jurisdiction: EU

text:
 EUROOPAN
 KOMISSIO
 Bryssel 26.6.2013
 COM(2013) 445 final
 2013/0211 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON ASETUS
 yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta
 FI FI
 ---pagebreak--- PERUSTELUT
 1. EHDOTUKSEN TAUSTA
 Köyhyys on edelleen suuri ongelma Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioille (AKT-
 valtiot). Monet niistä ovat jääneet syrjään vuosituhannen kehitystavoitteista eivätkä ne hyödy
 kestävästä kehityksestä. EU auttaa AKT-maita ratkaisemaan näitä ongelmia. EU:n on
 jatkossakin tuettava AKT-valtioiden pyrkimyksiä köyhyyden vähentämiseksi ja lopulliseksi
 poistamiseksi, kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi ja kyseisten maiden
 asteittaiseksi yhdentämiseksi maailmantalouteen.
 EU:lla on erityissuhteet Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen kehitysmaiden ryhmään
 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden
 välillä Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun 20 vuodeksi solmitun
 kumppanuussopimuksen1, jäljempänä ’Cotonoun sopimus’, nojalla. Euroopan kehitysrahasto,
 jäljempänä ’EKR’, on tärkein väline, jolla EU tukee AKT-valtioiden kanssa tehdyn Cotonoun
 sopimuksen mukaista kehitysyhteistyötä ja merentakaisten maiden ja alueiden kanssa tehtävää
 yhteistyötä merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen mukaisesti. EU:n
 jäsenvaltiot rahoittavat EKR:ää EU:n talousarvion ulkopuolelta erityisten jakoperusteiden
 mukaisesti. Kukin EKR-sopimus tehdään monivuotiselle kaudelle.
 Vuoden 2013 jälkeistä monivuotista rahoituskehystä varten Euroopan komissio ehdotti
 tiedonannossaan ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”2 AKT-valtioiden ja
 merentakaisten maiden ja alueiden kanssa tehtävälle yhteistyölle 11. EKR:stä myönnettävien
 varojen kokonaismääräksi 30 318,7 miljoonaa euroa vuoden 2011 hintoina eli 34 275,6
 miljoonaa euroa käypinä hintoina. Komissio on myös antanut tiedonannon, jossa esitetään
 11. EKR:ää koskevan sisäisen sopimuksen pääkohdat ajanjaksolla 1. tammikuuta 2014 – 31.
 joulukuuta 20203. Euroopan komissio olettaa, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot
 pääsevät sopimukseen rahoitusmekanismin (11. EKR) vahvistamisesta, mekanismin
 kattamasta täsmällisestä ajanjaksosta (2014–2020) ja kyseiseen mekanismiin AKT–EU-
 kumppanuuden täytäntöönpanoa varten osoitettavien varojen määrästä ja että jäsenvaltioiden
 hallitusten edustajat pääsevät sopimukseen 11. EKR:ää koskevasta sisäisestä sopimuksesta.
 Eurooppa-neuvosto vahvisti 11. EKR:n varojen kokonaismääräksi 8. helmikuuta 2013
 antamissaan päätelmissä 30 506 miljoonaa euroa käypinä hintoina4.
 Uudet haasteet yhdessä Eurooppa 2020 -strategiassa määriteltyjen painopisteiden kanssa ovat
 saaneet komission tekemään ehdotuksen 11. EKR:n täytäntöönpanoasetuksen
 mukauttamisesta 13. lokakuuta 2011 annetun tiedonannon ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan
 vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma”5 mukaisesti. Joulukuun 22. päivänä 2005
 hyväksytty kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus ja kansainvälisesti sovitut
 avun tuloksellisuutta koskevat periaatteet mukaan lukien Busanin päätösasiakirja (2011), ovat
 myös osa 11. EKR:n ohjelmasuunnittelun ja toteutuksen yleistä poliittista kehystä.
 1
 EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. Sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä
 kesäkuuta 2005 (EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010
 allekirjoitetuilla sopimuksilla (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).
 2
 KOM(2011) 500.
 3
 KOM(2011) 837.
 4
 EUCO 37/13 + EUCO 37/13 COR 1
 5
 KOM(2011) 637.
 FI 2 FI
 ---pagebreak--- 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINNIN TULOKSET
 Julkinen kuuleminen
 Komissio järjesti 26. marraskuuta 2010 – 31. tammikuuta 2011 julkisen kuulemisen EU:n
 ulkoisen toiminnan rahoituksesta tulevaisuudessa. Kuuleminen perustui online-kyselyyn,
 jonka taustaksi esitettiin asiakirja ”EU:n ulkoisen toiminnan rahoitus vuoden 2013 jälkeen”.
 Yleisesti ottaen vastauksista ei käynyt ilmi, että nykyisten täytäntöönpanomekanismien
 merkittävälle muuttamiselle olisi tarvetta, vaikkakin vastaajien suuri enemmistö kannatti
 täytäntöönpanon joustavoittamista ja yksinkertaistamista.
 Vaikutustenarviointi
 Komissio suoritti vaikutustenarvioinnin6, jossa otettiin huomioon kolme
 perustoimintavaihtoehtoa kunkin tavoitteen (eriyttämisen ja keskittämisen lisääminen,
 parempi koordinointi EU:n jäsenvaltioiden kesken, innovatiivisten rahoitusvälineiden käytön
 lisääminen, joustavuuden lisääminen) osalta: vaihtoehto, joka perustuu tilanteen
 säilyttämiseen ennallaan, (ei muutosta verrattuna 10. EKR:ään), ja vaihtoehto, johon sisältyy
 kaksi alavaihtoehtoa, joiden tarkoituksena on muuttaa EKR:n kehystä. Nykytilanteen
 säilyttämiseen perustuvaa vaihtoehtoa ei hyväksytty, koska sillä ei olisi voitu ratkaista
 havaittuja ongelmia. Alavaihtoehdoilla havaitut ongelmat saatiin ratkaistua erilaisessa määrin
 ja kummallakin oli erityisiä vaikutuksia. Vaikutustenarvioinnissa tultiin siihen tulokseen, että
 kunkin tavoitteen osalta olisi valittava toinen alavaihtoehto, joka vastaa paremmin EU:n
 ulkoisten toimien uusia tarkistettuja suuntaviivoja, koska kyseisessä vaihtoehdossa:
 – varoja kohdennettaisiin maantieteellisen painotuksen vahvistamisen myötä
 sinne, missä niitä eniten tarvitaan ja missä ne tuottavat suurimman mahdollisen
 vaikutuksen ja lisäarvon;
 – varoja kohdennettaisiin alakohtaisen painotuksen vahvistamisen myötä
 rajatulle määrälle aloja, mikä lisäisi EU:n kriittistä massaa;
 – EU:n avun tuloksellisuutta ja poliittista painoarvoa vahvistettaisiin lisäämällä
 työnjakoa avunantajien kesken, yhteisellä ohjelmasuunnittelulla ja käyttämällä
 EU:n erityisrahastoja;
 – lisättäisiin EU:n avustusvarojen taloudellista vipuvaikutusta käyttämällä
 innovatiivisia rahoitusvälineitä;
 – avun myöntämistä voitaisiin nopeasti mukauttaa muuttuviin olosuhteisiin tai
 erityistilanteisiin (kuten kriisiin, epävakauteen tai siirtymävaiheeseen)
 reagoimiseksi tai kannustinperusteisemman lähestymistavan toteuttamiseksi.
 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
 EU:n ulkoisten toimien tärkeimmät toimintapoliittiset tavoitteet on vahvistettu Lissabonin
 sopimuksessa (SEU-sopimuksen 21 artikla). Lisäksi EU:n kehitysyhteistyön keskeisimpänä
 tavoitteena (SEUT-sopimuksen 208 artikla) on köyhyyden vähentäminen ja pitkällä
 aikavälillä köyhyyden poistaminen. Tässä yhteydessä EU:n on noudatettava niitä sitoumuksia
 6
 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:1459:FIN:FI:PDF
 FI 3 FI
 ---pagebreak--- ja otettava huomioon ne tavoitteet, jotka se on hyväksynyt Yhdistyneiden kansakuntien ja
 muiden kansainvälisten järjestöjen puitteissa.
 AKT-valtioiden ja -alueiden kanssa toteutettavan yhteistyön osalta näitä oikeudellisia puitteita
 täydentää Cotonoun sopimus.
 Komissio esittää tämän ehdotuksen 11. EKR:n sisäisen sopimuksen7 perusteella, jossa
 säädetään, että neuvoston asetus 11. EKR:n täytäntöönpanosta Cotonoun sopimuksen
 puitteissa olisi hyväksyttävä yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan
 investointipankin (EIP) kuulemisen jälkeen.
 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Ei sovelleta
 5. KESKEISET OSATEKIJÄT
 11. EKR:n täytäntöönpanoasetuksessa on seuraavat tavoitteet:
 – yksinkertaistamisen ja tehokkuuden lisäämisen pääperiaatteiden mukaisesti
 yhdenmukaistaa tekstiä mahdollisimman paljon niiden tärkeimpien säännösten
 kanssa, jotka sisältyvät komission ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetukseksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta8 (erityisesti
 ohjelmasuunnittelua koskevat säännökset) ja komission ehdotukseen Euroopan
 parlamentin ja neuvoston asetukseksi unionin ulkoisen toiminnan välineiden
 täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä9 (erityisesti
 täytäntöönpanoa koskevat säännökset). Viimeksi mainittuun asetusehdotukseen
 sisältyy yksinkertaistettuja ja yhdenmukaistettuja täytäntöönpanosääntöjä ja -
 menettelyjä kaikkien ulkoisen toiminnan välineiden osalta (lukuun ottamatta EKR:ää
 ja Grönlantia). Näissä yhdenmukaistamistoimissa otetaan huomioon myös niiden
 neuvottelujen tulokset, joita käytiin ehdotusta laadittaessa neuvostossa (Coreperin
 tasolla) sekä parlamentin komiteoissa. Neuvottelut koskivat kyseisiin teksteihin
 liittyviä komission hyväksyttävissä olevia kompromisseja. Lisäksi komissio pidättää
 itselleen oikeuden muuttaa tätä ehdotusta sen antamisen jälkeen neuvostossa
 käytävien neuvottelujen aikana, jotta voidaan edelleen varmistaa johdonmukaisuus
 samanaikaisesti neuvoteltavina olevien kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevan
 asetuksen ja yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan asetuksen tekstien välillä.
 Tämä yhdenmukaistaminen edistää EKR:n mahdollista sisällyttämistä EU:n
 talousarvion monivuotiseen rahoituskehykseen vuoden 2020 jälkeen, mikä vastaa
 edellä mainitussa tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”
 esitettyjä komission ehdotuksia ja Eurooppa-neuvoston 8. helmikuuta 2013 antamia
 päätelmiä.
 7
 Lisätään viittaus 11. EKR:ää koskevaan sisäiseen sopimukseen.
 8
 KOM(2011) 840.
 9
 KOM(2011) 842.
 FI 4 FI
 ---pagebreak--- – sen varmistaminen, että teksti noudattaa Cotonoun sopimuksen ja erityisesti sen
 liitteen IV määräyksiä täytäntöönpano- ja hallintomenettelyistä, ja tekstin
 yksinkertaistaminen 10. EKR:n täytäntöönpanoasetukseen verrattuna10.
 I osasto: Tavoitteet ja yleiset periaatteet – 1 ja 2 artikla
 1 artikla (Tavoitteet ja tukikelpoisuusperusteet) on mahdollisimman yhdenmukainen
 kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevan komission asetusehdotuksen tavoitteita ja
 tukikelpoisuusperusteita koskevan 2 artiklan kanssa, ja lisäksi siinä viitataan Cotonoun
 sopimuksessa esitettyihin yleisiin tavoitteisiin, periaatteisiin ja arvoihin sekä unionin
 laatimissa politiikoissa, mm. muutossuunnitelmassa, asetettuihin kehitystavoitteisiin ja
 yhteistyöstrategioihin. Kyseisessä artiklassa vaaditaan lisäksi OECD:n kehitysapukomitean
 laatimien virallisen kehitysavun kriteerien täyttämistä niin hyvin kuin mahdollista. Siinä myös
 selostetaan humanitaarisen avun ja EKR:n välineiden välistä täydentävyyttä.
 2 artikla (Yleiset periaatteet) yhdenmukaistetaan kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä
 koskevan komission asetusehdotuksen 3 artiklan 5–10 kohdan kanssa. Siinä esitetään
 asetuksen täytäntöönpanoa koskevat keskeiset periaatteet, joita ovat EU:n ulkoisen toiminnan
 johdonmukaisuuden vahvistaminen, koordinoinnin parantaminen jäsenvaltioiden sekä muiden
 kahden- tai monenvälisten avunantajien välillä ja kumppanimaiden tai -alueiden johdolla
 toteutettava kehitysprosessi, jossa osapuolilla on keskinäinen vastuu. Tämä voidaan saavuttaa
 kehitykseen sovellettavan kattavan ja osallistavan lähestymistavan avulla käyttämällä
 tehokkaita ja innovatiivisia yhteistyötapoja OECD:n kehitysapukomitean parhaiden
 käytäntöjen mukaisesti, mikä parantaa avun vaikutusta ja vähentää päällekkäisyyksiä.
 II osasto: Ohjelmasuunnittelu ja varojen kohdentaminen – 3–7 artikla
 3 artiklassa (Varojen kohdentamisen yleinen kehys) vahvistetaan kehys EKR:n varojen
 kohdentamiseksi. Artikla on mahdollisimman yhdenmukainen kehitysyhteistyön
 rahoitusvälinettä koskevan komission asetusehdotuksen kumppanimaihin sovellettavan
 eriytetyn lähestymistavan periaatteita koskevan 3 artiklan 2 kohdan kanssa. 3 artiklassa
 sovelletaan tiedonannon ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen:
 muutossuunnitelma” periaatteita EKR:ään. Samanaikaisesti varmistetaan, että noudatetaan
 Cotonoun sopimuksen vaatimuksia, jotka koskevat määrärahojen myöntämistä (Cotonoun
 sopimuksen liitteessä IV olevassa 3 artiklassa esitetyt vaatimukset). Sen vuoksi määrärahojen
 myöntämisperusteet esitetään kahdessa kohdassa: 1 kohdassa palautetaan mieliin Cotonoun
 sopimuksen vaatimukset, jotka koskevat tarpeita ja tuloksia, ja 2 kohdassa säädetään
 muutossuunnitelman eriyttämisperiaatteiden (tarpeet, valmiudet, sitoumukset, tulokset ja
 vaikutukset) soveltamisesta määrärahojen ohjeellista maakohtaista jakoa määritettäessä.
 4 artiklassa (Ohjelmasuunnittelun yleinen kehys) säädetään tämän asetuksen mukaisen
 EKR:n ohjelmasuunnittelun yleisestä kehyksestä. Artiklassa muistutetaan Cotonoun
 sopimuksen kumppanuus- ja yhdenmukaistamisperiaatteista eli siitä, että ohjelmasuunnittelu
 olisi tehtävä aina kun se on mahdollista yhdessä asianomaisen kumppanimaan tai -alueen
 kanssa ja se olisi mukautettava enenevässä määrin maiden köyhyyden vähentämistä koskeviin
 strategioihin. Artiklaan on otettu myös osia kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevan
 komission asetusehdotuksen 10 artiklan 2 kohdasta: unionin toimenpiteiden ja jäsenvaltioiden
 toimenpiteiden synergioiden ja täydentävyyden varmistamiseksi jäsenvaltiot otetaan
 täysimääräisesti mukaan ohjelmasuunnitteluprosessiin muun muassa yhteisen
 ohjelmasuunnittelun kautta. EKR:n rahoituksen erityisluonteen vuoksi on tärkeää, että kaikki
 10
 Neuvoston asetus (EY) N:o 617/2007 – EUVL L 152, 13.6.2007, s. 1.
 FI 5 FI
 ---pagebreak--- jäsenvaltiot, myös ne, jotka eivät ole paikallisesti edustettuina, osallistuvat
 ohjelmasuunnitteluun. Kuulemisprosessiin otetaan mukaan myös muut avunantajat ja
 kehitysyhteistyön toimijat samoin kuin kansalaisyhteiskunta sekä alue- ja
 paikallisviranomaiset.
 4 artiklan 3 kohdassa kuvataan Cotonoun sopimuksessa esitettyjä olosuhteita, joissa komissio
 voi säätää ohjelmasuunnittelua ja kehitysavun yksipuolista antamista koskevia
 erityissäännöksiä.
 4 artikla 4 kohdassa muistutetaan avun keskittämistä koskevasta EU:n tavoitteesta, josta on
 tiedotettu tiedonannossa ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen:
 muutossuunnitelma”. Siinä kahdenvälinen ohjelmasuunnittelu rajoitetaan kolmelle alalle
 rahoitusvälinettä koskevan komission asetusehdotuksen 5 artiklan 4 kohdan perusteella.
 5 artikla (Ohjelma-asiakirjat) on saatettu mahdollisimman yhdenmukaiseksi
 rahoitusvälinettä koskevan komission asetusehdotuksen 11 artiklan kanssa. Siinä
 hahmotellaan vaatimukset ja periaatteet maita ja alueita koskevien strategia-asiakirjojen
 laatimiseksi ja niihin perustuvien monivuotisten maa- ja alueohjelmien laatimiseksi.
 Artiklassa luetellaan myös tapaukset, joissa strategia-asiakirjaa ei tarvitse laatia, millä
 pyritään yksinkertaistamaan ohjelmasuunnitteluprosessia sekä kannustamaan yhteiseen
 ohjelmasuunnitteluun jäsenvaltioiden kanssa sekä toiminnan sovittamiseen kehitysmaiden
 kansallisiin ohjelmiin. Artiklassa esitetään myös mahdollisuus tehdä yhteinen puiteasiakirja
 kattavasta unionin strategiasta, johon sisältyisi myös kehityspolitiikka. Cotonoun sopimuksen
 kumppanuuden periaatteen mukaisesti vaihtoehtoisten ohjelma-asiakirjojen käyttöön tarvitaan
 kumppanimaan hallituksen suostumus. Muussa tapauksessa on laadittava strategia-asiakirja.
 5 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädetään Cotonoun sopimuksen mukaisista EKR:ille erityisesti
 tarkoitetuista ohjelmatyypeistä eli AKT-valtioiden keskinäisestä yhteistyöstä ja
 erityistukiohjelmista.
 6 artikla (Kriisissä tai kriisin jälkitilanteessa olevia maita ja alueita tai hauraita maita ja
 alueita koskeva ohjelmasuunnittelu) on saatettu yhdenmukaiseksi rahoitusvälinettä
 koskevan komission asetusehdotuksen 12 artiklan kanssa. Siinä korostetaan kriisissä tai
 kriisin jälkitilanteessa olevien maiden ja alueiden tai hauraiden maiden ja alueiden
 erityistarpeita ja -olosuhteita, jotka tulisi ottaa huomioon ohjelma-asiakirjoja laadittaessa.
 7 artikla (Ohjelma-asiakirjojen hyväksyminen ja muuttaminen) on yhdenmukaistettu
 mahdollisimman pitkälti kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koskevan komission
 asetusehdotuksen strategia-asiakirjojen ja monivuotisten maa- ja alueohjelmien hyväksymistä
 koskevan 14 artiklan kanssa. Kyseisessä artiklassa todetaan, että komissio hyväksyy ohjelma-
 asiakirjat (eli strategia-asiakirjat, monivuotiset maa- ja alueohjelmat ja erityistukiohjelmat)
 tämän asetuksen 14 artiklan mukaisesti. Se kuvastaa myös niitä Cotonoun sopimuksen
 määräyksiä, jotka koskevat asiakirjojen toimittamista yhteiselle parlamentaariselle
 edustajakokoukselle ja AKT-valtion tai alueen ohjelma-asiakirjoille antamaa hyväksyntää sen
 jälkeen, kun komissio on hyväksynyt ne. Lisäksi siinä säädetään ohjelmasuunnittelua
 koskevasta tarkastelusta ja tarvittaessa vastaavien asiakirjojen tarkistuksesta (jos on kyse
 strategian ja suunniteltujen toimintalinjojen merkittävästä kehityksestä). Artikla mahdollistaa
 joustavuuden ja yksinkertaistamisen määrittelemällä tapaukset, joissa on kyse
 vähämerkityksisistä muutoksista ja joista tiedotetaan EKR:n komitealle. Samassa artiklassa
 säädetään myös erityisestä kiireellisiin tapauksiin sovellettavasta menettelystä ohjelma-
 asiakirjojen muuttamiseksi asianmukaisesti perustelluissa kiireellisissä tapauksissa. Menettely
 FI 6 FI
 ---pagebreak--- vastaa asetuksen (EU) N:o 182/201111 8 artiklan mukaista komitologiamenettelyä tämän
 asetuksen 14 artiklan 10 kohdan nojalla.
 III osasto: Täytäntöönpano – 8–13 artikla
 8 artiklassa (Yleinen täytäntöönpanokehys) vahvistetaan EU:n avun yleinen
 täytäntöönpanokehys 11. EKR:n varainhoitoasetuksen puitteissa.
 9 artikla (Toimintaohjelmien, yksittäisten toimenpiteiden ja erityistoimenpiteiden
 hyväksyminen) on saatettu mahdollisimman yhdenmukaiseksi yhteisiä
 täytäntöönpanosääntöjä koskevan komission asetusehdotuksen 2 artiklan kanssa. Siinä
 säädetään periaatteesta, jonka mukaan komission rahoituspäätökset on annettava
 toimintaohjelmien muodossa monivuotisiin ohjelma-asiakirjoihin perustuen. Monivuotisia
 ohjelma-asiakirjoja noudattaen on kuitenkin mahdollista hyväksyä toimintaohjelmaan
 kuulumattomia yksittäisiä toimenpiteitä. Cotonoun sopimuksessa määrätyissä
 erityistapauksissa (poikkeukselliset olosuhteet tai ennakoimattomat tarpeet) komissio voi
 myös hyväksyä erityistoimenpiteitä, jotka eivät sisälly monivuotisiin ohjelma-asiakirjoihin.
 Tässä artiklassa vahvistetaan menettelyt, joilla hyväksytään edellä mainitut rahoituspäätökset.
 Siinä säädetään myös erityisestä ympäristönäkökohtien tarkastelusta, muun muassa
 ilmastomuutokseen ja luonnon monimuotoisuuteen liittyen.
 10 artiklassa (Jäsenvaltioiden lisärahoitusosuudet) selostetaan jäsenvaltioiden komissiolle
 tai EIP:lle 11. EKR:n sisäisen sopimuksen mukaisesti antamien vapaaehtoisten
 rahoitusosuuksien hallinnointiehtoja.
 11 artiklassa (Verot, tullit ja maksut) kuvataan yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan
 komission asetusehdotuksen 5 artiklan mukaisesti ja Cotonoun sopimuksen liitteessä IV
 olevan 31 artiklan määräyksiä noudattaen veroja, tulleja ja maksuja koskevia mahdollisia
 järjestelyjä.
 12 artikla (Unionin taloudellisten etujen suojaaminen) on saatettu yhdenmukaiseksi
 yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan komission asetusehdotuksen 7 artiklan kanssa.
 Artiklassa säädetään toimenpiteistä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi ja erityisesti
 (komission, tilintarkastustuomioistuimen ja OLAFin) mahdollisuudesta tehdä kaikki
 tarvittavat toteutettuja toimenpiteitä koskevat tarkastukset.
 13 artiklaa (Kansallisuutta ja alkuperää koskevat säännöt hankinta-, avustus- ja muita
 menettelyjä varten) ei ole saatettu yhdenmukaiseksi yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä
 koskevan komission asetusehdotuksen 8 ja 9 artiklan kanssa, sillä siinä viitataan
 kansallisuutta ja alkuperää koskevista säännöistä annettuihin säännöksiin, jotka on esitetty
 Cotonoun sopimuksen liitteessä IV olevassa 20 artiklassa.
 IV osasto: Päätöksentekomenettelyt – 14–16 artikla
 14 artiklassa (EKR:n komitean vastuuala) kuvataan EKR:n komitean tehtävät ja
 osallistuminen tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi. Sillä yhdenmukaistetaan EKR:n
 menettelyt yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan komission asetusehdotuksen 15 artiklan
 kanssa, jossa viitataan komiteamenettelyistä annettuun asetukseen. Menettelyt vastaavat
 soveltuvin osin komiteamenettelyä koskevan asetuksen (EU) N:o 182/2011 3 artiklaa (yleiset
 säännökset), 5 artiklaa (tarkastelumenettely) ja 8 artiklaa (kiireellinen menettely).
 11
 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti
 jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä.
 FI 7 FI
 ---pagebreak--- 15 artiklassa (Afrikan rauhanrahasto) vahvistetaan Afrikan rauhanrahaston hallinnointia
 koskevat tilapäiset menettelyt.
 16 artiklassa (Investointikehyskomitea) kuvataan sisäisellä sopimuksella EIP:n yhteyteen
 perustetun investointikehyskomitean rakennetta ja toimintaa tämän asetuksen
 täytäntöönpanemiseksi. Siinä kuvataan myös EIP:n rahoitustoimien toimintatapaa sekä
 edellytyksiä.
 V osasto – Loppusäännökset – 17–22 artikla
 17 artikla (Kolmannen maan tai alueen osallistuminen) perustuu 10. EKR:n
 täytäntöönpanoasetukseen ja siinä otetaan huomioon kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä
 koskevan komission asetusehdotuksen 15 artikla. Siinä säädetään mahdollisuudesta myöntää
 AKT-maille tarkoitettua EKR:n rahoitusta myös AKT-maiden ulkopuolisille kehitysmaille ja
 niille alueelliseen yhdentymiseen pyrkiville elimille, joiden toimintaan AKT-maat
 osallistuvat. Lisäksi se edistää alueellista yhteistyötä koskevien ohjelmien vahvistamista
 AKT-maiden, MMA:iden ja unionin syrjäisimpien alueiden välillä.
 18 artikla (EKR:stä myönnettävän avun seuranta, raportointi ja arviointi) on
 yhdenmukaistettu yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan komission asetusehdotuksen 12
 ja 13 artiklan kanssa. Artiklan mukaisesti komissio ja EIP sitoutuvat arvioimaan säännöllisesti
 toteutettujen politiikkojen, ohjelmien ja hankkeiden tuloksia ja komissio sitoutuu
 tarkastelemaan ohjelmasuunnittelun tuloksellisuutta sekä laatimaan joka toinen vuosi
 komission kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistymisestä.
 Siinä säädetään myös tulosten tarkastelusta, jossa arvioidaan sitoumusten ja maksujen
 toteutumisastetta sekä annetun avun tuloksia ja vaikutusta, ja siihen sisältyy AKT-maiden
 investointikehyksen väliarviointi ja loppuarviointi Cotonoun sopimuksen liitteen II
 mukaisesti.
 19 artikla (Ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot) on
 yhdenmukaistettu yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan komission asetusehdotuksen
 14 artiklan kanssa. Siinä säädetään erityisestä seurantajärjestelmästä, joka perustuu OECD:n
 menetelmiin (nk. Rion tunnusluvut).
 20 artikla (Euroopan ulkosuhdehallinto) on horisontaalinen artikla, joka sisältyy kaikkiin
 komission ehdotuksiin, jotka koskevat ulkoisia toimia, kuten rahoitusvälinettä koskevan
 komission asetusehdotuksen 21 artikla. Artiklassa korostetaan, että tämän asetuksen
 säännöksiä on sovellettava noudattaen Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja
 toiminnasta annettua neuvoston päätöstä12 ja erityisesti sen 9 artiklaa.
 21 artiklassa (Siirtymätoimenpiteet) säädetään siirtymävaiheen rahoitusjärjestelystä, jolla
 varmistetaan riittävät varat, jos 11. EKR:n voimaantulo viivästyy erityisesti 11. EKR:n
 sisäisen sopimuksen ratifiointiprosessin mahdollisen viivästymisen vuoksi. 11. EKR:n
 voimaantuloon asti toimintaohjelmia, yksittäisiä toimenpiteitä, erityistoimenpiteitä ja
 tukimenoihin liittyviä erityisiä toimintaohjelmia olisi näin ollen voitava rahoittaa edellisten
 EKR:ien jäljellä olevien varojen rajoissa ja kyseisistä EKR:istä rahoitetuista hankkeista
 vapautuneista varoista. Siirtymävaiheessa sidotut13 varat olisi kirjattava 11. EKR:stä
 myönnettyihin varoihin. Hyväksymällä yksimielisesti voimassaolevan asetuksen neuvosto
 tekee päätöksen aiempien EKR:ien jäljellä olevien varojen käytöstä 10. EKR:n sisäisen
 sopimuksen 1 artiklan 5 kohdan ja Cotonoun sopimuksen liitteessä I b olevan 5 artiklan
 12
 Neuvoston päätös 2010/427/EU
 13
 EIP:n terminologian mukaisesti ”hyväksytyt”.
 FI 8 FI
 ---pagebreak--- mukaisesti. Tässä artiklassa säädetään myös 10. EKR:n varainhoitoasetuksen voimassaolon
 jatkamisesta 11. EKR:n varainhoitoasetuksen voimaantuloon asti.
 22 artiklassa (Voimaantulo) säädetään, että tätä asetusta sovelletaan 1. päivästä tammikuuta
 2014 11. EKR:n sisäisen sopimuksen viimeiseen soveltamispäivään asti.
 FI 9 FI
 ---pagebreak--- 2013/0211 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON ASETUS
 yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen,
 ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan
 yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun
 kumppanuussopimuksen14, jäljempänä ’Cotonoun sopimus’.
 ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien vuosia
 2014–2020 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan sisäisen sopimuksen,
 jäljempänä ’sisäinen sopimus’, Euroopan unionin avun rahoituksesta Cotonoun sopimuksen
 mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä merentakaisille maille ja alueille, joihin
 sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen neljättä osaa15, ja erityisesti sen
 10 artiklan 1 kohdan,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 ottaa huomioon Euroopan investointipankin (EIP) lausunnon,
 sekä katsoa seuraavaa:
 (1) AKT–EU-ministerineuvoston päätöksessä N:o (...)16 vahvistetaan monivuotinen
 rahoituskehys AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön osalta kaudeksi 2014–2020
 hyväksymällä Cotonoun sopimukseen uusi liite I c.
 (2) Sisäisessä sopimuksessa määritellään yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston,
 jäljempänä ’11. EKR’, määrärahat, jakoperusteet ja maksuosuudet, perustetaan EKR:n
 komitea ja investointikehyskomitea ja vahvistetaan niissä sovellettavat äänten
 painotukset ja määräenemmistöt.
 (3) Lisäksi sisäisessä sopimuksessa vahvistetaan Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren
 valtioiden ryhmälle, jäljempänä ’AKT-valtiot’ (Etelä-Afrikan tasavaltaa lukuun
 ottamatta) sekä merentakaisille maille ja alueille, jäljempänä ’MMA:t’, seitsemäksi
 14
 EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. Sopimus sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä
 kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella
 (EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla
 sopimuksella (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).
 15
 Lisätään viittaus 11. EKR:ää koskevaan sisäiseen sopimukseen. EUVL (...)
 16
 Lisätään viittaus AKT–EU-ministerineuvoston päätökseen N:o.../...., EUVL (...)
 FI 10 FI
 ---pagebreak--- vuodeksi kaudelle 2014–2020 myönnettävä unionin kokonaistuki, joka on 30 506
 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden maksuosuuksina. Tästä määrästä (...) miljoonaa euroa
 osoitetaan AKT-valtioille Cotonoun sopimuksen liitteessä I c tarkoitetun monivuotisen
 rahoituskehyksen 2014–2020 mukaisesti, (...) miljoonaa euroa osoitetaan
 merentakaisille maille ja alueille ja (...) miljoonaa euroa on varattu komissiolle
 tukimenoihin, jotka liittyvät EKR:n ohjelmasuunnitteluun ja täytäntöönpanoon.
 (4) 11. EKR:n määrärahojen jakamista MMA:ille säädellään merentakaisten maiden ja
 alueiden assosiaatiosta Euroopan unioniin (...) annetulla neuvoston päätöksellä (...) 17
 ja sen täytäntöönpanosäännöillä sekä siihen myöhemmin tehtävillä muutoksilla.
 (5) Humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen
 (EY) N:o 1257/9618 soveltamisalaan kuuluvia tukikelpoisia toimenpiteitä pitäisi
 rahoittaa 11. EKR:stä vain poikkeuksellisesti silloin, kun apu on välttämätöntä sen
 varmistamiseksi, että yhteistyö jatkuu kriisivaiheen yli vakaalle kehitykselle suotuisten
 edellytysten luomiseen asti, ja kun sitä ei voida rahoittaa Euroopan unionin yleisestä
 talousarviosta.
 (6) Neuvosto hyväksyi 11. huhtikuuta 2006 periaatteen, jonka mukaan Afrikan
 rauhanrahastoa rahoitetaan EKR:stä.
 (7) AKT-valtioille voidaan myöntää unionin tukea myös kehitysyhteistyön
 rahoitusvälineen perustamisesta (...) annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetuksessa (...), kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa
 tehtävää yhteistyötä varten (...) annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetuksessa (...), vakautusvälineen perustamisesta (...) annetussa Euroopan parlamentin
 ja neuvoston asetuksessa (...) ja rahoitusvälineestä demokratian ja ihmisoikeuksien
 edistämiseksi kaikkialla maailmassa (...) annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetuksessa (...) säädetyistä temaattisista ohjelmista. Näiden ohjelmien olisi tuotava
 lisäarvoa 11. EKR:stä rahoitettaviin ohjelmiin, oltava niiden kanssa yhdenmukaisia ja
 täydennettävä niitä.
 (8) Jotta voidaan edistää korkea-asteen koulutuksen kansainvälistä ulottuvuutta, ulkoisista
 välineistä (kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan
 rahoitusvälineestä, liittymistä valmistelevasta tukivälineestä, kumppanuusvälineestä ja
 Euroopan kehitysrahastosta) osoitetaan 1 812 100 000 euron ohjeellinen määrä
 toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta EU:n ulkopuolisiin maihin tai
 näistä maista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden
 viranomaisten/laitosten/organisaatioiden kanssa, kuten unionin koulutus-, nuoriso- ja
 urheiluohjelman ”Yhteinen Erasmus” perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksen (EU) N:o [.../...]19 13 artiklan 2 kohdassa säädetään. Näiden
 varojen käyttöön sovelletaan Yhteinen Erasmus -ohjelmasta annetun asetuksen
 (EU) N:o [.../...] säännöksiä. Rahoitus olisi asetettava käyttöön kahtena
 monivuotisena määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset
 neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon tämän asetuksen
 mukaisissa monivuotisissa maaohjelmissa kyseisten maiden osalta kartoitettujen
 tarpeiden ja prioriteettien mukaan. Määrärahoja olisi tarkistettava merkittävien
 17
 Lisätään viittaus tarkistettuun MMA-assosiaatiopäätökseen: EUVL (...)
 18
 EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1.
 19
 EUVL L [...].
 FI 11 FI
 ---pagebreak--- ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien poliittisten muutosten mukaan EU:n
 ulkoisen toiminnan prioriteettien mukaisesti.
 (9) Alueellista yhteistyötä AKT-valtioiden, MMA:iden sekä unionin syrjäisimpien
 alueiden välillä olisi edistettävä lisää.
 (10) 11. EKR:n täytäntöönpanemiseksi olisi vahvistettava menettely avun ohjelmointia,
 tarkastelua ja hyväksymistä varten sekä yksityiskohtaiset säännöt avun käytön
 valvontaa varten. Neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat
 tekivät (...) päätöksen (...) sisäisen sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta20
 täytäntöönpanoasetuksen ja varainhoitoasetuksen antamiseksi ja muun muassa EKR:n
 komitean ja investointikehyskomitean perustamiseksi.
 (11) Kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen, joka hyväksyttiin
 22 päivänä joulukuuta 200521, ja neuvoston päätelmien komission tiedonannoista
 ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma”22 ja
 ”Kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskeva uusi lähestymistapa”23
 olisi muodostettava 11. EKR:n ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon yleinen
 poliittinen kehys, johon kuuluvat muun muassa kansainvälisesti sovitut avun
 tuloksellisuutta koskevat periaatteet, sellaisina kuin ne vahvistetaan muun muassa
 avun tuloksellisuudesta annetussa Pariisin julistuksessa (2005), EU:n
 menettelysäännöissä työnjaosta kehitysyhteistyöpolitiikassa (2007), Accran
 toimintasuunnitelmaa koskevissa EU:n suuntaviivoissa (2008), Busanin
 päätösasiakirjassa (2011) ja vammaisten henkilöiden oikeuksista tehdyssä
 Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa, jonka osapuoli unioni on.
 (12) Unioni pyrkii myös johdonmukaisuuteen ulkoisen toimintansa muiden alojen kanssa
 kehitysyhteistyöpolitiikan laatimisessa, strategisessa suunnittelussa,
 ohjelmasuunnittelussa ja toimenpiteiden täytäntöönpanossa.
 (13) Ilmastonmuutoksen torjuminen ja ympäristön suojelu ovat suuria haasteita unionille, ja
 niissä tarvitaan välittömästi kansainvälisiä toimia. Kesäkuun 29 päivänä 2011 annetun
 komission tiedonannon ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio” mukaisesti
 tällä asetuksella olisi mahdollisuuksien mukaan edistettävä tavoitetta osoittaa
 vähintään 20 prosenttia EU:n kokonaisrahoituksesta ilmastotoimiin liittyviin
 tavoitteisiin ja samalla kunnioittaa Cotonoun sopimuksessa vahvistettua unionin ja
 AKT-valtioiden välisen kumppanuuden periaatetta. Vähähiilisen ja ilmastonmuutosta
 kestävän yhteiskunnan edistämistä koskevien toimien olisi mahdollisuuksien mukaan
 oltava toisiaan tukevia niiden vaikutuksen tehostamiseksi.
 (14) Unionin ja jäsenvaltioiden on parannettava kehitysyhteistyöpolitiikkojensa
 johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä erityisesti ottamalla huomioon kumppanimaiden
 ja -alueiden ensisijaiset tavoitteet maiden ja alueiden tasolla. Sen varmistamiseksi, että
 unionin ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikat täydentävät ja tukevat toisiaan, on
 aiheellista säätää yhteisohjelmointia koskevista menettelyistä, joita olisi noudatettava
 aina, kun se on mahdollista ja hyödyllistä.
 20
 Lisätään viittaus sopimuksen väliaikaista soveltamista koskevaan päätökseen.
 21
 EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1.
 22
 Neuvoston asiakirja 9369/12, 14.5.2012.
 23
 Neuvoston asiakirja 9371/12, 14.5.2012.
 FI 12 FI
 ---pagebreak--- (15) Joulukuussa 2007 pidetyssä EU:n ja Afrikan huippukokouksessa hyväksyttiin EU:n ja
 Afrikan välinen strateginen kumppanuus24, joka vahvistettiin EU:n ja Afrikan
 huippukokouksessa marraskuussa 2010. Neuvosto antoi myös 19 päivänä marraskuuta
 2012 Karibian ja EU:n yhteistä kumppanuusstrategiaa koskevat päätelmät25, joilla
 korvattiin 11 päivänä huhtikuuta 2006 annetut neuvoston päätelmät EU:n ja Karibian
 kumppanuudesta. Tyynenmeren osalta neuvosto antoi 14 päivänä toukokuuta 2012
 uudistettua kehityskumppanuutta koskevat päätelmät26, joilla päivitettiin ja
 täydennettiin vuonna 2006 hyväksyttyä strategiaa (neuvoston 17 päivänä heinäkuuta
 2006 antamat päätelmät).
 (16) Euroopan unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa
 suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien
 ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen
 tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin seuraamukset.
 Tällaiset toimenpiteet olisi toteutettava kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien
 maiden kanssa tehtyjen, asiassa sovellettavien sopimusten mukaisesti.
 (17) 10. EKR:n sisäisen sopimuksen 1 artiklan 5 kohdan ja Cotonoun sopimuksen liitteessä
 I b olevan 5 artiklan mukaisesti 10. EKR:n varoja (lukuun ottamatta
 investointikehyksen rahoittamiseen tarkoitettuja varoja, siihen liittyvät korkotuet pois
 lukien) ei voida enää sitoa 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen, ellei neuvosto
 yksimielisesti päätä toisin komission ehdotuksesta. Näin ollen on aiheellista säätää,
 että kyseisiä varoja olisi käytettävä jatkuvuuden varmistamiseksi siltä varalta, että
 11. EKR:n voimaantulo viivästyy. Olisi myös säädettävä 10. EKR:n
 varainhoitoasetuksen jatkamisesta odotettaessa 11. EKR:n varainhoitoasetuksen
 hyväksymistä. Tällä täydennetään 11. EKR:ää koskevan sisäisen sopimuksen 10
 artiklaa, jossa säädetään, että 10. EKR:n täytäntöönpanoasetus olisi pidettävä
 voimassa, kunnes 11. EKR:n täytäntöönpanoasetus on hyväksytty.
 (18) Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta säädetään neuvoston
 päätöksessä 2010/427/EU,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
 I OSASTO
 TAVOITTEET JA YLEISET PERIAATTEET
 1 artikla
 Tavoitteet ja tukikelpoisuusperusteet
 1. AKT-maiden ja -alueiden kanssa 11. EKR:n puitteissa tapahtuva maantieteellinen
 yhteistyö perustuu tavoitteisiin, perusperiaatteisiin ja arvoihin, jotka sisältyvät
 Cotonoun sopimuksen yleisiin määräyksiin.
 24
 Neuvoston asiakirja 16344/07.
 25
 Neuvoston asiakirja 16455/12.
 26
 Neuvoston asiakirja 9877/12.
 FI 13 FI
 ---pagebreak--- 2. Unionin ulkoisen toiminnan periaatteiden ja tavoitteiden sekä kehityspolitiikkaa
 koskevan eurooppalaisen konsensuksen ja siihen tehtyjen muutosten tai lisäysten
 puitteissa:
 a) tämän asetuksen nojalla tehtävän yhteistyön ensisijaisena tavoitteena on
 köyhyyden vähentäminen ja pitkällä aikavälillä sen poistaminen;
 b) tämän asetuksen mukaisella yhteistyöllä edistetään myös:
 i) kestävää taloudellista, sosiaalista ja ympäristöä koskevaa kehitystä ja
 ii) demokratian, oikeusvaltion, hyvän hallintotavan, ihmisoikeuksien ja
 kansainvälisen oikeuden periaatteiden lujittamista ja tukemista.
 Näiden tavoitteiden saavuttamista on mitattava soveltuvilla indikaattoreilla, mukaan
 lukien inhimillisen kehityksen indikaattorit. Vuosituhannen kehitystavoitetta nro 1
 voidaan käyttää a alakohdan osalta ja vuosituhannen kehitystavoitteita 1–8 b
 alakohdan osalta, ja vuoden 2015 jälkeen muita indikaattoreita, joista unioni ja
 jäsenvaltiot ovat sopineet kansainvälisellä tasolla.
 3. Ohjelmasuunnittelu toteutetaan niin, että se täyttää mahdollisimman hyvin OECD:n
 kehitysapukomitean vahvistamat julkisen kehitysavun arviointiperusteet.
 4. Toimia, jotka kuuluvat humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun
 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/9627 soveltamisalaan ja jotka voivat saada sen
 nojalla rahoitusta, ei pääsääntöisesti rahoiteta tämän asetuksen nojalla paitsi silloin
 kun on varmistettava yhteistyön jatkuvuus kriisistä vakaisiin kehitysoloihin.
 Kyseisissä tapauksissa erityistä huomiota on kiinnitettävä sen varmistamiseen, että
 humanitaarinen apu, kunnostustoimet ja kehitysapu liittyvät tosiasiallisesti toisiinsa.
 2 artikla
 Yleiset periaatteet
 1. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa on varmistettava johdonmukaisuus unionin
 muiden ulkoisen toiminnan alojen, muiden samoihin asioihin vaikuttavien unionin
 politiikkojen ja kehitykseen vaikuttavien politiikkojen kanssa Euroopan unionin
 toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklan mukaisesti. Sen vuoksi tämän asetuksen
 nojalla rahoitettavat toimenpiteet, mukaan luettuna EIP:n hallinnoimat toimenpiteet,
 perustuvat yhteistyöpolitiikkoihin, jotka on vahvistettu unionin ja kyseessä olevien
 kolmansien maiden ja alueiden välisten sopimusten, julistusten ja
 toimintasuunnitelmien kaltaisissa asiakirjoissa, ja unionin päätöksiin, erityisetuihin,
 poliittisiin painopisteisiin ja strategioihin.
 2. Unioni ja jäsenvaltiot pyrkivät säännölliseen ja tiiviiseen tietojen vaihtoon, myös
 muiden avunantajien kanssa, ja edistämään avunantajien koordinointia ja
 täydentävyyttä pyrkimällä yhteiseen monivuotiseen ohjelmasuunnitteluun, joka
 perustuu kumppanimaiden köyhyydenvähentämisstrategioihin tai vastaaviin
 kehitysstrategioihin. Ne voivat toteuttaa yhteisiä toimia, muun muassa kyseisten
 strategioiden yhteistä analysointia ja yhteistä reagointia niihin, määrittelemällä
 27
 EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1.
 FI 14 FI
 ---pagebreak--- väliintuloon ja maansisäiseen työnjakoon liittyviä painopistealoja, järjestämällä
 avunantajien yhteisiä käyntejä kohdepaikassa ja hyödyntämällä
 yhteisrahoitusjärjestelyjä ja hajautettuja yhteistyöjärjestelyjä.
 3. Unioni edistää monenvälistä tapaa kohdata maailmanlaajuiset haasteet ja tekee tältä
 osin yhteistyötä jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden kanssa. Se edistää tarvittaessa
 yhteistyötä kansainvälisten organisaatioiden ja laitosten sekä muiden kahdenvälisten
 rahoittajien kanssa.
 4. EU:n ja sen jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden väliset suhteet perustuvat yhteisiin
 arvoihin, joita ovat ihmisoikeudet, demokratia, oikeusvaltion periaate sekä
 omistajuuden ja molemminpuolisen vastuuvelvollisuuden periaatteet, ja suhteilla
 edistetään kyseisiä arvoja.
 Lisäksi suhteissa kumppanimaihin otetaan huomioon niiden sitoutuminen
 kansainvälisten sopimusten ja unionin kanssa luotujen sopimussuhteiden
 täytäntöönpanoon ja tässä saavutetut tulokset.
 5. Unioni edistää tehokasta yhteistyötä kumppanimaiden ja -alueiden kanssa parhaiden
 kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti. Se mukauttaa tukensa kumppanimaiden
 kansallisiin tai alueellisiin kehitysstrategioihin, uudistuspolitiikkoihin ja
 menettelyihin aina kun se on mahdollista sekä tukee demokraattista omistajuutta ja
 maan sisäistä vastuuvelvollisuutta. Sen vuoksi unioni edistää
 a) kehitysprosessia, joka on avoin, kumppanimaan tai -alueen johtama ja
 omistama, paikallisen asiantuntemuksen tukeminen mukaan lukien;
 b) kumppanimaiden väestön vaikutusmahdollisuuksien lisäämistä, kattavia ja
 osallistavia tapoja lähestyä kehitysyhteistyötä sekä kaikkien
 yhteiskuntaryhmien laajaa osallistumista kehitysprosessiin ja kansalliseen ja
 alueelliseen vuoropuheluun, poliittinen vuoropuhelu mukaan lukien. Erityistä
 huomiota kiinnitetään parlamenttien, paikallisviranomaisten ja
 kansalaisyhteiskunnan rooleihin muun muassa osallistumisen, valvonnan ja
 vastuuvelvollisuuden aloilla;
 c) OECD:n kehitysapukomitean parhaiden käytäntöjen mukaisia tehokkaita
 yhteistyötapoja ja -välineitä ja innovatiivisten välineiden käyttöä, kuten
 avustusten ja lainojen yhdistämistä ja muita riskinjakomekanismeja valituilla
 aloilla ja valituissa maissa ja yksityisen sektorin osallistumista ottaen
 huomioon velanhoitokykyä ja kyseisten mekanismien määrää koskevat
 kysymykset. Kaikki ohjelmat, toimet ja yhteistyötavat ja -välineet mukautetaan
 kunkin kumppanimaan ja -alueen erityisolosuhteisiin, ja keskeisiä tekijöitä ovat
 ohjelmaperusteiset lähestymistavat, ennakoitavan apurahoituksen saanti,
 yksityisten resurssien hankinta, mukaan lukien paikalliselta yksityissektorilta,
 yleiset ja syrjimättömät mahdollisuudet käyttää peruspalveluja sekä
 maakohtaisten järjestelmien kehittäminen ja käyttö;
 d) kansallisten tulojen käyttöönottoa ja kumppanimaiden finanssipolitiikan
 vahvistamista, minkä tarkoituksena on vähentää köyhyyttä ja riippuvaisuutta
 tuesta;
 FI 15 FI
 ---pagebreak--- e) toimintalinjojen ja ohjelmasuunnittelun vaikutuksen parantamista avunantajien
 toimien yhteensovittamisen, johdonmukaistamisen ja yhdenmukaistamisen
 myötä, jotta voidaan luoda synergioita ja välttää päällekkäisyyksiä ja
 kaksinkertaista työtä, parantaa täydentävyyttä ja tukea kaikille avunantajille
 avoimia aloitteita;
 f) koordinointia kumppanimaissa ja -alueilla yhteensovittamisesta ja avun
 tuloksellisuudesta annettujen yhteisten ohjeiden ja parhaiden käytäntöjen
 periaatteiden mukaisesti;
 g) tuloksiin perustuvia lähestymistapoja kehitykseen, myös avointen ja
 maajohtoisten tuloskehysten kautta, jotka perustuvat tarvittaessa
 kansainvälisesti sovittuihin tavoitteisiin ja indikaattoreihin, kuten
 vuosituhannen kehitystavoitteiden indikaattoreihin, joilla arvioidaan
 kehitysavun tuloksia, tuotokset, seuraukset ja vaikutukset mukaan luettuna, ja
 tiedotetaan niistä.
 6. Unioni tukee tarvittaessa kahdenvälisen, alueellisen ja monenvälisen yhteistyön ja
 vuoropuhelun täytäntöönpanoa, kumppanuussopimusten kehitysulottuvuutta ja
 kolmenvälistä yhteistyötä. Unioni edistää eteläisten maiden keskinäistä yhteistyötä.
 7. Kehitysyhteistyötoimissaan unioni tarvittaessa hyödyntää ja jakaa jäsenvaltioiden
 kokemuksia uudistuksista ja siirtymävaiheesta.
 8. Unioni pyrkii säännölliseen tietojen vaihtoon kansalaisyhteiskunnan kanssa.
 II OSASTO
 OHJELMASUUNNITTELU JA VAROJEN KOHDENTAMINEN
 3 artikla
 Varojen kohdentamisen yleinen kehys
 1. Komissio päättää monivuotisten ohjeellisten määrärahojen jakamisesta kunkin AKT-
 valtion ja alueen osalta ja AKT-maiden keskinäistä yhteistyötä varten Cotonoun
 sopimuksen liitteessä IV olevissa 3, 9 ja 12 c artiklassa säädettyjä perusteita
 noudattaen ja sisäisen sopimuksen 2 artiklassa vahvistetuissa taloudellisissa rajoissa.
 2. Määrärahojen ohjeellista maakohtaista jakoa määritettäessä sovelletaan eriytettyä
 lähestymistapaa, jotta voidaan varmistaa, että kumppanimaille räätälöidään erityisiä
 yhteistyöohjelmia, jotka perustuvat:
 a) niiden tarpeisiin;
 b) niiden valmiuksiin tuottaa, saada ja hyödyntää taloudellisia resursseja;
 c) niiden sitoumuksiin ja saavuttamiin tuloksiin; sekä
 d) unionin avun mahdollisiin vaikutuksiin.
 FI 16 FI
 ---pagebreak--- Maat, jotka tarvitsevat apua eniten, erityisesti vähiten kehittyneet maat, alhaisen
 tulotason maat ja kriisissä olevat maat, kriisistä toipuvat maat, hauraat valtiot ja
 muita heikommassa asemassa olevat maat, ovat etusijalla varoja kohdennettaessa.
 4 artikla
 Ohjelmasuunnittelun yleinen kehys
 1. AKT-valtioille ja -alueille Cotonoun sopimuksen mukaisesti annettavan tuen
 ohjelmasuunnitteluprosessi toteutetaan kyseisen sopimuksen liitteessä IV olevassa 1–
 14 artiklassa ja tämän asetuksen 1 ja 2 artiklassa tarkoitettujen yleisperiaatteiden
 mukaisesti.
 2. Jäljempänä 3 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta ohjelmasuunnittelu
 suoritetaan yhdessä asianomaisen kumppanimaan tai -alueen kanssa ja sitä
 mukautetaan enenevässä määrin kumppanimaan tai -alueen köyhyyden vähentämistä
 koskeviin strategioihin tai vastaaviin strategioihin.
 Unioni ja sen jäsenvaltiot kuulevat toisiaan ohjelmasuunnitteluprosessin varhaisessa
 vaiheessa parantaakseen yhteistyötoimiensa täydentävyyttä ja johdonmukaisuutta.
 Unioni kuulee EIP:tä asioissa, jotka liittyvät sen asiantuntemukseen ja toimintaan, ja
 myös muita avunantajia ja kehitysalan toimijoita, kansalaisyhteiskunnan edustajat ja
 alueelliset ja paikalliset viranomaiset mukaan luettuina.
 Komissio ja paikan päällä edustettuina olevat jäsenvaltiot pyrkivät yhteiseen
 ohjelmasuunnitteluun, mikäli tämä on mahdollista ja tarkoituksenmukaista. Kaikkia
 muita jäsenvaltioita kehotetaan osallistumaan ohjelmasuunnitteluun unionin yhteisen
 ulkoisen toiminnan vahvistamiseksi. Yhteisen ohjelmasuunnittelun olisi perustuttava
 kaikkien unionin avunantajien suhteellisiin etuihin.
 3. Joissakin tapauksissa, kuten Cotonoun sopimuksen liitteessä IV olevissa 3 artiklan
 3 kohdassa ja 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, komissio voi antaa
 kehitysavun yksipuolista ohjelmasuunnittelua ja täytäntöönpanoa koskevat
 erityissäännökset asiaan liittyvien unionin politiikkojen mukaisesti.
 4. Unioni keskittää kahdenvälisen apunsa periaatteessa enintään kolmelle alalle.
 5 artikla
 Ohjelma-asiakirjat
 1. Strategia-asiakirjat ovat asiakirjoja, jotka unioni ja asianomainen kumppanimaa tai -
 alue laatii kehitysyhteistyötä koskevan yhtenäisen poliittisen kehyksen
 aikaansaamiseksi Cotonoun sopimuksen yleisen tarkoituksen ja soveltamisalan,
 tavoitteiden ja yleisten periaatteiden mukaisesti ja kyseisen sopimuksen liitteessä IV
 olevissa 2, 8 ja 12 a artiklassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.
 Strategia-asiakirjojen laatimisessa ja täytäntöönpanossa on noudatettava avun
 tuloksellisuutta koskevia periaatteita: kansallinen omistajuus, kumppanuus,
 yhteensovittaminen, yhdenmukaistaminen, vastaanottajamaan järjestelmiin tai
 alueellisiin järjestelmiin mukautuminen, avoimuus, keskinäinen vastuuvelvollisuus ja
 FI 17 FI
 ---pagebreak--- tuloshakuisuus tämän asetuksen 2 artiklassa säädetyn mukaisesti. Ohjelmakausi on
 periaatteessa sovitettava yhteen kumppanimaan strategia-aikataulujen kanssa.
 2. Asianomaisen kumppanimaan tai -alueen suostumuksella strategia-asiakirjaa ei
 edellytetä, kun on kyse
 a) maista tai alueista, joilla on kehitysstrategia kehityssuunnitelman tai vastaavan
 kehitysasiakirjan muodossa, ja komissio on hyväksynyt sen perustaksi
 monivuotiselle maa- tai alueohjelmalle ohjelman hyväksyessään;
 b) maista tai alueista, joille unioni ja jäsenvaltiot ovat sopineet yhteisen
 monivuotisen ohjelma-asiakirjan;
 c) maista tai alueista, joista on jo olemassa yhteinen puiteasiakirja, joka tarjoaa
 unionin kokonaisvaltaisen lähestymistavan sovellettavaksi unionin ja kyseisen
 kumppanimaan tai -alueen välisiin suhteisiin, mukaan luettuna unionin
 kehitysyhteistyöpolitiikka;
 d) alueista, joilla on yhteisesti sovittu strategia unionin kanssa;
 e) maista, joissa unioni aikoo sovittaa strategiansa yhteen uuden, ennen 1 päivää
 tammikuuta 2017 alkavan kansallisen aikataulun kanssa; tällaisissa tapauksissa
 vuoden 2014 ja uuden kansallisen aikataulun alkamisen välisenä aikana
 toteutettavaan monivuotiseen maaohjelmaan sisältyvät unionin toimet kyseisen
 maan osalta.
 3. Strategia-asiakirjoja ei edellytetä mailta tai alueilta, jotka saavat tämän asetuksen
 nojalla unionin varoista alustavia määrärahoja enintään 50 miljoonaa euroa
 kaudella 2014–2020. Kyseisissä tapauksissa monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin
 sisältyvät unionin toimet kyseisten maiden ja alueiden osalta.
 Jos kumppanimaa tai -alue ei voi hyväksyä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoja,
 on laadittava strategia-asiakirja.
 4. Lukuun ottamatta 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tilanteita monivuotiset maa- ja
 alueohjelmat perustuvat kumppanimaan tai -alueen kanssa käytävään vuoropuheluun
 ja ne laaditaan tässä artiklassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen tai vastaavien
 perusteella ja niistä tehdään sopimus kyseisen maan tai alueen kanssa.
 Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua yhteistä monivuotista ohjelma-asiakirjaa,
 joka on tässä kohdassa vahvistettujen periaatteiden ja ehtojen mukainen, mukaan
 luettuna määrärahojen ohjeellinen kohdentaminen, voidaan tässä asetuksessa pitää
 14 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti monivuotisena maa- tai alueohjelmana
 kumppanimaan tai -alueen suostumuksella.
 Monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa yksilöidään unionin rahoitusta saavat
 ensisijaiset alat, tarkat tavoitteet, odotetut tulokset, tulosindikaattorit sekä
 määrärahojen ohjeellinen kohdentaminen kokonaisuudessaan ja ensisijaisten alojen
 osalta.
 5. Maiden ja alueiden ohjelma-asiakirjojen lisäksi laaditaan AKT-valtioiden välinen
 strategia-asiakirja ja siihen liittyvä monivuotinen ohjelma komission ja AKT-
 FI 18 FI
 ---pagebreak--- valtioiden yhteistyönä AKT-valtioiden sihteeristön kautta Cotonoun sopimuksen
 liitteessä IV olevissa 12–14 artiklassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.
 6. Tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut erityissäännökset voidaan antaa
 erityistukiohjelmana, jossa otetaan huomioon tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa
 tarkoitetut erityisnäkökohdat.
 6 artikla
 Kriisissä tai kriisin jälkitilanteessa olevia maita ja alueita tai hauraita maita ja alueita
 koskeva ohjelmasuunnittelu
 1. Laadittaessa ohjelma-asiakirjoja kriisissä tai kriisin jälkitilanteessa oleville maille ja
 alueille tai hauraille maille ja alueille, kyseessä olevien maiden tai alueiden heikko
 asema, erityistarpeet ja olosuhteet otetaan asianmukaisesti huomioon.
 Asianmukaista huomiota kiinnitetään konfliktien ehkäisyyn, valtion ja rauhan
 rakentamiseen, konfliktien jälkeiseen sovitteluun ja jälleenrakentamiseen liittyviin
 toimiin sekä naisten asemaan näissä prosesseissa.
 Jos kumppanimaat tai -alueet ovat suoraan osallisina kriisissä tai kriisin
 jälkitilanteessa tai tällaisen vaikutuspiirissä taikka jos ne ovat hauraita maita ja
 alueita tai tällaisten vaikutuspiirissä, painopisteeksi otetaan erityisesti hätäavun,
 kunnostuksen ja kehityksen yhteensovittaminen kaikkien asianomaisten toimijoiden
 keskuudessa, jotta hätätilanteesta voidaan siirtyä kehitysvaiheeseen ja kestokykyä
 voidaan parantaa. Hauraiden tai säännöllisesti luonnononnettomuuksille alttiiden
 maiden ja alueiden ohjelmissa korostetaan katastrofivalmiutta ja katastrofien
 ehkäisyä sekä tällaisten onnettomuuksien seurausten hoitoa.
 2. Niiden maiden tai alueiden osalta, jotka kärsivät kriisistä ja kriisin jälkitilanteesta
 taikka ovat hauraita, voidaan toteuttaa kyseisen maan tai alueen yhteistyöstrategiaa
 koskeva tarkistus. Tarkistukset voivat johtaa erityiseen ja mukautettuun strategiaan,
 jolla varmistetaan siirtyminen pitkän aikavälin yhteistyöhön ja kehitykseen ja
 edistetään humanitaaristen ja kehityspoliittisten välineiden yhteensovittamista ja
 helpotetaan siirtymää niiden välillä.
 7 artikla
 Ohjelma-asiakirjojen hyväksyminen ja muuttaminen
 1. Komissio hyväksyy ohjelma-asiakirjat ja niihin sisältyvän määrärahojen ohjeellisen
 jaon 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
 Kun ohjelma-asiakirjat toimitetaan 14 artiklassa tarkoitetulle EKR:n komitealle,
 komissio toimittaa ne samanaikaisesti tiedoksi myös yhteiselle parlamentaariselle
 edustajakokoukselle.
 Asianomaisen AKT-valtion tai -alueen on tämän jälkeen hyväksyttävä ohjelma-
 asiakirjat. Maat tai alueet, joilla ei ole allekirjoitettua ohjelma-asiakirjaa, voivat
 saada rahoitusta tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
 FI 19 FI
 ---pagebreak--- 2. Strategia-asiakirjoja ja monivuotisia maa- ja alueohjelmia sekä niihin sisältyvää
 määrärahojen ohjeellista jakoa voidaan mukauttaa ottaen huomioon Cotonoun
 sopimuksen liitteessä IV olevissa 5, 11 ja 14 artiklassa säädetyt tarkistukset.
 3. Jäljempänä 14 artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan myös huomattaviin
 muutoksiin, joiden seurauksena strategia, sen ohjelma-asiakirjat ja/tai sen
 ohjelmoitavien määrärahojen jako muuttuu merkittävästi. Asianomainen AKT-valtio
 tai -alue hyväksyy tarvittaessa myös ohjelma-asiakirjoihin tehtävät lisäykset.
 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä ei sovelleta ohjelma-asiakirjojen vähäisiin
 muutoksiin, joilla tehdään teknisiä mukautuksia, kohdennetaan varoja uudelleen
 painopistealaa koskevien ohjeellisten määrärahojen puitteissa tai tarkistetaan
 ohjeellisen alustavan määrärahan määrää ylös- tai alaspäin alle 20 prosentilla
 edellyttäen, että nämä muutokset eivät vaikuta näissä asiakirjoissa esitettyihin
 painopistealoihin ja tavoitteisiin. Tällaisessa tapauksessa komissio ilmoittaa näistä
 muutoksista EKR:n komitealle kuukauden kuluessa.
 5. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, kuten
 kriisitilanteissa tai demokratiaa, oikeusvaltiota, ihmisoikeuksia tai perusvapauksia
 koskevissa välittömissä uhissa, 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tapaukset mukaan
 lukien, voidaan käyttää 14 artiklan 10 kohdassa tarkoitettua menettelyä 5 artiklassa
 tarkoitettujen ohjelma-asiakirjojen muuttamiseksi.
 III OSASTO
 TÄYTÄNTÖÖNPANO
 8 artikla
 Yleinen täytäntöönpanokehys
 Komission ja EIP:n Cotonoun sopimuksen nojalla hallinnoima apu AKT-valtioille ja -alueille
 pannaan täytäntöön sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun
 varainhoitoasetuksen, jäljempänä ’EKR:n varainhoitoasetus’ mukaisesti.
 9 artikla
 Toimintaohjelmien, yksittäisten toimenpiteiden ja erityistoimenpiteiden hyväksyminen
 1. Komissio hyväksyy vuotuiset toimintaohjelmat, tarvittaessa 5 artiklassa
 tarkoitettujen ohjeellisten ohjelma-asiakirjojen perusteella.
 Kun on kyse toistuvista toimista, se voi hyväksyä myös monivuotisia
 toimintaohjelmia enintään kolmeksi vuodeksi.
 Toimi voidaan tarvittaessa hyväksyä yksittäisenä toimenpiteenä ennen vuotuisten tai
 monivuotisten toimintaohjelmien hyväksymistä tai sen jälkeen.
 2. Komissio valmistelee toimintaohjelmat ja yksittäiset toimenpiteet kumppanimaan tai
 -alueen kanssa, kutsuu mukaan paikalla edustettuina olevat jäsenvaltiot sekä
 tarvittaessa koordinoi toimia muiden avunantajien kanssa, erityisesti yhteisen
 ohjelmasuunnittelun yhteydessä, ja EIP:n kanssa.
 FI 20 FI
 ---pagebreak--- Toimintaohjelmissa määritellään kunkin toimen osalta tavoitteet, odotetut tulokset,
 tärkeimmät toiminnot, toteuttamistavat, talousarvio, alustava aikataulu, mahdolliset
 tukitoimet sekä edistymisen seurantajärjestelyt.
 Toimintaohjelmissa on ilmoitettava, miten nykyiset tai suunnitellut EIP:n toimet
 otetaan huomioon.
 3. Edellä 4 artiklan 3 kohdassa mainituissa tapauksissa tai kun on kyse
 odottamattomista tarpeista komissio voi hyväksyä erityistoimenpiteitä.
 4. Komissio hyväksyy 1 kohdassa säädetyt toimintaohjelmat ja yksittäiset toimenpiteet,
 joiden osalta unionin rahoitustuki on yli 10 miljoonaa euroa, ja erityistoimenpiteet,
 joiden osalta unionin rahoitustuki on yli 30 miljoonaa euroa, tämän asetuksen 14
 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
 Menettelyä ei tarvitse noudattaa sellaisten toimintaohjelmien ja toimenpiteiden
 osalta, jotka alittavat kyseiset raja-arvot, eikä niihin tehtyjen vähäisten muutosten
 osalta. Vähäiset muutokset ovat teknisiä mukautuksia, esimerkiksi
 täytäntöönpanojakson jatkaminen, varojen uudelleenkohdentaminen alustavien
 määrärahojen puitteissa ja määrärahojen lisääminen tai vähentäminen alle 20
 prosentilla niiden alustavasta määrästä, edellyttäen että muutokset eivät merkittävällä
 tavalla vaikuta alkuperäisen toimintaohjelman tai toimenpiteen tavoitteisiin.
 Tällaisessa tapauksessa komissio hyväksyy toimintaohjelmat, toimenpiteet ja niihin
 tehdyt vähäiset muutokset ja ilmoittaa asiasta EKR:n komitealle kuukauden kuluessa.
 Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, kuten
 kriisitilanteissa tai demokratiaa, oikeusvaltiota, ihmisoikeuksia tai perusvapauksia
 koskevissa välittömissä uhissa, komissio voi hyväksyä yksittäisiä tai
 erityistoimenpiteitä tai muutoksia voimassa oleviin toimintaohjelmiin ja
 toimenpiteisiin 14 artiklan 10 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
 5. Komissio hyväksyy sisäisen sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut
 tukimenoihin liittyvät erityiset toimintaohjelmat 14 artiklassa säädettyä menettelyä
 noudattaen. Tukimenoihin liittyviin erityisiin toimintaohjelmiin mahdollisesti
 tehtävät muutokset hyväksytään samaa menettelyä noudattaen.
 6. Ympäristönäkökohtia, muun muassa ilmastoon ja luonnon monimuotoisuuteen
 kohdistuvia vaikutuksia, tarkastellaan hanketasolla, ja ympäristön kannalta herkissä
 hankkeissa tehdään tarvittaessa myös ympäristövaikutusten arviointi (YVA), etenkin
 kun on kyse uudesta mittavasta infrastruktuurista. Alakohtaisten ohjelmien
 täytäntöönpanossa käytetään strategisia ympäristöarviointeja (SYA) tilanteen
 mukaan. Asianosaisten sidosryhmien osallistuminen ympäristöarviointeihin ja
 tulosten julkinen saatavuus varmistetaan.
 10 artikla
 Jäsenvaltioiden lisärahoitusosuudet
 1. Jäsenvaltiot voivat omasta aloitteestaan toimittaa komissiolle tai EIP:lle
 vapaaehtoisia rahoitusosuuksia sisäisen sopimuksen 1 artiklan 9 kohdan mukaisesti
 Cotonoun sopimuksen tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi muutoin kuin
 yhteisen yhteisrahoituksen keinoin. Vapaaehtoiset rahoitusosuudet eivät vaikuta 11.
 FI 21 FI
 ---pagebreak--- EKR:n varojen yleiseen kohdentamiseen. Vapaaehtoisia rahoitusosuuksia käsitellään
 samalla tavalla kuin sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja
 jäsenvaltioiden varsinaisia rahoitusosuuksia, lukuun ottamatta sisäisen sopimuksen 6
 ja 7 artiklan määräyksiä, joiden osalta voidaan tehdä erityisjärjestelyjä
 kahdenvälisessä rahoitussopimuksessa.
 2. Varauksia voidaan tehdä vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, esimerkiksi
 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksellisissa olosuhteissa toteutettavia
 toimia varten. Tässä tapauksessa komissiolle ja EIP:lle uskottuja vapaaehtoisia
 rahoitusosuuksia on käsiteltävä käyttötarkoitukseensa sidottuna tulona EKR:n
 varainhoitoasetuksen mukaisesti.
 3. Lisävarat on integroitava ohjelmasuunnitteluun ja tarkasteluprosessiin sekä tässä
 asetuksessa tarkoitettuihin vuosittaisiin toimintaohjelmiin, yksittäisiin toimenpiteisiin
 ja erityistoimenpiteisiin, ja niiden on ilmennettävä kumppanimaan tai -alueen
 omavastuullisuutta.
 4. Komissio hyväksyy mahdolliset muutokset toimintaohjelmiin, yksittäisiin
 toimenpiteisiin ja erityistoimenpiteisiin 9 artiklan säännösten mukaisesti.
 5. Komissiolle tai EIP:lle Cotonoun sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi
 vapaaehtoisia rahoitusosuuksia uskovien jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä
 rahoitusosuuksista neuvostolle ja EKR:n komitealle/investointikehyskomitealle
 etukäteen.
 11 artikla
 Verot, tullit ja maksut
 Unionin apu ei johda erityisten verojen, tullien eikä maksujen syntymiseen.
 Cotonoun sopimuksen liitteessä IV olevan 31 artiklan määräysten soveltamista rajoittamatta
 kyseiset verot, tullit ja maksut voidaan katsoa tukikelpoisiksi sisäisen sopimuksen 10 artiklan
 2 kohdassa tarkoitetussa EKR:n varainhoitoasetuksessa vahvistettujen edellytysten
 mukaisesti.
 12 artikla
 Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
 1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti
 rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia,
 lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla
 tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti
 maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia
 ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
 2. Komissiolla tai sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet
 toimittaa kaikkien unionilta tämän asetuksen puitteissa rahoitusta saaneiden
 avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia
 ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
 FI 22 FI
 ---pagebreak--- 3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien
 paikalla suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1073/199928 ja neuvoston asetuksessa (Euratom,
 EY) N:o 2185/9629 säädettyjä säännöksiä ja menettelyjä noudattaen, jotta voidaan
 määrittää, liittyykö tämän asetuksen nojalla rahoitettuun avustussopimukseen,
 avustuspäätökseen tai sopimukseen petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa,
 joka vaikuttaa unionin taloudellisiin etuihin.
 4. Kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyihin
 yhteistyösopimuksiin, sopimuksiin, avustussopimuksiin ja avustuspäätöksiin, jotka
 ovat seurausta tämän asetuksen täytäntöönpanosta, on sisällyttävä määräyksiä, joiden
 nojalla komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille annetaan
 nimenomaisesti valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia sekä paikalla suoritettavia
 todentamisia ja tarkastuksia toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan
 rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
 13 artikla
 Kansallisuutta ja alkuperää koskevat säännöt hankinta-, avustus- ja muita menettelyjä varten
 Kansallisuutta ja alkuperää koskevat säännöt hankinta-, avustus- ja muita menettelyjä varten
 määritellään Cotonoun sopimuksen liitteessä IV olevassa 20 artiklassa.
 IV OSASTO
 PÄÄTÖKSENTEKOMENETTELYT
 14 artikla
 EKR:n komitean vastuuala
 1. Euroopan kehitysrahaston komitean, jäljempänä ’EKR:n komitea’, joka on perustettu
 sisäisen sopimuksen 8 artiklalla, on annettava lausuntonsa 3–10 kohdassa tarkoitetun
 menettelyn mukaisesti.
 EIP:n tarkkailija osallistuu EKR:n komitean toimintaan investointipankkia koskevien
 kysymysten osalta.
 2. EKR:n komitean tehtävät kattavat vastuut, jotka esitetään tämän asetuksen II ja III
 osastossa:
 a) 11. EKR:stä myönnettävään unionin apuun liittyvä ohjelmasuunnittelu ja sen
 tarkastelu, jonka painopiste on maa- ja aluestrategioissa ja AKT-valtioiden
 välisen yhteistyön strategioissa; sekä
 b) unionin ja sen jäsenvaltioiden avun täytäntöönpanon seuranta, joka kattaa
 muun muassa avun vaikutukset köyhyyden vähentymiseen, alakohtaiset
 näkökohdat, monialaiset kysymykset, jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien
 kanssa tehtävän koordinoinnin toimivuuden kenttätasolla sekä 2 artiklassa
 tarkoitettujen avun tuloksellisuuden periaatteiden noudattamisen.
 28
 EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.
 29
 EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.
 FI 23 FI
 ---pagebreak--- 3. Kun EKR:n komiteaa pyydetään antamaan lausunto, komission edustaja tekee
 komitean työjärjestyksessä asetetun määräajan puitteissa EKR:n komitealle
 ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. EKR:n komitea antaa lausuntonsa
 määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden perusteella ja jonka
 enimmäiskesto on 30 päivää.
 Ennen kuin EKR:n komitea antaa lausunnon kuka tahansa EKR:n komitean jäsen voi
 ehdottaa muutoksia ja puheenjohtaja voi esittää muutettuja versioita ehdotetuista
 toimenpiteistä.
 Puheenjohtajan on pyrittävä löytämään ratkaisuja, joilla on mahdollisimman laaja
 tuki EKR:n komiteassa. Puheenjohtaja ilmoittaa EKR:n komitealle siitä, miten
 keskustelut ja muutosehdotukset on otettu huomioon, erityisesti siltä osin kuin on
 kyse ehdotuksista, joilla on ollut laaja tuki EKR:n komiteassa.
 4. Lausunto annetaan sisäisen sopimuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetulla
 määräenemmistöllä painottamalla jäsenvaltioiden ääniä sisäisen sopimuksen 8
 artiklan 2 kohdassa esitetyllä tavalla.
 5. Jos EKR:n komitea antaa myönteisen lausunnon, komissio hyväksyy toimenpiteet,
 joita sovelletaan välittömästi.
 6. Jos komitea antaa kielteisen lausunnon, komissio ei hyväksy toimenpiteitä. Jos
 toimenpiteet katsotaan tarpeellisiksi, puheenjohtaja voi toimittaa muutetun version
 ehdotetuista toimenpiteistä EKR:n komitealle kahden kuukauden kuluessa kielteisen
 lausunnon antamisesta tai toimittaa toimenpide-ehdotuksen 9 kohdassa tarkoitetulle
 muutoksenhakukomitealle jatkokäsittelyä varten kuukauden kuluessa kielteisen
 lausunnon antamisesta.
 7. Jos lausuntoa ei anneta, komissio voi hyväksyä toimenpide-ehdotukset lukuun
 ottamatta jäljempänä toisessa alakohdassa mainittuja tapauksia. Jos komissio ei
 hyväksy toimenpiteitä, puheenjohtaja voi esittää EKR:n komitealle niitä koskevan
 muutosehdotuksen.
 Komissio ei hyväksy toimenpiteitä, jos EKR:n komitean jäsenten yksinkertainen
 enemmistö vastustaa sitä. Jos toimenpiteet katsotaan tarpeellisiksi, puheenjohtaja voi
 tällöin toimittaa muutetun version ehdotetuista toimenpiteistä EKR:n komitealle
 kahden kuukauden kuluessa äänestyksestä tai toimittaa toimenpide-ehdotuksen 9
 kohdassa tarkoitetulle muutoksenhakukomitealle jatkokäsittelyä varten kuukauden
 kuluessa kielteisen lausunnon antamisesta.
 8. Kun EKR:n komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä
 noudattaen, menettely päätetään tuloksettomana, jos EKR:n komitean puheenjohtaja
 lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai EKR:n komitean
 jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää.
 9. Muutoksenhakukomitea hyväksyy työjärjestyksensä komission ehdotuksesta
 jäsentensä yksinkertaisella enemmistöllä. Jos asia pannaan vireille
 muutoksenhakukomiteassa, se kokoontuu asianmukaisesti perusteltuja tapauksia
 lukuun ottamatta aikaisintaan 14 päivän ja viimeistään kuuden viikon kuluttua
 päivästä, jona asia on saatettu sen käsiteltäväksi. Sen estämättä, mitä 3 kohdan
 ensimmäisessä alakohdassa säädetään, muutoksenhakukomitea antaa lausuntonsa
 FI 24 FI
 ---pagebreak--- kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asia on saatettu sen käsiteltäväksi, sisäisen
 sopimuksen 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetulla määräenemmistöllä painottamalla
 jäsenvaltioiden ääniä sisäisen sopimuksen 8 artiklan 2 kohdassa esitetyllä tavalla.
 Komission edustaja toimii muutoksenhakukomitean puheenjohtajana.
 Puheenjohtaja määrää muutoksenhakukomitean kokouspäivän tiiviissä yhteistyössä
 komitean jäsenten kanssa, jotta jäsenvaltiot, komissio ja EIP investointipankkia
 koskevien kysymysten osalta voivat varmistaa olevansa edustettuina asianmukaisella
 tasolla.
 Jos muutoksenhakukomitea antaa puoltavan lausunnon, komissio hyväksyy
 toimenpiteet. Jos muutoksenhakukomitea ei anna lausuntoa, komissio voi hyväksyä
 toimenpiteet. Jos muutoksenhakukomitea antaa kielteisen lausunnon, komissio ei
 hyväksy toimenpiteitä.
 10. Viitattaessa tähän kohtaan komissio hyväksyy toimenpiteet, joita sovelletaan
 välittömästi, ilman niiden toimittamista ennakkoon EKR:n komitealle, ja jotka ovat
 voimassa hyväksytyn tai muutetun asiakirjan, toimintaohjelman tai toimenpiteen
 koko keston ajan.
 Viimeistään 14 päivän kuluttua hyväksymisestä puheenjohtajan on toimitettava
 toimenpiteet EKR:n komitealle tämän lausunnon saamiseksi.
 Jos EKR:n komitea antaa kielteisen lausunnon tämän artiklan 3 ja 4 kohdan
 mukaisesti, komissio kumoaa välittömästi ensimmäisen alakohdan mukaisesti
 hyväksytyt toimenpiteet.
 15 artikla
 Afrikan rauhanrahasto
 AKT-valtioiden keskinäisen yhteistyön ohjelmissa osoitetaan varoja Afrikan rauhanrahastolle.
 Kyseisiä varoja voidaan täydentää alueohjelmista saatavalla rahoituksella. Seuraavissa
 alakohdissa määriteltyä erityismenettelyä sovelletaan seuraavasti:
 a) Afrikan unionin pyynnöstä, jonka AKT-suurlähettiläskomitea vahvistaa, komissio
 laatii monivuotiset toimintaohjelmat, joissa yksilöidään mahdollisten toimien
 tavoitteet, laajuus ja luonne sekä toimien täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset
 säännöt. Kunkin toimintaohjelman liitteessä kuvataan kutakin mahdollista
 toimenpidelajia koskeva päätöksentekomenettely toimen luonteen, laajuuden ja
 kiireellisyyden mukaan;
 b) toimintaohjelmista, mukaan luettuna a alakohdassa tarkoitetusta liitteestä, ja
 toimintaohjelmien muutoksista keskustellaan asianomaisissa neuvoston
 valmistelutyöryhmissä ja poliittisten ja turvallisuusasioiden komiteassa, ja ne
 hyväksytään pysyvien edustajien komiteassa (Coreper) sisäisen sopimuksen 8
 artiklan 3 kohdassa vahvistetulla määräenemmistöllä ennen kuin komissio hyväksyy
 ne;
 c) toimintaohjelmat, lukuun ottamatta a alakohdassa tarkoitettua liitettä, ovat komission
 ja Afrikan unionin välillä tehtävän rahoitussopimuksen perustana;
 FI 25 FI
 ---pagebreak--- d) kullekin rahoitussopimuksen nojalla toteutettavalle toimelle on saatava poliittisten ja
 turvallisuusasioiden komitean ennakkohyväksyntä; neuvoston asianomaisille
 valmistelutyöryhmille on ilmoitettava tai niitä on kuultava toimista hyvissä ajoin
 ennen niiden saattamista b alakohdassa tarkoitettujen erityisten
 päätöksentekomenettelyjen mukaisesti poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean
 käsiteltäväksi, jotta voidaan varmistaa, että suunniteltujen toimenpiteiden sotilas- ja
 turvallisuusulottuvuuden lisäksi otetaan huomioon myös niiden kehitysyhteistyöhön
 liittyvät näkökohdat;
 e) komissio laatii varojen käytöstä neuvostolle ja EKR:n komitealle niiden pyynnöstä
 vuosittain tiedoksi toimintakertomuksen, jossa tehdään ero julkista kehitysapua
 koskevien ja muiden maksusitoumusten ja maksujen välillä.
 Unioni tarkastelee edelleen mahdollisia tulevaisuuden vaihtoehtoisia rahoituslähteitä, kuten
 yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalta saatavaa rahoitusta.
 16 artikla
 Investointikehyskomitea
 1. Sisäisen sopimuksen 9 artiklan mukaisesti EIP:n alaisuuteen perustettu
 investointikehyskomitea muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja komission
 edustajasta. Komiteaan on pyydetty osallistumaan tarkkailijat neuvoston
 pääsihteeristöstä ja Euroopan ulkosuhdehallinnosta. Kukin jäsenvaltio ja komissio
 nimittää yhden edustajan ja yhden varaedustajan. Jatkuvuuden turvaamiseksi
 investointikehyskomitean jäsenet valitsevat keskuudestaan investointikehyskomitean
 puheenjohtajan kahdeksi vuodeksi. EIP vastaa komitean sihteeristöstä ja
 tukipalveluista. Ainoastaan jäsenvaltioiden nimittämät investointikehyskomitean
 jäsenet tai heidän varajäsenensä voivat äänestää.
 Neuvosto hyväksyy investointikehyskomitean työjärjestyksen yksimielisesti
 ehdotuksesta, jonka EIP laatii komissiota kuultuaan.
 Investointikehyskomitea tekee päätöksensä määräenemmistöllä. Äänten
 painotuksesta määrätään sisäisen sopimuksen 8 artiklassa.
 Investointikehyskomitea kokoontuu vähintään neljästi vuodessa. Lisäkokouksia
 voidaan kutsua koolle EIP:n tai komitean jäsenten pyynnöstä työjärjestyksen
 mukaisesti. Investointikehyskomitea voi lisäksi antaa lausunnon kirjallisella
 menettelyllä sen työjärjestyksessä vahvistetuin edellytyksin.
 2. Investointikehyskomitea hyväksyy
 a) investointikehyksen täytäntöönpanoa koskevat toimintaohjeet;
 b) investointikehystä koskevat investointistrategiat ja liiketoimintasuunnitelmat
 Cotonoun sopimuksen tavoitteiden ja unionin kehityspolitiikan yleisten
 periaatteiden perusteella;
 c) investointikehystä koskevat vuosikertomukset;
 d) kaikki yleiset toimintapoliittiset asiakirjat, myös arviointikertomukset, jotka
 koskevat investointikehystä.
 FI 26 FI
 ---pagebreak--- 3. Investointikehyskomitea antaa lausunnon seuraavista:
 a) korkotuen myöntämistä koskevat ehdotukset Cotonoun sopimuksen liitteessä II
 olevan 2 artiklan 7 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
 Tällöin investointikehyskomitea antaa lausunnon myös korkotuen käytöstä;
 b) ehdotukset investointikehysinvestoinnista johonkin hankkeeseen, josta
 komissio on antanut kielteisen lausunnon;
 c) muut investointikehykseen liittyvät ehdotukset, jotka perustuvat
 investointikehyksen toimintaohjeissa määriteltyihin yleisperiaatteisiin.
 Vähäisiä toimia koskevan hyväksymismenettelyn yksinkertaistamiseksi
 investointikehyskomitea voi antaa puoltavan lausuntonsa myönnettävien
 määrärahojen kokonaismäärää (korkotuet, tekninen apu) tai yleisvaltuutusta (lainat,
 pääoma) koskevista EIP:n ehdotuksista, ja EIP kohdentaa määrärahoja myöhemmin
 edelleen yksittäisille hankkeille ilman investointikehyskomitean ja/tai komission
 uutta lausuntoa kyseisten määrärahojen kokonaismäärää/yleisvaltuutusta koskevien
 perusteiden mukaisesti, mukaan lukien edelleen kohdennetun määrärahan
 enimmäismäärä hanketta kohti;
 Lisäksi EIP:n hallintoelimet voivat ajoittain pyytää, että investointikehyskomitea
 antaa lausunnon kaikista rahoitusehdotuksista tai tietyistä rahoitusehdotusten
 ryhmistä.
 4. EIP:n vastuulla on toimittaa investointikehyskomitean käsiteltäväksi ajoissa asiat,
 jotka vaativat investointikehyskomitean hyväksynnän tai lausunnon 2 ja 3 kohdan
 mukaisesti. Kaikki komitean lausuntoa varten toimitetut ehdotukset tehdään
 investointikehyksen toimintaohjeissa esitettyjen asiaa koskevien perusteiden ja
 periaatteiden mukaisesti.
 5. EIP tekee tiiviisti yhteistyötä komission kanssa ja koordinoi tarvittaessa toimensa
 muiden avunantajien kanssa. Tässä kiinnitetään huomiota etenkin seuraaviin
 seikkoihin:
 a) EIP laatii tai tarkistaa yhdessä komission kanssa 2 kohdan a alakohdassa
 tarkoitetut toimintaohjeet. EIP on vastuussa toimintaohjeiden noudattamisesta
 ja sen on varmistettava, että sen tukemissa hankkeissa noudatetaan
 kansainvälisiä sosiaali- ja ympäristönormeja ja että hankkeet ovat
 sopusoinnussa Cotonoun sopimuksen tavoitteiden, unionin kehityspolitiikan
 yleisten periaatteiden ja asianomaisten maa- ja aluekohtaisten
 yhteistyöstrategioiden kanssa;
 b) EIP pyytää komission lausuntoa sijoitusstrategioiden,
 liiketoimintasuunnitelmien ja yleispoliittisten asiakirjojen laadintaa varten;
 c) EIP ilmoittaa hallinnoimistaan hankkeista komissiolle 18 artiklan 1 kohdan
 mukaisesti. Hankkeen arviointivaiheessa sen on pyydettävä komission lausunto
 hankkeen yhdenmukaisuudesta asianomaisten maa- ja aluekohtaisten
 yhteistyöstrategioiden tai, tapauksen mukaan, investointikehyksen yleisten
 tavoitteiden kanssa;
 FI 27 FI
 ---pagebreak--- d) EIP pyytää, 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun kokonaismäärään sisältyviä
 korkotukia lukuun ottamatta, hankkeiden arviointivaiheessa komissiolta
 hyväksynnän myös investointikehyskomitealle esitettyjen korkotukiehdotusten
 yhdenmukaisuudesta Cotonoun sopimuksen liitteessä II olevan 2 artiklan
 7 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan sekä investointikehyksen toimintaohjeissa
 määriteltyjen perusteiden kanssa.
 Komission katsotaan antaneen puoltavan lausunnon tai hyväksyntänsä ehdotukselle,
 jos se ei anna kolmen viikon kuluessa ehdotuksen toimittamisesta kyseisestä
 ehdotuksesta kielteistä lausuntoa. Voidakseen antaa lausunnon rahoitusalan tai
 julkisen sektorin hankkeesta ja hyväksyä korkotukiehdotuksen komissio voi pyytää,
 että lopullinen hanke-ehdotus toimitetaan sille kaksi viikkoa ennen
 investointikehyskomitealle toimittamista.
 6. EIP ei toteuta 3 kohdassa mainittuja toimia, ellei investointikehyskomitea ole antanut
 puoltavaa lausuntoa.
 Sen jälkeen kun investointikehyskomitea on antanut puoltavan lausunnon, EIP tekee
 ehdotuksesta päätöksen omien menettelyjensä mukaisesti. Erityisesti se voi päättää
 hylätä ehdotuksen. EIP ilmoittaa investointikehyskomitealle ja komissiolle
 määräajoin tapauksista, joissa se on päättänyt hylätä ehdotuksen.
 Kun on kyse EIP:n omista varoista annettavista lainoista ja
 investointikehysinvestoinneista, jotka eivät edellytä investointikehyskomitean
 lausuntoa, EIP tekee päätökset ehdotuksista omien menettelyjensä mukaisesti ja
 investointikehyksen osalta investointikehyksen toimintaohjeiden ja
 investointikehyskomitean hyväksymien investointistrategioiden mukaisesti.
 Vaikka investointikehyskomitea antaisi korkotuen myöntämistä koskevasta
 ehdotuksesta kielteisen lausunnon, EIP voi antaa kyseisen lainan mutta ilman
 korkotukea. EIP ilmoittaa investointikehyskomitealle ja komissiolle määräajoin
 kaikista tapauksista, joissa se päättää toimia näin.
 EIP voi päättää muuttaa sellaisen investointikehyslainan tai -investoinnin ehtoja,
 josta investointikehyskomitea on antanut puoltavan lausunnon 3 kohdan mukaisesti,
 tai minkä tahansa sellaisen lainan ehtoja, jonka korkotuista investointikehyskomitea
 on antanut puoltavan lausunnon, jollei investointikehyksen toimintaohjeissa
 vahvistetuista edellytyksistä muuta johdu ja edellyttäen, että asianomaisen lainan tai
 investointikehysinvestoinnin olennainen tavoite ei muutu. EIP voi erityisesti päättää
 korottaa lainan tai investointikehysinvestoinnin määrää enintään 20 prosentilla.
 Tällainen korotus voi Cotonoun sopimuksen liitteessä II olevan 2 artiklan 7 kohdassa
 tarkoitettujen korkotuellisten hankkeiden osalta johtaa korkotuen arvon suhteelliseen
 korotukseen. EIP ilmoittaa investointikehyskomitealle ja komissiolle määräajoin
 kaikista tapauksista, joissa se päättää toimia näin. Jos korkotuen arvon korotusta
 pyydetään Cotonoun sopimuksen liitteessä II olevan 2 artiklan 7 kohdan mukaisille
 hankkeille, investointikehyskomitean edellytetään antavan lausuntonsa ennen kuin
 EIP toteuttaa korotuksen.
 7. EIP hoitaa investointikehysinvestointeja ja kaikkia investointikehyksen lukuun
 hallittavia varoja Cotonoun sopimuksen tavoitteiden mukaisesti. Se voi erityisesti
 olla mukana niissä oikeushenkilöiden hallinto- ja valvontaelimissä, joihin
 FI 28 FI
 ---pagebreak--- investointikehyksen varoja on investoitu, sopia investointikehyksen lukuun
 hallittavista oikeuksista sekä kumota ja muuttaa niitä investointikehyksen
 toimintaohjeiden mukaisesti.
 V OSASTO
 LOPPUSÄÄNNÖKSET
 17 artikla
 Kolmannen maan tai alueen osallistuminen
 Komissio voi unionin avun johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi päättää,
 että AKT-ryhmään kuulumattomat kehitysmaat ja alueellista yhdentymistä ajavat elimet,
 joiden toimintaan osallistuu AKT-valtioita ja jotka edistävät unionin muista ulkoisen
 toiminnan rahoitusvälineistä myönnettävään unionin tukeen oikeutettua alueellista yhteistyötä
 ja yhdentymistä, voidaan myöntää sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan i
 alakohdassa tarkoitettuja varoja, jos kyseessä oleva hanke tai ohjelma on luonteeltaan
 alueellinen tai rajat ylittävä ja Cotonoun sopimuksen liitteessä IV olevan 6 artiklan mukainen.
 Merentakaiset maat ja alueet, joille voidaan myöntää unionin tukea päätöksen [...] mukaisesti,
 ja unionin syrjäisimmät alueet voivat myös osallistua alueellisen yhteistyön hankkeisiin tai
 ohjelmiin. Näiden alueiden osallistumista varten annettava rahoitus annetaan sisäisen
 sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen varojen lisäksi.
 Tavoitteena on vahvistaa jäsenvaltioiden, syrjäisimpien alueiden, MMA:iden ja AKT-maiden
 välistä yhteistyötä ja tarvittaessa perustaa koordinointimekanismeja. Kyseinen rahoitus ja 11.
 EKR:n varainhoitoasetuksessa tarkoitettu rahoitus voidaan sisällyttää strategia-asiakirjoihin ja
 monivuotisiin maa- ja alueohjelmiin sekä tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitettuihin
 toimintaohjelmiin ja toimenpiteisiin.
 18 artikla
 EKR:stä myönnettävän avun seuranta, raportointi ja arviointi
 1. Komissio ja EIP seuraavat säännöllisesti toimiaan ja tarkastelevat edistymistä
 odotettujen tulosten saavuttamisessa. Komissio tekee myös arviointeja alakohtaisten
 politiikkojensa ja toimiensa vaikuttavuudesta ja tehokkuudesta ja
 ohjelmasuunnittelun tuloksellisuudesta, tarvittaessa riippumattomien ulkoisten
 arviointien avulla. Arviointien olisi perustuttava OECD:n kehitysapukomitean
 hyvien käytäntöjen periaatteisiin, ja niiden avulla olisi pyrittävä saamaan selville,
 onko asetetut tavoitteet saavutettu, ottaen tarvittaessa huomioon sukupuolten tasa-
 arvo. Lisäksi niiden perusteella olisi laadittava suosituksia tulevan toiminnan
 kehittämiseksi.
 EIP antaa komissiolle määräajoin tietoja hoitamistaan 11. EKR:n varoista
 rahoitettujen hankkeiden täytäntöönpanosta investointikehyksen toimintaohjeissa
 esitettyjen menettelyjen mukaisesti.
 2. Komissio toimittaa arviointikertomuksensa jäsenvaltioille EKR:n komitean
 välityksellä ja EIP:lle tiedoksi. Tuloksia hyödynnetään ohjelmasuunnittelussa ja
 määrärahojen kohdentamisessa.
 FI 29 FI
 ---pagebreak--- 3. Komissio ottaa tämän asetuksen nojalla myönnetyn unionin avun arviointivaiheeseen
 mukaan kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät siinä määrin kuin se on
 tarkoituksenmukaista ja voi tarvittaessa pyrkiä tekemään yhteisiä arviointeja EU:n
 jäsenvaltioiden, muiden avunantajien ja kehityskumppanien kanssa.
 4. Komissio tarkastelee 11. EKR:n täytäntöönpanon edistymistä ja toimittaa neuvostolle
 vuodesta 2016 alkaen joka toinen vuosi kertomuksen täytäntöönpanosta ja tuloksista
 sekä mahdollisuuksien mukaan unionin rahoitustuen tärkeimmistä tuloksista ja
 vaikutuksista. Kertomus toimitetaan myös Euroopan parlamentille, Euroopan talous-
 ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.
 5. Tämä joka toinen vuosi annettava kertomus sisältää edeltävään vuoteen liittyviä
 tietoja, jotka koskevat rahoitettuja toimenpiteitä, seurannan ja valvonnan tuloksia,
 kehityskumppanien osallistumista sekä maksusitoumusmäärärahojen ja
 maksumäärärahojen toteutumista maittain, alueittain ja yhteistyöaloittain jaoteltuina.
 6. Kertomuksessa arvioidaan avun tuloksia käyttäen mahdollisuuksien mukaan erityisiä
 ja mitattavissa olevia indikaattoreita, jotka koskevat avun merkitystä Cotonoun
 sopimuksen tavoitteiden saavuttamisessa. Siinä otetaan huomioon saadut
 kokemukset ja aiempia vuosia koskeneisiin arviointeihin sisältyneiden suositusten
 seuranta.
 7. Unioni ja sen jäsenvaltiot suorittavat tulosten arvioinnin, jossa arvioidaan
 sitoumusten ja maksujen toteutumisastetta sekä annetun avun tuloksia ja vaikutusta.
 Arviointi suoritetaan komission ehdotuksesta.
 8. EIP toimittaa investointikehyskomitealle tietoja investointikehyksen tavoitteiden
 saavuttamisessa tapahtuneesta edistyksestä. Cotonoun sopimuksen liitteessä II olevan
 6 b artiklan nojalla investointikehyksen kokonaistoimintaa tarkastellaan yhdessä 11.
 EKR:n voimassaoloajan puolivälissä ja lopussa. Välitarkastelun suorittavat
 riippumattomat ulkopuoliset asiantuntijat yhteistyössä EIP:n kanssa ja se toimitetaan
 investointikehyskomitealle.
 19 artikla
 Ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot
 Vuotuinen arvio ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvistä kokonaismenoista
 tehdään hyväksyttyjen ohjeellisten ohjelma-asiakirjojen perusteella. EKR:n puitteissa
 myönnettyyn rahoitukseen sovelletaan (täsmällisempiä menetelmiä poissulkematta sikäli, kun
 niitä on saatavilla) OECD:n menetelmiin (nk. Rion tunnusluvut) perustuvaa, unionin
 ohjelmien tulosohjausmenetelmiin integroitua vuotuista seurantajärjestelmää, jolla
 kvantifioidaan ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot 9 artiklassa
 tarkoitettujen toimintaohjelmien sekä yksittäisten ja erityistoimenpiteiden tasolla ja jota
 käytetään arvioinneissa ja kahdesti vuodessa annettavissa kertomuksissa.
 20 artikla
 Euroopan ulkosuhdehallinto
 Tätä asetusta sovellettaessa noudatetaan Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja
 toiminnasta annettua neuvoston päätöstä 2010/427/EU.
 FI 30 FI
 ---pagebreak--- 21 artikla
 Siirtymätoimenpiteet
 Siirtymätoimenpiteet, jotka muodostuvat 9 artiklassa tarkoitetuista toimintaohjelmista,
 yksittäisistä toimenpiteistä, erityistoimenpiteistä ja tukimenoihin liittyvistä erityisistä
 toimintaohjelmista, rahoitetaan 11. EKR:n sisäisen sopimuksen voimaantuloon asti 11. EKR:n
 siirtymävaiheen rahoitusjärjestelyllä, joka koostuu edellisten EKR:ien jäljellä olevista varoista
 ja kyseisistä EKR:istä rahoitetuista hankkeista vapautuneista varoista. Kyseisellä
 siirtymävaiheen järjestelyllä voidaan myös kattaa avustukset, joilla rahoitetaan sisäisen
 sopimuksen 2 artiklan d kohdassa tarkoitetut korkotuet ja hankkeisiin liittyvä tekninen apu.
 Kyseisillä siirtymätoimenpiteillä pyritään helpottamaan ohjelma-asiakirjojen
 täytäntöönpanoa.
 Kyseisen siirtymävaiheen järjestelyn mukaisesti sidotut varat kirjataan 11. EKR:stä
 myönnettyihin varoihin. Tällöin 9. ja 10. EKR:n sisäisten sopimusten 1 artiklan 2 kohdan a
 alakohdassa tarkoitettuja jäsenvaltioiden rahoitusosuuksia vähennetään vastaavasti.
 Siirtymätoimenpiteitä täytäntöönpantaessa 10. EKR:n varainhoitoasetuksen soveltamista
 jatketaan 11. EKR:n varainhoitoasetuksen voimaantuloon saakka.
 22 artikla
 Voimaantulo
 Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä.
 Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 sisäisen sopimuksen viimeiseen
 soveltamispäivään saakka.
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa
 jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 FI 31 FI


type: other

text:
Legea nr. 245/2018 privind aprobarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 33/2017 pentru modificarea și completarea art. 11 din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 22/2009 privind înființarea Autorității Naționale pentru Administrare și Reglementare în Comunicații - Lege5.ro
 Legea nr. 245/2018 privind aprobarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 33/2017 pentru modificarea și completarea art. 11 din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 22/2009 privind înființarea Autorității Naționale pentru Administrare și Reglementare în Comunicații
 În vigoare de la 08 noiembrie 2018
 Se aprobă Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 33 din 27 aprilie 2017 pentru modificarea și completarea art. 11 din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 22/2009 privind înființarea Autorității Naționale pentru Administrare și Reglementare în Comunicații, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 312 din 2 mai 2017, cu următoarele modificări și completări:
 pentru modificarea și completarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 22/2009 privind înființarea Autorității Naționale pentru Administrare și Reglementare în Comunicații"
 2. Articolul unic se modifică și va avea următorul cuprins:
 Articolele 11 și 15 din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 22/2009 privind înființarea Autorității Naționale pentru Administrare și Reglementare în Comunicații, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 174 din 19 martie 2009, aprobată prin Legea nr. 113/2010, cu modificările și completările ulterioare, se modifică și se completează după cum urmează:".
 3. La articolul unic, punctul 1 se modifică și va avea următorul cuprins:
 1. La articolul 11, alineatul (1) se modifică și va avea următorul cuprins:
 (1) Conducerea ANCOM este asigurată de un președinte și 2 vicepreședinți, numiți de către cele două Camere ale Parlamentului, reunite în ședință comună, cu votul majorității deputaților și senatorilor prezenți.»"
 4. La articolul unic, punctul 2 se modifică și va avea următorul cuprins:
 2. La articolul 11, după alineatul (1) se introduc patru noi alineate, alineatele (11)-(14), cu următorul cuprins:
 (11) Numirea președintelui și a celor 2 vicepreședinți ai ANCOM, cu nominalizarea funcțiilor, se face la propunerea comună a Comisiei pentru tehnologia informației și comunicațiilor a Camerei Deputaților și a Comisiei economice, industrii și servicii a Senatului.
 (12) Comisiile reunite prevăzute la alin. (11) vor efectua selecția propunerilor dintr-o listă care conține unul sau mai mulți candidați, pe baza criteriilor prevăzute la alin. (3) și (4).
 (13) Persoanele care îndeplinesc criteriile prevăzute în prezenta lege pentru funcțiile de președinte și vicepreședinte își pot depune candidaturile la unul dintre secretariatele comisiilor prevăzute la alin. (11).
 (14) Propunerile de candidați pentru funcțiile prevăzute la alin. (1) se înaintează Birourilor permanente ale celor două Camere ale Parlamentului, în termen de 30 de zile de la data vacantării funcțiilor.»"
 5. La articolul unic, după punctul 2 se introduc șase noi puncte, punctele 3-8, cu următorul cuprins:
 3. La articolul 11, alineatul (2) se modifică și va avea următorul cuprins:
 (2) Salariul președintelui ANCOM se stabilește la nivelul a 5 salarii medii la nivelul instituției, aferente lunii ianuarie a fiecărui an, iar salariul vicepreședinților ANCOM se stabilește la nivelul a 4 salarii medii la nivelul instituției, aferente lunii ianuarie a fiecărui an.»
 4. La articolul 11, după alineatul (2) se introduce un nou alineat, alineatul (21), cu următorul cuprins:
 (21) Funcțiile de președinte și vicepreședinte ANCOM sunt funcții de demnitate publică asimilate funcției de ministru, respectiv secretar de stat, cu drept de cabinet al demnitarului.»
 5. La articolul 11 alineatul (5), după litera f) se introduce o nouă literă, litera g), cu următorul cuprins:
 g) prin demitere, în cazul în care nu mai îndeplinesc condițiile prevăzute la alin. (3) și (4), în condițiile alin. (8), sau în situații excepționale, atunci când, prin acțiunile lor, au afectat în mod grav independența funcțională a autorității față de entitățile prevăzute la art. 18 alin. (5).»
 6. La articolul 11, după alineatul (5) se introduce un nou alineat, alineatul (51), cu următorul cuprins:
 (51) Demiterea din funcție se face de Camera Deputaților și de Senat, în ședință comună, cu votul majorității deputaților și senatorilor prezenți, pe baza unui raport comun al comisiilor prevăzute la art. 15 alin. (1). Raportul se publică pe paginile de internet ale Camerei Deputaților și Senatului și se comunică persoanei demise.»
 7. La articolul 11, după alineatul (9) se introduce un nou alineat, alineatul (10), cu următorul cuprins:
 (10) În situația vacantării funcției de președinte, atribuțiile președintelui ANCOM sunt exercitate de către persoana care ocupă cea mai înaltă funcție de conducere în instituție. În situația în care cele două sau mai multe persoane ocupă funcții egale, atribuțiile se exercită de către cel care are cea mai mare vechime în funcția respectivă, iar în caz de vechime egală, de cel care are cea mai mare vechime în instituție.»
 8. La articolul 15, alineatul (4) se modifică și va avea următorul cuprins:
 (4) Raportul Comisiei pentru tehnologia informației și comunicațiilor din cadrul Camerei Deputaților și al Comisiei economice, industrii și servicii din cadrul Senatului asupra raportului anual de activitate se supune dezbaterii și adoptării în plenul Parlamentului, în prezența președintelui și a vicepreședinților ANCOM.»"
 FLORIN IORDACHE p. PREȘEDINTELE SENATULUI,
 București, 2 noiembrie 2018.