text:
 14.3.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 70/12
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/428
 z dne 10. marca 2015
 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 in Uredbe (EU) št. 1063/2010 glede pravil o poreklu v zvezi s shemo splošnih tarifnih preferencialov in preferencialnimi tarifnimi ukrepi za nekatere države ali ozemlja
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1) in zlasti člena 247 Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 (2), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1063/2010 (3) in Izvedbeno uredbo (EU) št. 530/2013 (4), določa reformo načina potrjevanja porekla blaga za namene sheme splošnih tarifnih preferencialov (GSP) Unije. Reforma je uvedla sistem, pri katerem lahko izvozniki, ki so za ta namen registrirani v državah upravičenkah ali v državah članicah, sami potrdijo poreklo blaga. Izvajanje te uredbe je bilo odloženo do 1. januarja 2017. Temeljno načelo v ozadju reforme je, da je primerno od izvoznikov zahtevati, da svojim strankam neposredno zagotovijo navedbe o poreklu izdelkov, saj ga najbolje poznajo. Da se državam upravičenkam in državam članicam dovoli registracija izvoznikov, mora Komisija vzpostaviti elektronski sistem registriranih izvoznikov (sistem REX).
 (2)
 Nadaljnje zahteve sistema REX so bile pojasnjene. V skladu s temi zahtevami je treba spremeniti vrsto določb v zvezi s pravili o poreklu GSP.
 (3)
 Norveška in Švica prav tako podeljujeta enostranske tarifne preferenciale za uvoz iz držav upravičenk. V okviru pogovorov Komisije z Norveško in Švico, ki so potekali v skladu s pooblastilom, ki ga je Svet podelil Komisiji, da se z navedenima državama ponovno pogaja o obstoječih sporazumih (5), in sicer glede obojestranskega priznavanja nadomestnih dokazil o poreklu in širitvi bilateralne kumulacije na materiale s poreklom iz Norveške in Švice, je bilo dogovorjeno, da Norveška in Švica prav tako uvedeta in začneta uporabljati sistem REX. Ista možnost bi morala biti dana na voljo Turčiji, ko bo ta izpolnila določene pogoje iz Uredbe (EGS) št. 2454/93. Zato so potrebne prilagoditve, da se zagotovi ustrezno sodelovanje med Unijo, Norveško, Švico in Turčijo.
 (4)
 Uvoznik, ki uporablja navedbo o poreklu, bi moral biti sposoben preveriti veljavnost številke registriranega izvoznika, ki je dal navedbo o poreklu. Zato bi morali biti podatki o sistemu REX objavljeni na javni spletni strani.
 (5)
 Obstoječa pravila o sistemu registriranih izvoznikov se bodo začela uporabljati 1. januarja 2017. Da bi preprečili poseganje v ta pravila v fazi njihovega izvajanja, bi morale spremembe, ki jih uvaja ta uredba, začeti veljati pred tem datumom.
 (6)
 V skladu z obstoječimi pravili so le izvozniki v državah upravičenkah in v Uniji upravičeni do registracije. Ker bodo Norveška in Švica, kot tudi Turčija, ko bo ta izpolnila določene pogoje, uporabljale sistem registriranih izvoznikov, bi morali imeti njihovi izvozniki možnost, da se registrirajo za izdajo navedb o poreklu v okviru bilateralne kumulacije ali nadomestnih navedb o poreklu v okviru prepošiljanja blaga.
 (7)
 Sedanja pravila o časovnih rokih za vzpostavitev sistema REX ne upoštevajo dovolj sposobnosti držav upravičenk za upravljanje postopka registracije in izvajanje sistema po letu 2017. Zato bi bilo treba zagotoviti prehodne ukrepe in pristop postopnega uvajanja do 31. decembra 2019, pri čemer se ta rok lahko podaljša za šest mesecev. Od 30. junija 2020 bo za upravičenost do preferencialne tarifne obravnave GSP treba vsem pošiljkam, ki vsebujejo izdelke s poreklom, katerih skupna vrednost presega 6 000 EUR, priložiti navedbo o poreklu, ki jo bo sestavil registrirani izvoznik.
 (8)
 Komisija, pristojni organi držav upravičenk ter carinski organi držav članic kot tudi Norveške, Švice in Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje, morajo imeti dostop do podatkov, registriranih v sistemu. Da bi zagotovili primerno zaščito osebnih podatkov, je treba določiti natančna pravila zlasti v zvezi z obsegom dostopa do teh podatkov in namenom njihove obdelave, kot tudi pravico izvoznikov, da lahko spreminjajo, izbrišejo ali blokirajo te podatke.
 (9)
 Ta uredba nikakor ne bi smela vplivati na raven varstva posameznikov pri obdelavi podatkov v skladu z določbami Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6) in nacionalno zakonodajo o izvajanju te direktive, zlasti pa ne spreminja obveznosti držav članic pri njihovi obdelavi podatkov v skladu z Direktivo 95/46/ES niti obveznosti institucij in organov Unije, ko pri izpolnjevanju svojih obveznosti obdelujejo podatke v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (7).
 (10)
 Določiti bi bilo treba obdobje hrambe podatkov za podatke v zvezi z registriranim izvoznikom, katerega registracija je bila razveljavljena, pri čemer je treba upoštevati dejanske potrebe za hrambo takih podatkov in obdobje hrambe, ki je že določeno v zakonodajah držav članic.
 (11)
 Pravila v zvezi z delitvijo pošiljk bi bilo treba prilagoditi za pojasnitev, da je delitev pošiljk možna le, kadar jo izvedejo izvozniki ali pod njihovo odgovornostjo.
 (12)
 Pogoji za naknadno izdajo potrdil o poreklu obrazec A bi morali opredeliti dodaten primer, pri katerem se končni namembni kraj izdelkov določi med prevozom ali skladiščenjem izdelkov in po morebitni delitvi.
 (13)
 Ker se je status nekaterih držav v okviru sheme GSP 1. januarja 2015 spremenil s statusa države upravičenke v status države, ki izpolnjuje pogoje za upravičenost, pristojni organi teh držav članic ne bodo več mogli izdajati potrdil obrazec A za blago s poreklom iz druge države iz iste regionalne skupine, ki je še vedno država upravičenka, kot so to lahko storile v preteklosti v skladu s tretjim pododstavkom člena 86(4). Da bi izvoznikom blaga iz držav upravičenk dovolili, da še naprej nemoteno prevažajo svoje blago po običajnih trgovskih poteh prek držav, katerih status je bil spremenjen, v obdobju od 1. januarja 2015 do začetka veljavnosti te uredbe, bi morale spremembe v zvezi z naknadno izdajo potrdil obrazec A veljati za nazaj od 1. januarja 2015.
 (14)
 Trenutna pravila, postopki in metode upravnega sodelovanja, ki veljajo, dokler se uporablja sistem registriranih izvoznikov, določajo, da izvozne države upravičenke na lastno pobudo ali na zahtevo carinskih organov držav članic ustrezno raziščejo, ali je bila med postopkom preverjanja ali na podlagi drugih razpoložljivih informacij ugotovljena kršitev pravil o poreklu. Ista obveznost bi morala veljati še naprej tudi, ko se začne uporabljati sistem registriranih izvoznikov.
 (15)
 Za zagotovitev pravne varnosti bi bilo treba prehodna pravila o uporabi sistema samopotrjevanja porekla s strani registriranih izvoznikov, ki so trenutno določena v Uredbi o spremembi (EU) št. 1063/2010, vključiti neposredno v Uredbo (EGS) št. 2454/93.
 (16)
 V Del II Priloge 13a bi bilo treba vključiti novo tarifno številko harmoniziranega sistema poimenovanj in šifrskih oznak z lastnimi pravili, da se upoštevajo nepletena ali nekvačkana oblačila (tarifna številka 62), ki imajo pletene ali kvačkane dele.
 (17)
 Potem ko je bila španščina dodana k jezikom, v katerih se lahko sestavi navedba o poreklu, bi bilo treba spremeniti Prilogo 13d iz člena 95(3) Uredbe (EGS) št. 2454/93 z dodatkom španske različice navedbe o poreklu.
 (18)
 Prilogo 17 bi bilo treba spremeniti, tako da se uvede odstopanje glede širine, do katere lahko potrdila o poreklu obrazec A odstopajo od zahtev glede mer. Hkrati bi bilo treba dodati Hrvaško na seznam držav, ki sprejemajo potrdila o poreklu obrazec A za namene sheme splošnih tarifnih preferencialov Unije.
 (19)
 Člen 109 bi bilo treba dopolniti z določbo v zvezi z zaznamkom polja 7 potrdila o gibanju blaga EUR.1 in izjav na računu, ki bi morali vsebovati dodatne oznake za pojasnitev pravnega okvira, v okviru katerega se takšna dokazila izdajajo ali sestavljajo.
 (20)
 Uredbo (EGS) št. 2454/93 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (21)
 Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Uredba (EGS) št. 2454/93 se spremeni:
 (1)
 Doda se člen 66a:
 „Člen 66a
 1. Členi 68 do 71 ter 90 do 97j veljajo od datuma, ko začnejo države upravičenke in države članice uporabljati sistem samopotrjevanja porekla s strani registriranih izvoznikov (sistem registriranih izvoznikov).
 2. Členi 97k do 97w se uporabljajo, dokler države upravičenke in države članice izdajajo potrdila o poreklu obrazec A in potrdila o gibanju blaga EUR.1 ali njihovi izvozniki sestavljajo izjave na računu, v skladu s členoma 91 in 91a.“
 (2)
 Člen 67 se spremeni:
 (a)
 V odstavku 1 se točki (m) in (n) nadomestita z naslednjim:
 „(m)
 ‚vrednost materialov‘ na seznamu v Prilogi 13a pomeni carinsko vrednost ob uvozu uporabljenih materialov brez porekla ali, če ta ni znana in se ne da ugotoviti, prvo preverljivo ceno, plačano za materiale v državi izdelave; kadar je treba ugotoviti vrednost uporabljenih materialov s poreklom, se določbe te točke smiselno uporabljajo;
 (n)
 ‚cena franko tovarna‘ pomeni ceno, ki se za izdelek franko tovarna plača proizvajalcu, pri katerem se opravi zadnja obdelava ali predelava, pod pogojem, da cena vključuje vrednost vseh uporabljenih materialov in vse druge stroške v zvezi z izdelavo, zmanjšano za vse notranje dajatve, ki se ali se lahko povrnejo ob izvozu pridobljenega izdelka;
 kadar dejanska cena ne odraža vseh stroškov, povezanih z izdelavo izdelka, ki so dejansko nastali v državi izdelave, cena franko tovarna pomeni vsoto vseh teh stroškov, zmanjšano za vse notranje dajatve, ki se ali se lahko povrnejo ob izvozu pridobljenega izdelka;“
 .
 (b)
 V odstavku 1 se točki (u) in (v) nadomestita z naslednjim:
 „(u)
 ‚registrirani izvoznik‘ pomeni:
 (i)
 izvoznik, ki ima sedež v državi upravičenki in je registriran pri pristojnih organih te države upravičenke za namene izvoza izdelkov znotraj sheme, najsi bo to v Unijo ali v drugo državo upravičenko, s katero je možna regionalna kumulacija; ali
 (ii)
 izvoznik, ki ima sedež v državi članici in je registriran pri carinskih organih te države članice za namene izvoza izdelkov s poreklom iz Unije, ki se uporabljajo kot materiali v državi upravičenki v okviru bilateralne kumulacije; ali
 (iii)
 prepošiljatelj blaga, ki ima sedež v državi članici in je registriran pri carinskih organih te države članice za namene dajanja nadomestnih navedb o poreklu za prepošiljanje izdelkov s poreklom v druge dele carinskega ozemlja Unije ali, kadar je to primerno, na Norveško, v Švico ali Turčijo (‚registrirani prepošiljatelj‘);
 (v)
 ‚navedba o poreklu‘ pomeni navedbo, ki jo sestavi izvoznik ali prepošiljatelj blaga, s katero izjavlja, da izdelki, ki jih zajema, izpolnjujejo pravila sheme o poreklu.“
 (c)
 Doda se naslednji odstavek 3:
 „3. Za namene točke (u) odstavka 1, kadar ima izvoznik zastopnika za opravljanje izvoznih formalnosti in je ta zastopnik izvoznika prav tako registriran izvoznik, ta zastopnik ne uporablja svoje lastne številke registriranega izvoznika.“
 (3)
 V členu 68 se odstavek 3 nadomesti z naslednjim:
 „3. Države upravičenke predložijo zaveze iz odstavka 1 Komisiji vsaj tri mesece pred datumom, ko nameravajo začeti z registracijo izvoznikov.“
 (4)
 Člen 69 se nadomesti z naslednjim besedilom:
 „Člen 69
 1. Države upravičenke Komisijo uradno obvestijo o organih na njihovem ozemlju, ki so:
 (a)
 del državnih organov zadevne države ali delujejo v okviru pristojnosti vlade in so pristojni, da lahko izvoznike registrirajo v sistemu REX, spremenijo in posodobijo podatke o registraciji ter razveljavijo registracijo;
 (b)
 del državnih organov zadevne države in so odgovorni za zagotavljanje upravnega sodelovanja s Komisijo in carinskimi organi držav članic, kot je določeno v tem oddelku.
 Komisiji sporočijo imena in naslove ter kontaktne podatke teh organov. Uradno obvestilo se pošlje Komisiji najpozneje tri mesece pred datumom, na katerega nameravajo države upravičenke začeti registracijo izvoznikov.
 Države upravičenke Komisijo nemudoma obvestijo o vseh spremembah informacij, sporočenih na podlagi prvega pododstavka.
 2. Države članice sporočijo Komisiji imena, naslove ter kontaktne podatke svojih carinskih organov, ki so:
 (a)
 pristojni za registracijo izvoznikov in prepošiljateljev blaga v sistemu REX, spremembo in posodabljanje podatkov o registraciji in razveljavitev registracije;
 (b)
 odgovorni za zagotavljanje upravnega sodelovanja s pristojnimi organi držav upravičenk, kot je določeno v tem oddelku.
 Obvestilo bo poslano Komisiji do 30. septembra 2016.
 Države članice Komisijo nemudoma obvestijo o vseh spremembah informacij, sporočenih na podlagi prvega pododstavka.“
 (5)
 Vstavijo se naslednji členi 69a, 69b in 69c:
 „Člen 69a
 1. Komisija vzpostavi sistem REX in zagotovi njegovo dostopnost do 1. januarja 2017.
 2. Pristojni organi držav upravičenk in carinski organi držav članic ob prejemu popolnega zahtevka iz Priloge 13c izvozniku ali, kadar je to potrebno, prepošiljatelju blaga nemudoma dodelijo številko registriranega izvoznika ter v sistem REX vnesejo številko registriranega izvoznika, podatke o registraciji in datum, od katerega je registracija veljavna v skladu s členom 92(5).
 Če pristojni organi menijo, da so informacije iz zahtevka nepopolne, o tem nemudoma obvestijo izvoznika.
 Pristojni organi držav upravičenk in carinski organi držav članic sproti posodabljajo podatke, ki so jih registrirali. Te podatke spremenijo takoj, ko jih registrirani izvoznik obvesti o spremembi v skladu s členom 93.
 Člen 69b
 1. Komisija zagotovi, da je dostop do sistema REX omogočen v skladu s tem členom.
 2. Komisija ima dostop do vseh podatkov.
 3. Pristojni organi držav upravičenk imajo dostop do podatkov o izvoznikih, ki so jih sami registrirali.
 4. Carinski organi držav članic imajo dostop do podatkov, ki so jih registrirali sami, carinski organi drugih držav članic in pristojni organi držav upravičenk ter Norveška, Švica in Turčija. Ta dostop do podatkov je namenjen izvajanju preverjanja deklaracij v skladu s členom 68 zakonika ali pregledov deklaracij v skladu s členom 78(2) zakonika.
 5. Komisija zagotovi pristojnim organom držav upravičenk varen dostop do sistema REX.
 V kolikor sta se na podlagi sporazuma iz člena 97g Norveška in Švica z Unijo dogovorili, da delita sistem REX, Komisija zagotovi varen dostop do sistema REX carinskim organom teh držav. Varen dostop do sistema REX se zagotovi tudi Turčiji, ko bo ta izpolnila določene pogoje.
 6. Če se država ali ozemlje umakne iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 978/2012, pristojni organi države upravičenke ohranijo dostop do sistema REX tako dolgo, kolikor je potrebno, da se jim omogoči skladnost z njihovimi obveznostmi iz člena 71.
 7. Komisija javnosti omogoči dostop do naslednjih podatkov na podlagi dovoljenja izvoznika, ki v ta namen podpiše polje 6 na obrazcu iz Priloge 13c:
 (a)
 ime registriranega izvoznika;
 (b)
 naslov kraja, kjer ima registrirani izvoznik sedež;
 (c)
 kontaktne podatke, kakor so določeni v polju 2 obrazca iz Priloge 13c;
 (d)
 okvirnega opisa blaga, ki izpolnjuje pogoje za preferencialno obravnavo, vključno z okvirnim seznamom tarifnih številk ali poglavij harmoniziranega sistema, kot je opredeljeno v polju 4 obrazca iz Priloge 13c;
 (e)
 številke EORI ali identifikacijske številke gospodarskega subjekta registriranega izvoznika.
 Zavrnitev podpisa polja 6 ni razlog za zavrnitev registracije izvoznika.
 8. Komisija javnosti vedno omogoči dostop do naslednjih podatkov:
 (a)
 številka registriranega izvoznika;
 (b)
 datum začetka veljavnosti registracije;
 (c)
 datum razveljavitve registracije, kadar je to primerno;
 (d)
 podatek, ali se registracija uporablja tudi za izvoz na Norveško, v Švico in Turčijo, ko bo ta izpolnila določene pogoje;
 (e)
 datum zadnje uskladitve med sistemom REX in javno spletno stranjo.
 Člen 69c
 1. Podatki, registrirani v sistemu REX, se obdelajo le za namen uporabe sheme, kot je določeno v tem oddelku.
 2. Registriranim izvoznikom se predložijo informacije iz člena 11(1)(a) do (e) Uredbe (ES) št. 45/2001 ali člena 10 Direktive 95/46/ES. Poleg tega se jim predložijo tudi naslednje informacije:
 (a)
 informacije v zvezi s pravno podlago postopkov obdelave, za katero so podatki namenjeni;
 (b)
 obdobje hrambe podatkov.
 Registriranim izvoznikom se informacije predložijo prek obvestila, ki se priloži zahtevku za registriranega izvoznika, kot je določeno v členu 13c.
 3. Vsak pristojni organ v državi upravičenki iz člena 69(1)(a) in vsak carinski organ v državi članici iz člena 69(2)(a), ki vnese podatke v sistem REX, se šteje za nadzornika obdelave teh podatkov.
 Komisija se obravnava kot skupni nadzornik v zvezi z obdelavo vseh podatkov in zagotavlja, da registriran izvoznik pridobi svoje pravice.
 4. Pravice registriranih izvoznikov, navedene v Prilogi 13c, glede obdelave podatkov, ki so shranjeni v sistemu REX ter obdelani v nacionalnih sistemih, se izvajajo v skladu z zakonodajo o varstvu podatkov države članice, ki hrani te podatke, s katero ta država izvaja Direktivo 95/46/ES.
 5. Države članice, ki v svojih nacionalnih sistemih replicirajo podatke sistema REX, do katerih imajo dostop, te replicirane podatke posodabljajo.
 6. Pravice registriranih izvoznikov v zvezi z obdelavo njihovih podatkov o registraciji, ki jo opravi Komisija, se uveljavljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
 7. Vsaka zahteva registriranega izvoznika za uveljavljanje pravice do dostopa, popravka, izbrisa ali blokiranja podatkov v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 se predloži nadzorniku podatkov, ki jo preuči.
 Če registrirani izvoznik predloži tak zahtevek Komisiji, ne da bi poskušal uveljaviti svoje pravice od nadzornika podatkov, Komisija zahtevek posreduje nadzorniku podatkov registriranega izvoznika.
 Če registrirani izvoznik od nadzornika podatkov ne uveljavi svojih pravic, registrirani izvoznik predloži takšen zahtevek Komisiji, ki deluje kot nadzornik. Komisija ima pravico do popravka, izbrisa ali blokiranja podatkov.
 8. Nacionalni nadzorni organi za varstvo podatkov in Evropski nadzornik za varstvo podatkov, vsak v okviru svojih pristojnosti, sodelujeta in zagotavljata usklajen nadzor nad podatki o registraciji.
 V okviru svojih pristojnosti izmenjata zadevne informacije, pomagata drug drugemu pri izvajanju revizij in preverjanj, preučujeta težave pri interpretaciji ali uporabi te uredbe, preučita težave pri izvajanju neodvisnega nadzora ali uveljavljanju pravic posameznikov, na katere se nanašajo podatki, pripravita usklajene predloge za skupne rešitve vsakršnih težav in spodbujata ozaveščanje o pravicah do varstva podatkov, kot je potrebno.“
 (6)
 Člena 70 in 71 se nadomestita z naslednjim:
 „Člen 70
 Komisija bo na svoji spletni strani objavila datume, ko začnejo države upravičenke uporabljati sistem registriranih izvoznikov. Komisija te informacije posodablja.
 Člen 71
 Če se država ali ozemlje umakne iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 978/2012, obveznost za zagotovitev upravnega sodelovanja iz členov 69, 69a, 86(10) in 97g še naprej velja za to državo ali ozemlje, in sicer za obdobje treh let od datuma umika iz navedene priloge.“
 (7)
 Člen 74 se nadomesti z naslednjim:
 „Člen 74
 1. Izdelki, ki se prijavljajo za sprostitev v prosti promet v Evropski uniji, morajo biti isti kot izdelki, ki so bili izvoženi iz države upravičenke, v kateri imajo poreklo. Preden se izdelki prijavijo za sprostitev v prosti promet, ne smejo biti spremenjeni ali preoblikovani na kakršen koli način, niti se na njih ne smejo opraviti nikakršni postopki, razen postopkov za ohranitev blaga v dobrem stanju ali dodajanje ali pritrjevanje oznak, nalepk, pečatov ali katere koli druge dokumentacije za zagotovitev skladnosti s specifičnimi notranjimi zahtevami, ki veljajo v Uniji.
 2. Izdelki, uvoženi v državo upravičenko za namene kumulacije v skladu s členi 84, 85 ali 86, morajo biti isti kot izdelki, ki so bili izvoženi iz države, v kateri imajo poreklo. Preden se izdelki prijavijo za ustrezne carinske postopke v državi uvoza, ne smejo biti spremenjeni ali preoblikovani na kakršen koli način, niti se na njih ne smejo opraviti nikakršni postopki, razen postopkov za ohranitev blaga v dobrem stanju.
 3. Skladiščenje izdelkov se lahko izvede pod pogojem, da ostanejo pod carinskim nadzorom v državi ali državah tranzita.
 4. Delitev pošiljk je mogoča, kadar jo opravi izvoznik ali se izvede pod njegovo odgovornostjo, če zadevno blago ostane pod carinskim nadzorom v državi ali državah tranzita.
 5. Skladnost z odstavki 1 do 4 se upošteva kot izpolnjena, razen če imajo carinski organi razlog, da verjamejo v nasprotno; v takih primerih lahko carinski organi od deklaranta zahtevajo, da predloži dokazilo o izpolnjevanju zahtev, ki se lahko predloži v kakršni koli obliki, vključno s pogodbenimi dokumenti o prevozu, kot so na primer enotni tovorni listi ali dejanska oz. konkretna dokazila, ki temeljijo na označevanju ali številčenju tovorkov ali katero koli dokazilo v zvezi z blagom samim.“
 (8)
 V členu 84 se kot drugi pododstavek doda naslednje:
 „pododdelka 2 in 7 se uporabljata smiselno za izvoz iz Unije v državo upravičenko za namene bilateralne kumulacije.“
 (9)
 Člen 86 se spremeni:
 (a)
 odstavek 2(a) se nadomesti z naslednjim:
 „(a)
 države, udeležene pri kumulaciji, so v času izvoza izdelka v Unijo države upravičenke, za katere preferencialni režimi niso bili začasno preklicani v skladu z Uredbo (EU) št. 978/2012;“
 (b)
 v odstavku 4 se tretji pododstavek nadomesti z naslednjim:
 „Naslednja država se navede kot država porekla na dokazilo o poreklu, ki ga sestavi izvoznik izdelka v Unijo ali ki ga, dokler se ne začne uporabljati sistem registriranih izvoznikov, izdajo organi države upravičenke izvoznice:
 —
 v primeru izdelkov, ki se izvozijo brez nadaljnje obdelave ali predelave, država upravičenka, ki je navedena na dokazilu o poreklu iz člena 95a(1) ali tretje alineje člena 97m(5);
 —
 v primeru izdelkov, ki se izvozijo po nadaljnji obdelavi ali predelavi, država porekla, kot je določeno v drugem pododstavku.“
 (c)
 doda se odstavek 10:
 „10. pododdelek 2, členi 90, 91, 92, 93, 94, 95 in pododdelek 7 se smiselno uporabljajo za izvoz iz ene države upravičenke v drugo za namene regionalne kumulacije.“
 (10)
 V členu 88 se črta odstavek 1.
 (11)
 V delu I, naslovu IV, poglavju 2, oddelku 1 se naslov pododdelka 5 nadomesti z naslednjim:
 „Pododdelek 5
 Postopki pri izvozu v državi upravičenki in v Evropski uniji, ki se uporabljajo od datuma začetka uporabe sistema registriranih izvoznikov“
 (12)
 Členi 90 do 95 se nadomestijo z naslednjim:
 „Člen 90
 1. Shema se uporablja v naslednjih primerih:
 (a)
 za blago, ki izpolnjuje zahteve tega oddelka in ga izvaža registrirani izvoznik;
 (b)
 za pošiljke enega ali več tovorkov, ki vsebujejo izdelke s poreklom, ki jih izvaža kateri koli izvoznik, kadar skupna vrednost poslanih izdelkov s poreklom ne presega 6 000 EUR.
 2. Vrednost izdelkov s poreklom v pošiljki je vrednost vseh izdelkov s poreklom v eni pošiljki, ki jo zajema navedba o poreklu, sestavljena v državi izvoza.
 Člen 91
 1. Države upravičenke začnejo registracijo izvoznikov 1. januarja 2017.
 Kadar država upravičenka ne more začeti z registracijo na ta dan, Komisijo pisno obvesti do 1. julija 2016, da bo odložila registracijo izvoznikov do 1. januarja 2018 ali 1. januarja 2019.
 2. V obdobju dvanajst mesecev po datumu, ko država upravičenka začne registracijo izvoznikov, pristojni organi te države upravičenke še naprej izdajajo potrdila o poreklu obrazec A na zahtevo izvoznikov, ki še niso registrirani v času, ko se zahteva potrdilo.
 Brez poseganja v člen 97k(5) so izdana potrdila o poreklu obrazec A v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka, v Uniji sprejemljiva kot dokazila o poreklu, če so izdana pred datumom registracije zadevnega izvoznika.
 Pristojni organi države upravičenke, ki imajo težave z dokončanjem postopka registracije v zgoraj navedenem roku dvanajstih mesecev, lahko Komisijo zaprosijo za podaljšanje. Tako podaljšanje ne sme presegati šestih mesecev.
 3. Izvozniki v državi upravičenki, registrirani ali ne, dajo navedbe o poreklu za izdelke s poreklom iz pošiljke, če njihova skupna vrednost ne presega 6 000 EUR, od datuma, po katerem namerava država upravičenka začeti registracijo izvoznikov.
 Izvozniki po izvedeni registraciji dajo navedbe o poreklu za izdelke s poreklom iz pošiljke, kjer njihova skupna vrednost presega 6 000 EUR, od datuma začetka veljavnosti njihove registracije v skladu s členom 92(5).
 4. Vse države upravičenke začnejo uporabljati sistem registriranih izvoznikov najpozneje 30. junija 2020.
 Člen 91a
 1. Carinski organi držav članic 1. januarja 2017 začnejo z registracijo izvoznikov in prepošiljateljev blaga s sedežem na njihovem ozemlju.
 2. S 1. januarjem 2018 carinski organi v vseh državah članicah prenehajo z izdajanjem potrdil o gibanju EUR.1 za namene kumulacije v skladu s členom 84.
 3. Do 31. decembra 2017 carinski organi držav članic izdajo potrdila o gibanju EUR.1 ali nadomestna potrdila o poreklu obrazec A na zahtevo izvoznikov ali prepošiljateljev blaga, ki še niso registrirani. To velja tudi, če je izdelkom s poreklom, poslanim v Unijo, priložena navedba o poreklu, ki jo sestavi registrirani izvoznik v državi upravičenki.
 4. Izvozniki v Uniji, registrirani ali ne, od 1. januarja 2017 dajo navedbe o poreklu za izdelke s poreklom iz pošiljke, če njihova skupna vrednost ne presega 6 000 EUR.
 Izvozniki po izvedeni registraciji dajo navedbe o poreklu za izdelke s poreklom iz pošiljke, kjer njihova skupna vrednost presega 6 000 EUR, od datuma začetka veljavnosti njihove registracije v skladu s členom 92(5).
 5. Prepošiljatelji blaga, ki so registrirani, lahko dajo nadomestne navedbe o poreklu od datuma začetka veljavnosti njihove registracije v skladu s členom 92(5). To velja ne glede na to, ali je blagu priloženo potrdilo o poreklu obrazec A, izdano v državi upravičenki, ali izjava na računu ali navedba o poreklu, ki jo da izvoznik.
 Člen 92
 1. Da bi postal registrirani izvoznik, izvoznik vloži zahtevek pri pristojnem organu države upravičenke, iz katere naj bi se blago izvažalo in iz katere naj bi blago imelo poreklo ali v kateri je bilo obdelano po postopkih, ki ne izpolnjujejo pogojev iz prvega pododstavka člena 86(4) ali člena 86(6)(a).
 Zahtevek se vloži na obrazcu iz Priloge 13c in vsebuje vse informacije, zahtevane v tem obrazcu.
 2. Da bi postal registrirani izvoznik, izvoznik ali prepošiljatelj blaga s sedežem v državi članici vloži zahtevek pri carinskih organih te države članice na obrazcu iz Priloge 13c.
 3. Izvozniki se enotno registrirajo za namene izvoza v okviru splošne sheme preferencialov Unije, Norveške in Švice ter Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje.
 Številko registriranega izvoznika izvozniku dodeli pristojni organ države upravičenke za namene izvoza v okviru sheme GSP Unije, Norveške in Švice ter Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje, v kolikor te države državo, v kateri se je izvedla registracija, priznavajo kot državo upravičenko.
 4. Zahtevek za registriranega izvoznika vsebuje vse podatke, navedene v Prilogi 13c.
 5. Registracija je veljavna od datuma, na katerega pristojni organi države upravičenke ali carinski organi države članice prejmejo popoln zahtevek za registracijo v skladu z odstavkom 4.
 6. Pristojni organi države upravičenke ali carinski organi države članice izvozniku ali, kadar je to primerno, prepošiljatelju blaga sporočijo številko registriranega izvoznika, dodeljeno temu izvozniku ali prepošiljatelju blaga, in datum, od katerega registracija velja.
 Člen 92a
 Kadar se država doda na seznam držav upravičenk iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 978/2012, Komisija za svojo shemo samodejno aktivira registracije vseh registriranih izvoznikov v tej državi, če so podatki o registraciji izvoznikov na voljo v sistemu REX in veljajo vsaj za sheme GSP Norveške, Švice ali Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje.
 V tem primeru izvozniku, ki je že registriran vsaj za shemo GSP Norveške, Švice ali Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje, pri svojih pristojnih organih ni treba vložiti zahtevka za registracijo za shemo Unije.
 Člen 93
 1. Registrirani izvozniki nemudoma obvestijo pristojne organe države upravičenke ali carinske organe države članice o spremembah informacij, ki so jih predložili za namene registracije.
 2. Registrirani izvozniki, ki ne izpolnjujejo več pogojev za izvoz blaga na podlagi sheme ali takega blaga ne nameravajo več izvažati na podlagi sheme, o tem obvestijo pristojne organe v državi upravičenki ali carinske organe države članice.
 3. Pristojni organi v državi upravičenki ali carinski organi v državi članici razveljavijo registracijo, če registriran izvoznik:
 (a)
 ne obstaja več;
 (b)
 ne izpolnjuje več pogojev za izvoz blaga v okviru sheme;
 (c)
 obvesti pristojni organ države upravičenke ali carinske organe države članice, da ne namerava več izvažati blaga v okviru sheme;
 (d)
 namerno ali iz malomarnosti sestavi ali povzroči sestavo navedbe o poreklu, ki vsebuje nepravilne podatke in privede do neupravičene pridobitve ugodnosti preferencialne tarifne obravnave.
 4. Pristojni organ v državi upravičenki ali carinski organi v državi članici lahko razveljavijo registracijo, če registrirani izvoznik ne posodablja podatkov v zvezi z njegovo registracijo.
 5. Razveljavitev registracije velja le za naprej, tj. ob upoštevanju navedb o poreklu, sestavljenih po datumu razveljavitve. Razveljavitev registracije nima nobenega učinka na veljavnost navedb o poreklu, sestavljenih preden je registrirani izvoznik obveščen o razveljavitvi.
 6. Pristojni organ države upravičenke ali carinski organi države članice obvestijo registriranega izvoznika o razveljavitvi njegove registracije in datumu, po katerem razveljavitev začne veljati.
 7. Izvoznik ali prepošiljatelj blaga ima na voljo pravno sredstvo, če pride do razveljavitve njegove registracije.
 8. Razveljavitev registriranega izvoznika se prekliče v primeru nepravilne razveljavitve. Izvoznik ali prepošiljatelj blaga ima pravico do uporabe številke registriranega izvoznika, ki mu je bila dodeljena ob registraciji.
 9. Izvozniki ali prepošiljatelji blaga, katerih registracija je bila razveljavljena, lahko v skladu s členom 92 vložijo nov zahtevek za registracijo izvoznika. Izvozniki ali prepošiljatelji blaga, katerih registracija je bila razveljavljena v skladu z odstavkoma 3(d) in 4 se lahko ponovno registrirajo le, če pristojnim organom države upravičenke ali carinskim organom države članice, ki jih je registrirala, dokažejo, da so odpravili položaj, ki je bil razlog za razveljavitev registracije.
 10. Podatke, vezane na razveljavljeno registracijo, pristojni organi države upravičenke ali carinski organi države članice, ki so te podatke vnesli v sistem REX, hranijo v tem sistemu največ deset koledarskih let po koledarskem letu, v katerem je prišlo do razveljavitve. Po poteku deset koledarskih let pristojni organ države upravičenke ali carinski organi države članice izbrišejo podatke.
 Člen 93a
 1. Komisija razveljavi vse registracije izvoznikov, registriranih v državi upravičenki, če se država upravičenka umakne s seznama držav upravičenk iz Priloge II k Uredbi (EU) št. 978/2012 ali če so tarifni preferenciali, dodeljeni državi upravičenki, začasno preklicani v skladu z Uredbo (EU) št. 978/2012.
 2. Kadar se država ponovno uvrsti na seznam ali kadar se začasni preklic tarifnih preferencialov, dodeljenih državi upravičenki, zaključi, Komisija ponovno aktivira registracije vseh registriranih izvoznikov v tej državi, če so podatki o registraciji izvoznikov na voljo v sistemu in še vedno veljajo vsaj za sheme GSP Norveške ali Švice ali Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje. V nasprotnem primeru se izvozniki ponovno registrirajo v skladu s členom 92.
 3. V primeru razveljavitve registracij vseh registriranih izvoznikov v državi upravičenki v skladu s prvim odstavkom, se podatki razveljavljenih registracij hranijo v sistemu REX vsaj deset koledarskih let po koledarskem letu, v katerem je prišlo do razveljavitve. Po izteku tega desetletnega obdobja in ko država upravičenka že več kot deset let ne bo več država upravičenka do sheme GSP Norveške, Švice ali Turčije, ko bo ta izpolnila določene pogoje, bo Komisija podatke razveljavljenih registracij izbrisala iz sistema REX.
 Člen 94
 1. Izvozniki morajo, ne glede na to, ali so registrirani ali ne, izpolnjevati naslednje obveznosti:
 (a)
 vzdržujejo ustrezno trgovsko računovodsko dokumentacijo o proizvodnji in dobavi blaga, ki izpolnjuje pogoje za preferencialno obravnavo;
 (b)
 hranijo in dajo na razpolago vsa dokazila v zvezi z materialom, uporabljenim pri izdelavi;
 (c)
 hranijo vso carinsko dokumentacijo v zvezi z materialom, uporabljenim pri izdelavi;
 (d)
 najmanj tri leta po koncu koledarskega leta, v katerem je bila sestavljena navedba o poreklu, ali dlje, če je tako zahtevano v nacionalni zakonodaji, hranijo evidence o:
 (i)
 navedbah o poreklu, ki so jih sestavili,
 (ii)
 njihovih materialih s poreklom in brez njega, račune proizvodnje in evidence zalog.
 Te evidence in navedbe o poreklu se lahko hranijo v elektronski obliki, vendar morajo omogočati sledljivost materialov, uporabljenih pri izdelavi izvoženih izdelkov, in potrditev njihovega statusa blaga s poreklom.
 2. Obveznosti iz odstavka 1 veljajo tudi za dobavitelje, ki izvoznikom predložijo izjavo dobavitelja, ki potrjuje, da ima blago, ki ga dobavljajo, status blaga s poreklom.
 3. Prepošiljatelji blaga, ne glede na to ali so registrirani ali ne, ki sestavijo nadomestne navedbe o poreklu, kot je navedeno v členu 97d, hranijo izvirne navedbe o poreklu, ki so jih nadomestili, še najmanj tri leta po koncu koledarskega leta, v katerem je bila sestavljena nadomestna navedba o poreklu, ali dlje, če to zahteva nacionalna zakonodaja.
 Člen 95
 1. Navedbo o poreklu sestavi izvoznik ob izvozu izdelkov, na katere se nanaša, če se zadevno blago lahko šteje za blago s poreklom iz zadevne države upravičenke ali druge države upravičenke v skladu z drugim pododstavkom člena 86(4) ali s točko (b) prvega pododstavka člena 86(6).
 2. Navedba o poreklu se lahko sestavi tudi po izvozu zadevnih izdelkov (naknadna navedba). Takšna naknadna navedba je dopustna, če je predložena carinskim organom v državi članici vložitve carinske deklaracije za sprostitev blaga v prosti promet najpozneje dve leti po uvozu.
 Če pride do delitve pošiljke v skladu s členom 74 ter pod pogojem, da se upošteva dvoletni rok iz prvega pododstavka, lahko navedbo o poreklu naknadno sestavi izvoznik države izvoza izdelka. To se smiselno uporablja, če pride do delitve pošiljke v drugi državi upravičenki ali na Norveškem, v Švici ali, če je relevantno, v Turčiji.
 3. Navedbo o poreklu izvoznik predloži svoji stranki v Evropski uniji in vsebuje podatke, navedene v Prilogi 13d. Navedba je v angleškem, francoskem ali španskem jeziku.
 Sestavljena je lahko na katerem koli trgovinskem dokumentu, na podlagi katerega je mogoče prepoznati zadevnega izvoznika in vpleteno blago.
 4. Odstavki od 1 do 3 se smiselno uporabljajo za navedbe o poreklu, sestavljene v Uniji za namene bilateralne kumulacije.
 Člen 95a
 1. Za namene določitve porekla materialov, ki se uporabljajo v okviru bilateralne ali regionalne kumulacije, se izvoznik izdelkov, ki se izdelujejo z uporabo materialov s poreklom iz države, s katero je kumulacija dovoljena, opira na navedbo o poreklu, ki jo predloži dobavitelj teh materialov. V teh primerih navedba o poreklu, ki jo sestavi izvoznik, vsebuje ustrezno oznako ‚EU cumulation‘, ‚regional cumulation‘, ‚Cumul UE‘, ‚cumul regional‘, ali ‚Acumulación UE‘‚Acumulación regional‘.
 2. Za določitev porekla materialov, ki se uporabljajo v okviru kumulacije iz člena 85, se izvoznik izdelka, proizvedenega z uporabo materialov s poreklom iz države, s katero je kumulacija dovoljena, opira na dokazilo o poreklu, ki ga predloži dobavitelj teh materialov, pod pogojem da je bilo dokazilo izdano v skladu z določbami o pravilih o poreklu GSP Norveške, Švice ali, če je relevantno, Turčije. V tem primeru navedba o poreklu, ki jo sestavi izvoznik, vsebuje oznako ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘ ali ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘ ali ‚Acumulación Noruega‘, ‚Acumulación Suiza‘, ‚Acumulación Turquía‘.
 3. Za določitev porekla materialov, ki se uporabljajo v okviru razširjene kumulacije iz člena 86(7) in (8), se izvoznik izdelka, proizvedenega z uporabo materialov s poreklom iz države, s katero je razširjena kumulacija dovoljena, opira na dokazilo o poreklu, ki ga predloži dobavitelj teh materialov, pod pogojem da je bilo dokazilo izdano v skladu z določbami zadevnih sporazumov o prosti trgovini med Unijo in zadevno državo.
 V tem primeru navedba o poreklu, ki jo sestavi izvoznik, vsebuje oznako ‚extended cumulation with country x‘, ‚cumul étendu avec le pays x‘ ali ‚Acumulación ampliada con el país‘.“
 (13)
 V členu 96 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:
 „2. Navedba o poreklu je veljavna dvanajst mesecev od datuma, ko je sestavljena.“
 (14)
 Naslednji člen 96a se vstavi v pododdelek 6, pred člen 97:
 „Člen 96a
 Da bi uvozniki bili upravičeni do ugodnosti iz sheme ob predložitvi navedbe o poreklu, se blago mora izvoziti na datum ali po datumu, na katerega je država upravičenka, iz katere se blago izvaža, začela z registracijo izvoznikov v skladu s členom 91.“
 (15)
 V delu I, naslovu IV, poglavju 2, oddelku 1 se naslov pododdelka 6 nadomesti z naslednjim:
 „Pododdelek 6
 Postopki ob sprostitvi blaga v prosti promet v Evropski uniji, ki se uporabljajo od datuma začetka uporabe sistema registriranih izvoznikov“
 (16)
 V delu I, naslovu IV, poglavju 2, oddelku 1 se naslov pododdelka 7 nadomesti z naslednjim:
 „Pododdelek 7
 Nadzor porekla, ki se uporablja od datuma začetka uporabe sistema registriranih izvoznikov“
 (17)
 V delu I, naslovu IV, poglavju 2, oddelku 1 se naslov pododdelka 8 nadomesti z naslednjim:
 „Pododdelek 8
 Druge določbe, ki se uporabljajo od datuma začetka uporabe sistema registriranih izvoznikov“
 (18)
 Člen 97 se nadomesti z naslednjim:
 „Člen 97
 1. Kadar deklarant zahteva preferencialno obravnavo na podlagi sheme, se sklicuje na navedbo o poreklu v carinski deklaraciji za sprostitev v prosti promet. Sklic na navedbo o poreklu bo njegov datum izdaje v obliki llllmmdd, kjer llll pomeni leto, mm mesec in dd dan. Kadar skupna vrednost izdelkov s poreklom, ki se nahajajo v pošiljki, presega 6 000 EUR, deklarant navede tudi številko registriranega izvoznika.
 2. Kadar deklarant zahteva uporabo sheme v skladu z odstavkom 1, ne da bi imel v času sprejema carinske deklaracije za sprostitev v prosti promet navedbo o poreklu, se ta deklaracija šteje za nepopolno v smislu člena 253(1) in se ustrezno obravnava.
 3. Pred prijavo blaga za sprostitev v prosti promet deklarant zagotovi, da blago izpolnjuje pravila tega oddelka, in zlasti preveri:
 (i)
 na javni spletni strani, če je izvoznik registriran v sistemu REX, kadar skupna vrednost izdelkov s poreklom iz pošiljke presega 6 000 EUR, ter
 (ii)
 da je navedba o poreklu sestavljena v skladu s Prilogo 13d.“
 (19)
 Člen 97d se nadomesti z naslednjim:
 „Člen 97d
 1. Če izdelki še niso bili sproščeni v prosti promet, lahko navedbo o poreklu nadomesti ena ali več nadomestnih navedb o poreklu, ki jo/jih sestavi prepošiljatelj blaga z namenom pošiljanja vseh ali nekaterih izdelkov drugam znotraj carinskega ozemlja Unije ali na Norveško, v Švico ali Turčijo, ko bo ta izpolnila določene pogoje.
 Nadomestne navedbe o poreklu se lahko sestavijo le, če je bila izvirna navedba o poreklu sestavljena v skladu s členoma 95 in 96 ter Prilogo 13d.
 2. Prepošiljatelji se za namene pošiljanja izdelkov s poreklom drugam znotraj ozemlja Unije morajo registrirati, da lahko dajo nadomestne navedbe o poreklu, kadar skupna vrednost izdelkov s poreklom iz prvotne pošiljke, ki se razdeli, presega 6 000 EUR.
 Vendar se lahko prepošiljateljem, ki niso registrirani, dovoli, da dajo nadomestne navedbe o poreklu, kadar skupna vrednost izdelkov s poreklom v prvotni pošiljki, ki se razdeli, presega 6 000 EUR, če priložijo kopijo izvirne navedbe o poreklu, sestavljene v državi upravičenki.
 3. Le prepošiljatelji, ki so registrirani v sistemu REX, lahko dajo nadomestne navedbe o poreklu za izdelke s poreklom, ki se pošljejo na Norveško, v Švico ali Turčijo, ko bo ta izpolnila določene pogoje. To velja ne glede na vrednost izdelkov s poreklom iz prvotne pošiljke in ne glede na to, ali je država porekla navedena v Prilogi II k Uredbi (EU) št. 978/2012.
 4. Nadomestna navedba o poreklu je veljavna dvanajst mesecev od datuma izdaje izvirne navedbe o poreklu.
 5. Kadar se navedba o poreklu nadomesti, prepošiljatelj na izvirni navedbi o poreklu navede naslednje:
 (a)
 podatke nadomestne navedbe oziroma navedb o poreklu;
 (b)
 ime in naslov prepošiljatelja;
 (c)
 prejemnika ali prejemnike v Uniji ali, kjer je to primerno, na Norveškem, v Švici ali Turčiji, ko bo ta izpolnila določene pogoje.
 Izvirna navedba o poreklu se označi z besedo ‚Replaced‘, ‚Remplacée‘ ali ‚Sustituida‘.
 6. Prepošiljatelj na nadomestni navedbi o poreklu navede naslednje:
 (a)
 vse podrobnosti ponovno odpremljenih izdelkov;
 (b)
 datum sestave izvirne navedbe o poreklu;
 (c)
 informacije, opredeljene v Prilogi 13d;
 (d)
 ime in naslov prepošiljatelja izdelkov v Uniji in, kjer je to primerno, njegovo številko registriranega izvoznika;
 (e)
 ime in naslov prejemnika v Uniji ali, kjer je to ustrezno, na Norveškem, v Švici ali Turčiji, ko bo ta izpolnila določene pogoje.
 (f)
 datum in kraj sestave nadomestne navedbe o poreklu.
 Nadomestna navedba o poreklu se označi ‚Replacement statement‘, ‚Attestation de remplacement‘ ali ‚Comunicación de sustitución‘.
 7. Odstavki 1 do 6 se uporabljajo za navedbe, ki nadomeščajo nadomestne navedbe o poreklu.
 8. Pododdelek 7 tega oddelka se uporablja smiselno za nadomestne navedbe o poreklu.
 9. Kadar izdelki uživajo prednosti tarifnih preferencialov na podlagi odstopanja, odobrenega v skladu s členom 89, se nadomestna navedbo iz tega člena uporabi samo, kadar so takšni izdelki namenjeni za Unijo.“
 (20)
 v členu 97h se doda naslednji odstavek 3:
 „3. Če postopek preverjanja iz odstavka 1 ali katera koli druga razpoložljiva informacija kaže na to, da so kršena pravila o poreklu, mora izvozna država upravičenka na lastno pobudo ali zahtevo carinskih organov držav članic ali Komisije opraviti potrebne poizvedbe ali zagotoviti izvedbo takšnih poizvedb s potrebno nujnostjo, da bi ugotovila in preprečila takšne kršitve. V ta namen lahko pri teh poizvedbah sodelujejo Komisija ali carinski organi držav članic.“
 (21)
 Člen 97i se črta.
 (22)
 V delu I, naslovu IV, poglavju 2 se naslov oddelka 1A nadomesti z:
 „Oddelek 1A
 Postopki in načini upravnega sodelovanja, ki se uporabljajo v zvezi z izvozom, pri katerem se uporabljajo potrdila o poreklu obrazec A, izjave na računu in potrdila o gibanju blaga EUR.1.“
 (23)
 V členu 97l:
 (a)
 odstavki 2, 3 in 4 se nadomestijo z naslednjim:
 „2. Pristojni organi držav upravičenk dajo izvozniku na voljo potrdilo o poreklu obrazec A takoj, ko je izvoz opravljen ali zagotovljen. Vendar lahko pristojni organi države upravičenke potrdilo o poreklu obrazec A izdajo tudi po izvozu izdelkov, na katere se nanaša, če:
 (a)
 ni bilo izdano v času izvoza zaradi napak ali nenamernih opustitev ali posebnih okoliščin ali
 (b)
 se pristojnim državnim organom zadovoljivo dokaže, da je bilo potrdilo o poreklu obrazec A izdano, vendar ob uvozu iz tehničnih razlogov ni bilo sprejeto, ali
 (c)
 končni namembni kraj zadevnih izdelkov je bil določen med prevozom ali skladiščenjem in po morebitni delitvi pošiljke v skladu s členom 74.
 3. Pristojni organi države upravičenke lahko izdajo potrdilo naknadno samo po opravljenem preverjanju, da so informacije v izvoznikovi zahtevi za naknadno izdano potrdilo o poreklu obrazec A v skladu z informacijami v ustreznem izvoznem spisu ter da potrdilo o poreklu obrazec A ni bilo izdano ob izvozu zadevnih izdelkov. Oznaka ‚Issued retrospectively‘, ‚Délivré a posteriori‘ ali ‚emitido a posteriori‘ se navede v polju 4 potrdila o poreklu na obrazcu A, izdanem naknadno.
 4. Če je bilo potrdilo o poreklu obrazec A ukradeno, izgubljeno ali uničeno, lahko izvoznik pristojne organe, ki so ga izdali, zaprosi za dvojnik, sestavljen na podlagi izvoznih listin, ki jih ima. Oznaka ‚Duplicate‘, ‚Duplicata‘ ali ‚Duplicado‘, datum izdaje in zaporedna številka izvirnega potrdila se navedejo v polju 4 dvojnika potrdila o poreklu obrazec A. Dvojnik začne veljati na isti dan kot izvirnik.“;
 (b)
 odstavek 6 se nadomesti z naslednjim:
 „6. Izpolnitev polj 2 in 10 potrdila o poreklu obrazec A ni obvezna. V polju št. 12 je navedeno ‚European Union‘ ali ime ene izmed držav članic. Datum izdaje potrdila o poreklu obrazec A se vpiše v polje št. 11. Podpis v tem polju, namenjenem navedbi pristojnih državnih organov, ki izdajo potrdilo, in podpis izvoznikovega pooblaščenega podpisnika, ki se vpiše v polje št. 12, morata biti lastnoročna.“
 (24)
 V členu 97p se odstavek 6 nadomesti z naslednjim:
 „6. V primeru izdelkov, ki uživajo prednosti tarifnih preferencialov na podlagi odstopanja, odobrenega v skladu s členom 89, se postopek iz tega člena uporablja zgolj, kadar so takšni izdelki namenjeni za Unijo.“
 (25)
 V členu 109 se kot drugi odstavek doda naslednje:
 „Polje 7 potrdil o gibanju blaga EUR.1 ali izjav na računih vsebujejo oznako ‚Autonomous trade measures‘ ali ‚Mesures commerciales autonomes‘.“
 (26)
 Priloga 13a se spremeni v skladu s Prilogo I k tej uredbi.
 (27)
 Prilogi 13c in 13d se nadomestita z besedilom iz Priloge II k tej uredbi.
 (28)
 Priloga 17 se spremeni skladno s Prilogo III k tej uredbi.
 Člen 2
 Uredba (EU) št. 1063/2010 se spremeni:
 (1)
 Člen 2 se črta.
 (2)
 Odstavki 3, 4 in 5 člena 3 se črtajo.
 Člen 3
 Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Člen 1(7) in člen 1(23) se uporabljata od 1. januarja 2015.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 10. marca 2015
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 302, 19.10.1992, str. 1.
 (2) Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, 11.10.1993, str. 1).
 (3) Uredba Komisije (EU) št. 1063/2010 z dne 18. novembra 2010 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 307, 23.11.2010, str. 1).
 (4) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 530/2013 z dne 10. junija 2013 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 159, 11.6.2013, str. 1).
 (5) Sklep Sveta 2001/101/ES z dne 5. decembra 2000 o odobritvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Skupnostjo in vsako od držav EFTA, ki dodeljuje tarifne preferenciale po splošnem sistemu preferencialov (Norveška in Švica), o zagotavljanju, da se blago, ki vsebuje sestavine s poreklom iz Norveške ali Švice ob prihodu na carinsko območje Skupnosti obravnava kot blago, ki vsebuje sestavine s poreklom iz Skupnosti (vzajemni sporazum) (UL L 38, 8.2.2001, str. 24).
 (6) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).
 (7) Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).
 PRILOGA I
 V Delu II Priloge 13a Uredbe (EGS) št. 2454/93 se naslednje besedilo vstavi med tarifne številke „ex 6202, ex 6204, ex 6206, ex 6209 in ex 6211 – Oblačila za ženske, deklice in dojenčke in oblačilni dodatki za dojenčke, vezeni“ in „ex 6210 in 6216 – Ognjeodporna oprema iz tkanin, prevlečenih s folijo iz aluminiziranega poliestra“:
 „ex 6212
 Modrčki, pasovi za nogavice, stezniki, oporniki, naramnice, podveze in podobni izdelki ter njihovi deli, pleteni ali kvačkani
 —
 dobljeni s šivanjem ali drugim sestavljanjem, iz dveh ali več kosov pletene ali kvačkane tkanine, ki je urezana v določeno obliko ali neposredno pridobljena v določeno obliko
 (a)
 NRD
 Izdelava iz tkanin
 (b)
 Druge države upravičenke
 Pletenje in konfekcija (vključno s krojenjem) (1)
 (2)
 —
 drugo
 Predenje naravnih in/ali umetnih rezanih vlaken ali iztiskanje umetne filamentne preje, ki ga v vsakem primeru spremlja pletenje (izdelki, spleteni v določeno obliko)
 ali
 barvanje preje iz naravnih vlaken, ki ga spremlja pletenje (izdelki, spleteni v določeno obliko) (1)“
 (1) Za posebne pogoje, ki veljajo za izdelke iz mešanice tekstilnih materialov, glej uvodno opombo 6.
 (2) Glej uvodno opombo 7.
 PRILOGA II
 „
 PRILOGA 13c
 (iz člena 92)
 PRILOGA 13d
 (iz člena 95(3))
 NAVEDBA O POREKLU
 Navede se na vseh trgovinskih dokumentih, ki prikazujejo ime in polni naslov izvoznika in prejemnika ter opis izdelkov in datum izdaje (1)
 Različica v francoskem jeziku
 L'exportateur ... (Numéro dexportateur enregistré (2)
 (3)
 (4)) des produits couverts par le présent document déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle. ... (5) au sens des règles d'origine du Système des préférences tarifaires généralisées de l'Union européenne et que le critère d'origine satisfait est ... ... (6).
 Različica v angleškem jeziku
 The exporter ... (Number of Registered Exporter (2)
 (3)
 (4)) of the products covered by this document declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of. ... preferential origin (5) according to rules of origin of the Generalised System of Preferences of the European Union and that the origin criterion met is ... ... (6).
 Španska različica
 El exportador ... (Número de exportador registrado (2)
 (3)
 (4)) de los productos incluidos en el presente documento declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial. ... (5) en el sentido de las normas de origen del Sistema de preferencias generalizado de la Unión Europea y que el criterio de origen satisfecho es ... ... (6).
 “
 (1) Kadar navedba o poreklu nadomesti drugo navedbo v skladu s členom 97d(2) in (3), se na nadomestni navedbi o poreklu navede ‚Replacement statement‘ ali ‚Attestation de remplacement‘ ali ‚Comunicación de sustitución‘. Na nadomestnem potrdilu se navede tudi datum izdaje izvirne navedbe in vse druge potrebne podatke v skladu s členom 97d(6).
 (2) Kadar navedba o poreklu nadomesti drugo navedbo v skladu s pododstavkom 1 člena 97d(2) in odstavkom (3) člena 97d, prepošiljatelj blaga, ki sestavi takšno navedbo, navede svoje ime in polni naslov ter svojo številko registriranega izvoznika.
 (3) Kadar navedba o poreklu nadomesti drugo navedbo v skladu s pododstavkom 2 člena 97d(2), prepošiljatelj blaga, ki sestavi takšno navedbo, navede svoje ime, polni naslov in (francoska različica)‚agissant sur la base de l'attestation d'origine établie par [nom et adresse complète de l'exportateur dans le pays bénéficiaire] enregistré sous le numéro suivant [Numéro d'exportateur enregistré dans le pays bénéficiaire]‘, (angleška različica)‚acting on the basis of the statement on origin made out by [name and complete address of the exporter in the beneficiary country] registered under the following number [Number of Registered Exporter of the exporter in the beneficiary country]‘, (španska različica)‚actuando sobre la base de la comunicación extendida por [nombre y dirección completa del exportador en el país beneficiario], registrado con el número siguiente [Número de exportador registrado del exportador en el país beneficiario]‘.
 (4) Kadar navedba o poreklu nadomesti drugo navedbo v skladu s členom 97d(2), prepošiljatelj blaga navede številko registriranega izvoznika samo, če vrednost izdelkov s poreklom v prvotni pošiljki presega 6 000 EUR.
 (5) Navedba države porekla izdelkov. Če se navedba o poreklu v celoti ali delno nanaša na izdelke s poreklom iz Ceute in Melille v smislu člena 97j, jih mora izvoznik jasno označiti v dokumentu, na katerem je navedba, z oznako ‚XC/XL‘.
 (6) Izdelki, ki so v celoti pridobljeni: vstavi se črka ‚P‘; izdelki, ki so zadostno obdelani ali predelani: vstavi se črka ‚W‘, ki ji sledi tarifna številka harmoniziranega sistema (na primer ‚W‘9618).
 Po potrebi se zgoraj navedeno nadomesti z eno izmed naslednjih navedb:
 (a)
 V primeru bilateralne kumulacije: ‚EU cumulation‘, ‚Cumul UE‘ ali ‚Acumulación UE‘.
 (b)
 V primeru kumulacije z Norveško, Švico ali Turčijo: ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘, ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘ ali ‚Acumulación Noruega‘, ‚Acumulación Suiza‘ ali ‚Acumulación Turquía‘.
 (c)
 V primeru regionalne kumulacije: ‚regional cumulation‘, ‚cumul regional‘ ali ‚Acumulación regional‘.
 (d)
 V primeru razširjene kumulacije: ‚extended cumulation with country x‘, ‚cumul étendu avec le pays x‘ ali ‚Acumulación ampliada con el país x‘.
 PRILOGA III
 Priloga 17 se spremeni:
 (a)
 Točka 2 uvodnih opomb se nadomesti z naslednjim besedilom:
 „2.
 Vsako potrdilo meri 210 × 297 mm; dovoljeno je odstopanje po dolžini in širini do minus 5 mm oziroma plus 8 mm. Uporabljeni papir je bel pisalni papir, določene velikosti, brez mehanskih ostankov lesa, s težo najmanj 25 g/m2. Imeti mora ozadje s tiskanim zelenim vzorcem giljošo, tako da je vsako ponarejanje z mehanskimi ali kemičnimi sredstvi vidno že na prvi pogled.
 Če imajo potrdila več izvodov, ima samo prvi izvod, ki je izvirnik, ozadje, potiskano z zelenim vzorcem giljošo.“
 (b)
 Točka 4 uvodnih opomb se nadomesti z naslednjim besedilom:
 „4.
 Potrdila s starejšo različico opomb na hrbtni strani obrazca se tudi lahko uporabljajo do porabe obstoječih zalog.“
 (c)
 Opombe v zvezi z vzorci obrazca v dveh jezikih, ki sledijo tem vzorcem, se nadomestijo z naslednjim:
 ‘NOTES (2013)
 I. Countries which accept Form A for the purposes of the Generalised System of Preferences (GSP)
 Australia (1)
 European Union:
 France
 Netherlands
 Belarus
 Austria
 Germany
 Poland
 Canada
 Belgium
 Greece
 Portugal
 Iceland
 Bulgaria
 Hungary
 Romania
 Japan
 Croatia
 Ireland
 Slovakia
 New Zealand (2)
 Cyprus
 Italy
 Slovenia
 Norway
 Czech Republic
 Latvia
 Spain
 Russian Federation
 Denmark
 Lithuania
 Sweden
 Switzerland including Liechtenstein (3)
 Estonia
 Luxembourg
 United Kingdom
 Turkey
 Finland
 Malta
 United States of America (4)
 Full details of the conditions covering admission to the GSP in these countries are obtainable from the designated authorities in the exporting preference-receiving countries or from the customs authorities of the preference-giving countries listed above. An information note is also obtainable from the UNCTAD secretariat.
 II. General conditions
 To qualify for preference, products must:
 (a)
 fall within a description of products eligible for preference in the country of destination. The description entered on the form must be sufficiently detailed to enable the products to be identified by the customs officer examining them;
 (b)
 comply with the rules of origin of the country of destination. Each article in a consignment must qualify separately in its own right; and,
 (c)
 comply with the consignment conditions specified by the country of destination. In general, products must be consigned direct from the country of exportation to the country of destination but most preference-giving countries accept passage through intermediate countries subject to certain conditions. (For Australia, direct consignment is not necessary).
 III. Entries to be made in Box 8
 Preference products must either be wholly obtained in accordance with the rules of the country of destination or sufficiently worked or processed to fulfil the requirements of that country's origin rules.
 (a)
 Products wholly obtained: for export to all countries listed in Section I, enter the letter “P” in Box 8 (for Australia and New Zealand Box 8 may be left blank).
 (b)
 Products sufficiently worked or processed: for export to the countries specified below, the entry in Box 8 should be as follows:
 (1)
 United States of America: for single country shipments, enter the letter “Y” in Box 8, for shipments from recognised associations of counties, enter the letter “Z”, followed by the sum of the cost or value of the domestic materials and the direct cost of processing, expressed as a percentage of the ex-factory price of the exported products; (example “Y” 35 % or “Z” 35 %).
 (2)
 Canada: for products which meet origin criteria from working or processing in more than one eligible least developed country, enter letter “G” in Box 8; otherwise “F”.
 (3)
 Iceland, the European Union, Japan, Norway, Switzerland including Liechtenstein, and Turkey; enter the letter “W” in Box 8 followed by the Harmonised Commodity Description and coding system (Harmonised System) heading at the 4-digit level of the exported product (example “W” 96.18).
 (4)
 Russian Federation: for products which include value added in the exporting preference-receiving country, enter the letter “Y” in Box 8 followed by the value of imported materials and components expressed as a percentage of the fob price of the exported products (example “Y” 45 %); for products obtained in a preference-receiving country and worked or processed in one or more other such countries, enter “Pk”.
 (5)
 Australia and New Zealand: completion of Box 8 is not required. It is sufficient that a declaration be properly made in Box 12.
 NOTES (2013)
 I. Pays acceptant la formule A aux fins du système des préférences généralisées (SPG):
 Australie (5)
 Union européenne:
 Finlande
 Pays-Bas
 Bélarus
 Allemagne
 France
 Pologne
 Canada
 Autriche
 Grèce
 Portugal
 Etats-Unis d'Amérique (7)
 Belgique
 Hongrie
 République tchèque
 Fédération de Russie
 Bulgarie
 Irlande
 Roumanie
 Islande
 Chypre
 Italie
 Royaume-Uni
 Japon
 Croatie
 Lettonie
 Slovaquie
 Norvège
 Danemark
 Lituanie
 Slovénie
 Nouvelle-Zélande (6)
 Espagne
 Luxembourg
 Suède
 Suisse y compris Liechtenstein (8)
 Estonie
 Malte
 Turquie
 Des détails complets sur les conditions régissant l'admission au bénéfice du SGP dans ce pays peuvent être obtenus des autorités désignées par les pays exportateurs bénéficiaires ou de l'administration des douanes des pays donneurs qui figurent dans la liste ci-dessus. Une note d'information peut également être obtenue du secrétariat de la CNUCED.
 II. Conditions générales
 Pour être admis au bénéfice des préférences, les produits doivent:
 (a)
 correspondre à la définition établie des produits pouvant bénéficier du régime de préférences dans les pays de destination. La description figurant sur la formule doit être suffisamment détaillée pour que les produits puissent être identifiés par l'agent des douanes qui les examine;
 (b)
 satisfaire aux règles d'origine du pays de destination. Chacun des articles d'une même expédition doit répondre aux conditions prescrites; et
 (c)
 satisfaire aux conditions d'expédition spécifiées par le pays de destination. En général, les produits doivent être expédiés directement du pays d'exportation au pays de destination; toutefois, la plupart des pays donneurs de préférences acceptent sous certaines conditions le passage par des pays intermédiaires (pour l'Australie, l'expédition directe n'est pas nécessaire).
 III. Indications à porter dans la case 8
 Pour bénéficier des préférences, les produits doivent avoir été, soit entièrement obtenus, soit suffisamment ouvrés ou transformés conformément aux règles d'origine des pays de destination.
 (a)
 Produits entièrement obtenus: pour l'exportation vers tous les pays figurant dans la liste de la section, il y a lieu d'inscrire la lettre “P” dans la case 8 (pour l'Australie et la Nouvelle-Zélande, la case 8 peut être laissée en blanc).
 (b)
 Produits suffisamment ouvrés ou transformés: pour l'exportation vers les pays figurant ci-après, les indications à porter dans la case 8 doivent être les suivantes:
 (1)
 Etats Unis d'Amérique: dans le cas d'expédition provenant d'un seul pays, inscrire la lettre “Y” ou, dans le cas d'expéditions provenant d'un groupe de pays reconnu comme un seul, la lettre “Z”, suivie de la somme du coût ou de la valeur des matières et du coût direct de la transformation, exprimée en pourcentage du prix départ usine des marchandises exportées (exemple: “Y” 35 % ou “Z” 35 %);
 (2)
 Canada: il y a lieu d'inscrire dans la case 8 la lettre “G” pur les produits qui satisfont aux critères d'origine après ouvraison ou transformation dans plusieurs des pays les moins avancés; sinon, inscrire la lettre “F”;
 (3)
 Islande, Japon, Norvège, Suisse y compris Liechtenstein, Turquie et l'Union européenne: inscrire dans la case 8 la lettre “W” suivie de la position tarifaire à quatre chiffres occupée par le produit exporté dans le Système harmonisé de désignation et de codification des marchandises (Système harmonisé) (exemple “W” 96.18);
 (4)
 Fédération de Russie: pour les produits avec valeur ajoutée dans le pays exportateur bénéficiaire de préférences, il y a lieu d'inscrire la lettre “Y” dans la case 8, en la faisant suivre de la valeur des matières et des composants importés, exprimée en pourcentage du prix fob des marchandises exportées (exemple: “Y” 45 %); pour les produits obtenus dans un pays bénéficiaire de préférences et ouvrés ou transformés dans un ou plusieurs autres pays bénéficiaires, il y a lieu d'inscrire les lettre “Pk” dans la case 8;
 (5)
 Australie et Nouvelle-Zélande: il n'est pas nécessaire de remplir la case 8. Il suffit de faire une déclaration appropriée dans la case 12.’
 (1) For Australia, the main requirement is the exporter's declaration on the normal commercial invoice. Form A, accompanied by the normal commercial invoice, is an acceptable alternative, but official certification is not required
 (2) Official certification is not required.
 (3) The Principality of Liechtenstein forms, pursuant to the Treaty of 29 March 1923, a customs union with Switzerland.
 (4) The United States does not require GSP Form A. A declaration setting forth all pertinent detailed information concerning the production or manufacture of the merchandise is considered sufficient only if requested by the district collector of Customs.
 (5) Pour l'Australie, l'exigence de base est une attestation de l'exportateur sur la facture habituelle. La formule A, accompagnée de la facture habituelle, peut être acceptée en remplacement, mais une certification officielle n'est pas exigée.
 (6) Un visa officiel n'est pas exigé.
 (7) Les Etats-Unis n'exigent pas de certificat SGP Formule A. Une déclaration reprenant toute information appropriée et détaillée concernant la production ou la fabrication de la marchandise est considérée comme suffisante, et doit être présentée uniquement à la demande du receveur des douanes du district (District collector of Customs).
 (8) D'après l'Accord du 29 mars 1923, la Principauté du Liechtenstein forme une union douanière avec la Suisse.


type: wikipedia

text:
Eine Messe mit Diakon () ist eine Form der heiligen Messe in der römisch-katholischen Kirche, in der ein Diakon dem zelebrierenden Priester assistiert.
 Geschichte
 In der vom Priester geleiteten Messfeier, die sich etwa im 3. Jahrhundert als vereinfachte zweite Grundform der heiligen Messe aus der bischöflichen Liturgie entwickelte, war neben der Gemeinde und dem zelebrierenden Priester nur ein weiterer Kleriker vorhanden, der in der Regel zunächst ein Diakon war. Sein Dienst ging jedoch in der Folgezeit an einen Kleriker geringeren Grades über. Etwa um die Jahrtausendwende entstand als „späte Abzweigung vom Pontifikalgottesdienst“ das levitierte Hochamt, zelebriert von einem Priester unter Assistenz von zunächst mehreren Diakonen und Subdiakonen, dann als „Levitenamt“ mit einem Priester, einem Diakon und einem Subdiakon. So wurde es durchgängig bis zur Aussetzung des Subdiakonats durch Papst Paul VI. im Jahr 1972 vor allem in Klöstern, aber als feierliche Form der heiligen Messe auch in Pfarrkirchen praktiziert. In der außerordentlichen Form des Römischen Ritus ist es bis heute üblich.
 Im Kartäuserorden und teilweise bei Benediktinern wurde die heilige Messe jedoch seit dem Mittelalter bis ins 20. Jahrhundert ohne Subdiakon zelebriert; hier assistierte nur ein Diakon dem Priester.
 Bei der Reform der Karwochenliturgie durch Papst Pius XII. wurde 1957 in einer vereinfachten Form („Ritus simplex“) die Möglichkeit geschaffen, dass die Aufgaben des Diakons von einem zweiten Priester oder von einem Diakon übernommen wurden, auch wenn kein Subdiakon mitwirkte.
 Missa cum diacono seit 1970
 Das Zweite Vatikanische Konzil stellte 1964 das Amt des Ständigen Diakons als eigenständiges Amt in der katholischen Kirche wieder her. Seitdem sind in zahlreichen Diözesen neben Pfarrer und Gemeindereferent Diakone als Seelsorger in Pfarrgemeinden tätig und wirken auch bei der Eucharistiefeier mit.
 Das von Papst Paul VI. 1970 herausgegebene erneuerte Missale Romanum sieht als eine Form der Gemeindemesse die „Messe mit Diakon“ vor, bei der der Diakon als Assistent des zelebrierenden Priesters fungiert. Auch bei der Konzelebration kann ein Diakon mitwirken, der dann dem Hauptzelebranten in ähnlicher Form wie in der Messfeier mit einem Priester assistiert. Sind mehrere Diakone anwesend, können sie die Aufgaben des Diakons untereinander aufteilen; ein Diakon kann z. B. die zum Singen vorgesehenen Texte übernehmen, ein anderer den Dienst am Altar. Es ist ausgeschlossen, dass ein Priester in Dalmatik die Rolle des Diakons übernimmt, wie es bis 1970 im Levitenamt gelegentlich praktiziert wurde.
 Der Diakon trägt die Albe, darüber die Diakonenstola und die Dalmatik in der liturgischen Farbe des Tages oder des Anlasses; vom Tragen der Dalmatik kann auch abgesehen werden. In der Eucharistiefeier ist seine Rolle wie folgt bestimmt
 „Grundsätzliche Aufgabe des Diakons ist es:
 dem Priester zu assistieren und ihn zu begleiten;
 am Altar sowohl beim Kelch wie am Buch zu dienen;
 falls keine anderen Mitwirkenden da sind, deren Aufgabe soweit als notwendig zu übernehmen.“
 Dem Diakon kommt die Verkündigung des Evangeliums zu, wofür er vom Priester den Segen empfängt, und er kann die Homilie halten.
 Beim feierlichen Einzug kann er das Evangelienbuch tragen. Mit dem Priester vollzieht er zu Beginn und am Ende der Messe den Altarkuss.
 Sein Platz beim Wortgottesdienst ist neben dem Priester, bei der eucharistischen Liturgie am Altar beim Priester, aber etwas hinter ihm.
 Er kann die versammelte Gemeinde durch „geeignete Hinweise“ anleiten und trägt die Anliegen des Allgemeinen Gebets vor.
 Bei der Gabenbereitung bereitet er den Altar, nimmt Brot und Wein entgegen, bereitet den Kelch mit Wein und Wasser und reicht die eucharistischen Gaben dem Priester.
 Wird in der Messe Weihrauch benutzt, inzensiert der Diakon den Zelebranten und die Gemeinde.
 Nach dem Einsetzungsbericht lädt er die Gemeinde mit dem Ruf „Geheimnis des Glaubens“ zur Akklamation ein, nach dem Friedensgebet mit dem Ruf „Gebt einander ein Zeichen des Friedens und der Versöhnung“ zum Friedensgruß.
 Er hilft dem zelebrierenden Priester bei der Austeilung der Kommunion, purifiziert anschließend die sakralen Gefäße und stellt sie zusammen.
 Er entlässt nach dem Schlusssegen die Gemeinde mit dem Ruf des Ite, missa est.
 Wenn nötig, übernimmt er die Aufgaben anderer liturgischer Dienste, z. B. des Kantors.
 Literatur
 Raphael Hombach OSB: Geschichte und Wiederbelebung der missa cum diacono. In: Theodor Bogler (Hrsg.): Erneuerung der Liturgie III/14, Maria Laach 1954, S. 62–78.
 Einzelnachweise
 Gottesdienstform (Heilige Messe)


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22002A0912(02)
 Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välinen ruokosokeriin toimitusjaksolla 2000/2001 sovellettavista takuuhinnoista kirjeenvaihtona tehty sopimus
 Virallinen lehti nro L 244 , 12/09/2002 s. 0036 - 0037
 Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välinen ruokosokeriin toimitusjaksolla 2000/2001 sovellettavista takuuhinnoista kirjeenvaihtona tehtysopimusA. Kirje N:o 1Brysselissä 14. joulukuuta 2001Arvoisa Herra,Intian edustajat ja Euroopan yhteisön puolesta toimivan komission edustajat ovat sopineet Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välisen ruokosokeria koskevan sopimuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisissa neuvotteluissa seuraavasta:Toimitusjaksolla, joka alkaa 1 päivänä heinäkuuta 2000 ja päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2001, sopimuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut takuuhinnat ovat sopimuksen 6 artiklan mukaista interventiota varten seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>Nämä hinnat koskevat yhteisön lainsäädännössä määriteltyä vakiolaatuista pakkaamatonta sokeria cif, vapaasti yhteisön Euroopassa sijaitsevissa satamissa. Näiden hintojen käyttöön ottaminen ei rajoita osapuolten asemaa suhteessa takuuhintojen määrittämistä koskeviin periaatteisiin.Olisin kiitollinen, jos voisitte ilmoittaa saaneenne tämän kirjeen ja vahvistaa, että se ja Teidän vastauksenne muodostavat hallituksenne ja yhteisön välisen sopimuksen.Vastaanottakaa, Arvoisa Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.Euroopan unionin neuvoston puolesta>PIC FILE= "L_2002244FI.003602.TIF">B. Kirje N:o 2Brysselissä 14. joulukuuta 2001Arvoisa Herra,Minulla on kunnia ilmoittaa vastaanottaneeni seuraavansisältöisen tänään päivätyn kirjeenne:"Intian edustajat ja Euroopan yhteisön puolesta toimivan komission edustajat ovat sopineet Euroopan yhteisön ja Intian tasavallan välisen ruokosokeria koskevan sopimuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisissa neuvotteluissa seuraavasta:Toimitusjaksolla, joka alkaa 1 päivänä heinäkuuta 2000 ja päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2001, sopimuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut takuuhinnat ovat sopimuksen 6 artiklan mukaista interventiota varten seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>Nämä hinnat koskevat yhteisön lainsäädännössä määriteltyä vakiolaatuista pakkaamatonta sokeria cif, vapaasti yhteisön Euroopassa sijaitsevissa satamissa. Näiden hintojen käyttöön ottaminen ei rajoita osapuolten asemaa suhteessa takuuhintojen määrittämistä koskeviin periaatteisiin.Olisin kiitollinen, jos voisitte ilmoittaa saaneenne tämän kirjeen ja vahvistaa, että se ja Teidän vastauksenne muodostavat hallituksenne ja yhteisön välisen sopimuksen."Minulla on kunnia vahvistaa hallitukseni olevan yhtä mieltä edellä olevasta.Vastaanottakaa, Arvoisa Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.Intian tasavallan hallituksen puolesta>PIC FILE= "L_2002244FI.003701.TIF">


text:
(Médnarodna) mòrska ali návtična mílja je enota za merjenje dolžine. Uporablja se splošno v mornarici, pomorstvu in letalstvu.
 Mednarodna morska milja je določena natančno kot 1852 m. To določitev so sprejeli leta 1929 na mednarodni izredni hidrografski konferenci v Monaku. V ZDA so enoto sprejeli leta 1954. Pred sprejemom mednarodne morske milje so morsko miljo uporabljali v ZDA in Združenem kraljestvu in je znašala 6080 čevljev, 2026 2/3 jardov, oziroma 1853,184 m. Včasih jo določajo tudi kot 2027 jardov.
 Morska milja je približno enaka 1 ločni minuti na velikem krogu Zemlje in je bila tudi določena na ta način preko geografske milje. Zemlja ni popolna krogla, zato je lahko ločna minuta manjša ali večja od morske milje za nekaj metrov.
 Približek ločni minuti je primeren za zračno in morsko plovbo. Dolžina zemljepisne širine ene ločne minute je na vsaki morski karti in lahko predstavlja približno eno morsko miljo na tej karti.
 Za enoto ni mednarodne oznake. Včasih ponekod zanjo uporabljajo mednarodne oznake M, NM in nmi (ne smemo zamenjevati z nm, kar je uradna oznaka za nanometer v sistemu SI, ali z Nm, uradno oznako za enoto navora, newton meter).
 Manjša enota od morske milje je kabel. Morska milja meri deset kablov, en kabel je torej 1/10 morske milje ali 185,2 metra.
 1 morski vozel ali tudi vozel je enota za hitrost, določena kot ena morska milja na uro, oziroma natančno 1852 m/h.
 Glej tudi
 pretvorba enot
 stara morska milja (liga (league))
 Enote za dolžino


text:
Janas Husas (; 1369 m. Husinece, Pietų Čekija – 1415 m. liepos 6 d. Konstancoje) – čekų kultūros veikėjas, teologas.
 Reformacijos ir antifeodalinio revoliucionio sąjūdžio Čekijoje ideologas, čekų tautos nacionalinis didvyris.
 Biografija
 Gimė neturtingoje šeimoje, tėvas mirė Janui esant dar jaunam. Motina auklėjo berniuką labai pamaldžiai.
 Mokėsi Prahos universitete. Baigęs jį laisvųjų menų magistro laipsniu, dėstė universitete, vėliau tapo dekanu. 1410 metais įšventintas kunigu. Du kartus (1402-1403, 1409-1410 m.) buvo išrinktas Prahos universiteto rektoriumi. Dirbdamas universitete, susipažino su anglų bažnyčios reformatoriaus Džono Viklifo kūriniais, kurie jam padarė didelę įtaką. Nuo 1402 m. buvo Prahos Betliejaus koplyčios (prie kurios tuo metu buvo įsteigta lietuvių kolegija) pamokslininkas. Savo pamoksluose, kuriuos sakė čekų kalba, kritikavo katalikų dvasininkiją, smerkė už prabangą, reikalavo ją reformuoti. Rėmėsi kito reformatoriaus, John Wycliff idėjomis. J. Huso pamokslai susilaukė plataus atgarsio antifeodališkai nusiteikusioje visuomenėje, o tai sukėlė katalikų bažnyčios, gynusios feodalizmą, vadovų pasipiktinimą. Romos popiežius ir Prahos arkivyskupas ne kartą griebėsi baudžiamųjų sankcijų prieš J. Husą. 1410 m. buvo atskirtas nuo bažnyčios. Iš pradžių J. Husą palaikė Čekijos karalius Vaclovas IV, tačiau, kai jis pasisakė prieš prekiavimą indulgencijomis, iš kurio turėjo pajamų ir pats karalius, J. Husui buvo įsakyta išvykti iš Prahos. Keliaudamas po Pietų, vėliau po Vakarų Čekiją, gyvendamas kaime, J. Husas tęsė literatūrinę ir pamokslavimo veiklą. 1414 m. jis buvo iškviestas į Konstanco bažnyčios susirinkimą pasiaiškinti dėl savo veiklos ir pažiūrų. Nors imperatorius Zigmantas I užtikrino jo asmenybės saugumą, tačiau, vos tik atvykęs į Konstancą, J. Husas buvo suimtas ir apkaltintas erezija.
 Teismai
 J. Husas buvo kaltinamas erezija. Bažnyčios susirinkimas reikalavo, kad jis atsisakytų savo pažiūrų, bet J. Husas atmetė šį reikalavimą ir buvo nuteistas mirti. Pirmasis teismas prasidėjo 1415 m. liepos 5 d. Dėl šio teismo proceso J. Husas buvo perkeltas į pranciškonų vienuolyną, kuriame jis ir praleido paskutines savo gyvenimo savaites. Jis pripažino, kad rašė prieš Bažnyčią, būtent prieš Zmojmos parapiją, Paleč ir Stanislausą iš Znaimo ir pasakė, kad nori atsakyti už padarytas klaidas, jei jos bus įrodytos pagal Bibliją. Husas norėjo teisingo teismo jam ir prašė daugiau laiko, kad galėtų įrodyti savo pažiūras. Jam buvo pasiūlyta pripažinti savo nuodėmes ir išsižadėti savo doktrinų (daug kaltinimų buvo jam išgalvoti).
 Nuosprendis ir sudeginimas
 J. Husui nuosprendis buvo paskelbtas 1415 m. liepos 6 d. Nuosprendį priėmė Katedros susirinkimo Tarybos nariai, kurių kiekvienas dažniausiai atsistojęs pasakydavo kalbą (dažniausiai skambią), kurios pabaigoje pasakydavo ar, jo nuomone, J. Husas turėtų gyventi, ar mirti. Didžioji dauguma nubalsavo už tai, kad reikia išsaugoti J. Huso gyvybę, tačiau sprendimą priėmė mažuma.
 Prieš pat įvykdant mirties bausmę, imperinis maršalas Von Pappenheim, stebint Count Palatine, paprašė J. Huso išpažinti savo nuodėmes ir taip išsaugoti gyvybę, tačiau Husas atsisakė tai padaryti ir pasakė: "Dievas yra mano liudininkas, dėl kurio aš nemaniau, kad mane neteisingai apkaltins. Giesmės tiesoje, kurią aš parašiau, ja meldžiausi ir iš jos pamokslavau, aš mirsiu šiandieną su palaima". 1415 m. J. Husas buvo sudegintas gyvas, o pelenai išpilti į Reino upę.
 1999 m. gruodžio 18 d. popiežius Jonas Paulius II atsiprašė už Jano Huso sudeginimą, tačiau atsisakė jį reabilituoti, nepaisant to, kad Bažnyčia pritaikė daugybę jo mokymų.
 Kūryba
 J. Huso teologiniai raštai parašyti lotynų ir čekų kalbomis. Pamokslų Betliejaus koplyčioje klausytojams skirti darbai paprastai buvo rašomi gimtąja čekų kalba. Tai pedagoginis traktatas „Duktė, arba Apie tikrojo išganymo kelio pažinimą“ (1412 m.), traktatas „Tikėjimo išdėstymas, dešimt Dievo ir mūsų Tėvo įstatymų“ (1413 m.), „Postilė, arba Šventųjų sekmadieninių skaitymų aiškinimas“. Lotyniškai parašyti poleminiai teologiniai traktatai „Apie Kristaus kraują“, „Apie Kristaus kūną“, sisteminis teologinis darbas pagal garsiąsias Petro Lombardo (Petrus Lombardus) apie 1164 m. „Sentencijas“ – „Prie keturių sentencijų“ (1409 m.), prieš popiežiaus politiką nukreipti traktatai „Indulgencijų klausimas“ ir „Prieš popiežiaus bulę“ (1412 m.), taip pat pats reikšmingiausias J. Huso veikalas
 „Apie bažnyčią“ („De ecclesia“, 1413 m.).
 Šaltiniai
 Filosofijos istorijos chrestomatija. Renesansas, 1984 m.
 Dalia Janušaitienė "Janas Husas", 2017 m. iš https://evangelija.lt.
 Protestantų teologai
 Renesanso filosofai


text:
L'inca è stata una valuta del Perù tra il 1881 e il 1882. L'inca è stato emesso solo in forma di banconote ed era suddiviso in 10 reales de inca o 100 centavos de inca. Fu sostituito dal sol al cambio di 1 inca = 10 soles. Le banconote furono ritirate nel 1882.
 Banconote
 L'inca è apparso su due serie di banconote, la prima realizzata sovrastampando vecchie banconote, la seconda consistente in un'emissione regolare. I tagli sovrastampati erano: 1 real de inca, ottenuto dalle vecchie banconote da 1 sol, 5 reales de inca, stampati sulle vecchie banconote da 5 soles, e 100 centavos de inca (pari a 1 inca), ottenuti dalle vecchie banconote da 100 soles. L'emissione regolare era in tagli da 1, 5 e 100 incas. Alcune delle banconote da 5 e 10 inca della serie regolare furono successivamente sovrastampati con il valore espresso in soles.
 Bibliografia
 Valute americane


type: other

text:
Ko reikia ruošiantis žaisti Project Cars? (Reikalavimai sistemoms) | Žaidimų Balsas
 Likus visai nedaug laiko iki Project Cars PC pasirodymo, kūrėjai Slightly Mad Studios atskleidė kokio kompiuterio jums reikės, norint žaisti šį monstrą.
 Taip pat, pasirodė visų su žaidimu suderinamų vairų sąrašas, kuris beja – milžiniškas. Ypač galės džiaugtis PC turėtojai. Sąraše pakankamai Fanatec ir Thrustmaster produkcijos. Jie puikiai papildys jūsų įrangą ir leis tinkamai džiaugtis net iki 12k rezoliucija.
 Kalbant apie grafiką, Project Cars žada priblokšti savo vaizdais ir kokybe. Gal, netgi tapti vienu geriausiai atrodančių žaidimų rinkoje.
 Kūrėjai tvirtina, kad žaidimo grafika neapsiribos vien tik “gražiai atrodančiais blizgučiais”. Konsolėms skirtoje versijoje bus galima reguliuoti tokius grafikos nustatymus kaip: Visual FX, Authenticity, Field of View ir Movement. Šias opcijas dažniausiai esame įpratę matyti PC žaidimuose. O dabar ir PS4, bei Xbox One savininkai tai galės keisti
 Būtent grafikos nustatymų gausa džiugina PC žaidėjus – kuo jų daugiau, tuo geriau galėsite optimizuoti Project Cars.
 Nors konsolių galimybės dažniausiai yra standartizuotos, Project Cars atveju, galėsite tai keisti. Nepatinka išsiliejantis greitis? Norite didesnio matymo lauko? Prašom!
 Dar nėra aišku ar šių nustatymų keitimas turės įtakos žaidžiant konsolėmis. Teks palaukti pirmųjų žaidimo bandymų.
 Project Cars PC, XBOX ONE, PS4 platformoms pasirodys jau gegužės 8-tą. O WiiU ir StemaOS versijų tikslios datos dar neatskleistos. Laukiam nesulaukiam!
 Project CARS prekybos vieta


type: legislation

text:
 11.6.2009
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 148/35
 DÉCISION DE L’AUTORITÉ DE SURVEILLANCE AELE
 N
 o 387/06/COL
 du 13 décembre 2006
 modifiant la décision de l'Autorité de surveillance AELE no 195/04/COL concernant les mesures d’exécution visées à l’article 27 de la partie II du protocole 3 de l’accord entre les États de l’AELE relatif à l’institution d’une Autorité de surveillance et d’une Cour de justice en ce qui concerne les formulaires standard de notification des aides
 L’AUTORITÉ DE SURVEILLANCE AELE,
 VU l’accord sur l’Espace économique européen (1), et notamment ses articles 61 à 63 et son protocole 26,
 VU l’accord entre les États de l’AELE relatif à l’institution d’une Autorité de surveillance et d’une Cour de justice (2), et notamment l’article 27 de la partie II de son protocole 3,
 CONSIDÉRANT que, le 14 juillet 2004, l’Autorité de surveillance AELE a adopté la décision no 195/04/COL concernant les mesures d’exécution visées aux articles 27 à 29 de la partie II du protocole 3 de l’accord Surveillance et Cour de justice (3),
 CONSIDÉRANT que la décision de l’Autorité de surveillance AELE no 195/04/COL a établi un formulaire complet de notification obligatoire des aides d’État;
 CONSIDÉRANT que l’Autorité de surveillance AELE a adopté de nouvelles lignes directrices concernant les aides d’État à finalité régionale pour la période 2007-2013 (4) qui s’appliqueront à toutes les aides régionales accordées après le 31 décembre 2006;
 CONSIDÉRANT que l’adoption des nouvelles lignes directrices communautaires concernant les aides à finalité régionale pour la période 2007-2013 (5) a amené la Commission européenne à modifier certaines parties du formulaire de notification (6),
 CONSIDÉRANT qu’à la suite de l’adoption, par l’Autorité de surveillance AELE, de nouvelles lignes directrices concernant les aides à finalité régionale pour la période 2007-2013, il s’avère nécessaire de modifier certaines parties du formulaire de notification établi par la décision no 195/04/COL;
 APRÈS CONSULTATION du comité consultatif en matière d’aides d’État par courrier du 21 novembre 2006, conformément à l’article 29 de la partie II du protocole 3 de l’accord Surveillance et Cour de justice,
 A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 L’annexe I de la décision de l’Autorité de surveillance AELE no 195/04/COL est modifiée conformément à l’annexe de la présente décision.
 Article 2
 La République d’Islande, la Principauté de Liechtenstein et le Royaume de Norvège sont destinataires de la présente décision.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de son adoption par l’Autorité.
 Article 4
 Le texte en langue anglaise de la présente décision fait foi.
 Fait à Bruxelles, le 13 décembre 2006.
 Par l’Autorité de surveillance AELE
 Bjørn T. GRYDELAND
 Président
 Kristján Andri STEFÁNSSON
 Membre du Collège
 (1) Ci-après dénommé «l’accord EEE».
 (2) Ci-après dénommé «l’accord Surveillance et Cour de justice».
 (3) JO L 139 du 25.5.2006, p. 37 et supplément EEE no 26 du 25.5.2006, p. 1.
 (4) Décision de l’Autorité de surveillance no 85/06/COL du 6 avril 2006, non encore parue au Journal officiel. Le chapitre 25B des lignes directrices dans le domaine des aides d’État correspond à la communication de la Commission — Lignes directrices concernant les aides à finalité régionale pour la période 2007-2013 (JO C 54 du 4.3.2006, p. 13).
 (5) Voir note 4.
 (6) Règlement (CE) no 1627/2006 de la Commission du 24 octobre 2006 modifiant le règlement (CE) no 794/2004 concernant les formulaires standard de notification des aides (JO L 302 du 1.11.2006, p. 10).
 ANNEXE