velké banky, vzájemné fondy, pojišťovny a
 penzijní fondy. Opakem soukromého umísťování je veřejná emise, ve
 které jsou cenné papíry volně k prodeji na otevřeném trhu.
 [4] http://ec.europa.eu/internal_market/smact/docs/20110413-communication_en.pdf
 [5] Viz http://ec.europa.eu/internal_market/investment/social_investment_funds_en.htm.
 [6] Úř. věst. C, s.
 [7] Úř. věst. C, s.
 [8] Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32.
 [9] Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s.1.
 [10] Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.
 [11] Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84.
 [12] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [13] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
 [14] Úř. věst. L 390,
 31.12.2004, s. 38.
 [15] Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.
 [16] Úř.věst. L 331, 15.12.2010, s.84.