text:
Právna poradňa: Výrub stromov a krovín
 Úvod Právna poradňa Právna poradňa: Výrub stromov a krovín
 Tip redakcie: Návod ako zbohatnúť. Práca za výplatu z vás naozajstného boháča nespraví
 Netreba zabudnúť na to, že výrub drevín je možné uskutočniť len počas vegetačného kľudu, ktoré začína každoročne 01.10. a končí 31.03. nasledujúceho roka. Mimo uvedeného obdobia je výrub možný len za mimoriadnych okolností, napr. pri bezprostrednom ohrození zdravia alebo života človeka alebo pri bezprostrednej hrozbe vzniku značnej škody.
 Dreviny je vo všeobecnosti možné vyrúbať len s povolením príslušného orgánu ochrany prírody. Zákon však z tejto povinnosti pripúšťa aj určité výnimky.
 Kedy sa povolenie nevyžaduje. Platí, že súhlas na výrub drevín sa nevyžaduje predovšetkým (i.) na všetky stromy s obvodom kmeňa do 40 cm, meraným vo výške 130 cm nad zemou, (ii.) súvislé krovité porasty v zastavanom území obce s výmerou do 10 m2, (iii.) súvislé krovité porasty za hranicami zastavaného územia obce s výmerou do 20 m2 a (iii.) stromy s obvodom kmeňa do 80 cm, meraným vo výške 130 cm nad zemou, ak rastú v záhradách a záhradkárskych osadách atď.
 Kam podať žiadosť o vydanie povolenia. Žiadosť o povolenie na výrub drevín je žiadateľ povinný predložiť príslušnému orgánu ochrany prírody, pričom mestá a obce vykonávajú na úseku ochrany prírody a krajiny prenesený výkon štátnej správy vo veci výrubu drevín. Žiadosť je preto potrebné podať mestu (mestský úrad) alebo obci (obecný úrad), na ktorého katastrálnom území drevina rastie.
 Obsah žiadosti a prílohy. Každá žiadosť o výrub dreviny by mala v zmysle vyhlášky Ministerstva životného prostredia č. 24/2003 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon o ochrane prírody a krajiny obsahovať:
 katastrálne územie, parcelné číslo pozemku, príslušnosť k zastavanému územiu obce a druh pozemku, na ktorom drevina rastie,
 špecifikáciu dreviny, ktorá sa má vyrúbať, najmä jej druh, počet, zdravotný stav, obvod kmeňa meraný vo výške 130 cm nad zemou alebo tesne pod miestom jeho rozkonárenia, ak túto výšku nedosahuje, alebo výmeru krovitého porastu,
 Prílohami k žiadosti o výrub dreviny sú predovšetkým:
 doklad o vlastníctve k pozemku, na ktorom stromy rastú, prípadne súhlas vlastníka, správcu, prípadne nájomcu (ak mu takéto oprávnenie vyplýva z nájomnej zmluvy) pozemku, na ktorom drevina rastie, ak žiadateľ nie je jeho vlastníkom (správcom, nájomcom),
 stanovisko vlastníkov bytov, resp. spoločenstva vlastníkov bytov k navrhovanému výrubu,
 doklad o zaplatení správneho poplatku podľa zákona č. 145/1995 Z.z. o správnych poplatkoch (výška poplatku pre fyzické osoby predstavuje 10,- EUR a pre právnické osoby 100,- EUR). Od platenia správneho poplatku sú oslobodení okrem iného žiadatelia, ak nimi podaná žiadosť súvisí s odstraňovaním stromov a krov v ochranných pásmach,
 Rozhodnutie. Príslušný orgán o žiadosti rozhodne v správnom konaní v lehote 30 dní. Výrub dreviny tak možno vykonať len po vyznačení výrubu dreviny, t. j. nezmazateľný znak kruhového tvaru s priemerom 5 cm na kmeni vo výške 130 cm nad zemou a na koreňovom nábehu, krovité porasty určené na výrub sa označia plošne, vhodným nezmazateľným spôsobom, a po právoplatnosti súhlasu orgánu ochrany prírody, ktorým je vykonávateľ výrubu povinný sa na požiadanie preukázať.
 Predchádzajúci článokSpálne, v ktorých sa chcete zobudiť v sobotu ráno
 Ďalší článokSkupina ETA má dnes oznámiť, že sa do niekoľkých týždňov odzbrojí
 Irena 4. marca 2019 at 22:31
 Môj názor na článok: Myslím si, že jeden zakomplexovaný človek, ktorý nevie čo zo sebou tak sa naváža, osočuje a obviňuje pracovníkov, ktorý si robia poctivo svoju prácu.
 Hana 4. februára 2019 at 20:26
 Dobry den. Na nasom pozemku nikto vypilil dva stromy bez nasho vedomia. Vieme,ze susedov dlhodobo nase stromy hnevaju,v jednom boli dive vcely,druhy udajne ohrozoval bezpecnost(tuto vedomost nemam). Ale je mozne takyto vyrub uskutocnit aj bez oznamenie vlastnikom,ak to napr.schvalil starosta v pripade ohrozenia obyvatelov? A okrem toho zmizlo drevo a bola poskodena aj brana. Aby ste to este chapali,je to na chalupe,kam v zime nechodievame,resp.iba niekedy na otocku (kedy sme to aj zistili).
 Capcara Ondrej 3. decembra 2018 at 13:27
 P.Palovičová.podľa prokurátora OP Košice-okolie Mgr.Mariána Jurtinusa už nemusíte mať súhlas na výrub stromu do priemeru 120 cm.Stačí ak pošlete starostovi obce Oznámenie,, nikto Vám to nemusí odsúhlasiť“
 o výrube stromu na svojompozemku, z dôvodu že strom ohrozuje život a majetok,priložite aj fotodokumentáciu a máte vymalované povolenie na skrácenie a lebo vyrúbanie stromu!Prečítajte si pozorne moj príspevok.
 Palovičová Mária 11. novembra 2018 at 08:16
 Prosím o radu či je potrebné povolenie na zníženie výšky stromu .Strom meria 10m a potrebujem znížiť na 5m.
 Jedná sa o ihličnatý strom.
 Capcara Ondrej 28. októbra 2018 at 19:47
 Okresné riaditeľstvo PZ Košice-okolie 24.10.2018
 041 22 Košice
 Odvolanie voči Uzneseniu č.ORP-520/2-VYS-KS-2018 zo dňa 20.10.2018v jedinečnom súbehu s ustanovením § 62 ods.1) v súbehu s § 196 ods.1) Trestného poriadku, podávam trestné oznámenie z korupcie klientelizmom, z porušenia § 344 ods.2) písm.b,c,d, Tr.zákona § 326 ods.1 písm.a) Tr.zákona, porušenia §375 ods.1 písm.a) Tr.zákona, porušenie § 339 ods.1) Tr.zákona, porušenie ustanovenia § 10 ods.2)Tr.zákona, porušenie § 2 ods.10) Tr.poriadku na vyšetrovateľa JUDr.Mariána Zagoru,vyšetrovateľa PZ.
 Dňa 10.09.2018 som podal Trestné oznámenie z porušenie ustanovenia § 326 ods.1 písm. b) Tr.Zákona na Ing.Adriánu Fečkovú,starostka obce Malá Lodina.
 Dňa 24.10.2018 mi prišlo Uznesenie č.ORP-520/2-VYS-KS-2018 zo dňa 20.10.2018 o odmietnuti Tr.podania na starostku Malej Lodiny Ing.Fečkovú.
 Poverený policajt Zagora v Uzneseni uvádza:
 Ku skutku bola vypočutá Ing.Adriána Fečková-starostka obce Malá Lodina,kde z výsluchu vyplýva,že obec Malá Lodina nevydala žiadne rozhodnutie,ktoré by smerovalo k súhlasnému stanovisku na výrub dreviny Lipa na parcele 77/38. K výrubu dreviny uviedla,že tento nebol schválený Obcou Malá Lodina k výrubu došlo v režime,ktorý upravuje zákon č.543/2002 Z.z o ochrane prírody a krajiny a zákon č.416/2001 Z.z
 o prechode niektorých pôsobností z orgánov štatnej správy na obce a na vyššie územné celky a z predloženého oznámenia o výrube stromu Lipa je zrejme,že majiteľ pozemku svoju povinnosť splnil v intenciách v tomto odstavci uvedených zákonov.
 Skorumpovaný klientelizmom JUDr.Marian Zagora robí z mojej osoby hlupáka???
 Sám je hlupák a k tomu klientelizmom nakazený.
 Pokiaľ orgán verejnej moci (v danom prípade ide o policajta Zagoru) nedá žiadnu odpoveď na viacero podstatných otázok a jeho rozhodnutie neobsahuje preskúmateľné dôvody, na ktorých je založené, potom je potrebné toto arbitrárne rozhodnutie považovať nielen za nezlučiteľné so základnými zásadami vzťahu medzi orgánom verejnej moci a občanom vyplývajúcim z druhej vety ustanovenia § 1 ods. 1 Trestného poriadku a z čl. 1 ods. 1 Ústavy SR, ale aj marenie spravodlivosti.
 Tým, že skorumpovaný klientelizmom policajt Zagora hľadá len zámienku, ako sa vecou nezaoberať, kryje porušovateľov zákona a stáva sa spolupáchateľom ich konania. Takýto postup policajta Zagoru, ktorý marí právo občana na spravodlivosť, je spochybnením právneho štátu a Ústavy SR.
 Nezáujem policajta o riadne preskúmanie trestného oznámenia, okrem tendenčného, nedôsledného a povrchné vypracovaného uznesenia, potvrdzuje skutočnosť, že už od podania trestného oznámenia na Ing.Fečkovú sa policajt Zagora snaži túto kauzu zamiesť pod koberec.
 Nakoľko z celkového postupu policajta Zagoru je evidentné, že tento náležite a riadne nepreskúmala vec, o ktorej mal meritórne rozhodnúť a zrejme ani poriadne nečítal moje predložené písomnosti, a prílohy pripojených fotodokumentáciou a arbitrárne rozhodol bez uvedenia právných relevantných zákonov,o ktoré by sa mohol oprieť.
 V Uznesení píše:
 Obcou Malá Lodina k výrubu došlo v režime,ktorý upravuje zákon č.543/2002 Z.z o ochrane prírody a krajiny a zákon č.416/2001 Z.z o prechode niektorých pôsobností z orgánov štatnej správy na obce a na vyššie územné celky a z predloženého oznámenia o výrube stromu Lipa je zrejme,že majiteľ pozemku svoju povinnosť splnil v intenciách v tomto odstavci uvedených zákonov.
 V akom odstavci vymenovaných zákonov je to citované,že majiteľovi parcely 77/38 bolo povolené výrub stromu LÍPA!!!!!!!!
 V ktorom § ustanovení zákona je napísané,že sa povoluje výrub stromu bez povolenia MŽP v 5 ochrannom stupni???????????????????????????????
 JUDr.Zagora vypočul majiteľa parcely 77/38???????????????????????
 Alebo svojvolne porušil ustanovenie § 2 ods.10) Tr.poriadku?????
 Keby vypočul majiteľa parcely 77/38,ktorý vyrúbal strom Lípa,tak by Vám povedal toto:
 Starostka Ing.Fečková mi povolenie dala ústne,pričom mi povedala,môžete to vyrúbať a keby dačo povedzte,že strom Lípa bol zhnitý a ohrozoval Vás na živote!!
 Je nepochybné,že starostka Fečková sa s policajtom dohodla na tejto verzii výpovede, aby zabránili potrestaniu majiteľa parcely 77/38 a hlavne aby nevyšlo na javo, ako sa starostka Fečková ústne dohodla s majiteľom parcely 77/38 čím porušila zákona SR a to vedome!!!!!!
 Je nutné aby bol vypočutý ako svedok k veci vyrubaniu stromu lípa majiteľ,ktorý tuto Lípu zrezal, tak ako to skorumpovanému klientelizmom policajtovi Zagorovi ukladá zákon!!!!!!!!!!!!!!!
 Žiadam aby mjr.JUDr.Marián Zagora niesol trestnoprávnu zodpovednosť pre porušenie horeuvedených § znení.
 Žiadam aby sa začalo Tr.konanie vo veci Tr.oznámenia zo dňa 10.09.2018 voči starostke Malá Lodina Ing.Fečkovej.
 Capcara Ondrej 28. októbra 2018 at 17:28
 https://www.biomonitoring.sk/InternalGeoportal/ProtectedSites/ListNationalSites?
 Capcara Ondrej 28. októbra 2018 at 17:26
 Hana, tu máš link,na ktorý klikni a zistiš si,či oblasť je v chránenom pásme a potom si možeš sťažovať a možeš dopadnuť takto.
 Odvolanie voči Uzneseniu ORP-530/2-VYS-KS-2018 zo dňa 18.10.2018
 v jedinečnom súbehu s ustanovením § 62 ods.1) v súbehu s § 196 ods.1) Trestného poriadku, podávam trestné oznámenie z korupcie klientelizmom, z porušenia § 344 ods.2) písm.b,c,d, Tr.zákona § 326 ods.1 písm.a) Tr.zákona, porušenia §375 ods.1 písm.a) Tr.zákona, porušenie § 339 ods.1) Tr.zákona, porušenie ustanovenia § 10 ods.2)Tr.zákona na vyšetrovateľa JUDr.Mariána Zagoru,vyšetrovateľa PZ.
 Dňa 22.10.2018 mi bolo doručené Uznesenie č.ORP-530/2-VYS-KS-2018 zo dňa 18.10.2018. V Odôvodnení JUDr.Zagora klientelicky,zmetočne a neznalosťou zákona č.543/2002 Z.z. opisuje ako Ing.Nosáľová neporušila ustanvenie zákona č.543/2002 Z.z!!!!
 Tento skorumpovaný klientelizmom robí z mojej osoby HLUPÁKA?
 SÁM JE HLUPÁK!!!
 Dňa 06.09.2018 som podal Sťažnosť na Odpoveď č.OU-KS-OSZP-2018/009653 zo dňa 20.08.2018 v súbehu s trestným podaním podľa ustanovenia § 62 ods.1) v súbehu s § 196 ods.1) Trestného poriadku, týmto podávam trestné oznámenie pre trestný čin zneužití právomoci verejným činiteľom podľa §326 ods.1 písm.a) Tr.zákona,§ 339 ods.1) Tr.zákona, § 47 ods.2)zákona č.543/2002Z.z korupcie klientelizmom vo veci poškodzovania 3 ks.stromov druh jedlička JUDr.Pavlom Dreisigom na Ing.Nosáľová
 pracovníčka Okr.úradu Košice-okolie,odbor starostlivosti o životné prostredie.
 Dňa 25.06.2018 som poslal Upozornenie na porušovanie ochrany rastlín a živočíchov podĺa § 306 ods.1 Tr.zákona s prílohou 3 ks.fotodokumentácie poškodených stromov jedličky a to Ing.Jaroslavovi Viselkovi ,na Okr.úrad Košice-okolie,odbor starostlivosti o životné prostredie. V Upozornení som označil za jediného možného páchateľa Pavla Dreisiga.
 JUDr.Pavol Dreisig tieto stromy z mi neznámych dôvodov zrezal v deň kosby svojej parcely,pretože pri fotografovaní zarasteného pozemku som stromy videl zdravé a neporušené. Stromy sú viditeľne zdravé na mojej fotodokumentácii zo dňa 24.05.2016,ktorú som poslal spolu so sprievodným listom zo dňa 25.05.2016.
 Takto to je uvedené v tr.oznámení,ktoré som poslal na OO PZ v Kysaku-okolie, dňa 25.06.2018.
 Dňa 22.10.2018 mi bolo doručené Uznesenie č.ORP-530/2-VYS-KS-2018 zo dňa 18.10.2018,v ktorom vyšetrovateľ PZ Marián Zagora hrubo porušuje horeuvedené ustanovenie zákonov.
 V Sťažnosti zo dňa 06.09.2018 uvádzam:
 Mám za to,že Ing.Nosáľová nesprávne právne posúdila daný skutok,ktorý jej bol zverený spravodlivo vyšetriť a na základe jej vykonaného vysvetlenia som dospel k názoru,že Ing.Nosáľová predmetnú vec, v ktorej vychádzala len z výpovede manželov Dreisigových, nekonala objektívne a v rámci zákona,hrubo porušila ustanovenie § 339 ods.1)Tr.zákona.
 Som toho názoru,že Ing.Nosáľová pochybila vedome,kedže nebrala do úvahy mojú výpoveď o priebehu skutku.
 Ing.Nosáľová mohla vychádzať pri svojom rozhodovaní len s týchto troch výpovedí. Napriek tomu Ing.Nosáľová oprela svoje rozhodnutie výlučne klientelicky a arogantne o výpovede manželov Dreisigovcov pričom moja výpoveď nebola vzatá do úvahy pri vyhodnocovaní dôkazov!!!!!
 p.Nosáľová kryje trestnú činnosť manželov Dreisigovcoch, vykonáva svoju právomoc spôsobom odporujúcim zákonu, čím vedome porušuje ustanovenie § 326 ods.1 písm.a)Tr.zákona!!
 Plynule prejdeme k zneužitiu § 339 ods.1 písm.a) Tr.zákona, ku korupcii klientelizmom a prekrúcaniu( svojvolne) zákona 543/2002 Z.z
 V Ozname zo dňa 20.08.2018 ma vedome uvádza do omylu svojvolným výkladom ustanovených § znení zákonov v zákone č.543/2002 Z.z.
 p.Nosáľová v ňom uvádza:
 V zmysle § 47 ods.1 zák.543/2002 Z.z o ochrane prírody a krajiny,,zakazuje sa poškodzovať a ničiť dreviny. Avšak v zmysle § 17 ods.2 vyhlášky MŽP SR 24/2003 Z.z.,ktorou sa vykonáva zákon o OPaK,, Za poškodzovanie dreviny sa nepovažuje akékoľvek konanie alebo opomenutie konania,ak ide o drevinu,na ktorú sa nevyžaduje súhlas na výrub podľa § 47 ods.4 zákona alebo na ktorú bol vydaný súhlas na výrub § 47 ods.3“ zákona.
 Súhlas na výrub drevín sa v zmysle § 47 ods.4 písm.a),c) zákona OPaK nevyžaduje:,, na stromy s obvodom kmeňa do 80 cm,meraným vo výške 130 cm nad zemou,ak rastú v záhradach a záhradkarských osadách“.Na základe vyššie uvedeného je možné konštatovať,že nedošlo k poškodeniu jedliček s obvodmi kmeňa 30cm,20 cm. Poškodzovanie jedličky s obvodom 47 cm sa p.JUDr.Dreisigovi šetrením jednoznačne nepotvrdilo.
 K tomuto svojvolnému výkladu zákonov zákona 543/2002 Z.z a vyhlášky 24//2003 Z.z len toľko:
 3ks jedliček sa nenachádzajú ani v záhrade manželov Dreisigových ani v záhradkarskej lokalite!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!
 Ustanoveni § 47 ods.1 zákona 543 /2002 Z.z.o ochrane prírody a krajina
 v ods. 5 uvádza:
 Ustanovenie odseku 4 písm. a) sa nepoužije v prípade, ak drevina rastie na území s druhým alebo tretím stupňom ochrany, na cintorínoch alebo ako súčasť verejnej zelene
 NPR Vozárska 76 ha http//uzemia.enviroportal sk/main/detail/cislo 712 Prísne chránená prírodná rezervácia!!!!!!
 Kedže p.Nosáľová neuverila mojej výpovedi o poškodení 3 kusov jedliček p.Dreisigom,bolo jej povinnosťou zo zákona postúpiť túto vec orgánom činným v trestnom konaní, ako poškodzovanie neznámym páchateľom!!!!
 V trestnom oznámení na neznámeho páchateľa mala aplikováť úplné znenie ustanoveného § v zákone 543/2002 Z.z. a nie aplikovať svojvolný výklad,ktorý mal ovplyvniť vyšetrujucého policajta v Kysaku, vo veci zo dňa 25.06.2018 Trestné oznámenie pre podozrenie zo spáchania trestného činu podľa § 306 ods.1) Tr.zákona na JUDr.Pavla Dreisiga bytom Pod Rožkami 39,044 31 Družstevna pri Hornáde.
 Prikladám úryvok z Uznesenia č.ORP-556/KY-KS-2018 zo dňa 28.08.2018:
 V rámci skráteného vyšetrovania bolo od orgánu ochrany prírody vyžiadané odborné vyjádrenie k spoločenskej hodnote vyrúbaných drevín.
 Dňa 27.08.2018 bolo na tunajšie OO PZ Kysak doručené odborné vyjádrenie z OÚ Košice-okolie,Odbor starostlivosti o životné prostredie,z ktorého vyplýva,že na základe............................
 Súhlas na výrub drevín sa v zmysle § 47 ods.4 písm.a),c) zákona OPaK nevyžaduje:,, na stromy s obvodom kmeňa do 80 cm,meraným vo výške 130 cm nad zemou.
 Skorumpovaná Ing.Nosáľová svojvolne nedokončila ustanovenie tohto zákona,aby povereného policajta Bálinta zmiatla a tento policajt na základe vyjádrenie sa Ing.Nosáľovej moje Tr.oznámenie na Pavla Dreisiga
 ODMIETOL!!!
 Skorumpovan klientelizmom Ing.Nosáľová svojvolne zabudla dokončiť literu zákona do konca kde je uvedené v § znení toto,, ak rastú v záhradach a záhradkarských osadách“.
 Ďalej sa uvádza:
 Ustanovenie odseku 4 písm. a) sa nepoužije v prípade, ak drevina rastie na území s druhým alebo tretím stupňom ochrany, na cintorínoch alebo ako
 súčasť verejnej zelene.
 NPR Vozárska sa nachádza v 5 stupni ochrannej tabulky,čiže prísne chránena prírodna rezervácia!!!!!!!
 Na výrub akéhokoľvek stromu,musí dať povolenie MVŽP SR !!!!!!!
 A toto tento skorumpovaný klientelizmom policajt ZAGORA nevie ???????????????????????????????????????
 Je evidentné,že sa policajt Zagora, svojvolne a aroganciou moci, rozhodl v prípade Tr.oznámenia na Ing.Nosáľovú v jej prospech svojou neznalosťou zákona 543/2002Z.z a svojou klientelickou skorumpovanosťou!!. Tento policajt v sebe prechováva návyky jeho bývalého veliteľa Kaliňáka???
 Určite svojím konaním získa MVSR dôveru občanov,kedže celé znenie prepošlem na sociálnu sieť!!
 Ďalej by som upozornil skorumpovaného klientelizmom na porušenie § 10 ods.2)Tr.zákona,že podľa § 306 Tr.zákona je výrub stromu bez povolenia
 trestným činom,takže policajt Zagora sa snaží napomáhať beztrestnosti Ing.Nosáľovej, čím porušil ustanovenie § 344 ods.2 písm.b,c,d)tr.zákona.
 Je evidentné,že sa p.Nosáľová svojvolne rozhodla v prípade poškodzenia 3 ks.jedliček úmyselne uvedením nesprávnych paragrafových znení, aby zabránila potrestaniu p.Dreisiga za poškodenie 3 ks jedliček!!
 Žiadam aby Uznesenie č.ORP-530/2-VYS-KS-2018 zo dňa 18.10.2018 bolo zanietnuté ako zmetočné,klientelické a svojvolné.
 Žiadam aby sa začalo Tr.konanie vo veci zo dňa 06.09.2018 voči Ing.Beate Nosálovej.
 Žiadam o Predbežné prerokovanie nároku na náhradu škody
 V zmysle § 15 (1) zákona o zodpovednosti za škodu vo výške 1659 eur spôsobenú pri výkone verejnej moci Vás žiadam o prerokovanie mojho návrhu na uspokojenie nároku na náhradu škody spôsobenej nezákonným rozhodnutím a nesprávnym úradným postupom OR PZ Košice-okolie.
 Capcara Ondrej 24. októbra 2018 at 23:19
 Nikde nič nevyriešiš,keď má dotyčný prachy tak má vyhrané.Mám taký istý problém,v katastri Malý Ružinok si vyrúbal poradca na ústavnom súde 3 jedličky, starostka dala ústne povolenie na výrub 50 stromu lípa.Všetko som nahlásil na políciu a na Okr.úrad Košice-okolie.Policajt mi napísal,že 50 ročná lípa bola vyrúbaná v režime,ktorý upravuje zákonč.543/2002 o ochrane prírody a krajine a zákona č.416/2001 Z.z. Takúto sprostosť napísal policajt JUDr.Zagora do uznesení.pritom Národná prírodná rezervácia Vozárska je v 5 stupni ochrany.Skrátka polícia a Okr.úrad Košice okolie chránia majetných a verejných činiteľov napriek tomu,že porušujú zákony.nemáme šancu pri Kaliňákovi a Juristutovi Čižnárovi.Vydržať príde Harabin
 Hana 5. júna 2018 at 11:40
 Prosím Vás POMôŽTE! môže si ktokoľvek len tak vyrúbať sromy rastúce na brehu riek? Potrebuje na to povolenie od obce ? alebo od vodohospodárov? Prisťahoval sa k nám do dediny človek ktory má peniaze a známosti a chce si len tak vyrúbať stromy na brehu Váhu aby mal výhlad na vodu. Na tom mieste rastú storočné vrby, topole čierne, dáky jaseň. Nedokážem kôli tomu už ani spať. Ako tejto skaze zabrániť? Je to fragment lužného lesa a on si povedal, že tie stromy sú staré a maju sem tam poskodené konáre vypíli to a zasadí tam ovocné stromy. Rozum mi z toho postáva ale viem že ty čo maju peniaze môžu všetko. Ako tomu môžem zabrániť ? Prosím poradte mi čím skôr . PROSÍM 🙁 . To že ho zažalujem ked budu stromy vypílenté už nič nevyrieši, to ich späť nevráti.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 52001PC0511
 Förslag till rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2002 /* KOM/2001/0511 slutlig - CNS 2001/0208 */
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 075 E , 26/03/2002 s. 0001 - 0010
 Förslag till RÅDETS BESLUT om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2002(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGInledningFörslaget till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik utgör en del av det "sysselsättningspaket" som kommissionen antar varje år och lägger fram för slutligt godkännande av Europeiska rådets höstmöte. Paketet består av förslaget till gemensam rapport om sysselsättningen 2001 samt förslaget till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik och förslagen till rekommendationer till de enskilda medlemsstaterna för 2002. Syftet med sysselsättningsriktlinjerna är att ange gemensamma politiska riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik, och de kompletteras med nya rekommendationer som riktar sig till de enskilda medlemsstaterna. Både sysselsättningsriktlinjerna och rekommendationerna grundar sig på den bedömning som man i den gemensamma rapporten om sysselsättningen gör av de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit på grundval av riktlinjerna och rekommendationerna för 2001.Fördragsmässig bakgrundDetta förslag till sysselsättningsriktlinjer blir den femte årliga versionen sedan toppmötet för sysselsättning i Luxemburg i slutet av 1997 och den tredje enligt artikel 128 i EG-fördraget. Kommissionen skall lägga fram förslaget till riktlinjer för Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och Sysselsättningskommittén så att de får tillfälle att yttra sig. Innan rådet formellt antar riktlinjerna för 2002 skall Europeiska rådet se över den gemensamma rapporten om sysselsättningen 2001, som återspeglar den gemensamma bedömning som kommissionen och rådet gjort av hur medlemsstaterna genomfört föregående riktlinjer, samt fastställa grunden för de nya riktlinjerna.Medlemsstaterna måste beakta dessa riktlinjer då de utarbetar sin sysselsättningspolitik samt rapportera om deras genomförande under 2002 så att nästa årliga cykel i Luxemburgprocessen kan förberedas. För att göra nödvändiga nya framsteg krävs en sund makroekonomisk politik, en återhållsam löneutveckling och strukturella reformer enligt de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas ekonomiska politik samt ett resolut genomförande av sysselsättningsriktlinjerna på grundval av de fyra pelarna anställbarhet, företagaranda, anpassningsförmåga och lika möjligheter. I enlighet med artikel 128.2 i EG-fördraget har kommissionen varit noga med att säkra samstämmighet med de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik under utarbetandet av sysselsättningsriktlinjerna.Centrala delar i riktlinjerna för 2002Efter de genomgripande ändringar som kännetecknade sysselsättningsriktlinjerna för 2001 och med tanke på den pågående utvärderingen av den europeiska sysselsättningsstrategin, vars resultat kommer att återspeglas i sysselsättningsriktlinjerna för 2003, rekommenderar kommissionen en mindre översyn av riktlinjerna där man begränsar ändringarna till de nya politiska prioriteringar som följer av kommissionens senaste meddelanden, Europeiska rådets senaste möten och av bedömningen i den gemensamma rapporten om sysselsättningen 2001 [1].[1] Dessutom har ingressen uppdaterats och mindre ändringar gjorts för att återspegla den pågående utvärderingen av strategins effekter (det övergripande målet F), de mindre gynnsamma ekonomiska utsikterna (som beaktas rent allmänt) och industrins omstrukturering (riktlinje 13).Vid Europeiska rådets möte i Stockholm enades man om att komplettera de mål för 2010 som fastställdes i Lissabon med delmål för 2005 i fråga om den totala sysselsättningsintensiteten (67 procent) och sysselsättningsintensiteten för kvinnor (57 procent) samt om ett mål på en sysselsättningsintensitet på 50 procent för äldre personer (55-64) som skall uppnås 2010. Dessa mål har införlivats i det övergripande målet A.Vid sitt möte i Stockholm enades Europeiska rådet också om att rådet skulle inbegripa kvalitet i arbetet som ett allmänt mål i sysselsättningsriktlinjerna för 2002. Detta återspeglas nu som ett nytt övergripande mål B i vilket man anger de relevanta aspekterna på frågan om kvalitet i arbetet på grundval av kommissionens meddelande KOM (2001) 313 av den 20 juni 2001 ("Sysselsättningspolitik och socialpolitik - En ram för investeringar i kvalitet"). Dessutom har nya hänvisningar till kvalitetsaspekten införlivats i en rad tematiska riktlinjer (nummer 3, 7, 10, 11 och 13).I riktlinje 6 om rörlighet understryks behovet av att främja arbetskraftens rörlighet på de öppna arbetsmarknaderna i EU, vilket betonas i kommissionens meddelande KOM (2001) 116 av den 28 februari 2001 som lades fram med beaktande av toppmötet i Stockholm. Detta framhålls också i meddelandet om ett europeiskt område för forskningsverksamhet [2] när det gäller rörlighet för forskare.[2] KOM (2000) 6, 18.1.2000.Med tanke på medlemsstaternas begränsade respons på uppmaningen att fastställa nationella mål för sysselsättningsintensiteten enligt slutsatserna från toppmötet i Lissabon har ordalydelsen i det övergripande målet A skärpts och gjorts mer bindande.Det har fastställts att de betydande löneskillnaderna mellan kvinnor och män i många medlemsstater kan begränsa incitamenten för kvinnor att ta anställning eller stanna kvar i arbetslivet. Begäran från Europeiska rådets möte i Stockholm att man skall utveckla indikatorer inom detta område understryker också denna frågas betydelse. Utöver att rekommendationerna inom detta område förnyas på grund av den otillräckliga responsen föranleder detta också att man skärper riktlinje 17 om skillnaderna mellan könen.2001/0208 (CNS)Förslag till RÅDETS BESLUT om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2002EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 128.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag [3],[3] EGT C ..., ..., s..med beaktande av Europaparlamentets yttrande [4],[4] EGT C ..., ..., s..med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [5],[5] EGT C ..., ..., s..med beaktande av Regionkommitténs yttrande [6],[6] EGT C ..., ..., s..med beaktande av Sysselsättningskommitténs yttrande, ochav följande skäl:(1) Luxemburgprocessen bygger på genomförandet av den samordnade europeiska sysselsättningsstrategin och inleddes i och med Europeiska rådets extra möte om sysselsättning den 20-21 november 1997. Rådets resolution av den 15 december 1997 om riktlinjer för sysselsättningen under år 1998 [7] har satt igång en mycket synlig process präglad av ett starkt politiskt engagemang och en bred enighet bland alla berörda parter.[7] EGT C 30, 28.1.1998, s. 1.(2) Vid Europeiska rådets möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 enades man om ett nytt strategiskt mål för Europeiska unionen att bli världens mest konkurrens kraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. Genom att uppnå detta mål kommer unionen att återfå förutsättningarna för full sysselsättning.(3) Europeiska rådet antog vid sitt möte i Nice den 7-9 december 2000 den europeiska sociala agendan, i vilken det anges att en återgång till full sysselsättning inbegriper en ambitiös politik för att öka sysselsättningsintensiteten, minska de regionala klyftorna, minska ojämlikheter och förbättra arbetets kvalitet.(4) Vid Europeiska rådets möte i Stockholm den 23-24 mars 2001 enades man om att komplettera målen från Lissabon när det gäller den sysselsättningsintensitet som skall uppnås 2010 med delmål för 2005 och ett nytt mål för 2010 för att öka sysselsättningsintensiteten för äldre kvinnor och män.(5) Vid Europeiska rådets möte i Stockholm enades man också om att en återgång till full sysselsättning inte bara handlar om en inriktning på fler arbetstillfällen, utan också på bättre arbeten. I detta avseende bör man fastställa gemensamma strategier för att bevara och förbättra arbetets kvalitet, vilka bör införlivas som ett allmänt mål i sysselsättningsriktlinjerna.(6) Vid Europeiska rådets möte i Stockholm enades man vidare om att man måste främja en modernisering av arbetsmarknaderna och arbetskraftens rörlighet för att möjliggöra en bättre anpassningsförmåga till förändringar genom att undanröja befintliga hinder.(7) Vid Europeiska rådets möte i Göteborg den 15-16 juni 2001 erkände man att det grundläggande målet i EG-fördraget om en hållbar utveckling innebär att sysselsättningspolitiken, ekonomiska reformer samt social- och miljöpolitiken skall genomföras på ett sådant sätt att de förstärker varandra, och man uppmanade medlemsstaterna att utveckla strategier för en hållbar utveckling. Dessa strategier bör inbegripa att främja sysselsättningen på miljöområdet.(8) Medlemsstaterna bör vid genomförandet av sysselsättningsriktlinjerna sträva efter en god överensstämmelse med två andra prioriteringar som lyftes fram vid toppmötet i Lissabon, nämligen att modernisera det sociala skyddet och främja social integration, samtidigt som man ser till att arbete lönar sig och att socialförsäkringssystemen är hållbara på lång sikt.(9) Vid sitt möte i Lissabon underströk Europeiska rådet behovet av att anpassa de europeiska utbildningssystemen till både kunskapssamhällets krav och behovet av att öka sysselsättningsnivån och förbättra sysselsättningens kvalitet. Man uppmanade därför medlemsstaterna, rådet och kommissionen att väsentligt öka investeringarna per capita i mänskliga resurser år för år. Medlemsstaterna skulle särskilt öka sina insatser när det gäller användning av informations- och kommunikationsteknik (IKT) för utbildningsändamål.(10) Vid sitt möte i Santa Maria da Feira den 19-20 juni 2000 uppmanade Europeiska rådet arbetsmarknadens parter att spela en mer framträdande roll när det gäller att fastställa, genomföra och utvärdera de riktlinjer för sysselsättningen som de har ansvar för och särskilt inrikta sig på moderniseringen av arbetets organisation och på livslångt lärande samt på att öka sysselsättningsintensiteten, särskilt för kvinnor.(11) Rådets beslut av den 19 januari 2001 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2001 [8] återspeglar de nya politiska budskap som Europeiska rådet enades om vid sina möten i Lissabon och Santa Maria da Feira.[8] EGT L 22, 24.1.2001, s. 18.(12) I den gemensamma rapporten om sysselsättningen 2001, som utarbetats av rådet och kommissionen, beskrivs sysselsättningsläget i gemenskapen samt granskas de åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit för att genomföra sin sysselsättningspolitik enligt sysselsättningsriktlinjerna för 2001 och rådets rekommendation av den 19 januari 2001 om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik [9].[9] EGT L 52, 25.2.2000, s. 32.(13) Man bör säkra samstämmighet och synergieffekter mellan sysselsättningsriktlinjerna och de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik.(14) Sysselsättningskommitténs yttrande utarbetades tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik.(15) Den [...] antog rådet en ny rekommendation om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik( [10]).[10] *) Se sidan X i detta nummer av EGT.(16) Genomförandet av riktlinjerna kan variera beroende på deras karaktär, på vem de riktar sig till liksom på de olika förhållandena i medlemsstaterna. Riktlinjerna bör vara förenliga med subsidiaritetsprincipen och med medlemsstaternas ansvar när det gäller sysselsättningen.(17) När medlemsstaterna genomför sysselsättningsriktlinjerna bör de kunna beakta regionala förhållanden samtidigt som de fullständigt respekterar de nationella mål som skall uppnås och principen om likabehandling.(18) Luxemburgprocessens effektivitet kräver att genomförandet av sysselsättnings riktlinjerna också återspeglas bland annat i de budgetmedel som anslås. I detta avseende bör de nationella rapporterna i lämpliga fall inbegripa budgetinformation för att möjliggöra en effektiv bedömning av de framsteg som varje medlemsstat gör i genomförandet riktlinjerna, med beaktande av deras effekter och kostnadseffektivitet.(19) Samarbete bör uppmuntras på alla nivåer, inbegripet med arbetsmarknadens parter, regionala och lokala myndigheter och företrädare för det civila samhället, så att dessa kan bidra till att främja en hög sysselsättningsnivå inom sina respektive ansvarsområden.(20) Det finns ett behov av att ytterligare konsolidera och utveckla jämförbara indikatorer för att göra det möjligt att bedöma genomförandet och effekterna av bifogade riktlinjer samt att förbättra de mål som de inbegriper och göra det lättare att fastställa och utbyta goda lösningar.(21) Medlemsstaterna bör intensifiera sina insatser för att införliva och synliggöra ett jämställdhetsperspektiv inom ramen för alla pelare.(22) Kvalitet i arbetet är ett viktigt mål för den europeiska sysselsättningsstrategin. Det inbegriper både det enskilda arbetets förutsättningar och hela arbetsmarknaden och bör främjas genom åtgärder inom alla pelare.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Enda artikelHärmed antas bifogade riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2002. De skall beaktas av medlemsstaterna i deras sysselsättningspolitik.Utfärdat i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförandeBILAGARIKTLINJER FÖR SYSSELSÄTTNINGEN 2002ÖVERGRIPANDE MÅL - ATT SKAPA FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR FULL SYSSELSÄTTNING I ETT KUNSKAPSBASERAT SAMHÄLLEDet senaste årtiondets grundliga arbete för att skapa makroekonomiska förutsättningar för stabilitet och tillväxt, de kontinuerliga insatserna för att reformera arbets-, kapital-, varu- och tjänstemarknaderna samt de senare årens förbättrade arbetsmarknadsläge innebär att en del av de viktigaste målen för den europeiska sysselsättningsstrategin är inom räckhåll. Europeiska rådet har därför fastställt full sysselsättning som ett övergripande mål för Europeiska unionens sysselsättningspolitik och socialpolitik. Rådet har uppdragit åt medlemsstaterna att uppnå det strategiska målet att göra Europeiska unionen till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning.För att dessa mål skall uppnås krävs det samtidiga satsningar från både gemenskapen och medlemsstaterna. Det krävs också att man fortsätter att genomföra övergripande politiska åtgärder som främjar tillväxt och makroekonomisk stabilitet, ytterligare strukturella reformer för att den europeiska arbetsmarknaden skall fungera bättre, innovation och konkurrenskraft samt en aktiv välfärdsstat där utvecklingen av mänskliga resurser, deltagande, integration och solidaritet gynnas. Ytterligare framsteg kommer dock inte självmant, utan det krävs förstärkta insatser med hänsyn till de mindre gynnsamma utsikterna för ekonomin och sysselsättningen.De största utmaningarna för Luxemburgprocessen är att förbereda övergången till en kunskapsbaserad ekonomi, att tillvarata informations- och kommunikations teknikens fördelar, att modernisera den europeiska sociala modellen genom att investera i mänskliga resurser och motverka social utslagning samt att främja lika möjligheter. För att uppnå det mål om full sysselsättning som fastställdes i Lissabon bör medlemsstaterna på grundval av riktlinjerna utarbeta en enhetlig och övergripande strategi inom ramen för de fyra pelarna. Följande övergripande mål bör inbegripas:A. Att i syfte att uppnå full sysselsättning förbättra möjligheterna till arbete och erbjuda lämpliga stimulansåtgärder till alla som är villiga att börja förvärvsarbeta, samtidigt som man erkänner medlemsstaternas olika utgångspunkter och att full sysselsättning är ett mål för den övergripande nationella ekonomiska politiken. I detta avseende bör medlemsstaterna fastställa nationella mål för hur sysselsättningsintensiteten skall ökas så att man bidrar till följande allmänna europeiska mål:- En total sysselsättningsintensitet på 67 procent och en sysselsättningsintensitet på 57 procent för kvinnor i januari 2005.- En total sysselsättningsintensitet på 70 procent och en sysselsättningsintensitet på mer än 60 procent för kvinnor 2010.- En sysselsättningsintensitet på 50 procent för äldre personer (55-64 år) 2010.B. I sin strävan att öka sysselsättningsintensiteten, konkurrenskraften och produktiviteten samt att få arbetsmarknaden att fungera smidigare skall medlemsstaterna se till att de åtgärder de vidtar inom ramen för de fyra pelarna bidrar till att höja kvaliteten i arbetet. I dessa åtgärder skall de beakta både det enskilda arbetets förutsättningar (såsom dess inneboende kvalitet, kompetenskrav, livslångt lärande och karriärutveckling) och hela arbetsmarknaden inbegripet jämställdhet, hälsa och säkerhet i arbetet, flexibilitet och trygghet, integration och tillgång till arbetsmarknaden, arbetets organisation och balansen mellan arbetsliv och fritid, den sociala dialogen och arbetstagar representation, mångfald och icke-diskriminering samt övergripande resultat och produktivitet.C. Medlemsstaterna skall utarbeta övergripande och enhetliga strategier för livslångt lärande för att hjälpa människor att förvärva och uppdatera de färdigheter som de behöver för att kunna hantera ekonomiska och sociala förändringar under hela livet. Strategierna bör särskilt omfatta utveckling av systemen för grundskole-, gymnasie - och högskoleutbildning, vidareutbildning och yrkesutbildning så att ungdomar och vuxna kan förbättra sin anställbarhet, anpassningsförmåga och kompetens samt öka sin delaktighet i kunskapssamhället. Strategierna bör ge uttryck för det gemensamma ansvar som myndigheter, företag, arbetsmarknadens parter och enskilda har att, med lämpliga insatser från det civila samhället, bidra till att det kunskapsbaserade samhället förverkligas. Arbetsmarknadens parter bör här förhandla och enas om åtgärder för att förbättra vuxnas möjligheter till vidareutbildning och yrkesutbildning i syfte att öka arbetstagarnas anpassnings förmåga och företagens konkurrenskraft. Medlemsstaterna bör därför fastställa nationella mål för hur investeringarna i mänskliga resurser och deltagandet i vidareutbildning och yrkesutbildning (formell eller icke-formell) skall ökas samt regelbundet övervaka framstegen på väg mot dessa mål.D. Medlemsstaterna skall utveckla ett övergripande samarbete med arbetsmarknadens parter när det gäller att genomföra, övervaka och följa upp sysselsättnings strategin. Arbetsmarknadens parter på alla nivåer uppmanas att intensifiera sina åtgärder till stöd för Luxemburgprocessen. Inom ramen för de allmänna förutsättningarna och de mål som fastställs i dessa riktlinjer uppmanas arbets marknadens parter att enligt nationella seder och bruk utforma en egen process för att genomföra de riktlinjer som de har huvudansvaret för, att fastställa frågor som de skall förhandla om samt att regelbundet rapportera om de framsteg som görs - om önskvärt mot bakgrund av den nationella handlingsplanen - och om hur deras åtgärder har påverkat sysselsättningen och arbetsmarknadens funktion. Arbetsmarknadens parter på europeisk nivå uppmanas att utarbeta egna åtgärder och att övervaka, uppmuntra och stödja de åtgärder som vidtas på nationell nivå.E. När medlemsstaterna omsätter sysselsättningsriktlinjerna i nationell politik skall de uppmärksamma alla fyra pelare och de övergripande målen genom att fastställa sina prioriteringar på ett balanserat sätt, så att riktlinjernas integrerade karaktär och lika värde respekteras. Sysselsättningsstrategin skall vidareutvecklas i de nationella handlingsplanerna (samtidigt som ett allmänt jämställdhetsperspektiv integreras), som skall bestå av en redogörelse av de olika politiska åtgärder som grundar sig på de fyra pelarna och de övergripande målen. Det skall också framgå hur de politiska initiativen inom ramen för de olika riktlinjerna utformas så att de långsiktiga målen uppnås. För att göra strategin verkningsfull skall den regionala dimensionen och regionala skillnader beaktas i form av differentierade åtgärder eller mål, utan att detta påverkar möjligheterna att uppnå de nationella målen eller principen om likabehandling. På samma sätt bör medlemsstaterna med beaktande av de allmänna förutsättningarna särskilt rikta in sig på vissa delar av strategin för att tillgodose särskilda behov till följd av läget på deras arbetsmarknad.F. Medlemsstaterna och kommissionen bör satsa mer på att utveckla gemensamma indikatorer så att framstegen inom ramen för de fyra pelarna kan utvärderas på lämpligt sätt, inbegripet frågan om kvalitet i arbetet, och för att stödja fastställandet av referensvärden och goda lösningar. Arbetsmarknadens parter uppmanas att utveckla lämpliga indikatorer och referens värden samt statistiska databaser som stöd för arbetet med att mäta framstegen när de gäller åtgärder som de ansvarar för. Medlemsstaterna bör framför allt utvärdera och rapportera om de politiska åtgärdernas effektivitet när det gäller att påverka arbetsmarknadens utveckling.I. FÖRBÄTTRA ANSTÄLLBARHETENBekämpa ungdomsarbetslöshet och förebygga långtidsarbetslöshetFör att påverka ungdoms- och långtidsarbetslöshetens utveckling skall medlemsstaterna intensifiera sina insatser för att utarbeta förebyggande strategier som är inriktade på anställbarhet, och som går ut på att tidigt identifiera individuella behov. Medlemsstaterna skall inom ett år - även om tidsfristen får överskridas i medlemsstater med särskilt hög arbetslöshet med förbehåll för den översyn av riktlinjerna som skall göras under 2002 - säkra följande:1. Alla arbetslösa personer skall erbjudas en ny start när de börjar närma sig sex eller tolv månaders arbetslöshet, för ungdomar respektive vuxna, i form av utbildning, omskolning, arbetspraktik, anställning eller andra åtgärder som främjar anställbarheten, inbegripet kompletterande individuell yrkesvägledning och rådgivning, så att de effektivt kan integreras på arbetsmarknaden. Dessa förebyggande åtgärder och åtgärderna för att öka anställbarheten bör kombineras med åtgärder för att minska antalet långtidsarbetslösa genom att främja deras återinträde på arbets marknaden. Medlemsstaterna bör därför fortsätta att modernisera sina offentliga arbets förmedlingar framför allt genom att följa reformarbetet, fastställa tydliga tidsfrister och tillhandahålla lämplig omskolning av deras personal. Medlemsstaterna bör uppmuntra samarbete med andra tjänsteleverantörer för att göra den förebyggande och aktiverande strategin så effektiv som möjligt.Göra bidrags-, skatte- och utbildningssystemen mer sysselsättningsfrämjandeBidrags-, skatte- och utbildningssystemen skall där det visar sig vara nödvändigt ses över och anpassas så att de aktivt främjar arbetslösa personers anställbarhet. Det bör dessutom finnas en lämplig samverkan mellan dessa system så att de icke-aktiva personer som vill och kan börja arbeta uppmuntras att träda in på arbetsmarknaden igen. Särskild vikt bör fästas vid att främja åtgärder som ger arbetslösa eller icke-aktiva personer incitament att söka arbete och börja arbeta samt åtgärder som höjer deras kompetens och förbättrar möjligheterna att få arbete, särskilt för de personer som har de största svårigheterna.2. Varje medlemsstat skall göra följande:- Se över och i tillämpliga fall reformera sitt skatte- och bidragssystem för att motverka fattigdomsfällor och ge arbetslösa eller icke-aktiva personer incitament att söka arbete och börja arbeta eller vidta åtgärder för att öka deras anställbarhet samt skapa incitament för arbetsgivare att skapa nya arbetstillfällen.- Sträva efter att avsevärt öka andelen arbetslösa och icke-aktiva personer som är föremål för aktiva åtgärder som förbättrar deras anställbarhet och syftar till att effektivt integrera dem på arbetsmarknaden. Medlemsstaterna skall också förbättra dessa åtgärders resultat och kostnadseffektivitet.- Främja åtgärder för att arbetslösa och icke-aktiva personer skall kunna förvärva eller förbättra färdigheter, inbegripet i informations- och kommunikationsteknik, och på så sätt göra det lättare för dem att komma in på arbetsmarknaden samt minska kompetensbrister. Medlemsstaterna skall därför fastställa ett mål när det gäller aktiva åtgärder inom ramen för vilka arbetslösa erbjuds utbildning. Man bör därvid sträva efter att gradvis närma sig genomsnittet för de tre medlemsstater som har nått de bästa resultaten, men målet bör ligga på minst 20 procent.Utarbeta en politik för aktivt åldrandeDet krävs djupgående förändringar av de nuvarande samhälls attityderna till äldre arbetstagare samt en översyn av skatte- och bidragssystemen för att man skall uppnå full sysselsättning, bidra till att garantera att socialförsäkringssystemen är långsiktigt rättvisa och hållbara och kunna utnyttja äldre arbetstagares erfarenhet på bästa sätt. Att främja kvaliteten i arbetet bör anses som en viktig faktor för att äldre arbetstagare skall stanna kvar på arbetsmarknaden.3. Medlemsstaterna skall därför - om lämpligt tillsammans med arbetsmarknadens parter - utarbeta politiska åtgärder för aktivt åldrande, med målet att förbättra möjligheterna och incitamenten för äldre arbetstagare att stanna kvar i arbetslivet längre. Detta skall särskilt ske genom följande åtgärder:- Att anta positiva åtgärder för att upprätthålla äldre arbetstagares arbetsförmåga och kompetens - inte minst på en kunskapsbaserad arbetsmarknad - framför allt genom att ge en adekvat tillgång till allmän och yrkesinriktad utbildning, för att införa flexibla arbetsformer, till exempel deltidsarbete för dem som så önskar, och för att öka arbetsgivarnas medvetenhet om äldre arbetstagares potential.- Att se över skatte- och bidragssystemen i syfte att undanröja hinder och skapa nya incitament för äldre arbetstagare att förbli verksamma på arbetsmarknaden.Utveckla kompetens för den nya arbetsmarknaden genom livslångt lärandeEffektiva och välfungerande utbildningssystem som beaktar arbetsmarknadens behov är av grundläggande betydelse för den kunskapsbaserade ekonomins utveckling och för sysselsättningens nivå och kvalitet. Utbildningssystemen är också av avgörande betydelse för det livslånga lärandet eftersom de möjliggör en smidig övergång från skola till arbete, lägger grunden för produktiva mänskliga resurser med grundläggande kunskaper såväl som specialist kompetens och gör det möjligt för människor att anpassa sig till sociala och ekonomiska förändringar. För att arbetskraften skall bli anställbar bör människor ges förutsättningar att utnyttja möjligheterna i det kunskaps baserade samhället, kompetensbrister åtgärdas och den kompetens förlust som kan uppstå vid arbetslöshet, passivitet och utslagning förebyggas under hela livet.4. Medlemsstaterna uppmanas därför att förbättra utbildningssystemens och läroplanernas kvalitet, inbegripet lämplig vägledning både för grundutbildning och livslångt lärande, att modernisera lärlingsutbildningen och arbetsplatsutbildningen och göra dessa effektivare samt att utveckla lokala utbildningscentrum för många ändamål. Detta skall ha följande syften:- Att ge ungdomar de grundläggande färdigheter som är relevanta på arbetsmarknaden och som behövs för att kunna delta i livslångt lärande.- Att minska analfabetism hos ungdomar och vuxna samt avsevärt minska antalet ungdomar som lämnar skolsystemet i förtid. Särskild vikt bör fästas vid att stödja ungdomar med inlärningssvårigheter och andra skolrelaterade problem. Medlemsstaterna skall här utarbeta åtgärder vars syfte är att före 2010 halvera antalet 18-24-åringar som endast har grundskoleutbildning och som inte deltar i vidareutbildning.- Att främja förhållanden som ger vuxna, även anställda med atypiska avtal, bättre möjligheter till livslångt lärande i syfte att höja den andel av den vuxna befolkningen i arbetsför ålder (25-64 år) som vid en viss tidpunkt deltar i allmän och yrkesinriktad utbildning. Medlemsstaterna skall fastställa mål för detta.För att underlätta rörlighet och uppmuntra livslångt lärande bör medlemsstaterna på ett bättre sätt erkänna kvalifikationer, förvärvade kunskaper och färdigheter.5. Medlemsstaterna skall sträva efter att utveckla e-lärande för alla medborgare. Medlemsstaterna skall särskilt fortsätta arbetet med att ge alla skolor tillgång till Internet och till multimedie material och se till att alla berörda lärare före slutet av 2001 har tillräckliga kunskaper om denna teknik för att förmedla mångsidiga datakunskaper till alla elever.Aktiva åtgärder för att utveckla matchningen mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft och motverka flaskhalsar på de nya europeiska arbetsmarknadernaParallellt med arbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden råder det i alla medlemsstater brist på arbetskraft inom vissa sektorer, yrken och regioner. I och med att sysselsättningen förbättras och de tekniska förändringarna sker allt snabbare blir dessa flaskhalsar allt fler. Om det inte vidtas tillräckligt med aktiva åtgärder för att förebygga och bekämpa brister på arbetskraft kommer konkurrenskraften att bli lidande, inflationstrycket att öka och den strukturella arbetslösheten att förbli hög. Arbetskraftens rörlighet bör underlättas och uppmuntras för att man helt skall kunna utnyttja de öppna och tillgängliga europeiska arbetsmarknadernas potential.6. Medlemsstaterna skall, om lämpligt tillsammans med arbetsmarknadens parter, öka sina insatser för att identifiera och förebygga nya flaskhalsar, särskilt genom att göra följande:- Utveckla arbetsförmedlingarnas förmåga att matcha utbud och efterfrågan på arbetskraft.- Utveckla åtgärder för att förebygga kompetensbrist.- Främja yrkesmässig och geografisk rörlighet.- Stimulera arbetsmarknadens funktion genom att förbättra databaserna om arbetstillfällen och utbildningsmöjligheter, koppla samman databaserna inom Europa samt utnyttja modern informationsteknik och de erfarenheter som redan gjorts på europeisk nivå.Motverka diskriminering och främja social integration genom möjligheter till sysselsättningMånga grupper och individer har särskilda svårigheter när det gäller att skaffa sig relevanta färdigheter samt att komma ut och stanna kvar på arbetsmarknaden. Detta kan öka risken för utslagning. Det behövs enhetliga åtgärder som främjar social integration genom att de stöder integreringen av mindre gynnade grupper eller personer i arbetslivet samt främjar kvaliteten i deras sysselsättning. Diskriminering i fråga om tillgången till och behandlingen på arbetsmarknaden bör undvikas.7. Varje medlemsstat skall göra följande:- Identifiera och motverka alla former av diskriminering när det gäller tillgång till arbetsmarknaden eller till allmän och yrkesinriktad utbildning.- Utveckla integrationsvägar bestående av effektiva, förebyggande och aktiva politiska åtgärder som främjar utsatta eller mindre gynnade gruppers och personers integration på arbetsmarknaden, i syfte att undvika marginalisering, fenomenet "arbetande fattiga" och utslagning.- Genomföra lämpliga åtgärder för att tillgodose de behov som funktions hindrade, etniska minoriteter och migrerande arbetstagare har när det gäller deras integrering på arbetsmarknaden och i lämpliga fall fastställa nationella mål i detta avseende.II. UTVECKLA FÖRETAGARANDAN OCH SKAPANDET AV ARBETSTILLFÄLLENGöra det lättare att starta och driva företagFör att man skall kunna skapa arbetstillfällen och ge ungdomar ökade möjligheter till yrkesutbildning är det väsentligt att det allmänt bildas nya företag och att man särskilt bidrar till små och medelstora företags tillväxt. Denna process måste främjas genom att man uppmuntrar en ökad medvetenhet om företagande i samhället och i läroplaner, inför klara, stabila och förutsägbara bestämmelser samt förbättrar villkoren för utvecklingen av och tillgången till riskkapital marknader. Medlemsstaterna bör även minska och förenkla de administrativa och skattemässiga bördorna för små och medelstora företag. Åtgärderna bör förstärka bekämpandet av odeklarerat arbete (svartarbete).8. Medlemsstaterna skall fästa särskild vikt vid att väsentligt minska de allmänna omkostnaderna och den administrativa bördan för företagen, särskilt när företag startas och när ytterligare arbetskraft anställs. När medlemsstaterna utarbetar nya bestämmelser skall de också bedöma vilka eventuella effekter detta får när det gäller den administrativa bördan och de allmänna omkostnaderna för företagen.9. Medlemsstaterna skall uppmuntra nyföretagande på följande sätt:- Genom att undersöka hur man kan minska de hinder, särskilt inom skatte systemen och socialförsäkringssystemen, som kan försvåra övergången till egenföretagande eller bildandet av småföretag.Genom att främja utbildning som förbereder för verksamhet som egenföretagare, målinriktade stödtjänster samt utbildning för företagare och blivande företagare.- Genom att i samarbete med arbetsmarknadens parter motverka odeklarerat arbete och uppmuntra att sådant arbete omvandlas till lagligt arbete med hjälp av lämpliga åtgärder, inbegripet reglering, stimulansåtgärder och skatte- och bidrags reformer.Nya sysselsättningsmöjligheter i det kunskapsbaserade samhället och inom tjänstesektornOm Europeiska unionen med framgång vill möta den utmaning som sysselsättningsfrågan utgör måste alla potentiella källor till sysselsättning och ny teknik utnyttjas effektivt. Det måste skapas en miljö som stöder innovativa företag, vilka kan bidra avsevärt till att mobilisera potentialen att skapa arbetstillfällen i det kunskapsbaserade samhället. Särskilt inom tjänstesektorn finns det en betydande potential att skapa nya arbetstillfällen och höja kvaliteten i arbetet. I synnerhet miljösektorn kan skapa viktiga möjligheter när det gäller att ge lågutbildade tillgång till arbetsmarknaden och det finns en potential i att höja arbetstagarnas kompetens genom att i snabbare takt införa modern miljöteknik. Därför skall medlemsstaterna göra följande:10. Medlemsstaterna skall undanröja hinder för tillhandahållandet av tjänster och skapa grundläggande förutsättningar för att fullt ut utnyttja sysselsättningspotentialen inom hela tjänstesektorn när det gäller att skapa fler och bättre arbetstillfällen. Den sysselsättningspotential som kunskapssamhället och miljösektorn erbjuder skall särskilt tillvaratas.Agera regionalt och lokalt för sysselsättningenAlla regionala och lokala aktörer, inbegripet arbetsmarknadens parter, måste mobiliseras för att genomföra den europeiska sysselsättningsstrategin genom att identifiera möjligheterna att skapa arbetstillfällen på lokal nivå och stärka de partnerskap som behövs för detta.11. Medlemsstaterna skall göra följande:I lämpliga fall beakta aspekter som rör den regionala utvecklingen i sin övergripande sysselsättningspolitik.- Uppmuntra lokala och regionala myndigheter att utveckla sysselsättnings strategier så att man fullt ut kan utnyttja de möjligheter som erbjuds genom att arbetstillfällen skapas på lokal nivå samt i detta avseende främja samarbete med alla berörda parter, inbegripet företrädare för det civila samhället.- Främja åtgärder som främjar en konkurrenskraftig utveckling och som stärker förmågan inom den sociala ekonomin att skapa fler arbeten samt att höja deras kvalitet, särskilt tillhandahållandet av varor och tjänster för behov som ännu inte har tillgodosetts på marknaden. Dessutom bör de utreda vilka eventuella hinder det finns för dessa åtgärder och sträva efter att undanröja dessa hinder.- Förstärka de offentliga arbetsförmedlingarnas roll på samtliga nivåer när det gäller att finna lokala sysselsättningsmöjligheter och att förbättra den lokala arbetsmarknadens funktion.Införa skattereformer som gynnar sysselsättning och utbildningDet är viktigt att man närmare utreder hur skattetrycket påverkar sysselsättningen och att man gör skattesystemen mer sysselsättningsfrämjande genom att bryta den långvariga tendensen att höja skatterna och avgifterna på arbete. Vid en skattereform måste man också beakta behovet av ökade investeringar i mänskliga resurser vad gäller företag, myndigheter och individerna själva, med tanke på effekterna för sysselsättningen och konkurrenskraften på längre sikt.12. Varje medlemsstat skall göra följande:- Om så krävs och med hänsyn till sin nuvarande nivå fastställa ett mål för en gradvis minskning av det totala skattetrycket och, där så är lämpligt, ett mål för en gradvis minskning av skattetrycket på arbete och av lönebikostnaderna, särskilt när det gäller okvalificerat och lågavlönat arbete. Reformerna skall inte äventyra de offentliga finanserna eller den långsiktiga finansiella jämvikten i socialförsäkringssystemen.Skapa incitament och undanröja skattehinder för investeringar i mänskliga resurser.- Undersöka om det är lämpligt att utnyttja alternativa källor till skatteintäkter, till exempel energi- och utsläppsskatter, och undersöka hur dessa kan utformas. Därvid bör man beakta de erfarenheter som gjorts i flera medlemsstater när det gäller miljöskattereformer.III. FRÄMJA FÖRETAGENS OCH DE ANSTÄLLDAS ANPASSNINGSFÖRMÅGADe möjligheter som skapas tack vare den kunskapsbaserade ekonomin och utsikterna till en ökad sysselsättningsnivå och en sysselsättning av bättre kvalitet kräver dels en följdriktig anpassning av arbetets organisationen, dels att alla aktörer, inklusive företagen, bidrar till att genomföra strategier för livslångt lärande så att arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov tillgodoses.Modernisera arbetsorganisationenFör att främja en modernisering av arbetets organisation och arbetsformer, som bland annat bidrar till kvalitetsförbättringar i arbetet, bör starka partnerskap utvecklas på alla lämpliga nivåer (på europeisk, nationell, sektoriell och lokal nivå samt på företagsnivå).13. Arbetsmarknadens parter uppmanas till följande:- Att på alla lämpliga nivåer förhandla fram och genomföra överenskommelser om modernisering av arbetets organisation, inbegripet flexibla arbetsformer, för att göra företagen produktiva, konkurrenskraftiga och anpassningsbara till förändringar inom sina branscher, för att uppnå den balans som krävs mellan flexibilitet och trygghet samt för att höja arbetets kvalitet. Frågor som behandlas kan till exempel vara införande av ny teknik, nya arbetsformer och arbetstidsfrågor som till exempel arbetstid på årsbasis, förkortad arbetstid, mindre övertid, utveckling av deltidsarbete, möjligheter att göra avbrott i yrkeslivet samt därmed förknippade trygghetsfrågor.- Att inom ramen för Luxemburgprocessen årligen rapportera om vilka aspekter av arbetsorganisationens modernisering som har omfattats av förhandlingarna samt om hur de har genomförts och hur de påverkar sysselsättningen och arbetsmarknadens funktion.14. Medlemsstaterna skall göra följande, om lämpligt tillsammans med arbetsmarknadens parter eller på grundval av avtal som arbetsmarknadens parter förhandlat fram:- Se över det gällande regelverket och utreda förslag till nya bestämmelser och incitament för att säkerställa att de bidrar till att minska hindren för sysselsättning, till att underlätta införandet av en moderniserad arbets organisation och till att stödja arbetsmarknadens anpassning till strukturella förändringar i ekonomin.- Samtidigt beakta det faktum att anställningsformerna blir allt mer skiftande, utreda möjligheten att i den nationella lagstiftningen införa mer flexibla typer av avtal och se till att de personer som har nya, mer flexibla anställningsavtal kommer i åtnjutande av tillräcklig trygghet och bättre yrkesställning, som är förenliga med företagens behov och arbetstagarnas förväntningar.- Försöka se till att befintlig arbetsmiljölagstiftning tillämpas bättre på arbets platserna genom att öka och förstärka genomförandet, genom att ge företag - särskilt små och medelstora - vägledning för att göra det lättare för dem att följa den befintliga lagstiftningen, genom att förbättra utbildningen i arbets miljöfrågor och genom att främja åtgärder för att minska arbetsolyckor och yrkessjukdomar inom traditionella högrisksektorer.Stödja anpassningsförmågan inom företagen som en del av det livslånga lärandetEn av de centrala aspekterna i livslångt lärande är att öka den kompetens som finns i företagen.15. Arbetsmarknadens parter uppmanas därför att på samtliga berörda nivåer där det är lämpligt sluta avtal om livslångt lärande i syfte att underlätta anpassning och innovation, särskilt på området informations- och kommunikationsteknik. På så sätt skall man skapa förutsättningar att ge varje arbetstagare möjlighet att skaffa sig de kunskaper som krävs i informationssamhället före 2003.IV. STÄRKA JÄMSTÄLLDHETSPOLITIKENIntegrering av jämställdhetsperspektive (mainstreaming)För att uppnå målen när det gäller lika möjligheter och höja sysselsättningsintensiteten för kvinnor enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon, bör medlemsstaternas jämställdhetspolitik förstärkas och alla relevanta faktorer som påverkar kvinnors beslut att börja arbeta beaktas.Kvinnor har fortfarande särskilda problem när det gäller inträde på arbetsmarknaden, karriärutveckling, förvärvsinkomster och möjligheter att kombinera arbete och familj. Det är därför viktigt att man bland annat- ser till att aktiva arbetsmarknadsåtgärder görs tillgängliga för kvinnor i en omfattning som motsvarar deras andel av de arbetslösa,- ägnar särskild uppmärksamhet åt jämställdheten när det gäller skatte- och bidragssystemen samt reviderar skatte- och bidragsstrukturer som påverkar kvinnors deltagande i arbetslivet negativt,- ägnar särskild uppmärksamhet åt att se till att principen om lika lön för lika eller likvärdigt arbete tillämpas,- ägnar särskild uppmärksamhet åt faktorer som hindrar kvinnor som vill starta nya företag eller bli egenföretagare,ser till att kvinnor på ett positivt sätt kan dra nytta av flexibla former att organisera arbetet, på frivillig basis och utan att det innebär några förluster vad gäller arbetets kvalitet,- skapar förutsättningar för att underlätta kvinnors tillgång till livslångt lärande, särskilt till IT-utbildning.16. Medlemsstaterna skall därför integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla fyra pelare vid genomförandet av riktlinjerna enligt följande:- Utveckla och förstärka förfarandena för samråd med jämställdhetsorgan.- Tillämpa förfaranden för konsekvensanalys ur ett jämställdhetsperspektiv inom varje riktlinje.- Utarbeta indikatorer för att mäta resultaten av jämställdhetsarbetet inom varje riktlinje.För att kunna göra en meningsfull utvärdering måste medlemsstaterna se till att det finns adekvata system och förfaranden för att samla in uppgifter och att könsuppdelad sysselsättnings statistik finns tillgänglig.Minska klyftan mellan könenMedlemsstaterna och arbetsmarknadens parter bör vara uppmärksamma på att kvinnor och män är ojämnt representerade inom vissa ekonomiska sektorer och yrken samt på att förbättra kvinnors karriärmöjligheter.17. Medlemsstaterna skall göra följande, om lämpligt tillsammans med arbets marknadens parter:- Intensifiera sina insatser för att minska skillnaden i sysselsättningsintensitet mellan kvinnor och män genom att aktivt främja en ökad förvärvsfrekvens hos kvinnor, samt överväga att fastställa nationella mål enligt de mål som anges i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon.- Vidta åtgärder för att se till att kvinnor och män är jämt representerade inom alla sektorer och yrken.- Anta en mångfasetterad strategi för att uppnå lika lön för män och kvinnor inom både den offentliga och den privata sektorn samt överväga att fastställa mål för att ta itu med löneskillnaderna. Denna strategi kan bland annat inbegripa att se över klassificeringen av arbetsuppgifter och lönesystem för att eliminera skillnaderna mellan könen, att förbättra statistik- och övervakningssystem samt att skapa ökad medvetenhet och bättre insyn när det gäller löneskillnader mellan könen.- Överväga att införa nya åtgärder för att främja kvinnors ställning och härigenom minska klyftorna mellan könen.Kombinera arbete och familjDen politik som rör avbrott i yrkeslivet, föräldraledighet och deltidsarbete samt flexibla arbetsformer som gynnar både arbetsgivare och arbetstagare betyder mycket för både kvinnor och män. Genomförandet av olika direktiv och avtal mellan arbetsmarknadens parter på dessa områden bör påskyndas och regelbundet följas upp. Det måste finnas en tillräckligt utbyggd och god omsorg för barn och andra närstående, så att både kvinnor och män lättare skall kunna komma in på arbetsmarknaden och stanna kvar där. En rättvis fördelning av familjeansvaret är i detta sammanhang av avgörande betydelse. Personer som åter träder in på arbetsmarknaden efter en tids frånvaro kan ha föråldrade kunskaper och ha svårt att få delta i utbildning. Det måste bli lättare för kvinnor och män att komma tillbaka på arbetsmarknaden efter en tids frånvaro.18. Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter skall göra följande:- Utarbeta, genomföra och främja en familjevänlig politik, bland annat en lättillgänglig och god omsorg för barn och andra närstående med rimliga avgifter samt föräldraledighet och andra möjligheter till tjänstledighet.- Överväga att utifrån sina nationella förutsättningar fastställa ett nationellt mål för hur omsorgen för barn och andra närstående skall byggas ut.- Särskilt uppmärksamma kvinnor - och män - som önskar återgå till yrkeslivet efter ett uppehåll och i detta avseende undersöka möjligheterna att gradvis undanröja hindren för återinträde på arbetsmarknaden.


type: contracts

text:
 3.9.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 230/18
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-A
 br. 219/2014
 od 24. listopada 2014.
 o izmjeni Priloga II. (Tehnički propisi, norme, ispitivanje i potvrđivanje) Sporazumu o EGP-u [2015/1443]
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Uredba Komisije (EU) br. 474/2014 оd 8. svibnja 2014. o izmjeni Priloga XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija („REACH”) u pogledu 1,4-diklorobenzena (1) treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)
 Prilog II. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 U Prilogu II. Sporazumu o EGP-u, u poglavlju XV. točki 12.zc (Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća) dodaje se sljedeće:
 „—
 32014 R 0474: Uredbom Komisije (EU) br. 474/2014 od 8. svibnja 2014. (SL L 136, 9.5.2014., str. 19.).”
 Članak 2.
 Vjerodostojni su tekstovi Uredbe (EU) br. 474/2014 na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 1. studenoga 2014. pod uvjetom da su sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u poslana (2).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 24. listopada 2014.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Kurt JÄGER
 (1) SL L 136, 9.5.2014., str. 19.
 (2) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


type: wikipedia

text:
Institucija zemstva je stvorena u Rusiji 1864. godine.
 Uvedena je za liberalnih upravnih reforma ruskog cara Aleksandra II.
 Naziv zemstvo dolazi od ruskog "zemlja", istog značenja kao u hrvatskom jeziku.
 Po naravi je bila lokalno vijeće, u kojoj su svi društveni slojevi bili imali predstavnike. Bila je vid pokrajinske samouprave u Rusiji sve do 17. listopada 1917. (stari kalendar) godine.
 Okruzi su birali predstavnike. Birani su za razdoblje od trije godine. Sastajali su se jednom godišnje na deset dana.
 Zemstva su imala za nadležnost obrazovanje, zdravstvo, ceste te pomaganje trgovini i poljodjelstvu.
 Zastupljenost u zemstvu je bila srazmjerna posjedu zemljišta, a izborni sustav je dijelio birače u trije skupine: privatne zemljoposjednike, gradsko stanovništvo i selske općine. Unatoč očiglednoj činjenici da je ovakav sustav povlašćivao zemljoposjednike prema gradskom puku i seljacima, zemstva su pridonijela napredku na području zdravstva i naobrazbe.
 Ruski liberali su nakon veljačke revolucije imali nakanu zemstva postaviti kao temelj novog sustava vlasti.
 Zemstva su izdavala i svoje poštanske marke, koje su se koristile za mjesni poštanski promet.
 Rusija
 Povijest Rusije


text:
 Tapahtui vuosikymmenen aikana
 Egypti
 Persian kuningas Kambyses II kukisti ja teloitti faarao Psammetikos III:n. Egyptissä alkoi ensimmäinen persialaiskausi, joka kesti 121 vuotta. Sodassa Kambyses tuhosi mm. Heliopoliin täysin.
 Kiina
 Kiinassa elettiin Kevättä ja syksyä -kautta. Kuninkaina olivat Zhou Jingwang (周景王, 544 eaa.-521 eaa.) ja Zhou Daowang (周悼王, 520 eaa.).
 Kreikka
 Kuorolyyrikko Pindaros syntyi noin 520 eaa.
 Komediarunoilija Kratinos syntyi noin 520
 Näytelmäkirjailija Aiskhylos syntyi noin 525.
 Filosofi Anaksimenes kuoli noin 525.
 Ateenalainen valtiomies Peisistratos kuoli 528.
 Spartan kuninkaana Anaksandridas II
 Lähi-itä
 Persian kuningas Kyyros II kuoli taistelussa massageetteja vastaan 529 eaa. Häntä seurasi Kambyses II (528–522), joka hyökkäsi Egyptiin vuonna 525, valtasi sen ja nousi Egyptin faaraoksi. Pappi Smerdis nousi valtaan vallankumouksen kautta vuonna 522. Hänen valtakauttaan ei kuitenkaan kestänyt kauan, kun Dareios I nousi valtaistuimelle 521.
 500-luku eaa.


text:
Το Σουλτανάτο του Ομάν είναι μια χώρα με έκταση 309.500 τ.χλμ. και πληθυσμό (127η στον κόσμο) 4.479.373 κατοίκους, σύμφωνα με επίσημη εκτίμηση για το 2021. Στα δυτικά συνορεύει με τη Σαουδική Αραβία, τα Ηνωμένα Αραβικά Εμιράτα και την Υεμένη. Πρωτεύουσα είναι η Μουσκάτ με περίπου 30.000 κατοίκους (πάνω από 1 εκ. στην ευρύτερη μητροπολιτική περιοχή). Άλλες πόλεις είναι η Ματρά, η Σαλάλα κ.ά. Η κύρια θρησκεία είναι το Ισλάμ. Εθνική εορτή είναι η 18η Νοεμβρίου (γενέθλια του Σουλτάνου Καμπούς).
 Ιστορία
 Αρχαιότητα
 Στην αρχαιότητα η περιοχή που αποτελεί το σημερινό Ομάν ήταν γνωστή στους Έλληνες ναυτικούς ως Λιβανωτοφόρος Χώρα. Τόπος ορεινός και δύσβατος με ατμόσφαιρα βαριά και ομιχλώδη. Στα βουνά φύτρωναν τα δέντρα από τα οποία εξαγόταν το λιβάνι (εξ' ου και η ονομασία) το οποίο ήταν και η κύρια πηγή εσόδων αυτού του βασιλείου. Οι περιοχές αυτές ήταν ιδιαίτερα ανθυγιεινές και έτσι το λιβάνι το μάζευαν οι δούλοι ή αυτοί που είχαν καταδικαστεί σε καταναγκαστικά έργα. Στη συνέχεια αυτό και τα διάφορα άλλα προιόντα συγκεντρώνονταν σε παραθαλάσσια εμπορεία όπου τα αντάλλασαν με βαμβακερά, ρύζι και σιτάρι από Ινδούς εμπόρους της Βαρυγάζας και της Λιμυρικής. Οι κάτοικοι ασχολούνταν επίσης με την αλιεία και την κτηνοτροφία.
 Οι Πέρσες ασκούσαν μεγάλη επιρροή σε εκείνο τον τόπο κατά την αρχαιότητα, σε άλλες περιόδους περισσότερη και σε άλλες λιγότερη. Το Ομάν κυριεύτηκε από τους Πέρσες δύο φορές, από τους Αχαιμενίδες και τους Σασσανίδες. Οι βλέψεις τους βέβαια ήταν λιγότερο στην ίδια τη περιοχή και περισσότερο στους θαλάσσιους εμπορικούς δρόμους που διέρχονταν από αυτή και κυρίως αυτόν που ένωνε την Αίγυπτο και τη Μεσοποταμία με την Ινδία, τους οποίους και προσπαθούσαν να έχουν υπο τον έλεγχό τους.
 Εξισλαμισμός
 Οι κάτοικοι του Ομάν ήταν από τους πρώτους που ασπάστηκαν το Ισλάμ. Η διάδοσή του αποδίδεται κυρίως στον Αμρ Ιμπν Αλ-Ας, απεσταλμένο του προφήτη Μωάμεθ το 630 μ.Χ. για να προσηλυτίσει τους Τζαϊφάρ και Αμπντ, κυβερνήτες του Ομάν εκείνη την περίοδο.
 Με την αποδοχή του Ισλάμ το Ομάν έγινε μία πολιτεία Ιμπάντι με την εξουσία ενός εκλεγμένου ιμάμη. Τα πρώτα χρόνια της μουσουλμανικής επιρροής το Ομάν έπαιξε έναν σημαντικό ρόλο στους πολέμους της αποστασίας που ακολούθησαν τον θάνατο του Μωάμεθ, αλλά πήρε μέρος και στις μεγάλες μουσουλμανικές επεκτάσεις σε ξηρά και θάλασσα στο Ιράκ, την Περσία και ακόμα μακρύτερα. Ο ιδιαίτερος όμως ρόλος του αφορούσε στο εντατικό εμπόριο και τη ναυτιλία στην ανατολική Αφρική, κυρίως κατά τον 19ο αιώνα, όταν συνεισέφερε στη διάδοση του Ισλάμ σε αρκετές παράκτιες περιοχές της ανατολικής Αφρικής και ορισμένες της κεντρικής. Στο Ομάν επίσης αποδίδεται η διάδοση του Ισλάμ στην Κίνα και τα ασιατικά λιμάνια.
 Το διάστημα κυριαρχίας του μουσουλμανισμού στην περιοχή συνοδεύτηκε από την εξουσία των Ομεϋαδών μεταξύ του 661 και του 750, των Αβασιδών τα διαστήματα 750-931, 932-933 και 934-967, των Καρμάτ μεταξύ 931 και 932 και μεταξύ 933 και 934, των Μπουγίντ το διάστημα 967-1053, και των Σελτζούκων του Κιρμάν το διάστημα 1053-1154.
 Η εμφάνιση των Πορτογάλων
 Οι Πορτογάλοι κατέλαβαν το Μουσκάτ για 140 χρόνια μεταξύ 1508 και 1648, φτάνοντας μία δεκαετία μετά τον περίπλου της Αφρικής από τον Βάσκο ντα Γκάμα. Σε αναζήτηση ενός σταθμού για να προστατεύουν τις θαλάσσιες διαδρομές τους, οι Πορτογάλοι ανασκεύασαν και οχύρωσαν την πόλη, στην οποία ακόμα και σήμερα τα αποικιοκρατικά χαρακτηριστικά είναι εμφανή. Ανυπόταχτες φυλές της περιοχής τελικά εκδίωξαν τους Πορτογάλους, αλλά αποχώρησαν από το Ομάν σχεδόν έναν αιώνα αργότερα, όταν το 1741 ο αρχηγός μία φυλής από την Υεμένη εισέβαλε με έναν πολυφυλετικό στρατό, από τον οποίο προέρχονται και οι σημερινοί σουλτάνοι της χώρας. Μία σχετικά βραχύβια κατάκτηση από την Περσία μερικά χρόνια αργότερα αποτέλεσε και την τελευταία περίοδο αποικιοκρατίας πριν την αυτοδιάθεση της χώρας που συνεχίζεται μέχρι σήμερα.
 Ομάν και Γκουαντάρ
 Το 1783 ο σουλτάνος του Ομάν, Σαϊάντ, αναζήτησε καταφύγιο στον πρίγκηπα Σαζ Νασίρ του Καλάτ στην Ινδία, με στόχο να σφετεριστεί το σουλτανάτο του Μουσκάτ από τον αδελφό του Σαϊάντ Σαίντ. Ο Νασίρ του παραχώρησε την περιοχή του Γκουαντάρ μέχρι το 1797, όταν και ο Σαϊάντ επανήλθε στο σουλτανάτο. Το Γκουαντάρ έγινε επίσημα κτήση του σουλτανάτου του Ομάν από το 1797 και παρέμεινε, έστω και τυπικά, κάτω από την εξουσία του σουλτάνου μέχρι το 1958, όταν η πόλη και η γύρω περιοχή της αγοράστηκε επίσημα στο Πακιστάν.
 Ομάν και η αυτοκρατορία της ανατολικής Αφρικής
 Τη δεκαετία του 1690 ο ιμάμης του Ομάν, Σαίφ Μπιν Σουλτάν επεκτάθηκε κατά μήκος της ανατολικής ακτογραμμής της Αφρικής. Εμπόδιο στα σχέδιά του αποτέλεσε κατά κύριο λόγο το οχυρό Ζεσούς, θέση άμυνας της πορτογαλικής φρουράς της Μομπάσα στη σημερινή Κένυα. Μετά από μία διετή πολιορκία, ο Σαίφ το κατέκτησε το 1698.
 Από τότε και μετά ο στρατός του Ομάν εκδίωξε αρκετά εύκολα τους Πορτογάλους από τη Ζανζιβάρη και όλες τις παράκτιες περιοχές βόρεια από τη Μοζαμβίκη. Η Ζανζιβάρη είχε ιδιαίτερη σημασία καθώς αποτελούσε τη σημαντικότερη αγορά σκλάβων της ανατολικής αφρικανικής ακτής και γρήγορα έγινε ισχυρή κτήση της αυτοκρατορίας του Ομάν. Η σημασία που της αποδόθηκε διαφαίνεται και από την απόφαση του ισχυρότερου σουλτάνου του Ομάν κατά το 19ο αιώνα, Σαίντ Ιμπν Σουλτάν, να καθιερώσει τη Ζανζιβάρη ως τόπο κατοικίας του από το 1837.
 Η διαμάχη ανάμεσα στους δύο γιους του επιλύθηκε με την υποστήριξη της ισχυρής βρετανικής διπλωματίας με το διαχωρισμό των κτήσεων μεταξύ τους. Ο ένας από αυτούς, ο Μαζίντ, κληρονόμησε τη Ζανζιβάρη και τις άλλες κτήσεις του Ομάν κατά μήκος των αφρικανικών ακτών, ενώ ο άλλος, Τουαϊνί, κληρονόμησε το Μουσκάτ και το Ομάν.
 Σύγχρονη ιστορία
 Το 1970 ο Καμπούς Μπιν Σαΐντ εξόρισε τον πατέρα του, Σαΐντ Μπιν Ταϊμούρ, ο οποίος πέθανε αργότερα στο Λονδίνο, και παραμένει από τότε ηγεμόνας σουλτάνος του Ομάν. Με την ανάληψη της εξουσίας ο νέος σουλτάνος αντιμετώπισε συνεχείς ανταρσίες σε μία χώρα που μαστιζόταν από επιδημίες, αναλφαβητισμό και φτώχεια. Οι αυστηροί περιορισμοί του πατέρα του είχαν οδηγήσει αρκετές χιλιάδες κατοίκους στο εξωτερικό, και για να αντιμετωπίσει αυτές τις συνθήκες ο Αλ Σαΐντ πρόσφερε αμνηστία στους αντίπαλους του προηγούμενου καθεστώτος, αρκετοί από τους οποίους επέστρεψαν στη χώρα. Επίσης, καθιέρωσε μία σύγχρονη κυβερνητική δομή και ξεκίνησε ένα μεγάλο αναπτυξιακό πρόγραμμα για την αναβάθμιση της παιδείας και της υγείας, τη βελτίωση των υποδομών και την εκμετάλλευση των φυσικών πόρων.
 Σε μία προσπάθεια να χαλιναγωγήσει την επανάσταση του Ντοφάρ, ο σουλτάνος Καμπούς επέκτεινε και επανεξόπλισε τις ένοπλες δυνάμεις, προσφέροντας αμνηστία σε όσους στασιαστές παραδίνονταν, και συνεχίζοντας τον πόλεμο με την άμεση στρατιωτική υποστήριξη από τη Μεγάλη Βρετανία, το Ιράν και την Ιορδανία. Στις αρχές του 1975, οι επαναστάτες είχαν περιοριστεί σε μία μικρή περιοχή κοντά στα σύνορα με την Υεμένη, και σύντομα εξουδετερώθηκαν. Με το τέλος του πολέμου, δόθηκε προτεραιότητα σε κοινωνικά προγράμματα στο Ντόφαρ, κερδίζοντας έτσι τη λαϊκή γνώμη. Η σύναψη διπλωματικών σχέσεων το 1983 ανάμεσα στο Ομάν και τη Νότια Υεμένη εξάλειψε σχεδόν την απειλή επανάστασης και ελάττωσε την προπαγάνδα της Υεμένης ενάντια στο σουλτανάτο. Το 1987 το Ομάν άνοιξε πρεσβεία στο Άντεν και απέστειλε τον πρώτο πρέσβη στη γειτονική χώρα από την ίδρυσή της.
 Το 1996 ο σουλτάνος Καμπούς παρουσίασε στο λαό του Ομάν το πρώτο γραπτό σύνταγμα της χώρας εξασφαλίζοντας δικαιώματα στο πλαίσιο του άγραφου δικαίου και με βάση το Κοράνι. Παράλληλα, διαχώρισε τις υπουργικές θέσεις με το ασυμβίβαστο ως προς δημόσιες υπηρεσίες. Η πιο βασική πρόβλεψη ήταν η θεσμοθέτηση κανόνων για τη διαδοχή του σουλτάνου.
 Το Ομάν κατέχει μία στρατηγική θέση στα στενά του Ορμούζ στην είσοδο του Περσικού Κόλπου και σε μικρή απόσταση από το Ιράν. Το σουλτανάτο διατήρησε τις διπλωματικές σχέσεις με το Ιράκ κατά τον Πόλεμο του Κόλπου, ενώ παρείχε παράλληλα υποστήριξη στα Ηνωμένα Έθνη και τις συμμαχικές επιχειρήσεις, διατηρώντας μία ισορροπία ανάμεσα στο θρησκευτικό και πολιτικό ισλαμισμό της ευρύτερης περιοχής.
 Το 2000, εξέλεξε το πρώτο κοινοβούλιο με τη συμμετοχή και δύο γυναικών, ενώ στο υπουργικό συμβούλιο που διόρισε ο σουλτάνος περιλαμβάνονται πέντε γυναίκες. Το εκτεταμένο πρόγραμμα εκσυγχρονισμού του Αλ Σαίντ έχει στηρίξει την εξωστρέφεια της χώρας και έχει διατηρήσει μία μακρόχρονη πολιτική και στρατιωτική ισορροπία τόσο με τα Αραβικά κράτη όσο και με τη Δύση. Η μετριοπαθής και ανεξάρτητη εξωτερική πολιτική του σουλτανάτου έχει την αναγνώριση όλων των κρατών της Μέσης Ανατολής.
 Δημογραφία
 Το προσδόκιμο ζωής στο σύνολο του πληθυσμού, σύμφωνα με εκτιμήσεις του 2019 του Παγκόσμιου Οργανισμού Υγείας ήταν 73,9 χρόνια (73,0 χρόνια οι άνδρες και 75,3 οι γυναίκες).
 Θρησκεία
 Αν και δεν γίνονται επίσημες καταγραφές του θρησκεύματος στους κατοίκους του Ομάν, περίπου 70% του πληθυσμού είναι μουσουλμάνοι του δόγματος Ιμπάντι. Οι σουνίτες μουσουλμάνοι των δογμάτων Χανάφι αποτελούν περίπου το 17% του συνόλου, ενώ οι σιίτες μουσουλμάνοι των δογμάτων Ιμάμι Σία και Ζίκρι σχηματίζουν το 8% του πληθυσμού. Αν και το δόγμα Ιμάμι Σία προέρχεται κύρια από το Μπαχρέιν, το Ιράν και την επαρχία Ασά στη Σαουδική Αραβία, η κοινότητα του Ομάν είναι αρμονικά ολοκληρωμένη με την τοπική κοινωνία και καταγράφεται κυρίως συγκεντρωμένη κοντά στην περιοχή της πρωτεύουσας και κατά μήκος των βόρειων ακτών.
 Οι μη μουσουλμανικές κοινότητες αποτελούν λιγότερο από το 5% του συνολικού πληθυσμού και περιλαμβάνουν διάφορες ομάδες Ινδουιστών, Βουδιστών, Ζωροαστρών, Σιχ, Μπάχα και Χριστιανών. Οι χριστιανικές κοινότητες εντοπίζονται κυρίως στις βασικές αστικές περιοχές του Μουσκάτ, του Σοχάρ και του Σαλαλάχ, ενώ περιλαμβάνουν Καθολικούς, Ορθόδοξους και διάφορα προτεσταντικά δόγματα. Οι κοινότητες αυτές έχουν οργανωθεί σε αντιστοιχία με γλωσσικές ή εθνικές ομάδες, ενώ στο Μουσκάτ μόνο καταγράφονται περισσότερες από 50 διαφορετικές χριστανικές κοινότητες σε ενεργεία. Η πλειοψηφία του μη μουσουλμανικού πληθυσμού είναι κυρίως εργατικό δυναμικό από τη νότια Ασία, καθώς και μικρότερες κοινότητες Ινδουιστών και Χριστιανών.
 Οικονομία
 Οι κάτοικοι του Ομάν απολαμβάνουν ένα καλό επίπεδο ζωής, αν και το μέλλον διαγράφεται αβέβαιο με τα περιορισμένα αποθέματα πετρελαίου της χώρας. Άλλες πηγές εθνικού εισοδήματος, η γεωργία και η τοπική βιομηχανία, είναι σχετικά μικρές σε σύγκριση με το πετρέλαιο και αποτελούν λιγότερο από το 1% των εθνικών εξαγωγών. Η γεωργία, συχνά καθαρά βιοποριστική, παράγει εσπεριδοειδή, σιτηρά και λαχανικά. Μόνο το 1% της έκτασης της χώρας καλλιεργείται και γενικά οι τροφές εισάγονται. Η βιομηχανία συνεισφέρει κατά το 4%, αν και υπάρχει σχετικό κρατικό σχέδιο ανάπτυξης.
 Η παραγωγή πετρελαίου είναι πλήρης αρμοδιότητα της εταιρίας Ανάπτυξης Πετρελαίου του Ομάν. Τα τελευταία χρόνια τα δεδομένα αποθέματα διατηρούνται σταθερά, αν και η παραγωγή μειώνεται. Άλλοι φυσικοί πόροι της χώρας είναι ο χαλκός, το μάρμαρο και ο αμίαντος, αλλά μικρά ποσοστά είναι σε εκμετάλλευση.
 Πετρέλαιο και φυσικό αέριο
 Η εμπορική εξαγωγή του πετρελαίου ξεκίνησε το 1967 και από τη διαδοχή του Σουλτάνου Καμπούς στον θρόνο το 1970 έχουν ανακαλυφθεί αρκετά πεδία, τα οποία βρίσκονται σε εκμετάλλευση. Το 1990, η κρατική εταιρία ανακάλυψε ένα νέο πεδίο στο νότιο Ομάν μετά από γεωτρήσεις που απέδειξαν τη βιωσιμότητα του κοιτάσματος, το πιο σημαντικό τα τελευταία πέντε χρόνια.
 Οι εργασίες συνεχίζονται στο διυλιστήριο στο Σοχάρ, το οποίο ήταν να ξεκινήσει τη λειτουργία του το 2006 με δυναμικότητα 116,400 βαρέλια την ημέρα. Το 2004 η παραγωγή ήταν περίπου 78,200 βαρέλια την ημέρα για διύλιση, ενώ η κρατική εταιρία ξεκίνησε τη χρήση τεχνολογίας ψεκασμού σε αρκετές γεωτρήσεις για την αύξηση της παραγωγής. Η οικονομία της χώρας στο μέλλον φαίνεται να εξαρτάται από τη μονάδα του Σοχάρ, η οποία αναπτύσσεται με γρήγορους ρυθμούς.
 Με την πτώση των τιμών του πετρελαίου το 1998, το Ομάν ξεκίνησε το σχεδιασμό για τη διαφοροποίηση της οικονομίας του και έδωσε έμφαση σε άλλες μορφές βιομηχανίας, όπως ο τουρισμός και το φυσικό αέριο.
 Φυσικοί πόροι
 Οι φυσικοί πόροι της χώρας περιλαμβάνουν χρωμίτες, δολομίτες, ψευδάργυρο, ασβεστόλιθο, γύψο, πυρίτιο, χαλκό, χρυσό, κοβάλτιο και σίδηρο. Αρκετές βιομηχανίες έχουν αναπτυχθεί στα κοιτάσματα αυτά ως μέρος της εθνικής αναπτυξιακής πορείας και έχουν με τη σειρά τους δώσει ώθηση στη συνεισφορά του τομέα της εξόρυξης στο ΑΕΠ και την απασχόληση.
 Πολιτική
 Από το 1970 έως τον Ιανουάριο του 2020 απόλυτος μονάρχης ήταν ο Σουλτάνος Καμπούς μπιν Σαΐντ. Μετά τον θάνατο του σουλτάνου Καμπούς Μπιν Σαΐντ στις 10 Ιανουαρίου 2020, το βασιλικό συμβούλιο του Ομάν όρισε διάδοχο του τον Χάιταμ μπιν Ταρίκ αλ Σαΐντ.
 Από το 2003 η χώρα είδε μια μορφή πρωτόγονης δημοκρατίας, με τη διεξαγωγή των πρώτων εκλογών για Συμβουλευτική Συνέλευση, στις 4 Οκτωβρίου. Δικαίωμα ψήφου στις εκλογές έχουν όσες και όσοι είναι ηλικίας 21 ετών και άνω. Ωστόσο, τα μέλη του στρατού και των δυνάμεων ασφαλείας απαγορεύεται να ψηφίζουν.
 Το Κοινοβούλιο έχει δύο σώματα: τη Συμβουλευτική Συνέλευση (Majlis al-Shura) με 84 εκλεγμένα μέλη που έχουν μόνο εθιμοτυπικές αρμοδιότητες και το Συμβούλιο του Κράτους (Majlis al-Dawla).
 Εκλογές
 Τα 84 μέλη της Συνέλευσης αυτής έχουν μόνο καθήκοντα συμβούλου. Οι πρώτες εκλογές διεξήχθησαν το 2003 και οι επόμενες τον Οκτώβριο του 2007. Στις εκλογές του 2015 όλοι οι υποψήφιοι ήταν ανεξάρτητοι, καθώς απαγορεύονται τα πολιτικά κόμματα στο Ομάν. Συνολικά 632 υποψήφιοι κατήλθαν στις εκλογές και μειώθηκαν σε 631 μετά τον θάνατο ενός από αυτούς λίγο πριν διεξαχθεί η ψηφοφορία. Ανάμεσα στους υποψηφίους ήταν και 21 γυναίκες.
 Συγκοινωνίες
 Η οδήγηση γίνεται στα δεξιά.
 Παραπομπές
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Κράτη της Αραβικής Χερσονήσου
 Κράτη του Περσικού Κόλπου
 Ομαν