text:
 |
 52011PC0841
 Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti /* KOM/2011/0841 v konečném znění - 2011/0414 (CNS) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Od počátku devadesátých let 20. století
 tvoří podpora jaderné bezpečnosti a dozoru nad jaderným materiálem ve
 třetích zemích podle programových složek na podporu jaderné
 bezpečnosti v rámci programů TACIS a PHARE nedílnou součást
 práce Společenství jak ve střední Evropě, tak v zemích
 bývalého Sovětského svazu. Od roku 2007 byla spolupráce v oblasti
 jaderné bezpečnosti rozšířena tak, aby zahrnovala „třetí
 země“ v rámci nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti,
 zatímco nástroj předvstupní pomoci umožnil spolupráci v oblasti
 jaderné bezpečnosti se zeměmi v procesu přistoupení k EU.
 Havárie v Černobylu v roce 1986
 zdůraznila celosvětový význam jaderné bezpečnosti. Havárie ve
 Fukušimě Daiiči v roce 2011 jen potvrdila, že je nutné i nadále
 pokračovat v úsilí o zvýšení jaderné bezpečnosti tak, aby byly
 splněny nejpřísnější možné normy. Obě havárie jasně
 poukázaly na to, že zdravotní, sociální, ekologické a hospodářské následky
 jaderné havárie se mohou projevit daleko za hranicemi daného státu a teoreticky
 i na celém světě.
 Rada Evropské unie uznala význam jaderné
 bezpečnosti ve svém usnesení z 18. června 1992 o technologických
 problémech jaderné bezpečnosti, v němž bylo zdůrazněn
 „zvláštní význam, který přikládá jaderné bezpečnosti v Evropě, a
 proto žádá členské státy a Komisi, aby jako základní a prioritní cíl
 Společenství v souvislosti se spoluprací v jaderné oblasti, zejména s
 ostatními evropskými zeměmi ... přijaly zvýšení bezpečnosti svých
 jaderných zařízení na úroveň Společenství...".
 Společenství se v roce 1999 rozhodlo
 přistoupit k Úmluvě o jaderné bezpečnosti a v roce
 2005 ke Společné úmluvě o bezpečnosti při nakládání s
 vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními
 odpady, přičemž obě úmluvy měly za cíl podpořit
 vnitrostátní opatření a mezinárodní spolupráci v této oblasti.
 Rada Evropské unie přijala dne 25.
 června 2009 směrnici 2009/71/Euratom, kterou se stanoví rámec
 Společenství pro jadernou bezpečnost jaderných zařízení, jehož
 cílem je udržování a podpora trvalého zdokonalování jaderné bezpečnosti a
 dozoru nad ní. V roce 2011 Rada Evropské unie rovněž přijala
 směrnici, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a
 bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem. Tyto
 směrnice a přísné normy v oblasti jaderné bezpečnosti a
 nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem zavedené
 v Evropské unii představují názorné příklady, které mohou
 motivovat třetí země k tomu, aby přijaly podobně
 přísné normy.
 Společenství se dlouhodobě snaží o
 úzkou spolupráci s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii (MAAE)
 v souladu s kapitolou 10 Smlouvy o Euratomu jak v souvislosti
 s dozorem nad jaderným materiálem (podpora cílů kapitoly 7 hlavy II
 Smlouvy o Euratomu), tak s ohledem na jadernou bezpečnost.
 Podpora spolupráce s rozvíjejícími se ekonomikami
 v oblasti regulačních a dalších opatření a podpora postojů,
 předpisů, norem a postupů Evropské unie představují cíle
 vnější politiky strategie Evropa 2020.
 Aby mohla Evropská unie plnit svou úlohu
 globálního hráče v oblasti podpory lidské a strategické
 bezpečnosti, je nezbytné, aby Společenství disponovalo schopnostmi a
 prostředky pro reakci na problémy v oblasti jaderné bezpečnosti,
 radiační ochrany a dozoru v jaderné oblasti v kterékoli třetí
 zemi a těžilo přitom ze zkušeností Společenství a jeho
 členských států v této oblasti v rámci Evropské unie.
 S ohledem na výše uvedené bude navrhovaný nástroj pro spolupráci
 v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) pokračovat
 v činnostech započatých v devadesátých letech ve
 střední Evropě a v zemích bývalého Sovětského svazu, které
 se od roku 2007 vztahují i na „třetí země“.
 Lze očekávat, že základní motivace, která
 vedla k zahájení spolupráce se třetími zeměmi, bude aktuální
 v celém období 2014–2020. Avšak vzhledem k tomu, že hlavní projekty
 prováděné v rámci nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné
 bezpečnosti (především projekty související s nápravou
 černobylské oblasti a projekty na vylepšení jaderných elektráren) budou
 z větší části dokončeny do roku 2014, uvolní se
 finanční zdroje pro další oblasti zájmu. Za priority programu se bude
 pokládat náprava těžebních oblastí (pozůstatky těžby uranu,
 která nerespektovala základní požadavky na ochranu životního prostředí), ukládání
 vyhořelého paliva, nakládání s jaderným odpadem a vyřazování
 jaderných zařízení z provozu.
 Rovněž probíhá posun v intervencích
 Evropské unie, z technické pomoci na spolupráci. Zaměřují se na
 klíčové činnosti, jejichž cílem je zlepšit kulturu jaderné
 bezpečnosti, radiační ochranu a dozor v oblasti jaderné
 bezpečnosti.
 V rámci rámcových programů Euratomu
 podporují akce v oblasti výzkumu a inovací prevenci závažných havárií a
 zmírňování jejich následků a pomáhají zlepšovat radiační ochranu
 s cílem zvýšit kulturu bezpečnosti. Bilaterální mezinárodní smlouvy o
 spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti v rámci Euratomu lze
 také považovat za další způsob, jak přispět ke zlepšení jaderné
 bezpečnosti, radiační ochrany a bezpečnému nakládání
 s radioaktivním odpadem prostřednictvím zvýšeného úsilí
 v oblasti výzkumu a inovací s partnery ze třetích zemí.
 Poučení vyplývající z havárie ve
 Fukušimě Daiiči, bude hrát důležitou roli při zlepšování
 jaderné bezpečnosti v nadcházejících letech. Očekává se, že
 výsledky komplexních a transparentních posouzení rizik a bezpečnosti
 („zátěžových zkoušek“) jaderných elektráren v členských státech
 EU, které se nyní mají zavést i v sousedních zemích EU a
 pravděpodobně i v dalších třetích zemích, budou mít
 významný vliv na podobu, fungování, údržbu a regulaci jaderných elektráren.
 Zkušenosti získané v rámci Evropské unie budou velmi důležité pro
 třetí země.
 Spolupráce v rámci INSC musí
 doplňovat spolupráci, kterou Evropská unie provádí podle ostatních
 nástrojů rozvojové spolupráce, a přijatá opatření musí být v souladu
 s celkovým strategickým politickým rámcem Evropského společenství,
 který se týká dotčených partnerských zemí. Vzhledem k mezinárodním
 závazkům, jež se vztahují ke zlepšování jaderné bezpečnosti, by
 měla spolupráce v rámci INSC dále využívat synergií s rámcovými
 programy Euratomu, které se týkají činností v oblasti jaderného
 výzkumu a vzdělávání.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Veřejné konzultace
 V období od 26.
 listopadu 2010 do 31. ledna 2011 zorganizovala Komise veřejnou konzultaci
 o budoucím financování vnější činnosti EU. Základem tohoto
 procesu byl on-line dotazník doprovázený podkladovým dokumentem „Jak a kde
 získávat finanční prostředky pro vnější činnost EU po roce
 2013?“ zpracovaný Komisí a zaměstnanci Evropské služby pro
 vnější činnost (ESVČ). V rámci této veřejné konzultace bylo
 zasláno 220 příspěvků, což svědčí o širokém a
 rozmanitém spektru struktur, názorů a tradic existujících v oblasti
 vnější činnosti.
 Obecně řečeno z reakcí
 nevyplynula nutnost jakkoli výrazně měnit současnou strukturu
 existujících nástrojů. Objevilo se však několik sporných otázek,
 které mají význam pro INSC, a tyto otázky budou řádně zohledněny
 při přípravě nového nařízení.
 Většina respondentů
 (přibližně 70 %) potvrdila, že finanční intervence EU
 představují výraznou přidanou hodnotu v hlavních politických
 oblastech podporovaných prostřednictvím finančních nástrojů pro
 vnější činnost. Mnoho respondentů uvedlo kritérium přidané
 hodnoty EU jako hlavní hnací sílu pro budoucnost: měli za to, že EU by
 měla využít této komparativní výhody spojené s její globální
 působností, rozsáhlými odbornými znalostmi, nadnárodní povahou nebo její
 úlohou zprostředkovatele koordinace, a taktéž využít úspor z rozsahu.
 Téměř všichni respondenti (92 %) podpořili
 diferencovanější přístup, přizpůsobený situaci
 přijímající země a založený na solidních kritériích a účinném
 shromažďování údajů, jako způsob, jak zvýšit působnost
 finančních nástrojů EU.
 Přes dvě třetiny
 respondentů věří, že zájmy EU jsou v této vnější
 činnosti dostatečně zohledněny a že by vnější
 činnost měla více vycházet z hodnot a zásad EU a
 z rozvojových cílů partnerských zemí. Naproti tomu menšina
 respondentů se domnívá, že vnější činnost EU by se měla
 více soustředit na vlastní zájmy Evropské unie v globální ekonomice,
 především pak ve vztahu k rozvíjejícím se ekonomikám.
 Převažující většina respondentů
 vyjádřila podporu tomu, aby se budoucích nástroje a provádění
 projektů/programů více zaměřily na monitorovací a
 hodnotící systémy.
 S ohledem na způsoby, jak zvýšit viditelnost
 vnějšího financování EU, podporuje většina zúčastněných
 stran více snahy v oblasti informačních a komunikačních
 činností, především v přijímacích zemích, avšak ukazuje se,
 že viditelnosti EU lze lépe docílit prostřednictvím účinných politik,
 strategií a přítomnosti ve třetích zemích než pomocí dalších
 výdajů v oblasti komunikace.
 Respondenti rovněž vyjádřili značnou
 podporu myšlence upevnění koordinační role EU mezi dalšími
 dárci a zajištění větší viditelnosti EU prostřednictvím
 zúčastněných partnerů.
 Posouzení dopadů
 Komise provedla posouzení dopadů, které
 prozkoumalo čtyři následující možnosti:
 (a)
 Žádná další akce EU (žádný nástroj na podporu
 spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti). Určité aktivity v rámci
 spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti by mohly být zahrnuty
 v nástrojích geografické spolupráce a jako takové realizovány.
 V tomto případě by však mohlo dojít ke komplikacím s právním
 základem a neuspokojivým prováděním kvůli vysoce technické povaze
 problému.
 (b)
 „Žádná změna“ (spolupráce se třetími
 zeměmi bude pokračovat podle stávajícího nařízení INSC). Tato
 možnost by neumožnila zapracovat do nařízení nové zkušenosti, revizi
 územního rozsahu a nastavit do nařízení kritéria spolupráce a priority.
 Příležitost zlepšit provádění a efektivnost nařízení by tak
 zůstala nevyužita.
 (c)
 Změna nařízení INSC. Pozměněné
 nařízení by mohlo umožnit revizi místní oblasti působnosti tak, aby
 byly do nařízení začleněny všechny třetí země
 (včetně těch, na které se v současnosti vztahuje nástroj
 předvstupní pomoci) a aby byly specifikovány priority a kritéria
 spolupráce. To by vedlo ke zjednodušení a účinnějšímu provádění,
 než je tomu u současného nařízení.
 (d)
 Nový nástroj, který by pokrýval současný rámec
 INSC a také část oblasti působnosti stávajícího nástroje stability.
 Tím by byl zajištěn jednotný přístup k jaderné bezpečnosti,
 zabezpečení a dozoru v této oblasti (tzv. „3S“: safety, security a
 safeguards); avšak tento přístup by vyžadoval dvojí právní základ
 (Smlouvu o Euratomu a Smlouvu o fungování Evropské unie). Dvojí právní základ
 by pravděpodobně vedl ke složitějšímu provádění a zachoval
 by nutnost úzké spolupráce s ostatními činnostmi v oblasti snižování rizik
 (chemických i biologických).
 Jako preferovaná se ukázala třetí
 možnost, změna nařízení. Ve srovnání s možnostmi „žádná
 změna“ a „nový nástroj“ totiž umožní kontinuitu a využít zkušeností
 ověřeného systému a zároveň vyřeší mnoho problémů,
 které se objevily, včetně lepšího vhledu do limitů intervencí.
 To spolu s využitím jediného právního základu (v porovnání s možností
 „nový nástroj“) zjednoduší provádění nařízení.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Právní základ současného nařízení
 INSC tvoří Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou
 energii („Smlouva o Euratomu“), především pak článek 203 této
 smlouvy. Vzhledem k legislativnímu rámci pro jadernou bezpečnost na
 úrovni EU a ke skutečnosti, že pozměněná oblast působnosti
 nevyžaduje změnu právního základu, by tomu tak mělo být i
 v případě budoucího nařízení.
 Subsidiarita a proporcionalita
 S 27 členskými státy, které konají
 v rámci společných politik a strategií, má pouze samotná EU
 dostatečnou váhu na to, aby mohla reagovat na celosvětové výzvy,
 zatímco akce členských států mohou být jen omezené a roztříštěné
 a jejich projekty často nemají dostatečně velký rozsah na to,
 aby mohly dosáhnout udržitelné změny v této oblasti. Tato velká váha
 také předurčuje EU k vedení politického dialogu
 s partnerskými vládami.
 EU je v jedinečně neutrálním a
 nestranném postavení, aby mohla jménem členských států a spolu
 s nimi podniknout vnější činnosti, které pozvednou její
 důvěryhodnost v zemích, kde působí. Má nejlepší
 předpoklady v celosvětovém měřítku převzít vedoucí
 úlohu jménem svých občanů v dané oblasti.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Komise navrhuje přidělit na období
 2014–2020 70 miliard EUR na vnější nástroje[1].
 Finanční příděly vyhrazené pro INSC na období od roku 2014
 do roku 2020 tvoří celkem 631,1 milionu EUR (560 milionů EUR v cenách
 z roku 2011). Orientační rozpočtové závazky INSC pro jednotlivé roky
 jsou uvedeny v následující tabulce.
 Rok || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 Finanční příděly INSC (v milionech EUR) || 84,9 || 86,6 || 88,3 || 90,1 || 91,9 || 93,7 || 95,6 || 631,1
 Orientační rozdělení finančních
 přídělů pro konkrétní cíle je uvedeno v legislativním finančním
 výkazu.
 5. NEPOVINNÉ PRVKY
 Zjednodušení
 Články horizontální povahy byly
 vypuštěny, jelikož se na ně vztahuje nařízení č. ... /....,
 /...., kterým se stanoví společná prováděcí pravidla pro nástroje na
 financování vnějších vztahů.
 Aby se zjednodušilo plánování a provádění
 INSC, obsahuje příloha nařízení definici kritérií pro spolupráci a
 tematické i územní priority pro výběr projektů spolupráce.
 Vysvětlení hlavních
 článků nařízení a změn oproti současné
 podobě INSC
 HLAVA I – Cíle
 Článek 1
 – Předmět a oblast působnosti
 Článek 1 stanoví cíle a oblast
 působnosti nařízení. Nařízení se bude vztahovat na všechny
 třetí země (jak je podrobněji vysvětleno v příloze).
 Jsou stanoveny tři základní cíle:
 (a) podpora účinné kultury jaderné
 bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné
 bezpečnosti a radiační ochrany;
 (b) zodpovědné a bezpečné nakládání
 s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, vyřazování
 zařízení z provozu a sanace bývalých jaderných areálů a
 jaderných zařízení;
 (c) zavedení rámců a metod pro
 provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve
 třetích zemích.
 Oproti současnému nařízení INSC je
 prezentace zjednodušená. Články 1 a 2 současného INSC byly
 sloučeny. Článek definuje hlavní oblasti spolupráce, zatímco
 v příloze jsou uvedena konkrétní opatření.
 HLAVA II – Programování
 a orientační rozdělení finančních prostředků
 Článek 2 – Strategické dokumenty
 Tento článek stanoví, že víceleté
 strategické dokumenty představují hlavní základ pro spolupráci, který
 určuje strategii Unie pro spolupráci v rámci nařízení.
 Článek 3 – Víceleté orientační
 programy
 Tento článek ukládá, že víceleté
 orientační programy stanoví prioritní oblasti vybrané pro financování,
 konkrétní cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonnosti a orientační
 finanční příděly.
 HLAVA III –
 Provádění
 Tato hlava byla značně zjednodušena,
 jelikož článek 4 stanoví, že rozhodnutí jsou prováděna v souladu
 s nařízením č. ... /...., kterým se stanoví společná
 prováděcí pravidla pro nástroje na financování vnějších vztahů.
 HLAVA IV –
 Závěrečná ustanovení
 Tato hlava
 přináší definici finanční referenční částky (článek 7)
 a vstup v platnost (článek 8).
 PŘÍLOHA
 Příloha týkající se podporovaných specifických
 opatření a kritérií vztahujících se ke spolupráci v oblasti
 jaderné bezpečnosti byla zahrnuta proto, aby se ještě více
 zjednodušilo znění nařízení a jeho provádění tím, že se vymezí
 oblasti spolupráce, technická a místní oblast působnosti, kritéria pro
 spolupráci a priority.
 Podle tohoto návrhu může být příloha
 pozměněna jednodušším postupem, než by bylo zapotřebí pro
 změnu nařízení jako celku (článek 5 nařízení).
 Příloha vymezuje specifická opatření
 podporovaná nařízením (revidované znění současného INSC
 s novým vymezením oblastí spolupráce), kritéria pro spolupráci se
 třetími zeměmi v oblasti jaderné bezpečnosti, priority a
 koordinaci. Kritéria spolupráce zohledňují a v zásadě dodržují
 kritéria navrhovaná Radou v roce 2008.
 2011/0414 (CNS)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ RADY
 kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci
 v oblasti jaderné bezpečnosti
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o založení Evropského
 společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této
 smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],
 v souladu se zvláštním legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Toto nařízení představuje jeden z
 nástrojů poskytujících přímou podporu vnějším politikám Evropské
 unie a nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady
 č. 300/2007 ze dne 19. února 2007, kterým se zřizuje nástroj pro
 spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti[3],
 jehož platnost vyprší 31. prosince 2013.
 (2)
 Evropská unie je významným poskytovatelem
 hospodářské, finanční, technické, humanitární a makroekonomické
 pomoci třetím zemím. Stávající nařízení je součástí rámce
 navrženého pro plánování spolupráce a poskytování pomoci s cílem
 podpořit prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti,
 radiační ochrany a uplatňování účinných a efektivních záruk
 v oblasti jaderného materiálu ve třetích zemích.
 (3)
 Havárie v Černobylu v roce 1986
 zdůraznila celosvětový význam jaderné bezpečnosti. Havárie ve
 Fukušimě-Daiiči v roce 2011 jen potvrdila, že je nutné i nadále
 pokračovat v úsilí o zlepšení jaderné bezpečnosti tak, aby byly
 splněny přísnější možné normy. Aby bylo možné vytvořit
 bezpečnostní podmínky nezbytné k tomu, aby byla odstraněny
 rizika pro život a zdraví obyvatelstva, mělo by mít Evropské
 společenství pro atomovou energii (dále jen „Společenství“) možnost
 podporovat jadernou bezpečnost ve třetích zemích.
 (4)
 Sama Evropská unie jednáním se svými členskými
 státy v rámci společných politik, má nezbytnou kapacitu k tomu, aby
 reagovala na globální výzvy, a je rovněž v ideální pozici
 k tomu, aby koordinovala spolupráci se třetími zeměmi.
 (5)
 Rozhodnutím Komise 1999/819/Euratom[4] přistoupilo
 Společenství k Úmluvě o jaderné bezpečnosti z roku 1994.
 Rozhodnutím Komise 2005/510/Euratom[5]
 přistoupilo Společenství rovněž ke Společné úmluvě o
 bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o
 bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady.
 (6)
 Aby se zachovalo a podpořilo trvalé
 zdokonalování jaderné bezpečnosti a dozoru nad ní, přijala Rada
 Evropské unie dne 25. června 2009 směrnici 2009/71/Euratom, kterou se
 stanoví rámec Společenství v oblasti jaderné bezpečnosti jaderných zařízení[6]. Rada rovněž přijala
 směrnici 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví
 rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s
 vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem[7].
 Tyto směrnice a přísné normy v oblasti jaderné bezpečnosti a
 nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivními odpady zavedené
 v Unii představují názorné příklady, které mohou motivovat
 třetí země k tomu, aby přijaly podobně přísné
 normy.
 (7)
 Podpora spolupráce s rozvíjejícími se ekonomikami
 v oblasti regulačních opatření a dalších oblastech a podpora
 postojů, předpisů, norem a postupů uplatňovaných v
 Unii představují cíle vnější politiky ve strategii Evropa 2020.
 (8)
 Členské státy Unie jsou smluvními stranami
 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a dodatkového protokolu.
 (9)
 Společenství se rovněž dlouhodobě
 snaží o úzkou spolupráci s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii
 (MAAE) v souladu s kapitolou 10 Smlouvy o Euratomu, jak
 v souvislosti s dozorem nad jaderným materiálem (podpora cílů
 kapitoly 7 hlavy II Smlouvy o Euratomu), tak v souvislosti s jadernou
 bezpečností.
 (10)
 Je zvláště zapotřebí, aby
 Společenství i nadále usilovalo o uplatňování účinného dozoru
 nad jadernými materiály ve třetích zemích, a to na základě svých
 vlastních činností v oblasti dozoru v rámci Unie.
 (11)
 Odpovědnost za bezpečnost zařízení
 by pochopitelně měla zůstat na provozovateli a státu, do jehož
 působnosti zařízení spadá.
 (12)
 Přestože finanční potřeby
 související s vnější pomocí Unie rostou, ekonomická a rozpočtová
 situace Unie omezuje dostupné zdroje pro takovou pomoc. Komise by proto
 měla usilovat o co nejefektivnější využívání dostupných zdrojů,
 zejména prostřednictvím používání finančních nástrojů s pákovým
 efektem. Takovýto pákový efekt posílí možnost využívat (i opakovaně)
 finanční prostředky investované a vytvořené finančními
 nástroji.
 (13)
 Komisi by měly být uděleny prováděcí
 pravomoci, aby se zajistily jednotné podmínky provádění tohoto
 nařízení.
 (14)
 Prováděcí pravomoci, které se vztahují k
 plánování a financování činností podporovaných v rámci tohoto
 nařízení, by měly být vykonávány v souladu s nařízením
 Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011,
 kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské
 státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[8]. Při zohlednění
 povahy těchto prováděcích aktů, zejména jejich politického
 zaměření nebo finančních dopadů, měl by se pro jejich
 přijímání v zásadě použít přezkumný postup, vyjma
 případů technických prováděcích opatření malého
 finančního rozsahu. Tam, kde je to nutné z mimořádně
 naléhavých důvodů v řádně odůvodněných
 případech vyplývajících z nezbytnosti rychlé reakce Unie, by Komise
 měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
 (15)
 Společná pravidla a postupy pro provádění
 nástrojů Unie pro vnější činnost jsou stanoveny
 v nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ......, kterým
 se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů
 pro vnější činnost Unie.
 (16)
 Organizace a fungování Evropské služby pro
 vnější činnost jsou popsány v rozhodnutí Rady 2010/427/EU,
 PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA
 I
 CÍLE
 Článek 1
 Předmět a oblast působnosti
 Evropská unie financuje opatření
 podporující prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti,
 radiační ochrany a provádění účinného a efektivního dozoru nad
 jaderným materiálem ve třetích zemích v souladu s ustanoveními
 tohoto nařízení.
 1.
 Sledovány jsou následující specifické cíle:
 (a)
 podpora účinné kultury jaderné
 bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné
 bezpečnosti a radiační ochrany;
 (b)
 zodpovědné a bezpečné nakládání
 s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, vyřazování
 zařízení z provozu a sanace bývalých jaderných areálů a
 jaderných zařízení;
 (c)
 zavedení rámců a metodiky pro provádění
 účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích
 zemích.
 2.
 Celkový postup plnění výše zmíněných
 cílů se hodnotí prostřednictvím těchto výkonnostních
 ukazatelů:
 (a)
 počet a závažnost otázek identifikovaných
 během příslušných hodnotících misí MAAE;
 (b)
 stav rozvoje strategií pro nakládání s
 vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem a vyřazování zařízení
 z provozu, příslušný právní a regulační rámec a provádění
 projektů;
 (c)
 počet a závažnost otázek identifikovaných
 v příslušných zprávách MAAE o jaderných zárukách.
 3.
 Komise zajišťuje, aby přijatá
 opatření byla v souladu s celkovým strategickým politickým
 rámcem Unie pro partnerskou zemi a zejména s cíli jejího rozvoje a politikami a
 programy hospodářské spolupráce.
 4.
 Specifická opatření podporovaná tímto
 nařízením a kritéria vztahující se k spolupráci v oblasti
 jaderné bezpečnosti jsou detailně popsána v příloze.
 5.
 Finanční, hospodářská a technická
 spolupráce, poskytovaná podle tohoto nařízení, doplňuje spolupráci, kterou
 Unie poskytuje podle ostatních nástrojů rozvojové spolupráce.
 HLAVA
 II
 PROGRAMOVÁNÍ
 A ORIENTAČNÍ ROZDĚLENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
 Článek 2
 Strategické dokumenty
 1.
 Spolupráce Unie v rámci tohoto nařízení je
 prováděna na základě víceletých strategických dokumentů.
 2.
 Víceletý strategický dokument představuje
 obecnou základnu pro spolupráci a vytváří se na období až sedmi let.
 Vymezuje strategii Unie pro spolupráci podle tohoto nařízení s ohledem
 na potřeby dotčených zemí, na priority Unie, mezinárodní situaci a
 činnosti hlavních partnerů.
 3.
 Strategické dokumenty budou mít za cíl poskytnout
 soudržný rámec pro spolupráci mezi Unií a dotčenými partnerskými
 zeměmi či regiony, který bude v souladu s celkovým cílem a
 oblastí působnosti, s cíli, zásadami a politikou Unie.
 4.
 Při přípravě strategických
 dokumentů se uplatní zásady účinnosti pomoci: odpovědnost
 členských států, partnerství, koordinace, harmonizace,
 přizpůsobování systémům přijímající země či
 regionálním systémům, vzájemná odpovědnost a orientace na výsledek.
 5.
 Strategický dokument schvaluje Komise
 v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 15 odst. 3 společného
 prováděcího nařízení. Strategické dokumenty mohou být
 přezkoumány v polovině období nebo kdykoli to bude nezbytné,
 v souladu s týmž postupem. Tento postup však není vyžadován pro
 aktualizace strategie, které neovlivňují počáteční prioritní
 oblasti a cíle stanovené v tomto dokumentu.
 Článek 3
 Víceleté orientační programy
 1.
 Víceleté orientační programy se vypracovávají
 na základě strategických dokumentů zmíněných v článku
 2. Víceleté orientační programy zpravidla pokrývají období od 2 do 4 let.
 2.
 Víceleté orientační programy stanovují
 prioritní oblasti vybrané pro financování, specifické cíle, očekávané
 výsledky, výkonnostní ukazatele a orientační finanční
 příděly, a to jak celkové, tak i pro každou prioritní oblast a
 včetně přiměřené rezervy nepřidělených
 financí, přičemž tato částka může být případně
 vyjádřena v podobě rozpětí nebo minima.
 3.
 Víceleté orientační programy se
 v zásadě zakládají na dialogu mezi partnerskými zeměmi či
 regiony, což přináší zapojení zúčastněných stran, aby bylo
 zajištěno, že dotčená země či region převezmou za
 proces dostatečnou vlastní odpovědnost, a také aby se podnítila
 podpora pro vnitrostátní rozvojové strategie.
 4.
 Víceleté orientační programy se schvalují
 v souladu přezkumným postupem uvedeným v čl. 15 odst. 3 společného
 prováděcího nařízení.
 5.
 Víceleté orientační programy se revidují podle
 potřeby, s ohledem na kterýkoli přezkum souvisejících strategických
 dokumentů, v souladu s týmž postupem. Přezkumný
 postup však není vyžadován pro změny víceletých orientačních
 programů, které přinášejí technické úpravy, převádějí
 finanční prostředky v rámci přídělů pro prioritní
 oblast nebo snižují či zvyšují velikost počátečního
 orientačního přídělů o méně než 20 %, za
 předpokladu, že tyto změny neovlivní počáteční prioritní
 oblasti ani cíle stanovené v dokumentu. Veškeré tyto technické úpravy se
 sdělují do jednoho měsíce Evropskému parlamentu a Radě.
 HLAVA
 III
 PROVÁDĚNÍ
 Článek 4
 Provádění
 Toto nařízení se provádí v souladu
 s nařízením (EU) Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ......, kterým
 se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů
 pro vnější činnost Unie, dále jen „společné prováděcí
 nařízení“.
 HLAVA
 IV
 ZÁVĚREČNÁ
 USTANOVENÍ
 Článek 5
 Změna přílohy
 Příloha tohoto nařízení může
 být změněna v souladu s přezkumným postupem stanoveným
 v čl. 15 odst. 3 společného prováděcího nařízení.
 Článek 6
 Výbor
 Komisi je nápomocen Výbor pro spolupráci v
 oblasti jaderné bezpečnosti. Tento výbor je výborem ve smyslu
 nařízení (EU) č. 182/2011.
 Článek 7
 Evropská služba pro vnější činnost
 Toto nařízení se uplatňuje
 v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU o organizaci a fungování
 Evropské služby pro vnější činnost.
 Článek 8
 Finanční referenční částka
 6.
 Finanční referenční částka pro
 provádění tohoto nařízení v období 2014–2020 činí 631
 100 000 EUR.
 7.
 Prostředky na každý rok schvaluje
 rozpočtový orgán v rámci limitů víceletého finančního
 rámce.
 Článek 9
 Vstup v platnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním
 dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se ode dne 1. ledna 2014.
 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu
 a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
 V[e] dne .
 Za
 Radu
 předseda
 / předsedkyně
 PŘÍLOHA
 Podporovaná
 specifická opatření a kritéria vztahující se k spolupráci
 v oblasti jaderné bezpečnosti
 Toto nařízení podporuje prosazování
 vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a
 provádění účinného a efektivního dozoru nad jaderným materiálem ve
 třetích zemích, které v těchto oblastech usilují o spolupráci.
 Tato příloha vymezuje podporovaná specifická opatření a kritéria pro
 spolupráci včetně priorit.
 Podporovaná specifická opatření
 Pro naplnění cílů stanovených
 v článku 1 tohoto nařízení lze podpořit následující
 opatření.
 (a)
 Prosazování účinné kultury jaderné
 bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné
 bezpečnosti a radiační ochrany na všech úrovních zejména cestou:
 –
 trvalé podpory poskytované regulačním
 orgánům, organizacím pro technickou podporu a cestou upevňování
 regulačního rámce, zvláště co se týče udělování licencí,
 včetně přezkumu a následné kontroly účinných a komplexních
 posouzení rizik a bezpečnosti („zátěžových zkoušek”),
 –
 prosazování účinných regulačních
 rámců, postupů a systémů s cílem zajistit odpovídající ochranu
 před ionizujícím zářením z radioaktivních materiálů,
 zvláště z vysoce aktivních radioaktivních zdrojů, a jejich
 bezpečnou likvidaci,
 –
 zavedení účinných mechanismů pro
 předcházení nehod s radiologickými následky, jakož i zmírnění
 následků takových případných nehod (např. monitorování životního
 prostředí v případě úniků radioaktivity, plánování a
 provádění zmírňovacích a sanačních činností) a pro přípravu
 nouzových plánů, připravenost a reakci na mimořádné události,
 opatření v oblasti civilní ochrany a obnovy,
 –
 podpory poskytované provozovatelům jaderných
 zařízení ve výjimečných případech, za zvláštních a
 řádně odůvodněných okolností v rámci následných
 opatření komplexních posouzení rizik a bezpečnosti („zátěžových
 zkoušek”);
 (b)
 Zodpovědné a bezpečné nakládání
 s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, vyřazování
 zařízení z provozu a sanace bývalých jaderných areálů a
 jaderných zařízení, zejména cestou:
 –
 spolupráce s třetími zeměmi
 v oblasti nakládání s vyhořelým jaderným palivem a jaderným odpadem
 (tj. převoz, předzpracování, manipulace, zpracování, skladování a
 likvidace) včetně rozvoje zvláštních strategií a rámců pro
 zodpovědné nakládání s vyhořelým jaderným palivem a jaderným odpadem,
 –
 vypracovávání a provádění strategií a
 rámců pro vyřazování stávajících zařízení z provozu, pro sanaci
 bývalých jaderných areálů a oblastí s pozůstatky po
 těžbě uranu a nakládání s potopenými radioaktivními objekty a
 materiály v moři,
 –
 vytváření potřebného regulačního
 rámce a metodik (včetně metod jaderné forenzní vědy) pro
 provádění dozoru nad jadernou bezpečností, včetně
 řádné evidence a kontroly štěpných materiálů na úrovni státu a
 provozovatelů,
 –
 opatření na podporu mezinárodní spolupráce
 (včetně opatření v rámci příslušných mezinárodních
 organizací, zejména MAAE) ve výše uvedených oblastech, včetně
 provádění a monitorování, jak jsou dodržovány mezinárodní úmluvy a smlouvy,
 výměny informací, budování kapacit a odborného vzdělávání
 v oblasti jaderné bezpečnosti a výzkumu.
 Tato opatření zahrnují podstatnou složku,
 jíž je přenos know-how, s jehož pomocí bude posílena udržitelnost
 dosažených výsledků. Tato opatření musí být prováděna
 prostřednictvím spolupráce s orgány třetích zemí, orgány
 jaderného dozoru a jejich organizacemi pro technickou podporu a
 ve zvláštních případech i s provozovateli jaderných
 zařízení. Tato opatření by měla rovněž být podpořena
 využíváním dalších součinností s přímými i nepřímými akcemi
 rámcových programů Euratomu v jaderném výzkumu a odborném
 vzdělávání.
 Kritéria[9]
 Spolupráce by se měla zakládat na
 následujících kritériích a splnění podmínek třetími zeměmi.
 1. Obecná kritéria
 –
 Spolupráce se může vztahovat na všechny
 „třetí země“ (státy, které nejsou členy EU) po celém
 světě.
 –
 Přednost dostanou přistupující země
 a země v regionu evropského sousedství. Upřednostněny budou
 regionální přístupy.
 –
 Země s vysokými příjmy by měly
 být zahrnuty pouze tehdy, umožní-li to přijmout výjimečná
 opatření, např. v návaznosti na velkou jadernou havárii, pokud
 to bude nezbytné a vhodné.
 –
 Obecná shoda a reciproční dohoda mezi
 třetí zemí a Evropskou unií by měla být potvrzena formální žádostí
 podanou Komisi, zavazující dotčenou vládu.
 –
 Třetí země, které chtějí
 s Evropskou unií spolupracovat, by se měly v plné míře
 hlásit k zásadám nešíření. Rovněž by měly být stranami
 souvisejících úmluv v rámci MAAE o jaderné bezpečnosti a
 zabezpečení nebo podniknout kroky, které prokážou jasné odhodlání
 k takovýmto úmluvám přistoupit. Spolupráce s Evropskou unií by
 mohla být podmíněna přistoupením nebo splněním kroků
 vedoucích k přistoupení k souvisejícím úmluvám.
 V případech krize by uplatňování této zásady mělo být
 výjimečně flexibilní.
 –
 Aby byl zajištěn a kontrolován soulad
 s cíli spolupráce, musí přijímající třetí země
 přijmout zásadu vyhodnocování podniknutých kroků. Vyhodnocování by mělo
 umožňovat monitorovat a ověřovat soulad s dohodnutými cíli
 a mohlo by být podmínkou pro pokračování s platbami příspěvku
 Společenství.
 –
 Spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti
 a dozoru nad jaderným materiálem v rámci tohoto nařízení nemá za cíl
 podporovat jadernou energii.
 2. Země s instalovanou kapacitou na
 výrobu jaderné energie
 V případě
 zemí, které již finanční prostředky Společenství čerpají,
 by další spolupráce měla záviset na posouzení akcí financovaných
 z rozpočtu Společenství a řádném odůvodnění
 nových potřeb. Posouzení by mělo umožnit přesněji stanovit
 povahu spolupráce a výši částek, které by těmto zemím měly být v
 budoucnu vyplaceny.
 V případě zemí, které žádají
 rychlou spolupráci, by měly být zváženy následující faktory:
 (a)
 míra naléhavosti intervence v dotčené
 zemi s ohledem na situaci v oblasti jaderné bezpečnosti a
 zabezpečení a
 (b)
 důležitost včasné intervence v některých
 zemích, kde je plánován ambiciózní program pro rozvoj kapacity na výrobu
 jaderné energie, s jejíž pomocí bude zajištěno, aby byla podporována
 jaderná bezpečnost a kultura bezpečnosti, zejména co se týče
 nasazení a posílení orgánů dozoru a organizací technické podpory a rozvoje
 a provádění strategií a rámců zodpovědného a bezpečného
 nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem.
 Využití
 integrované služby pro přezkum regulačního rámce (IRRS) a mise týmu
 MAAE pro přezkum provozní bezpečnosti (OSART) by byly vnímány
 příznivě, třebaže by nepředstavovaly formální kritérium pro
 spolupráci s Evropskou unií.
 3. Země bez instalované kapacity na
 výrobu jaderné energie
 V případě
 zemí, které disponují výzkumnými reaktory, ale nechtějí vyvíjet kapacitu
 na výrobu jaderné energie, bude spolupráce záležet na stupni naléhavosti v
 závislosti na situaci v oblasti jaderné bezpečnosti a zabezpečení.
 V případě zemí, které mají v
 plánu vyvíjet kapacitu na výrobu jaderné energie, ať už disponují
 výzkumnými reaktory či nikoli, a u nichž možnost intervence vyvstává
 v okamžiku, kdy je třeba se ujistit, že souběžně
 s vývojem programu na výrobu jaderné energie je podporována i jaderná
 bezpečnost a kultura bezpečnosti, především co se týká posílení
 orgánů dozoru a organizací pro technickou podporu, spolupráce zohlední
 důvěryhodnost programu na vývoj jaderné energie, existenci vládního
 rozhodnutí o využití jaderné energie a sestavení předběžného plánu[10].
 Pro země
 spadající do této kategorie by spolupráce měla být zaměřena
 primárně na rozvoj požadované regulační infrastruktury, technickou
 způsobilost orgánů jaderného dozoru a příslušných organizací pro
 technickou podporu. Rovněž je třeba zvážit vývoj strategií a
 rámců pro zodpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým
 palivem a radioaktivním odpadem a v případě potřeby jej
 podpořit, a to i v zemích, které nepředvídaly vývoj kapacity na
 výrobu jaderné energie nebo z vlastního rozhodnutí ji nechtějí
 vyvíjet.
 U zemí, které nespadají do výše uvedených
 kategorií, může být spolupráce navázána v případě
 naléhavých situacích týkajících se jaderné bezpečnosti a zabezpečení.
 Tyto země by měly mít možnost využít při uplatňování
 všeobecných kritérií jistého stupně flexibility.
 Priority
 Aby se vytvořily bezpečné podmínky
 nezbytné k odstranění rizik pro život a zdraví veřejnosti a aby
 se zajistilo, že jaderné materiály nebudou použity k jiným
 účelům, než ke kterým jsou určeny, zaměřuje se
 spolupráce přímo na orgány jaderného dozoru (a organizace pro jejich
 technickou podporu). Cílem je zajistit jejich technickou způsobilost a nezávislost
 a upevnit regulační rámec, zvláště co se týče udělování
 licencí, včetně přezkumu a následné kontroly účinných a
 komplexních posouzení rizik a bezpečnosti („zátěžových zkoušek”).
 Mezi další priority programů spolupráce,
 které se stanoví v souvislosti s tímto nařízením, patří:
 –
 rozvoj a provádění zodpovědných strategií
 a rámců pro zodpovědné a bezpečné nakládání
 s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem,
 –
 vyřazování existujících jaderných
 zařízení z provozu, sanace bývalých jaderných areálů a jaderných
 zařízení a oblastí s pozůstatky po těžbě uranu,
 nakládání s potopenými radioaktivními objekty a materiály
 v moři, představují-li nebezpečí pro veřejnost.
 Ve zvláštních situacích bude zvážena
 spolupráce s provozovateli jaderných zařízení ve třetích zemích
 v rámci následných opatření „zátěžových zkoušek“. Tato
 spolupráce s provozovateli jaderných zařízení se nebude vztahovat na
 dodávky vybavení.
 Koordinace
 Koordinace Komise by měla zkoordinovat
 spolupráci se třetími zeměmi s organizacemi, jež mají obdobné
 cíle, zejména pak s mezinárodními organizacemi, jako je Mezinárodní
 agentura pro atomovou energii (MAAE). Tato koordinace by měla zamezit
 tomu, aby se činnosti a financování Evropské unie a zúčastněných
 organizací v souvislosti s třetími zeměmi jakkoli zdvojovaly.
 Komise by do plnění tohoto úkolu měla rovněž zapojit
 příslušné orgány členských států a evropské provozovatele, aby
 byly plně využity evropské odborné znalosti v oblasti jaderné
 bezpečnosti a dozoru.
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 1.2. Příslušné
 oblasti politik podle členění ABM/ABB
 1.3. Povaha
 návrhu/podnětu
 1.4. Cíl(e)
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 1.6. Doba
 trvání akce a finanční dopad
 1.7. Předpokládané
 metody řízení
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla
 pro sledování a podávání zpráv
 2.2. Systém
 řízení a kontroly
 2.3. Opatření
 k zamezení podvodů a nesrovnalostí
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
 NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy
 víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové
 linie
 3.2. Odhadovaný
 dopad na výdaje
 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje
 3.2.2. Odhadovaný
 dopad na operační prostředky
 3.2.3. Odhadovaný
 dopad na prostředky správní povahy
 3.2.4. Soulad
 se stávajícím víceletým finančním rámcem
 3.2.5. Podíl
 třetích stran na financování
 3.3. Odhadovaný
 dopad na příjmy
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 Nástroj
 pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC)
 1.2. Příslušné oblasti
 politik podle členění ABM/ABB[11]
 Vnější
 vztahy, spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti
 1.3. Povaha návrhu/podnětu
 ̈ Návrh/podnět
 se týká nové akce
 ̈ Návrh/podnět se týká nové akce
 následující po pilotním projektu/přípravné akci[12]
 x Návrh/podnět se
 týká prodloužení stávající akce
 ̈ Návrh/podnět se
 týká akce přesměrované na jinou akci
 1.4. Cíle
 Evropská unie má hluboce zakořeněnou
 kulturu jaderné bezpečnosti a know-how, které se vyvinuly
 v Evropě a jiných částech světa, kde je využívána jaderná
 energie. Bylo tomu tak již v roce 1992, kdy byl zahájen program
 Společenství na pomoc zemím SNS a zemím střední a východní Evropy.
 Podpora nejpřísnějších norem jaderné
 bezpečnosti a jaderného zabezpečení byla znovu potvrzena jako jeden
 ze základních a prioritních cílů spolupráce Společenství v jaderné
 oblasti ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu (KOM (2008)
 312) ze dne 22. května 2008 věnovaném řešení
 mezinárodního úkolu jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení.
 Každá země, která hodlá využívat jadernou
 energii pro civilní účely, musí dodržovat mezinárodně uznávané normy
 jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení. Stojí tak před
 úkolem rozvíjet kapacity (jak lidské zdroje, tak infrastrukturu) a zavést
 právní rámec a instituce, které jsou nezbytné pro splnění mezinárodních
 závazků. Díky svým rozsáhlým zkušenostem může EU významně
 přispět ke zlepšení jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a
 dozoru pomocí nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti,
 jehož místní oblast působnosti byla rozšířena na všechny „třetí
 země”.
 Intervence Komise se posouvá od technické pomoci
 ke spolupráci. Zaměřuje se na opatření ke zlepšení jaderné
 bezpečnosti, radiační ochrany a dozoru včetně studií,
 vypracování právních předpisů, budování institucí, zdokonalování
 postupů a metod, a to i za účelem bezpečného nakládání
 s radioaktivním odpadem a vyhořelým jaderným palivem. Zvláštní
 pozornost je věnována vzdělávání v dotčených zemích. V této
 souvislosti je přidanou hodnotou akce EU to, že v úzké spolupráci
 s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii (MAAE) zpřístupňuje
 třetím zemím výhodu spočívající ve zkušenostech EU založených na
 nejpřísnějších normách jaderné bezpečnosti.
 Černobylská havárie (1986) jasně ukázala
 význam jaderné bezpečnosti a jasně prokázala potřebu globálního
 přístupu k řešení celosvětových, přeshraničních
 následků jaderných havárií. Nutnost přijmout nejpřísnější
 normy jaderné bezpečnosti v celosvětovém měřítku je v poslední
 době ještě více zřejmá po havárii jaderné elektrárny
 Fukušima-Daiiči, která vyvolala vážné obavy ohledně schopnosti
 provozovat jaderná zařízení tak, aby odolala podmínkám, jaké mohou vyvolat
 velké přírodní pohromy, včetně zemětřesení a záplav.
 V reakci na havárii v elektrárně
 Fukušima-Daiiči si Evropská komise a vnitrostátní orgány vyžádaly
 provedení komplexních a transparentních posouzení rizik a bezpečnosti
 („zátěžových zkoušek”) jaderných elektráren v členských státech
 EU. Byly schváleny specifikace vypracované Skupinou evropských dozorných
 orgánů pro jadernou bezpečnost (ENSREG) a časový plán tohoto
 bezprecedentního hodnocení, přičemž EU usiluje o rozšíření této
 praxe i na třetí země (zejména v sousedství EU).
 Bylo potvrzeno, že zdravotní, environmentální,
 sociální a ekonomický dopad jaderných havárií ve třetích zemí na EU je
 potenciálně velmi vysoký. Opakovaně se potvrzuje, že je třeba
 zahájit účinnou spolupráci zaměřenou na prevenci havárií
 prostřednictvím zajištění vysoké úrovně jaderné bezpečnosti.
 Některé země přijaly politické rozhodnutí postupně
 ukončit využívání jaderné energie a jiné se rozhodly nezahajovat plánované
 programy, avšak značný počet zemí bude pokračovat
 v provozování jaderných elektráren a některé pravděpodobně
 vybudují nové. EU uznává, že využití jaderné energie je svrchovaným rozhodnutím
 každé země, avšak je v nejlepším zájmu EU, aby jaderná zařízení,
 a to zejména v sousedství EU, byla provozována bezpečně
 a aby jaderné materiály podléhaly řádné evidenci. V těchto
 směrech bude EU spolupracovat s třetími zeměmi a
 organizacemi.
 1.4.1. Víceleté strategické cíle
 Komise sledované návrhem/podnětem
 Evropská
 unie financuje opatření podporující zajištění vysoké úrovně
 jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a provádění účinného
 a efektivního dozoru nad jaderným materiálem ve třetích zemích.
 1.4.2. Specifické cíle a
 příslušné aktivity ABM/ABB
 Specifický cíl č. 1
 Podpora
 účinné kultury jaderné bezpečnosti a uplatňování
 nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti a radiační
 ochrany.
 Příslušné aktivity ABM/ABB
 Specifický cíl č. 2
 Zodpovědné
 a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním
 odpadem, vyřazování zařízení z provozu a sanace bývalých
 jaderných areálů a jaderných zařízení.
 Příslušné aktivity ABM/ABB
 Specifický cíl č. 3
 Zavedení
 rámců a metod pro provádění účinného a efektivního dozoru nad
 jadernými materiály ve třetích zemích.
 Příslušné aktivity ABM/ABB
 1.4.3. Očekávané výsledky a
 dopady
 –
 vytvoření účinné kultury jaderné
 bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti
 a radiační ochrany pro jaderná zařízení a v radiologických
 činnostech ve třetích zemích,
 –
 zavedení účinných regulačních rámců
 týkajících se jaderné bezpečnosti včetně postupů a
 systémů k zajištění odpovídající ochrany před ionizujícím
 zářením z radioaktivních materiálů,
 –
 zavedení účinných opatření pro prevenci
 nehod s radiologickými následky a opatření pro zmírnění takových
 následků, jestliže nastanou, a pro nouzové plánování, připravenost a
 reakci, civilní ochranu a opatření na obnovu,
 –
 mezinárodní spolupráce a podpora v oblasti
 problematiky jaderné bezpečnosti s cílem zajistit, že budou zavedeny
 a prováděny nejpřísnější a nejspolehlivější úrovně
 jaderné bezpečnosti,
 –
 vypracování a provádění zodpovědných
 strategií pro ukládání vyhořelého paliva a nakládání s odpadem,
 vyřazování zařízení z provozu, sanace bývalých jaderných
 areálů a nakládání s potopenými nebo rozptýlenými radioaktivními
 objekty a materiály v moři i na zemi;
 –
 zavedení účinných rámců a metod pro
 zlepšování jaderné bezpečnosti v celosvětovém měřítku.
 1.4.4. Ukazatele výsledků a
 dopadů
 –
 Činnosti, které bude EU provádět, jsou
 podrobně rozvedeny v ročních akčních programech,
 včetně cílů, jež příslušné akce sledují, a očekávaných
 výsledků. Před prováděním projektů jsou definovány
 specifické ukazatele se zřetelem na zvláštní rysy každé akce. Po jednom
 ukazateli ke každému cíli je stanoveno v článku 1 tohoto
 nařízení pro hodnocení celkového pokroku.
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 Právní základ INSC tvoří Smlouva o
 Euratomu, zejména její článek 203.
 1.5.1. Potřeby, které mají být
 uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
 Tento
 legislativní návrh řeší potřebu podpory a uplatňování
 nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti, radiační ochrany
 a účinného a efektivního dozoru nad jaderným materiálem ve třetích
 zemích.
 1.5.2. Přidaná hodnota ze
 zapojení EU
 Vzhledem
 k velkému počtu komerčních jaderných elektráren (146 ze 436
 jaderných elektráren na celém světě) a vzhledem k tomu, že jaderná
 energie se podílí na výrobě elektřiny v EU ze 30 %, získala EU
 dlouhodobé zkušenosti v oblasti jaderné bezpečnosti, a to
 včetně vyřazování jaderných zařízení z provozu a
 nakládání s radioaktivním odpadem. V důsledku toho členské
 státy EU disponují rozsáhlými odbornými poznatky ve všech oblastech jaderné bezpečnosti.
 Rozmanitost technologií, která vyžaduje různé přístupy, umožňuje
 potřebnou flexibilitu při řešení potřeb třetích zemí.
 EU
 přijala společné právní rámce týkající se jaderné bezpečnosti a
 nakládání s radioaktivním odpadem a vyhořelým palivem. V tomto
 ohledu jde EU příkladem a očekává, že přesvědčí i
 ostatní partnery, aby přijali podobně přísné normy.
 Vzhledem
 ke stále složitějším problémům nebude žádné z interních priorit
 EU – bezpečnost, růst a vytváření pracovních míst, změna
 klimatu, přístup k energii, zdraví a boj s pandemiemi a migrace
 – dosaženo v izolaci od okolního světa. V období
 hospodářské krize přinese větší přidanou hodnotu,
 větší sílu a legitimitu a větší dopad a efektivitu koordinovanější
 a integrovanější společný přístup EU a jejích členských
 států opírající se o společné plánování.
 EU
 má vynikající předpoklady k realizaci vnější činnosti jménem
 členských států a ve spolupráci s nimi, přičemž se v
 zemích, kde působí, těší obecně vysoké důvěryhodnosti.
 Má nejlepší předpoklady v celosvětovém měřítku převzít
 jménem svých občanů vedoucí úlohu v dané oblasti.
 S 27
 členskými státy, které jednají v rámci společných politik a
 strategií, má pouze EU kritickou váhu potřebnou k tomu, aby mohla
 reagovat na celosvětové výzvy, zatímco akce členských států
 mohou být jen omezené a roztříštěné do projektů, které jsou
 často příliš omezené, než aby mohly dosáhnout udržitelných změn
 v této oblasti. Tato zásadní váha také předurčuje EU
 k vedení politického dialogu s partnerskými vládami.
 Při
 plánování spolupráce věnuje EU zvláštní pozornost strukturální, ale i
 hospodářské kapacitě dotyčných zemí. Možnost reagovat na
 nepředvídané potřeby je zakotvena ve stávajícím nařízení o INSC
 a po havárii ve Fukušimě byla zpřístupněna Japonsku.
 EU
 disponuje sítí mezinárodních dohod po celém světě, se kterou
 jednotlivé členské státy nemohou soupeřit, což poskytuje vliv
 téměř ve všech oblastech mezinárodních vztahů včetně
 jaderné bezpečnosti. EU zastává v této oblasti důležité
 postavení, ale musí se i nadále stále více zviditelňovat.
 EU
 může udělat více než jiné mezinárodní organizace, protože má ucelený
 přístup k rozvoji a vnějším vztahům. Pro přidanou
 hodnotu EU má přitom zásadní význam dělba práce v rámci EU. Díky
 své síti mezinárodních dohod s partnery a organizacemi po celém
 světě je EU přirozeným koordinátorem a může ovlivňovat
 téměř všechny oblasti mezinárodních vztahů, což jednotlivé
 členské státy jednající v rámci společných politik a strategií samotné
 nedokážou.
 EU
 je navíc schopna pokračovat v aktivním působení i v době
 rozpočtových omezení, kdy některé členské státy jsou nuceny
 opouštět celá odvětví a celé země.
 1.5.3. Závěry vyvozené z
 podobných zkušeností v minulosti
 Hlavními
 příčinami závažných jaderných havárií byly především
 nedostatečná kultura jaderné bezpečnosti, nedostatečná
 bezpečnost projektu (bezpečnostní aspekty projektu elektrárny) a
 nedostatečná provozní bezpečnost. Proto bylo žádoucí, aby programy
 spolupráce Evropské unie v oblasti jaderné bezpečnosti řešily
 otázku provozovatelů jaderných zařízení, a zlepšily tak situaci
 v praxi, a otázku orgánů jaderného dozoru, a zajistily tak
 potřebnou technickou kapacitu a nezávislost, což umožní prosazovat
 dodržování odpovídajících norem jaderné bezpečnosti.
 V některých
 případech muselo být dodáno bezpečnostní vybavení, aby se zajistilo,
 že naléhavé případy budou urychleně vyřešeny. Protože však
 řešení těchto případů a řízení programů vycházelo
 ze zásady co nejúčinnějšího využití zdrojů a zamezení
 postupům, které by mohly mít dopady na obchod a konkurenceschopnost, byly
 dodávky vybavení z větší části přerušeny.
 V rámci
 INSC byla zahájena spolupráce s některými třetími zeměmi,
 které hodlají využívat jadernou energii jako součást své skladby energie
 (takzvané „rozvíjející se země”). Spolupráce se týkala hlavně budování
 kapacity orgánů dozoru, regulační infrastruktury a strategií
 nakládání s odpady s cílem zajistit, aby se kultura jaderné
 bezpečnosti a rámec jaderné bezpečnosti rozvinuly
 v dostatečně rané fázi. Výběr zemí se řídil kritérii,
 která navrhla Rada.
 Následky
 jaderných havárií může do určité míry zmírnit připravenost na
 mimořádné události. Připravenost na mimořádné události proto
 musí zůstat důležitou částí tohoto programu.
 Závažné
 havárie s radiologickými následky si vyžádaly pomoc mezinárodního
 společenství postiženému obyvatelstvu a asanaci areálů do té míry,
 aby nepředstavovaly nebezpečí z hlediska životního
 prostředí. To byl případ Černobylu, kde probíhá
 závěrečná fáze velkých stavebních projektů. V budoucích
 programech by měla být ponechána možnost spolupracovat v tomto ohledu
 se třetími zeměmi, bude-li to potřebné a vhodné.
 Dřívější
 činnosti související s cyklem jaderného paliva, využíváním plavidel a
 ponorek na jaderný pohon a radioizotopů vždy neodpovídaly normám
 požadovaným pro ochranu obyvatelstva a životního prostředí. Vládám a
 místním orgánům připadl obtížný úkol obnovy postižených areálů
 do stavu bezpečného z hlediska životního prostředí a ukládání
 vyhořelého jaderného paliva a jaderného odpadu, které mohou vyžadovat
 mezinárodní spolupráci. Tato část programu jaderné bezpečnosti by do
 budoucna měla patřit mezi priority tohoto nástroje.
 K
 tomu, aby se s vyhořelým jaderným palivem a jaderným odpadem
 zacházelo řádným a odpovědným způsobem, stanovují programy
 jaderné bezpečnosti spolupráci se třetími zeměmi s cílem zavést
 vnitrostátní strategie a rámce pro nakládání s vyhořelým palivem a
 jaderným odpadem. Nyní, kdy Evropská unie nedávno přijala směrnici o
 nakládání s radioaktivním odpadem a vyhořelým palivem, by měly
 být třetí země i nadále povzbuzovány k přijetí podobně
 přísných norem a prioritně by se mělo pokračovat ve
 spolupráci také v této oblasti.
 Podpora
 mezinárodní spolupráce bude mít i nadále zásadní význam pro zajištění
 koordinace činností různých aktérů a nejlepšího využití
 zdrojů. Zásadní úloha v tomto ohledu bude i nadále patřit MAAE,
 zejména při posilování celosvětového režimu pro jadernou
 bezpečnost (rámce pro dosažení vysoké úrovně bezpečnosti
 jaderných zařízení v celosvětovém měřítku).
 I nadále by měla být plánována podpora činností MAAE, zejména
 těch, jež mají celosvětovou nebo regionální povahu, a to při
 odpovídajícím zviditelnění akcí/příspěvků EU.
 Po
 havárii v elektrárně Fukušima-Daiiči pravděpodobně
 vzroste význam problematiky související s komplexním posuzováním rizik a
 bezpečnosti při provozování jaderných elektráren („zátěžové
 zkoušky”), které budou pravděpodobně rozšířeny i na další
 jaderná zařízení včetně výzkumných reaktorů, zařízení
 pro dočasné skladování vyhořelého paliva a zařízení pro
 skladování a likvidaci radioaktivního odpadu.
 Středem
 zájmu spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti by měla
 zůstat spolupráce s orgány jaderného dozoru (včetně
 organizací jejich technické podpory), a je třeba znovu zvážit spolupráci
 s provozovateli jaderných elektráren s přihlédnutím k výkonnosti
 a výsledkům „zátěžových zkoušek” a konkrétním okolnostem.
 S postupem
 let nabývají na významu otázky ukládání vyhořelého paliva, nakládání
 s odpady, vyřazování zařízení z provozu a asanace areálů.
 Budoucí spolupráce v těchto oblastech by měla být považována za
 programovou prioritu.
 Při
 rozhodování o programech spolupráce v rámci tohoto budoucího nástroje by
 měla být i nadále prioritou – avšak nikoli jediným kritériem – geografická
 blízkost k EU (a to včetně zemí usilujících o přistoupení a
 v rámci politiky sousedství EU).
 Vývoj
 mezinárodní situace vyžaduje spíše změnu v akcentech a prioritách,
 než změnu v celkovém zaměření spolupráce v oblasti
 jaderné bezpečnosti.
 1.5.4. Provázanost a možná synergie
 s dalšími relevantními nástroji
 Musí
 být zajištěn soulad s opatřeními plánovanými v oblasti
 zmírňování chemických, biologických, radiologických a jaderných rizik
 v rámci nástroje pro stabilitu, zejména těch opatření, která se
 týkají jaderné bezpečnosti (včetně boje proti nedovolenému
 obchodu s jadernými a radiologickými materiály a hraničních kontrol),
 jakož i připravenosti na mimořádné události.
 1.6. Doba trvání akce a
 finanční dopad
 x Časově omezený návrh/podnět
 –
 x Návrh/podnět s platností od 2014 až 2020
 –
 ̈ Finanční dopad od RRRR do RRRR
 ̈ Časově neomezený návrh/podnět
 Provádění s obdobím rozběhu
 RRRR až RRRR,
 poté plné fungování.
 1.7. Předpokládaný
 způsob řízení[13]
 x Přímé centralizované řízení Komisí
 x Nepřímé centralizované řízení, při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu
 svěřeny:
 ̈ výkonným agenturám
 ̈ subjektům zřízeným Společenstvími[14]
 x vnitrostátním veřejnoprávním subjektům/subjektům
 pověřených výkonem veřejné služby
 –
 ̈ osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
 podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným
 v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49
 finančního nařízení
 x Sdílené řízení
 s členskými státy
 x Decentralizované řízení s třetími zeměmi
 x Společné řízení s mezinárodními organizacemi (MAAE)
 Pokud vyberete více
 způsobů řízení, upřesněte je v části
 „Poznámky”.
 Poznámky
 Většina
 projektů a programů tohoto nástroje bude řízena přímým
 centralizovaným řízením. Bude-li z logistických a politických
 důvodů nezbytné a vhodné zlepšit účinnost intervencí, může
 být zváženo nepřímé, sdílené nebo společné řízení; posledně
 jmenované může být uplatněno zejména v případě, že
 členské státy nebo jejich agentury nebo Mezinárodní agentura pro atomovou
 energii (MAAE) již zahájily nebo připravují podobné akce.
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla pro sledování a
 podávání zpráv
 Upřesněte
 četnost a podmínky.
 Systémy
 sledování a hodnocení Evropské komise se stále více zaměřují na
 výsledky. Zahrnují interní zaměstnance a rovněž externí odborníky.
 Úkoloví
 manažeři při delegacích a v ústředí neustále různými
 způsoby sledují provádění projektů a programů, pokud možno
 i prostřednictvím kontrol na místě. Sledování poskytuje cenné
 informace o pokroku, pomáhá manažerům určit skutečná a
 potenciální problematická místa a přijímat nápravná opatření.
 K
 posouzení výkonnosti vnější činnosti EU prostřednictvím tří
 různých systémů jsou najímáni nezávislí externí odborníci. Tato
 posouzení přispívají k odpovědnosti a ke zlepšování probíhajících
 intervencí; ponaučení z předchozích zkušeností se poté
 uplatňuje při tvorbě budoucích politik a činností. Všechny
 nástroje využívají mezinárodně uznávaná hodnotící kritéria stanovená
 Výborem pro rozvojovou pomoc OECD včetně (potenciálního) dopadu.
 Zaprvé
 na projektové úrovni poskytuje systém sledování zaměřený na výsledky,
 řízený ústředím, stručný a cílený přehled kvality vzorku
 intervencí. Za pomoci vysoce strukturované, standardizované metodiky
 přidělují nezávislí odborníci na sledování zaměřené na
 výsledky klasifikaci, která upozorňuje na silné a slabé stránky projektu a
 poskytuje doporučení, jak zlepšit účinnost.
 Hodnocení
 na úrovni projektů, která jsou řízena delegací EU odpovědnou za
 projekt, poskytují podrobnější a důkladnější analýzu a pomáhají
 projektovým manažerům zlepšovat probíhající intervence a připravovat
 ty budoucí. K provedení analýzy a shromáždění zpětné vazby a
 důkazů od všech zúčastněných stran, a zejména od všech
 zúčastněných stran, a zejména od konečných příjemců,
 jsou najímáni nezávislí externí odborníci s tematickými a zeměpisnými
 odbornými znalostmi.
 Komise
 také provádí strategická hodnocení svých politik, od programování a strategie
 až po provádění intervencí v konkrétním odvětví (např.
 zdravotnictví, vzdělávání atd.), v zemi nebo regionu nebo pro konkrétní
 nástroj. Tato hodnocení jsou důležitým vstupem při tvorbě politik
 a koncipování nástrojů a projektů. Všechna se zveřejňují na
 internetových stránkách Komise a shrnutí zjištění je uvedeno ve
 výroční zprávě Radě a Evropskému parlamentu.
 2.2. Systém řízení a kontroly
 Opatření
 financovaná na základě tohoto nařízení se provádějí
 v souladu s finančním nařízením.
 V řádně
 odůvodněných případech může Komise v souladu
 s článkem 54 finančního nařízení pověřit úkoly
 veřejné moci, a zejména úkoly plnění rozpočtu, subjekty uvedené
 v čl. 54 odst. 2 písm. c) finančního
 nařízení, pokud mají uznávané mezinárodní postavení, dodržují
 mezinárodně uznávané systémy řízení a kontroly a jsou pod dozorem
 orgánem veřejné moci.
 V souladu
 s finančním nařízením mohou být opatření financovaná na
 základě tohoto nařízení prováděna přímo Komisí ve sdíleném
 řízení s členskými státy nebo nepřímo, kdy je úkoly
 plnění rozpočtu pověřen některý ze subjektů nebo
 osob, jejichž výčet je uveden v čl. 55 odst. 1
 písm. c) finančního nařízení. Těmto subjektům nebo
 osobám může být za podmínek stanovených v článku 57
 finančního nařízení povoleno používat jejich vlastní pravidla a
 postupy pro smlouvy a grantové řízení.
 2.2.1. Zjištěná rizika
 Rizikové prostředí
 Operační
 prostředí pro poskytování pomoci podle tohoto nástroje se vyznačuje
 těmito riziky pro nedosažení cílů nástroje, neoptimálního
 finančního řízení a/nebo nedodržení platných pravidel (chyby
 z hlediska legality a správnosti):
 –
 hospodářská/politická nestabilita a/nebo
 přírodní pohroma mohou vést k potížím a odkladům
 v plánování a provádění intervencí, zejména v nestabilních
 státech,
 –
 nedostatečná institucionální a správní
 kapacita v partnerských zemích může vést k potížím a
 odkladům v plánování a provádění intervencí,
 –
 geografická roztříštěnost projektů a
 programů (zahrnujících mnoho států/území/regionů) může
 představovat problém z hlediska logistiky/zdrojů při
 sledování – zejména pokud jde o kontroly činností „na místě“,
 –
 rozmanitost možných
 partnerů/příjemců s jejich různými systémy a
 kapacitami vnitřní kontroly mohou roztříštit dostupné zdroje Komise
 na podporu a sledování provádění, a v důsledku snížit i jejich efektivitu
 a účinnost,
 –
 nízká kvalita a nedostatečné množství
 dostupných údajů o výsledcích provádění vnější pomoci /
 vnitrostátních plánů rozvoje v partnerských zemích a o jejich dopadu
 mohou nepříznivě ovlivnit schopnost Komise vykazovat výsledky a nést
 za ně odpovědnost.
 Očekávaná míra rizika nesouladu s platnými pravidly
 Cílem
 nástroje v oblasti souladu je udržet historickou míru rizika nesouladu
 (chybovosti) u portfolia DEVCO, tj. míru „netto“ zbytkových chyb
 (na víceletém základě, po dokončení všech plánovaných kontrol a oprav
 ukončených smluv) pod hranicí 2 %. To tradičně znamená
 odhadovanou chybovost v rozmezí 2–5 % při ročním
 randomizovaném hodnocení vzorku operací prováděném Evropským účetním
 dvorem za účelem vydání prohlášení o věrohodnosti. DEVCO to považuje
 za nejnižší možné riziko nesouladu, jakého lze dosáhnout v tomto vysoce
 rizikovém prostředí, s ohledem na správní zátěž a nezbytnou
 nákladovou efektivnost kontrol souladu.
 2.2.2. Předpokládané metody
 kontroly
 Systém vnitřních kontrol DEVCO
 Proces
 vnitřní kontroly/řízení v DEVCO je nastaven tak, aby poskytoval
 rozumné ujištění, pokud jde o dosahování cílů účinnosti a
 efektivity operací, spolehlivost jejího finančního výkaznictví a
 dodržování příslušného legislativního a procesního rámce.
 Účinnost a efektivita
 Pro
 zajištění účinnosti a efektivity operací a pro zmírnění vysoké
 míry rizika v prostředí vnější spolupráce se kromě všech
 prvků širokého procesu strategické politiky a strategického plánování
 Komise, prostředí interního auditu a dalších požadavků standardů
 vnitřní kontroly Komise bude DEVCO i nadále mít zaveden rámec pro
 řízení pomoci upravený pro každou situaci podle všech svých nástrojů,
 který bude zahrnovat:
 –
 přenesené řízení většiny
 činností vnější pomoci delegacemi EU v místě,
 –
 jasné vymezení finanční odpovědnosti (od
 pověřené schvalující osoby (generální ředitel)) přes dále
 pověřenou schvalující osobou (ředitel) v ústředí pověřujícího
 vedoucího delegace,
 –
 pravidelné podávání zpráv delegacemi EU
 ústředí včetně každoročního prohlášení o věrohodnosti
 vedoucím delegace,
 –
 poskytnutí rozsáhlého programu školení jak pro
 zaměstnance ústředí, tak pro zaměstnance delegace,
 –
 významná podpora ústředí/delegace a metodické
 pokyny (i prostřednictvím internetu),
 –
 pravidelné „ověřovací“ inspekce u
 delegací s „přeneseným řízením“ každých 3 až 6 let.
 Metodika
 řízení projektového a programového cyklu, včetně:
 –
 podpůrné nástroje kvality pro plánování
 intervencí, způsobu jejich provádění, mechanismu financování, systému
 řízení, hodnocení a výběru provádějících partnerů atd.,
 –
 nástroje pro řízení sledování a podávání zpráv
 o programech a projektech pro jejich účinné provádění
 včetně pravidelného externího sledování projektů na místě,
 –
 významné složky hodnocení a auditu.
 Finanční výkaznictví a účetnictví
 DEVCO
 bude i nadále uplatňovat nejpřísnější normy účetnictví a
 finančního výkaznictví s využitím účetního systému akruálního
 účetnictví Komise (ABAC) a také specifických nástrojů pro vnější
 pomoc, jako je společný informační systém pro oblast vnějších
 vztahů (CRIS).
 Pokud
 jde o dodržování souladu s příslušnými právními předpisy a
 procesními rámci, jsou metody kontroly souladu stanoveny v oddíle 2.3
 (opatření k zamezení podvodům a nesrovnalostem).
 2.3. Opatření k zamezení
 podvodů a nesrovnalostí
 Vzhledem
 k vysoce rizikovému prostředí, ve kterém EuropeAid působí, musí
 jeho systémy počítat se značným výskytem potenciálních chyb
 (nesrovnalostí) týkajících se dodržování předpisů při operacích
 a musí zahrnovat kontroly pro předcházení, zjišťování a opravu
 těchto chyb v co nejranější fázi procesu vyplácení. V praxi to
 znamená, že kontroly souladu s předpisy ze strany EuropeAid se budou
 nejvíce opírat o významné kontroly ex ante na víceleté bázi
 prováděné jak externími auditory, tak zaměstnanci Komise v terénu
 před konečnými platbami v rámci projektu (s tím, že budou
 prováděny určité audity a kontroly ex post), což
 značně překročí ochranné finanční záruky vyžadované
 finančním nařízením. Rámec EuropeAid pro zajištění dodržování
 souladu s předpisy tvoří mimo jiné tyto významné složky:
 Preventivní
 opatření
 –
 povinné základní školení týkající se problematiky
 podvodů pro zaměstnance zapojené do řízení spolupráce a pro
 auditory,
 –
 poskytování pokynů (i prostřednictvím
 internetu), včetně praktického průvodce k uzavíraní smluv,
 příručky „EuropeAid Companion“ a nástroje pro finanční
 řízení (pro provádějící partnery),
 –
 hodnocení ex ante týkající se dodržování
 souladu pro zajištění, že jsou u všech orgánů spravujících
 v rámci společného a decentralizovaného řízení příslušné
 finanční prostředky prováděcích zavedena odpovídající
 opatření proti podvodům s cílem předcházet jim a
 zabraňovat,
 –
 kontroly ex ante mechanismů boje proti
 podvodům dostupných v partnerské zemi jako součást kritéria
 způsobilosti, pokud jde o řízení veřejných financí a o pro
 správu veřejných financí za účelem získávání rozpočtové podpory
 (tj. aktivní závazek bojovat proti podvodům a korupci, odpovídající
 kontrolní orgány, dostatečná soudní kapacita a účinné mechanismy
 reakce a sankcí),
 –
 Komise v roce 2008 podepsala v Akkře
 Iniciativu na podporu transparentnosti rozvojové pomoci (IATI), která je
 dohodou o standardech pro transparentnost pomoci, jež zajišťuje
 včasnější, podrobnější a pravidelné údaje a doklady o tocích
 pomoci.
 –
 ještě předtím než se v Pusanu v listopadu
 2011 konalo další fórum na vysoké úrovni o účinnosti pomoci, uplatňuje
 Komise od 14. října 2011 první fázi norem IATI pro transparentnost
 při zveřejňování informací o pomoci. Komise kromě toho bude
 spolu s členskými státy pracovat na vývoji společné internetové
 aplikaci s názvem „TR-AID“, která bude údaje o pomoci EU získané
 prostřednictvím IATI a dalších zdrojů přeměňovat ba
 uživatelsky přívětivé informace o pomoci.
 Opatření
 k odhalení chyb a nápravná opatření
 –
 externí audity a ověřování (povinné audity
 i audity vycházející z analýzy rizika) včetně auditů
 Účetního dvora,
 –
 zpětné kontroly (vycházející z analýzy rizika)
 a zpětné získávání plateb,
 –
 pozastavení financování ze strany EU, pokud se
 vyskytnou závažné případy podvodů včetně korupce ve velkém
 rozsahu, a to do doby než orgány přijmou vhodná opatření k
 nápravě a prevenci takových podvodů do budoucna.
 EuropeAid
 bude dále zdokonalovat svou strategii boje proti podvodům v souladu
 s novou strategií boje proti podvodům Komise (CAFS) přijatou dne
 24. června 2011, s cílem mimo jiné zajistit, že:
 –
 vnitřní kontroly EuropeAid zaměřené
 na boj proti podvodům jsou plně sladěny s CAFS,
 –
 přístup k řízení rizika podvodu
 uplatňovaný úřadem EuropeAid je zaměřen na zjištění
 oblastí s rizikem podvodů a na odpovídající reakce na ně,
 –
 systémy používané při vynakládání
 finančních prostředků EU ve třetích zemích umožňují
 zpětné vyhledávání údajů za účelem využití těchto
 údajů při řízení rizika podvodů (např. dvojího
 financování),
 –
 V případě potřeby budou zřízeny
 skupiny k navazování a udržování kontaktů a budou vyvinuty vhodné nástroje
 IT, jež budou analyzovat případy podvodů v souvislosti s fondy.
 2.4 Odhad nákladů a
 přínosů kontrol
 V
 případě portfolia EuropeAid jako celku se náklady na vnitřní
 kontrolu / řízení odhadují v průměru ročně na 658
 milionů EUR v závazcích rozpočtového plánování na období
 2014–2020. Tento údaj zahrnuje řízení Evropského rozvojového fondu, který
 působí integrovaně v rámci řídící struktury EuropeAid. Tyto
 „neoperační“ náklady představují přibližně 6,4 % z
 odhadované částky ročního průměru činící 10,2
 miliard EUR, kterou plánoval EuropeAid na své výdajové portfolio
 financované ze souhrnného rozpočtu EU a Evropského rozvojového fondu v
 období 2014–2020.
 Tyto
 náklady na řízení zohledňují všechny zaměstnance EuropeAid v
 ústředí a při delegacích, infrastrukturu, cestovní výdaje, školení,
 sledování, hodnocení a smlouvy o provedení auditu (včetně těch
 iniciovaných příjemci).
 EuropeAid
 plánuje postupně snižovat poměr nákladů na řídící /
 operační aktivity v rámci zlepšené a zjednodušené úpravy v nových
 nástrojích při zohlednění změn, které pravděpodobně
 nastanou na základě revidovaného finančního nařízení. Hlavním
 přínosem těchto nákladů na řízení bude naplňování
 politických cílů, účinné a účelné využívání zdrojů a
 uplatňování rozsáhlých nákladově efektivních preventivních
 opatření a dalších kontrol k zajištění legálního a řádného
 využívání finančních prostředků.
 V
 souvislosti s portfoliem pokračuje úsilí o zlepšování podoby a
 zaměření řídících aktivit a kontrol souladu s předpisy,
 přičemž tyto náklady jsou obecně nezbytné k tomu, aby bylo
 účinně a účelně dosaženo cílů nástrojů s
 minimálním rizikem nesouladu (míra zbytkových chyb nižší než 2 %). Jsou
 podstatně nižší než rizika spojená s odstraněním nebo omezením vnitřních
 kontrol v této vysoce rizikové oblasti.
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
 NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy víceletého
 finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
 · Stávající výdajové rozpočtové linie
 V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
 a rozpočtových linií
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdajů || Příspěvek
 Číslo 19 06 04 Pomoc v jaderném sektoru || RP/NRP[15] || zemí ESVO[16] || kandidátských zemí[17] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 || Číslo 19 06 04 01 || RP || NE || NE || NE ||
 · Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje NEPOUŽIJE
 SE
 V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
 a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdajů || Příspěvek
 Číslo [Název............................................] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 || [XX.YY.YY.YY] || || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE
 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje
 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3
 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce || || Pomoc v oblasti jaderné bezpečnosti
 GŘ: <.......> || || || Rok N[18] 2014 || Rok N+1 2015 || Rok N+2 2016 || Rok N+3 2017 || Rok N+4 2018 || Rok N+5 2019 || Rok N+6 2020 || CELKEM
  Operační prostředky || || || || || || || ||
 Nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (19.06.04) || Závazky || (1) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661
 Platby || (2) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 411,232
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[19] || || || || || || || ||
 Číslo rozpočtové linie 19.0104 06 || || (3) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 Prostředky pro GŘ <.......> CELKEM || Závazky || =1+1a +3 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100
 Platby || =2+2a +3 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661
 Platby || (5) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 621,661
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 Prostředky z OKRUHU <4> víceletého finančního rámce CELKEM || Závazky || =4+ 6 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100
 Platby || =5+ 6 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671
 Má-li návrh/podnět dopad na více okruhů:
 nepoužije se
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || || || || || || || ||
 Platby || (5) || || || || || || || ||
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || || || || || || || ||
 Prostředky z OKRUHŮ 1 AŽ 4 víceletého finančního rámce (referenční částka) CELKEM || Závazky || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Platby || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || „Správní výdaje“
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || || || Rok N 2014 || Rok N+1 2015 || Rok N+2 2016 || Rok N+3 2017 || Rok N+4 2018 || Rok N+5 2019 || Rok N+6 2020 || CELKEM
 GŘ: <.......> ||
  Lidské zdroje || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716
  Jiné správní výdaje || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383
 GŘ CELKEM <.......> || Prostředky || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 Prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce CELKEM || (Závazky celkem = Platby celkem) || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || || || Rok N 2014 || Rok N+1 2015 || Rok N+2 2016 || Rok N+3 2017 || Rok N+4 2018 || Rok N+5 2019 || Rok N+6 2020 || CELKEM
 Prostředky z OKRUHŮ 1 až 5 víceletého finančního rámce CELKEM || Závazky || 87,708 || 89,356 || 91,026 || 92,802 || 94,602 || 96,402 || 98,302 || 650,199
 Platby || 4,705 || 42,671 || 63,658 || 73,663 || 80,672 || 88,690 || 85,710 || 439,770
 3.2.2. Odhadovaný dopad na
 operační prostředky. ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
 prostředků.
 x Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
 prostředků, jak je vysvětleno dále:
 Položky závazků v milionech EUR (zaokrouhleno na
 3 desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy ò || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 VÝSTUPY
 Druh výstupu[20] || Průměrné náklady výstupu || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů celkem || Náklady celkem
 SPECIFICKÝ CÍL č. 1[21] Podpora účinné kultury jaderné bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti a radiační ochrany || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 || || 25,08 || || 25,58 || || 26,09 || || 26,63 || || 27,14 || || 27,70 || || 28,27 || || 186,50
 SPECIFICKÝ CÍL č. 2: Zodpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, vyřazování zařízení z provozu a sanace bývalých jaderných areálů a jaderných zařízení || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || - Výstup ||
 - Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 2 || || 54,33 || || 55,43 || || 56,53 || || 57,70 || || 58,81 || || 60,03 || || 61,26 || || 404,08
 SPECIFICKÝ CÍL č. 3: Zavedení rámců a metod pro provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 3 || || 4,18 || || 4,26 || || 4,35 || || 4,44 || || 4,52 || || 4,62 || || 4,71 || || 31,08
 NÁKLADY CELKEM || || 83,58 || || 85,28 || || 86,97 || || 88,76 || || 90,48 || || 92,35 || || 94,24 || || 621,66
 Poznámka: Je třeba zdůraznit, že
 rozpis podle specifických cílů a prostředků na ně přidělených
 v rámci jednotlivých výstupů mohou být v této fázi pouze
 orientační. Výstupy tak vycházejí z původních odhadů a jsou
 uváděny pro ilustraci.
 3.2.3. Odhadovaný dopad na
 prostředky správní povahy
 3.2.3.1. Shrnutí
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití správních
 prostředků
 x Návrh/podnět vyžaduje využití správních
 prostředků, jak je vysvětleno dále:
 v milionech EUR
 (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || 2014[22] || 2015 || 2016 || 2107 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716
 Jiné správní výdaje || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099
 Mimo OKRUH 5[23] víceletého finančního rámce || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 6,778
 Jiné výdaje správní povahy || 0,348 || 0,355 || 0,362 || 0,369 || 0,453 || 0,384 || 0,391 || 2,661
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439
 CELKEM || 4,124 || 4,079 || 4,056 || 4,039 || 4,124 || 4,054 || 4,062 || 28,538
 3.2.3.2. Odhadované potřeby
 v oblasti lidských zdrojů
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
 x Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je
 vysvětleno dále:
 Odhad vyjádřete v celých číslech
 (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 || Rok N 2014 || Rok N+1 2015 || Rok N+2 2016 || Rok N+3 2017 || Rok N+4 2018 || Rok N+5 2019 || Rok N+6 2020
 Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců)
 Pomoc v jaderném sektoru 01 01 01 (ústředí a zastoupení Komise) || 18,5 || 18,4 || 18,2 || 18,0 || 18,0 || 18,0 || 18,0
 Pomoc v jaderném sektoru 01 01 02 (delegace) || || || || || || ||
 Pomoc v jaderném sektoru 01 05 01 (nepřímý výzkum) || || || || || || ||
 10 01 05 01 (přímý výzkum) || || || || || || ||
 Pomoc v jaderném sektoru 01 02 01 (CA, INT, SNE z „celkového rámce”) || 1,3 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2
 Pomoc v jaderném sektoru 01 02 02 (CA, INT, JED, LA a SNE při delegacích) || || || || || || ||
 Pomoc v jaderném sektoru 01 04 yy[24] || - v ústředí[25] || 17,3 || 16,9 || 16,6 || 16,3 || 15,9 || 15,6 || 15,3
 - při delegacích || || || || || || ||
 Pomoc v jaderném sektoru 01 05 02 (CA, INT, SNE – nepřímý výzkum) || || || || || || ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – přímý výzkum) || || || || || || ||
 Jiné rozpočtové linie (upřesněte) || || || || || || ||
 CELKEM || 37,0 || 36,5 || 36,0 || 35,5 || 35,1 || 34,8 || 34,5
 Potřeby v oblasti
 lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již
 vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
 přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny
 z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ
 poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem
 na rozpočtová omezení.
 Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci ||
 Externí pracovníci ||
 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým
 finančním rámcem
 x Návrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým
 finančním rámcem.
 ̈ Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu
 víceletého finančního rámce.
 Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
 rozpočtové linie a odpovídající částky.
 ̈ Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje flexibility nebo
 změnu víceletého finančního rámce[26].
 Upřesněte potřebu, příslušné
 okruhy, rozpočtové linie a odpovídající částky.
 3.2.5. Příspěvky od
 třetích stran NEPOUŽIJE SE
 Návrh/podnět nepočítá se
 spolufinancováním od třetích stran.
 Návrh/podnět počítá se
 spolufinancováním podle následujícího odhadu:
 Prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na
 3 desetinná místa)
 || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt || || || || || || || ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM || || || || || || || ||
 3.3. Dohadovaný dopad na
 příjmy (NEPOUŽIJE SE)
 ̈ Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na
 příjmy.
 ̈ Návrh/podnět má tento finanční dopad:
 ̈ dopad na vlastní zdroje
 ̈ dopad na různé příjmy
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[27]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Položka ............. || || || || || || || ||
 U různých
 účelově vázaných příjmů upřesněte dotčené
 výdajové rozpočtové linie.
 Upřesněte
 způsob výpočtu dopadu na příjmy.
 [1] Kromě toho jsou zde ještě ERF, Fond pro
 světové klima a biologickou rozmanitost a rezerva na pomoc při
 mimořádných událostech, které zůstávají mimo rozpočet EU.
 [2] Úř. věst. C , , s. .
 [3] Úř. věst. L 81, 22.3.2007, s. 1–10.
 [4] Úř. věst. L 318, 11.12.1999, s. 20.
 [5] Úř. věst. L 185, 16.7.2005, s. 33.
 [6] Úř. věst. L 172, 2.7.2009, s. 18.
 [7] Úř. věst. L 199, 2.8.2011, s. 48.
 [8] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [9] Kritéria zohledňují závěry Rady ohledně
 pomoci třetím zemím v oblasti jaderné bezpečnosti a
 zabezpečení (2913. zasedání Rady ve složení pro dopravu, telekomunikace a
 energetiku, Brusel, 9. prosince 2008).
 [10] Také by měl být zohledněn text Milníky ve vývoji
 vnitrostátní infrastruktury pro jadernou energii (Mezinárodní agentura pro
 atomovou energii, dokument ze série jaderná energie NG-G-3.1)
 [11] ABM: řízení podle činností (Activity-Based
 Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností
 (Activity-Based Budgeting).
 [12] Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a)
 nebo b) finančního nařízení.
 [13] Vysvětlení způsobů řízení a spolu
 s odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na internetové
 stránkách BugdWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [14] Uvedené v článku 185 finančního
 nařízení.
 [15] RP = rozlišené prostředky, NRP = nerozlišené
 prostředky
 [16] ESVO: Evropské sdružení volného obchodu
 [17] Kandidátské země, a případně potenciální
 kandidátské země západního Balkánu.
 [18] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
 začíná provádět.
 [19] Technická nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
 provádění programů nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
 výzkum, přímý výzkum.
 [20] Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být
 dodány (např.: počet financovaných výměn studentů,
 počet vybudovaných km silnic atd.).
 [21] Jak je popsáno v oddíle 1.4.2 „Specifické
 cíle..."
 [22] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
 začíná provádět.
 [23] Technická nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
 provádění programů nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý
 výzkum, přímý výzkum.
 [24] Dílčí strop na externí pracovníky
 z operačních prostředků (bývalé linie „BA“).
 [25] V podstatě pro strukturální fondy, Evropský
 zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský
 fond (ERF).
 [26] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
 [27] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky
 z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé
 částky po odečtení 25 % nákladů na výběr.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 202/289
 PROTOKÓŁ (NR 18)
 W SPRAWIE FRANCJI
 WYSOKIE UMAWIAJĄCE SIĘ STRONY,
 PRAGNĄC wziąć pod uwagę szczególną kwestię odnoszącą się do Francji,
 UZGODNIŁY następujące postanowienia, które są dołączone do Traktatu o Unii Europejskiej i do Traktatu o funkcjonowaniu Unii Europejskiej:
 Francja zachowuje swój przywilej emisji pieniądza w Nowej Kaledonii, Polinezji Francuskiej i na wyspach Wallis i Futuna na warunkach określonych jej prawem krajowym i posiada wyłączne prawo określenia parytetu franka CFP.


type: wikipedia

text:
Karolina Kirsz − polska reżyserka teatralna. Od 2013 jest prezesem Polskiego Ośrodka Międzynarodowego Instytutu Teatralnego.
 Życiorys
 Absolwentka Wydziału Reżyserii Akademii Teatralnej im. Aleksandra Zelwerowicza w Warszawie (2012) i Instytutu Filozofii Uniwersytetu Wrocławskiego (2005), ukończyła również Wydział Wiedzy o Teatrze w Akademii Teatralnej (2008), dwuletnie studium pedagogiczne Uniwersytetu Wrocławskiego (2005).
 Karierę reżyserską zaczynała w 2010 jako asystentka Michaela Marmarinosa w Teatrze Dramatycznym im. Gustawa Holoubka w Warszawie oraz Piotra Cieplaka w Teatrze Żydowskim im. Estery Rachel i Idy Kamińskich, z którym współpracuje do dziś. W latach 2013-2016 asystentka na Wydziale Reżyserii Akademii Teatralnej w Warszawie. Laureatka I nagrody podczas XII Międzynarodowego Festiwalu Zdarzenia im. Józefa Szajny za przedstawienie Zima w czerwieni, wystawione na deskach Teatru Rampa na Targówku.
 Absolwentka Studiów Podyplomowych z Zarządzania dla Twórców, Artystów i Animatorów Kultury na Uniwersytecie Warszawskim (2020). Dyplomowana menadżerka kultury współtworząca i koordynująca projekty międzynarodowe, ogólnopolskie i lokalne (np. Warszawska Technika Teatralna/WTT, Teatr Dzisiaj, Granice w teatrze).
 Reżyseria
 Spektakle teatralne
 Pułapka Tadeusza Różewicza w ramach cyklu Studio in Progress w Teatrze Studio w Warszawie (2011)
 Zima w czerwieni Adama Rappa w Teatrze Rampa/Scena Eksperymentalna w Warszawie (2011)
 Końce świata Marca Beckera w Teatrze Hoteloko w Warszawie (2012)
 69 Igora Bauersimy w Teatrze Hoteloko, Fundacja Współpracy Polsko-Niemieckiej (2014)
 Dotknij wiatru, dotknij wody Amosa Oza w Teatrze Żydowskim w Warszawie (2014)
 Uwodziciel Radosława Paczochy w Teatrze Powszechnym w Warszawie (2014)
 Jestem swoją własną żoną Dough'a Wrighta w Teatrze WARSsawy (2014)
 Ulotny (scenariusz własny), 36 Przegląd Piosenki Aktorskiej we Wrocławiu (2015)
 One same (scenariusz własny) w Teatrze Żydowskim w Warszawie (2015)
 Biesy Fiodora Dostojewskiego (adaptacja własna) spektakl dyplomowy studentów PWST we Wrocławiu (2015)
 Szosza I B Singera (adaptacja własna) w Teatrze Żydowskim w Warszawie (2016)
 Skrzywienie kręgosłupa Ingrid Lasund w Teatrze im. Wilama Horzycy w Toruniu (2017)
 Żywoty świętych osiedlowych Lidii Amejko (adaptacja własna) w Teatrze Rozrywki w Chorzowie (2018)
 Lustra opowiadają w czwartek Zbigniewa Kopalko w Teatrze im. Hansa Christiana Andersena w Lublinie (2018)
 Na zachodzie bez zmian (scenariusz własny) w Teatrze WARSawy (2019)
 Mykwa Hadar Galron w Teatrze Żydowskim w Warszawie (2020)
 Upał Malwiny Chojnackiej dla cyklu TEATROTEKA Wytwórni Filmów Dokumentalnych i Fabularnych w Warszawie
 Inne
 Wyreżyserowała także kilkadziesiąt czytań performatywnych w kilkunastu teatrach: Teatr Dramatyczny w Warszawie, Teatr Ateneum w Warszawie, Teatr Studio w Warszawie, Teatr Powszechny w Warszawie, Teatr Ludowy w Krakowie. Reżyserowała także słuchowiska dla Teatru Polskiego Radia Nagasaki Erica Faye, scenariusz własny (2016), Dyrygent jazzowy Wolfganga Sretera, adaptacja własna (2017).
 Przypisy
 Polscy reżyserzy teatralni