text:
 14.9.2017
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 236/3
 ÖVERSÄTTNING
 ÄNDRING AV MONTREALPROTOKOLLET OM ÄMNEN SOM BRYTER NED OZONSKIKTET
 Artikel I
 Ändringar
 Artikel 1, punkt 4
 I punkt 4 i artikel 1 i protokollet ska
 ”bilaga C eller bilaga E” ersättas med följande:
 ”bilaga C, bilaga E eller bilaga F”.
 Artikel 2, punkt 5
 I punkt 5 i artikel 2 i protokollet ska
 ”och artikel 2H” ersättas med följande:
 ”och artiklarna 2H och 2J”.
 Artikel 2, punkterna 8 a, 9 a och 11
 I punkterna 8 a och 11 i artikel 2 i protokollet ska
 ”artiklarna 2A till 2I” ersättas med följande:
 ”artiklarna 2A till 2J”.
 Följande ska läggas till i slutet av led a i punkt 8 i artikel 2 i protokollet:
 ”Sådana avtal får utvidgas till att omfatta skyldigheter avseende förbrukning eller produktion enligt artikel 2J, förutsatt att summan av de berörda parternas beräknade förbruknings- eller produktionsnivåer inte överstiger de nivåer som anges i artikel 2J.”
 I led a i) i punkt 9 i artikel 2 i protokollet, efter ordet
 ”justeringar”
 ska följande utgå:
 ”och”.
 Led a ii i punkt 9 i artikel 2 i protokollet ska ges den nya numreringen a iii.
 Följande ska läggas till som led a ii efter led a i) i punkt 9 i artikel 2 i protokollet:
 ”justeringar bör göras av de globala uppvärmningspotentialer som anges i grupp I i bilaga A, bilaga C och bilaga F och, i så fall vilka justeringar, och”
 Artikel 2J
 Följande artikel ska införas efter artikel 2I i protokollet:
 ”Artikel 2J Fluorkolväten
 1. Varje part ska se till att under den tolvmånadersperiod som börjar den 1 januari 2019, och under varje tolvmånadersperiod därefter, dess beräknade nivå avseende förbrukning av de kontrollerade ämnena enligt bilaga F, uttryckt som CO2-ekvivalenter, inte överstiger den procentsats som anges för respektive antal år i leden a till e nedan av det årliga genomsnittet av dess beräknade förbrukning av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2011, 2012 och 2013 plus femton procent av dess beräknade förbrukning av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C, enligt vad som anges i punkt 1 i artikel 2F, uttryckt som CO2-ekvivalenter:
 a)
 2019–2023: 90 procent
 b)
 2024–2028: 60 procent
 c)
 2029–2033: 30 procent
 d)
 2034–2035: 20 procent
 e)
 2036 och åren därefter: 15 procent
 2. Trots vad som sägs i punkt 1 i denna artikel får parterna besluta att en part ska se till att under den tolvmånadersperiod som börjar den 1 januari 2020, och under varje tolvmånadersperiod därefter, dess beräknade nivå avseende förbrukning av de kontrollerade ämnena enligt bilaga F, uttryckt som CO2-ekvivalenter, inte överstiger den procentsats som anges för respektive antal år i leden a till e nedan av det årliga genomsnittet av dess beräknade förbrukning av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2011, 2012 och 2013 plus tjugofem procent av dess beräknade förbrukning av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C, enligt vad som anges i punkt 1 i artikel 2F, uttryckt som CO2-ekvivalenter:
 a)
 2020–2024: 95 procent
 b)
 2025–2028: 65 procent
 c)
 2029–2033: 30 procent
 d)
 2034–2035: 20 procent
 e)
 2036 och åren därefter: 15 procent
 3. Varje part som producerar kontrollerade ämnen enligt bilaga F ska se till att under den tolvmånadersperiod som börjar den 1 januari 2019, och under varje tolvmånadersperiod därefter, dess beräknade nivå avseende produktion av de kontrollerade ämnena enligt bilaga F, uttryckt som CO2-ekvivalenter, inte överstiger den procentsats som anges för respektive antal år i leden a till e nedan av det årliga genomsnittet av dess beräknade produktion av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2011, 2012 och 2013 plus femton procent av dess beräknade produktion av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C, enligt vad som anges i punkt 2 i artikel 2F, uttryckt som CO2-ekvivalenter:
 a)
 2019–2023: 90 procent
 b)
 2024–2028: 60 procent
 c)
 2029–2033: 30 procent
 d)
 2034–2035: 20 procent
 e)
 2036 och åren därefter: 15 procent
 4. Trots vad som sägs i punkt 3 i denna artikel får parterna besluta att en part som producerar kontrollerade ämnen enligt bilaga F ska se till att under den tolvmånadersperiod som börjar den 1 januari 2020, och under varje tolvmånadersperiod därefter, dess beräknade nivå avseende produktion av de kontrollerade ämnena enligt bilaga F, uttryckt som CO2-ekvivalenter, inte överstiger den procentsats som anges för respektive antal år i leden a till e nedan av det årliga genomsnittet av dess beräknade produktion av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2011, 2012 och 2013 plus tjugofem procent av dess beräknade produktion av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C, enligt vad som anges i punkt 2 i artikel 2F, uttryckt som CO2-ekvivalenter:
 a)
 2020–2024: 95 procent
 b)
 2025–2028: 65 procent
 c)
 2029–2033: 30 procent
 d)
 2034–2035: 20 procent
 e)
 2036 och åren därefter: 15 procent
 5. Punkterna 1–4 i denna artikel ska tillämpas utom i den utsträckning som parterna beslutar att tillåta den produktions- eller förbrukningsnivå som är nödvändig för att tillgodose användningsområden som enligt överenskommelse mellan parterna betraktas som undantagna användningsområden.
 6. Varje part som tillverkar ämnen under grupp I i bilaga C eller ämnen enligt bilaga F ska se till att under den tolvmånadersperiod som börjar den 1 januari 2020, och under varje tolvmånadersperiod därefter, dess utsläpp av ämnen under grupp II i bilaga F som uppstår i varje produktionsanläggning som tillverkar ämnen under grupp I i bilaga C eller ämnen enligt bilaga F, förstörs i den mån det är görligt med användning av teknik som godkänts av parterna under samma tolvmånadersperiod.
 7. Varje part ska se till att ämnen under grupp II i bilaga F, som uppstår i anläggningar som producerar ämnen under grupp I i bilaga C eller ämnen enligt bilaga F, förstörs endast genom teknik som har godkänts av parterna.”
 Artikel 3
 Den inledande meningen i artikel 3 i protokollet ska ersättas med följande:
 ”1. Vid tillämpning av artiklarna 2, 2A–2J och 5 ska varje part, för varje grupp av ämnen i bilaga A, bilaga B, bilaga C, bilaga E eller bilaga F, fastställa sina beräknade nivåer i fråga om”.
 Det sista semikolonet i led a i) i artikel 3 i protokollet ska ersättas med följande:
 ”, utom i de fall som anges i punkt 2,”.
 Följande ska läggas till i slutet av artikel 3 i protokollet:
 ”; och
 d)
 utsläpp av ämnen under grupp II i bilaga F, som uppstår i varje anläggning som generar ämnen i grupp I i bilaga C eller ämnen enligt bilaga F genom att bland annat räkna med mängder som släpps ut från läckor i utrustningen, processventiler och destrueringsanordningar, men utan att räkna med mängder som avskiljs för användning, destruering eller lagring.
 2. Vid beräkning av nivåer, uttryckt som CO2-ekvivalenter avseende produktion, förbrukning, import, export och utsläpp av ämnen enligt bilaga F och ämnen under grupp I i bilaga C för tillämpning av artikel 2J, punkt 5 bis i artikel 2 och punkt 1 d i artikel 3 ska varje part använda sig av den globala uppvärmningspotential för de ämnena som anges under grupp I i bilaga A, bilaga C och bilaga F.”
 Artikel 4, punkt 1 sept
 Följande punkt ska införas efter punkt 1 sex i artikel 4 i protokollet:
 ”1 sept. Inom ett år efter det att denna punkt har trätt i kraft ska varje part förbjuda import av kontrollerade ämnen enligt bilaga F från varje stat som inte är part i detta protokoll.”
 Artikel 4, punkt 2 sept
 Följande punkt ska införas efter punkt 2 sex i artikel 4 i protokollet:
 ”2 sept. Inom ett år efter det att denna punkt har trätt i kraft ska varje part förbjuda export av kontrollerade ämnen enligt bilaga F från varje stat som inte är part i detta protokoll.”
 Artikel 4, punkterna 5, 6 och 7
 I punkterna 5, 6 och 7 i artikel 4 i protokollet ska
 ”bilagorna A, B, C och E” ersättas med följande:
 ”bilagorna A, B, C, E och F”.
 Artikel 4, punkt 8
 I punkt 8 i artikel 4 i protokollet ska
 ”artiklarna 2A till 2I” ersättas med följande:
 ”artiklarna 2A till 2J”.
 Artikel 4B
 Följande punkt skall införas efter punkt 2 i artikel 4B i protokollet:
 ”2 bis. Senast den 1 januari 2019 eller inom tre månader från och med det att denna punkt träder ikraft för den berörda parten, beroende på vilket som inträffar senare, ska varje part inrätta och tillämpa ett licenssystem för import- och export av nyproducerade, använda, återanvända och regenererade kontrollerade ämnen enligt bilaga F. Parter enligt punkt 1 i artikel 5 som beslutar att de inte är i stånd att fastställa och genomföra ett sådant system senast den 1 januari 2019 får vänta med sådana åtgärder till och med den 1 januari 2021.”
 Artikel 5
 I punkt 4 i artikel 5 i protokollet ska
 ”2I”
 ersättas med följande:
 ”2J”
 I punkt 5 och punkt 6 i artikel 5 i protokollet ska
 ”artikel 2I”
 ersättas med följande:
 ”och artiklarna 2I och 2J”.
 Punkt 5 i artikel 5 i protokollet ska ändras på följande sätt:
 [Ej relevant för den svenska språkversionen]
 Följande punkt skall införas efter punkt 8 ter i artikel 5 i protokollet:
 ”8 qua.
 a)
 Varje part som avses i punkt 1 i denna artikel ska, med förbehåll för eventuella justeringar som gjorts av de kontrollåtgärder som avses i artikel 2J i enlighet med punkt 9 i artikel 2, ha rätt att vänta med att efterleva de kontrollåtgärder som anges i leden a till e i punkt 1 i artikel 2J och leden a till e i punkt 3 i artikel 2J och ändra dessa åtgärder enligt följande:
 i)
 2024 till 2028: 100 procent
 ii)
 2029 till 2034: 90 procent
 iii)
 2035 till 2039: 70 procent
 iv)
 2040 till 2044: 50 procent
 v)
 2045 och åren därefter: 20 procent
 b)
 Trots vad som sägs i led a ovan får parterna besluta att en part som avses i punkt 1 i denna artikel, med förbehåll för eventuella justeringar som gjorts av de kontrollåtgärder som avses i artikel 2J i enlighet med punkt 9 i artikel 2, ska ha rätt att vänta med att efterleva de kontrollåtgärder som anges i leden a till e i punkt 1 i artikel 2J och leden a till e i punkt 3 i artikel 2J och ändra dessa åtgärder enligt följande:
 i)
 2028 till 2031: 100 procent
 ii)
 2032 till 2036: 90 procent
 iii)
 2037 till 2041: 80 procent
 iv)
 2042 till 2046: 70 procent
 v)
 2047 och åren därefter: 15 procent
 c)
 Varje part som avses i punkt 1 i denna artikel ska vid beräkningen av sin referensförbrukning enligt artikel 2J ha rätt att använda genomsnittet av sin beräknade förbrukning av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2020, 2021 och 2022 plus sextiofem procent av sin referensförbrukning av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C enligt vad som anges i punkt 8 ter i denna artikel.
 d)
 Trots vad som sägs i led c ovan får parterna besluta att varje part som avses i punkt 1 i denna artikel vid beräkningen av sin referensförbrukning enligt artikel 2J ska ha rätt att använda genomsnittet av sin beräknade förbrukning av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2024, 2025 och 2026 plus sextiofem procent av sin referensförbrukning av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C enligt vad som anges i punkt 8 ter i denna artikel.
 e)
 Varje part som avses i punkt 1 i denna artikel och som producerar kontrollerade ämnen enligt bilaga F ska vid beräkningen av sin referensproduktion enligt artikel 2J ha rätt att använda genomsnittet av sin beräknade produktion av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2020, 2021 och 2022 plus sextiofem procent av sin referensproduktion av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C enligt vad som anges i punkt 8 ter i denna artikel.
 f)
 Trots vad som sägs i led e ovan får parterna besluta att varje part som avses i punkt 1 i denna artikel och som producerar kontrollerade ämnen enligt bilaga F vid beräkningen av sin referensproduktion enligt artikel 2J ska ha rätt att använda genomsnittet av sin beräknade produktion av kontrollerade ämnen enligt bilaga F för åren 2024, 2025 och 2026 plus sextiofem procent av sin referensproduktion av kontrollerade ämnen under grupp I i bilaga C enligt vad som anges i punkt 8 ter i denna artikel.
 g)
 Leden a till f i denna punkt ska gälla för beräknade nivåer för produktion och förbrukning utom i den utsträckning som ett undantag för hög omgivande temperatur gäller, grundat på kriterier som fastställs av parterna.”
 Artikel 6
 I artikel 6 i protokollet ska
 ”artiklarna 2A till 2I” ersättas med följande:
 ”artiklarna 2A till 2J”.
 Artikel 7, punkterna 2, 3 och 3 ter
 Följande rad ska införas efter den rad som lyder ”- i bilaga E, i fråga om år 1991,” i punkt 2 i artikel 7 i protokollet:
 ”—
 i bilaga F, i fråga om åren 2011–2013, förutom att de parter som avses i punkt 1 i artikel 5 ska tillhandahålla sådana uppgifter för åren 2020–2022, men de parter som avses i punkt 1 i artikel 5 som omfattas av leden d och f i punkt 8 qua i artikel 5 ska tillhandahålla sådana uppgifter för åren 2024–2026,”
 I punkterna 2 och 3 i artikel 7 i protokollet ska
 ”C och E”
 ersättas med följande:
 ”C, E och F”.
 Följande punkt ska läggas till i artikel 7 i protokollet efter punkt 3 bis:
 ”3 ter. Varje part ska till sekretariatet lämna statistiska uppgifter om sina årliga utsläpp per anläggning av kontrollerade ämnen under grupp II i bilaga F i enlighet med punkt 1 d i artikel 3 i protokollet.”
 Artikel 7, punkt 4
 I punkt 4 i artikel 7 i protokollet, efter orden
 ”statistiska uppgifter om” och ”lämnar uppgifter om” ska följande läggas till:
 ”produktion,”.
 Artikel 10, punkt 1
 I punkt 1 i artikel 10 i protokollet ska
 ”och artikel 2I”
 ersättas med följande:
 ”, artikel 2I och artikel 2J”
 Följande ska läggas till i slutet av punkt 1 i artikel 10 i protokollet:
 ”Om en part som avses i punkt 1 i artikel 5 väljer att använda sig av finansiering från varje annan finansiell mekanism vilket skulle kunna leda till att en del av dess överenskomna tilläggskostnader täcks, ska denna del inte täckas av den finansiella mekanismen enligt artikel 10 i detta protokoll.”
 Artikel 17
 I artikel 17 i protokollet ska
 ”artiklarna 2A till 2I” ersättas med följande:
 ”artiklarna 2A till 2J”.
 Bilaga A
 Följande tabell ska ersätta tabellen för grupp I i bilaga A till protokollet:
 Grupp
 Ämne
 Ozonnedbrytande potential*
 Global uppvärmnings-potential över 100 år
 Grupp I
 CFCl3
 (CFC-11)
 1,0
 4 750
 CF2Cl2
 (CFC-12)
 1,0
 10 900
 C2F3Cl3
 (CFC-113)
 0,8
 6 130
 C2F4Cl2
 (CFC-114)
 1,0
 10 000
 C2F5Cl
 (CFC-115)
 0,6
 7 370
 Bilaga C och bilaga F
 Följande tabell ska ersätta tabellen för grupp I i bilaga C till protokollet:
 Grupp
 Ämne
 Antal isomerer
 Ozon-nedbrytande potential*
 Global uppvärmnings-potential över 100 år***
 Grupp I
 CHFCl2
 (HCFC-21)**
 1
 0,04
 151
 CHF2Cl
 (HCFC-22)**
 1
 0,055
 1 810
 CHFCl
 (HCFC-31)
 1
 0,02
 C2HFCl4
 (HCFC-121)
 2
 0,01-0,04
 C2HF2Cl3
 (HCFC-122)
 3
 0,02–0,08
 C2HF3Cl2
 (HCFC-123)
 3
 0,02–0,06
 77
 CHCl2CF3
 (HCFC-123)**
 —
 0,02
 C2HF4Cl
 (HCFC-124)
 2
 0,02–0,04
 609
 CHFClCF3
 (HCFC-124)**
 —
 0,022
 C2H2FCl3
 (HCFC-131)
 3
 0,007–0,05
 C2H2F2Cl2
 (HCFC-132)
 4
 0,008–0,05
 C2H2F3Cl
 (HCFC-133)
 3
 0,02–0,06
 C2H3FCl2
 (HCFC-141)
 3
 0,005–0,07
 CH3CFCl2
 (HCFC-141b)**
 —
 0,11
 725
 C2H3F2Cl
 (HCFC-142)
 3
 0,008–0,07
 CH3CF2Cl
 (HCFC-142b)**
 —
 0,065
 2 310
 C2H4FCl
 (HCFC-151)
 2
 0,003–0,005
 C3HFCl6
 (HCFC-221)
 5
 0,015–0,07
 C3HF2Cl5
 (HCFC-222)
 9
 0,01–0,09
 C3HF3Cl4
 (HCFC-223)
 12
 0,01–0,08
 C3HF4Cl3
 (HCFC-224)
 12
 0,01–0,09
 C3HF5Cl2
 (HCFC-225)
 9
 0,02–0,07
 CF3CF2CHCl2
 (HCFC-225ca)**
 —
 0,025
 122
 CF2ClCF2CHClF
 (HCFC-225cb)**
 —
 0,033
 595
 C3HF6Cl
 (HCFC-226)
 5
 0,02–0,10
 C3H2FCl5
 (HCFC-231)
 9
 0,05–0,09
 C3H2F2Cl4
 (HCFC-232)
 16
 0,008–0,10
 C3H2F3Cl3
 (HCFC-233)
 18
 0,007–0,23
 C3H2F4Cl2
 (HCFC-234)
 16
 0,01–0,28
 C3H2F5Cl
 (HCFC-235)
 9
 0,03–0,52
 C3H3FCl4
 (HCFC-241)
 12
 0,004–0,09
 C3H3F2Cl3
 (HCFC-242)
 18
 0,005–0,13
 C3H3F3Cl2
 (HCFC-243)
 18
 0,007–0,12
 C3H3F4Cl
 (HCFC-244)
 12
 0,009–0,14
 C3H4FCl3
 (HCFC-251)
 12
 0,001–0,01
 C3H4F2Cl2
 (HCFC-252)
 16
 0,005–0,04
 C3H4F3Cl
 (HCFC-253)
 12
 0,003–0,03
 C3H5FCl2
 (HCFC-261)
 9
 0,002–0,02
 C3H5F2Cl
 (HCFC-262)
 9
 0,002–0,02
 C3H6FCl
 (HCFC-271)
 5
 0,001–0,03
 *
 När den ozonnedbrytande potentialen anges som ett intervall ska det högsta värdet inom detta intervall användas inom ramen för protokollet. När ett enda värde anges för den ozonnedbrytande potentialen har detta bestämts på grundval av beräkningar baserade på laboratoriemätningar. De värden som anges som ett intervall är uppskattningar och mindre tillförlitliga. Intervallet avser en isomergrupp. Det högre värdet är en uppskattning av den ozonnedbrytande potentialen hos den isomer som har den högsta ozonnedbrytande potentialen, medan det lägre värdet är en uppskattning av den ozonnedbrytande potentialen hos den isomer som har den lägsta ozonnedbrytande potentialen.
 **
 Identifierar de kommersiellt mest gångbara ämnena, med de värden för den ozonnedbrytande potentialen som ska användas inom ramen för protokollet.
 ***
 För de ämnen för vilka inget värde för global uppvärmningspotential anges ska standardvärdet 0 tillämpas till dess att ett värde för global uppvärmningspotential införs genom förfarandet i punkt 9 a ii i artikel 2.
 Följande bilaga skall läggas till i protokollet efter bilaga E:
 ”
 Bilaga F: Kontrollerade ämnen
 Grupp
 Ämne
 Global uppvärmningspotential över 100 år
 Grupp I
 CHF2CHF2
 HFC-134
 1 100
 CH2FCF3
 HFC-134a
 1 430
 CH2FCHF2
 HFC-143
 353
 CHF2CH2CF3
 HFC-245fa
 1 030
 CF3CH2CF2CH3
 HFC-365mfc
 794
 CF3CHFCF3
 HFC-227ea
 3 220
 CH2FCF2CF3
 HFC-236cb
 1 340
 CHF2CHFCF3
 HFC-236ea
 1 370
 CF3CH2CF3
 HFC-236fa
 9 810
 CH2FCF2CHF2
 HFC-245ca
 693
 CF3CHFCHFCF2CF3
 HFC-43-10mee
 1 640
 CH2F2
 HFC-32
 675
 CHF2CF3
 HFC-125
 3 500
 CH3CF3
 HFC-143 a
 4 470
 CH3F
 HFC-41
 92
 CH2FCH2F
 HFC-152
 53
 CH3CHF2
 HFC-152 a
 124
 Grupp II
 CHF3
 HFC-23
 14 800
 ”
 Artikel II
 Förhållande till 1999 års ändringar
 Ingen stat eller organisation för regional ekonomisk integration får deponera ett ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument avseende detta ändringsdokument såvida den inte tidigare, eller samtidigt, har deponerat ett sådant instrument avseende den ändring som antogs vid parternas elfte möte i Peking den 3 december 1999.
 Artikel III
 Förhållande till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och Kyotoprotokollet
 Det är inte avsikten med detta ändringsdokument att det ska leda till att fluorkolväten undantas från tillämpningsområdet för åtagandena i artiklarna 4 och 12 i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar eller i artiklarna 2, 5, 7 och 10 i Kyotoprotokollet.
 Artikel IV
 Ikraftträdande
 1.
 Förutom vad som sägs i punkt 2 nedan ska detta ändringsdokument träda i kraft den 1 januari 2019, förutsatt att minst 20 ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument avseende ändringsdokumentet har deponerats av stater eller organisationer för regional ekonomisk integration som är parter till Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet. Om detta villkor inte är uppfyllt ovannämnda dag, träder ändringsdokumentet i kraft på den nittionde dagen efter den dag då villkoret har uppfyllts.
 2.
 Ändringarna i artikel 4 i protokollet, kontroll över handel med icke-parter, som anges i artikel I i detta ändringsdokument träder i kraft den 1 januari 2033, förutsatt att minst 20 ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument avseende ändringsdokumentet har deponerats av stater eller organisationer för regional ekonomisk integration som är parter till Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet. Om detta villkor inte är uppfyllt ovannämnda dag, träder ändringsdokumentet i kraft på den nittionde dagen efter den dag då villkoret har uppfyllts.
 3.
 Vad gäller punkterna 1 och 2 ovan ska en handling som deponeras av en organisation för regional ekonomisk integration inte räknas utöver de som har deponerats av organisationens medlemsstater.
 4.
 Efter det att detta ändringsdokument har trätt i kraft i enlighet med punkterna 1 och 2 ska det träda i kraft för varje annan part till protokollet på den nittionde dagen efter det att partens ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument deponerats.
 Artikel V
 Provisorisk tillämpning
 Varje part får när som helst före det att detta ändringsdokument träder i kraft förklara att den kommer att tillämpa provisoriskt någon av de kontrollåtgärder som anges i artikel 2J och motsvarande rapporteringskrav i artikel 7, fram till dess att det träder i kraft.
 Europeiska unionens förklaring i överensstämmelse med artikel 13.3 i Wienkonventionen för skydd av ozonskiktet rörande räckvidden av dess behörighet med hänsyn till de frågor som omfattas av konventionen och av Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet
 Följande stater är för närvarande medlemmar av Europeiska unionen: Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Republiken Tjeckien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Irland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Kroatien, Republiken Italien, Republiken Cypern, Republiken Lettland, Republiken Litauen, Storhertigdömet Luxemburg, Ungern, Republiken Malta, Konungariket Nederländerna, Republiken Österrike, Republiken Polen, Republiken Portugal, Rumänien, Republiken Slovenien, Republiken Slovakien, Republiken Finland, Konungariket Sverige samt Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.
 I enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1, är unionen behörig att ingå internationella avtal och fullgöra de skyldigheter som följer av avtalen när detta bidrar till att följande mål uppnås:
 —
 Att bevara, skydda och förbättra miljön.
 —
 Att skydda människors hälsa.
 —
 Att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt.
 —
 Att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem, särskilt för att bekämpa klimatförändringen.
 Unionen har utövat sin behörighet på det område som omfattas av Wienkonventionen och Montrealprotokollet genom antagandet av rättsliga instrument, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1005/2009 av den 16 september 2009 om ämnen som bryter ned ozonskiktet (omarbetning) (1), som ersätter tidigare lagstiftning för skydd av ozonskiktet, och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om fluorerade växthusgaser och om upphävande av förordning (EG) nr 842/2006 (2). Unionen har behörighet att fullgöra de skyldigheter som följer av Wienkonventionen och Montrealprotokollet för vilka bestämmelserna i unionens rättsliga instrument, i synnerhet de som anges ovan, fastställer gemensamma regler och om och i den mån som sådana gemensamma reglers räckvidd påverkas eller ändras av bestämmelserna i Wienkonventionen och Montrealprotokollet eller en akt som antas för att genomföra denna; i andra fall fortsätter unionens behörighet att delas mellan unionen och dess medlemsstater.
 Det ligger i sakens natur att Europeiska unionens utövande av behörighet enlighet med fördragen kommer att förändras kontinuerligt. Unionen förbehåller sig därför rätten att löpande anpassa denna förklaring.
 På det forskningsområde som avses i konventionen, har unionen behörighet att vidta åtgärder, särskilt att fastställa och genomföra program; utövandet av denna behörighet får dock inte leda till att medlemsstaterna hindras från att utöva sin behörighet.
 (1) EUT L 286, 31.10.2009, s. 1.
 (2) EUT L 150, 20.5.2014, s. 195.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 16.7.2020
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 228/42
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 28/2019
 от 8 февруари 2019 година
 за изменение на приложение ХХ (Околна среда) към Споразумението за ЕИП [2020/945]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2321 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на свидетелството за годност за рециклиране, издавано съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2322 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на декларацията за приключване на рециклирането на кораб, изисквана съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (2) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2323 на Комисията от 19 декември 2016 г. за установяване на европейски списък на съоръженията за рециклиране на кораби в съответствие с Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (3) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (4)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2324 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на доклада за планирано започване на рециклирането на кораб, изискван съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (4) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (5)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2325 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на свидетелството за инвентарния опис на опасните материали, издавано съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (5) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (6)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2018/684 на Комисията от 4 май 2018 г. за изменение на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2323 с цел актуализиране на европейския списък на съоръженията за рециклиране на кораби съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (7)
 Поради това приложение XX към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 32еза (Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2398 на Комисията) от приложение XX към Споразумението за ЕИП се вмъкват следните точки:
 „32езб.
 32016 D 2321: Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2321 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на свидетелството за годност за рециклиране, издавано съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 112).
 32езв.
 32016 D 2322: Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2322 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на декларацията за приключване на рециклирането на кораб, изисквана съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 117).
 32езг.
 32016 D 2323: Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2323 на Комисията от 19 декември 2016 г. за установяване на европейски списък на съоръженията за рециклиране на кораби в съответствие с Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 119), изменено с:
 —
 32018 D 0684: Решение за изпълнение (ЕС) 2018/684 на Комисията от 4 май 2018 г. (ОВ L 116, 7.5.2018 г., стр. 47).
 32езд.
 32016 D 2324: Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2324 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на доклада за планирано започване на рециклирането на кораб, изискван съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 129).
 32езе.
 32016 D 2325: Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2325 на Комисията от 19 декември 2016 г. относно формата на свидетелството за инвентарния опис на опасните материали, издавано съгласно Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно рециклирането на кораби (ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 131).“
 Член 2
 Текстовете на решения за изпълнение (ЕС) 2016/2321, (ЕС) 2016/2322, (ЕС) 2016/2323, (ЕС) 2016/2324, (ЕС) 2016/2325 и (ЕС) 2018/684 на исландски и на норвежки език, които следва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 9 февруари 2019 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 8 февруари 2019 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Claude MAERTEN
 (1) ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 112.
 (2) ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 117.
 (3) ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 119.
 (4) ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 129.
 (5) ОВ L 345, 20.12.2016 г., стр. 131.
 (6) ОВ L 116, 7.5.2018 г., стр. 47.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


type: other

text:
Tänavanime määramine Nõmme linnaosas ja Haabersti linnaosas
 Tallinna Linnavalitsus 13.10.2010 määrus number 76 [RT IV, 28.05.2013, 36]
 Jõustumine: 18.10.2010
 Redaktsiooni kehtivus: 24.05.2014 - ... [RT IV, 21.05.2014, 12]
 jõustumine 24.05.2014, Tlv m 14.05.2014 nr 39
 jõustumine 18.10.2010,
 Tlv m 14.05.2014 nr 39 [RT IV, 21.05.2014, 1 - jõust. 24.05.2014]
 13. oktoober 2010 nr 76
 Määrus kehtestatakse kohanimeseaduse § 3 lg 7 p 1, § 4 lg 1 p 4, § 5 lg 1 p 3 ja lg 4, § 13 lg 2 p-de 1 ja 2 ning Tallinna Linnavolikogu 3. märtsi 2005 määrusega nr 18 kinnitatud „Tallinna kohanimede määramise korra“ p-de 1.3.3, 2.2.2 ja 3.5 alusel.
 § 1. Määrata osaliselt Nõmme linnaosas Hiiu asumis ja Vana-Mustamäe asumis ning osaliselt Haabersti linnaosas Mäeküla asumis ja Astangu asumis kulgeva kergliiklustee nimeks Harkumetsa tee vastavalt lisale.
 § 2. Nõmme Linnaosa Valitsusel ja Haabersti Linnaosa Valitsusel kindlustada uute tänavasiltide paigaldamine.
 § 3. Määrus jõustub 18. oktoobril 2010.
 Lisa - Harkumetsa tee skeem [RT IV, 21.05.2014, 1 - jõust. 24.05.2014]


type: wikipedia

text:
MeatballWiki – serwis internetowy oparty na mechanizmie wiki, którego głównym założeniem jest stworzenie społeczności internautów zajmujących się wypracowywaniem różnych rozwiązań służących współpracy użytkowników online.
 MeatballWiki i jej główny inicjator Sunir Shah mieli znaczący wpływ na rozwój wielu projektów Wiki. Społeczność tworząca MeatballWiki przyczyniła się do rozwoju oprogramowania wiki o nazwie UseModWiki. MeatballWiki ma znaczenie jako miejsce integracji szerzej pojmowanej społeczności wiki.
 Linki zewnętrzne
 MeatballWiki
 Strony internetowe


text:
BOE.es - Documento BOE-A-2015-3021
 Documento BOE-A-2015-3021
 «BOE» núm. 69, de 21 de marzo de 2015, páginas 24972 a 24975 (4 págs.)
 BOE-A-2015-3021
 Presentado dicho mandamiento en el Registro de la Propiedad de Mataró número 4, bajo el asiento 328 del Diario 68, fue objeto de la siguiente nota de calificación: «Juzgado de 1a Instancia no de Mataró Fecha: 01/10/2014 Autos: 1141/13 Asiento: 328 del Diario 68 Fecha de presentación: 03/10/2014 Presentante: D. J. G. Calificado el presente documento y previo examen de los antecedentes del Registro, el Registrador que suscribe suspende la inscripción solicitada, al amparo del artículo 18 de la Ley Hipotecaria y concordantes, por observarse el siguiente defecto subsanable –Art. 65 Ley Hipotecaria-: Falta previa asiento 1104 del Diario 67, presentado con fecha 12 de mayo de 2.014, que ha sido devuelta por el siguiente defecto subsanable: «Hechos: En virtud del mandamiento judicial de referencia, se ordena la práctica de una anotación preventiva de querella por un presunto delito de estafa, siendo parte querellante el Excm. Ajuntament de Dosrius, y parte querellada Don S. R. S. como administrador de la mercantil Inverline Management, S.L. y el personal de La Caixa D’Estalvis Laietana que intervino en la operación de concesión de préstamo con garantía hipotecaria, sobre la finca no 4399 de Dosrius. La finca consta inscrita a nombre de “Ajuntament de Dosriusˮ. Fundamentos de Derecho: No procede la práctica de la anotación de querella ordenada: a) Por figurar la finca inscrita a nombre de persona distinta del querellado, sin que tal como exige el párrafo séptimo del artículo 20 de la Ley Hipotecaria, el Juez haga manifestación expresa acerca de la existencia de indicios racionales de que el verdadero titular de la finca es el querellado. b) y por no acreditarse el ejercicio de una acción civil con trascendencia real inmobiliaria. Es doctrina reiterada de la Dirección General de los Registros y del Notariado que tratándose de anotación preventiva de querella, no es posible al amparo del artículo 42 de la Ley Hipotecaria anotar la mera interposición. Para llevarla a efecto es necesario que se ejercite la acción civil vinculada a la querella, encaminada a provocar una mutación jurídico-real inmobiliaria. En este sentido se ha pronunciado reiteradamente la Dirección General de los Registros y del Notariado en Resoluciones de 12 de marzo de 2002, 6 de octubre de 2005, 29 de diciembre de 2005, 19 de diciembre de 2006 y 14 de febrero de 2008.» Artículo 20 de la Ley Hipotecaria. Asiento de presentación 1104 del diario 67. “Jutjat de Instruccio num 5 de Mataró presenta por correo a las 13:38:55 horas, mandamiento expedido por Juzgado de Instrucción no 5 de Mataró, el día 03/04/2014, en el que se ordena: en virtud de providencia de fecha 31/03/14 acordado en el proc num 839/2013 para que se proceda a la anotación preventiva de la Querella que se ha incoado en este juzgado por un presunto delito de.estafa en la que consta como parte querellante el Excm Ajuntament de Dosrius y como parte querellada S. R. S. como administrador de la mercantil Inverline Management S.L. y el personal de La Caixa d’Estalvis Laietana que intervino en la operación de la concesión de préstamo con garantía hipotecaria sobre la finca: (...) de Dosrius, finca registral 4399, folio 87, tomo 3712, libro 134. Nota marginal. «Presentado con el número de entrada 5323/2014, escrito de Recuso Gubernativo suscrito el 19 de septiembre de 2014 contra la calificación negativa de este Registro. Se suspende sus efectos y prórroga el presente asiento conforme el artículo 66 de la Ley Hipotecaria. Mataró a 19 de seotiembre de 2.014.ˮ La presente calificación negativa (...) Mataró, a 23 de octubre de 2014. El registrador (firma ilegible) D. Matías Giménez Rocha».
 Contra la nota de calificación del Registro de la Propiedad de Mataró número 4, don J. D. V. L., abogado, en nombre y representación del Ayuntamiento de Dosrius, interpuso recurso en virtud de escrito de fecha 16 de diciembre de 2014, en base, entre otros, a los siguientes argumentos: Primero.–En cuanto la titularidad registral del bien. En el presente procedimiento se solicita la anotación preventiva de demanda a los efectos de evitar que durante la sustanciación del proceso puedan surgir terceros amparados por la buena fe registral que imposibiliten la ejecución de la futura sentencia, siendo clara la trascendencia real del procedimiento al versar sobre el derecho de hipoteca inscrita sobre la finca registral que nos ocupa. Asimismo, la propia Audiencia Provincial de Barcelona ha determinado la conformidad a Derecho de la solicitud de anotación preventiva de demanda realizada mediante su auto de fecha 22 de julio de 2014. Por otro lado, debe destacarse que el presente procedimiento no tiene incidencia directa en la titularidad dominical del bien -máximo cuando la misma ya consta inscrita en el Registro de la Propiedad a favor del propio querellante- sino sobre el derecho real de hipoteca que grava la finca, la cual ha ido cambiando de titular registral a lo largo del tiempo (en la actualidad, el S.A.R.E.B.), de modo que lo que se persigue es salvaguardar los intereses del Ayuntamiento y de terceros que puedan actuar basándose en la apariencia registral. Así las cosas, es manifiesto que la resolución del procedimiento penal tendrá una clara eficacia real sobre la carga real del derecho de hipoteca inscrita sobre la finca registral que nos ocupa, y Segundo.–Referente a la calificación negativa por el defecto subsanable de existencia de inscripción de un título presentado con anterioridad. En el presente caso lo procedente no era suspender la inscripción por defectos subsanables consistentes en la existencia de un título previo pendiente de inscripción prorrogándose el plazo de vigencia del asiento de presentación durante solamente sesenta días sino, a tenor del artículo 18 de la Ley Hipotecaria, dado que se encontraba pendiente de inscripción un título presentado con anterioridad, lo procedente era que el plazo de quince días se computase desde la fecha de inscripción del título previo, prorrogándose la vigencia del asiento de presentación hasta la terminación del plazo de inscripción.
 Vistos los artículos 17, 18, 24, 25, 66 y 327 de la Ley Hipotecaria; 97, 111, 432 y 436 del Reglamento Hipotecario, y las Resoluciones de la Dirección General de los Registros y del Notariado de 18 de junio de 2013 y 3 de octubre de 2014.
 1. Son circunstancias relevantes para la resolución de este recurso:
 2. Tal y como ha sido formulada por el registrador, la calificación negativa no puede mantenerse. En el presente caso, dada la vigencia de un asiento de presentación anterior como consecuencia de la interposición de un recurso, lo procedente no es calificar el título presentado posteriormente en el sentido de suspender la inscripción del mismo. Lo procedente, de acuerdo con los preceptos de la Ley y el Reglamento Hipotecarios citados en los «Vistos», es suspender o aplazar la propia calificación hasta el despacho del título previo o la caducidad de su asiento de presentación, quedando entretanto en suspenso el plazo de vigencia del segundo asiento de presentación, por existir un título previo y conexo.
 Respecto a las notas de suspensión de calificación, ya ha señalado este Centro Directivo (vid. Resoluciones de 27 de abril, 29 de octubre de 2011 y de 3 de octubre de 2014) que aun cuando no pueda entenderse que, en puridad, dichas notas –como ocurre fundamentalmente con las notas de suspensión de la calificación por cuestiones fiscales– comporten una calificación de un defecto relativo a la legalidad de la forma extrínseca del título, a la capacidad de los otorgantes o a la validez del acto dispositivo contenido en el mismo (cfr. artículo 18 de la Ley Hipotecaria), lo cierto es que son decisiones del registrador acerca del destino del título que se presenta a inscripción, por lo que un mero principio de proscripción de la indefensión obliga a que estos actos puedan ser objeto de revisión, siendo de aplicación las normas relativas al recurso contra la calificación registral regulado en los artículos 324 y siguientes de la Ley Hipotecaria, por tanto, también tratándose de notas de suspensión de la calificación.
 3. Por tanto, no procede en el presente caso alegar la falta de tracto en base al artículo 20 de la Ley Hipotecaria, cuestión de fondo en la que el registrador no debe entrar porque implica una verdadera calificación negativa. Procede suspender la calificación, suspender la vigencia del asiento de presentación por título previo y conexo, y aplazar para un momento posterior la calificación registral del contenido del documento, a la espera de la resolución del recurso contra la calificación, del título previo.
 Madrid, 6 de marzo de 2015.–El Director General de los Registros y del Notariado, Francisco Javier Gómez Gálligo.


text:
 Avis juridique important
 |
 42004X0331(05)
 Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 73 - Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat tavarankuljetusajoneuvojen, perävaunujen ja puoliperävaunujen hyväksyntää niiden sivusuojauksen osalta
 Virallinen lehti nro L 095 , 31/03/2004 s. 0056 - 0066
 Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 73 - Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat tavarankuljetusajoneuvojen, perävaunujen ja puoliperävaunujen hyväksyntää niiden sivusuojauksen osalta(1)1. SOVELTAMISALATämä sääntö koskee luokkiin N2, N3, O3 ja O4 kuuluvien kokonaisten ajoneuvojen sivusuojausta(2). Se ei koske:- Puoliperävaunujen vetotraktoreita- Perävaunuja, jotka on varta vasten suunniteltu erityisen pitkien yhtä kappaletta olevien kuormien, kuten tukkien, terästankojen ja vastaavien, kuljetukseen.- Erikoistarkoituksiin suunniteltuja ja valmistettuja ajoneuvoja silloin, kun niihin ei käytännön syistä ole mahdollista asentaa tällaisia sivusuojuksia.2. SÄÄNNÖN TARKOITUSAjoneuvot, joita tämä sääntö koskee, on rakennettava ja/tai varustettava siten, että suojaamattomia tien käyttäjiä suojellaan joutumasta ajoneuvon alle sen sivusta ja jäämästä sen pyörien alle(3).3. MÄÄRITELMÄT3.1 Tässä asetuksessa tarkoitetaan:3.1.1 "Ajoneuvon hyväksyntä" tarkoittaa kokonaisen ajoneuvotyypin hyväksyntää sen sivusuojauksen osalta;3.1.2 "Ajoneuvotyyppi" tarkoittaa ajoneuvoryhmää, jossa ei keskenään ole eroja olennaisissa kohdin, kuten taka-akselin leveydessä, kokonaisleveydessä, koko ajoneuvon kyljen mitoissa, muodossa ja materiaaleissa (mukaan lukien ohjaamo, jos sellainen on) tai jousituksen ominaisuuksissa siltä osin kuin niillä on merkitystä tämän säännön 7 kohdassa esitettyjen vaatimusten kannalta;3.1.3 "Enimmäispaino" tarkoittaa valmistajan ilmoittamaa suurinta teknisesti sallittua painoa (tämä paino voi olla suurempi kuin kansallisten viranomaisten sallima enimmäispaino).3.1.4 "Tyhjäpaino" tarkoittaa ajokuntoisen ajoneuvon painoa ilman kuljettajaa, matkustajia tai lastia, mutta sisältäen polttoaineen, jäähdytysnesteen, voiteluaineet, työkalut ja varapyörän, jos valmistaja toimittaa ne vakiovarusteina;3.1.5 "Suojaamattomat tien käyttäjät" tarkoittaa jalankulkijoita, pyöräilijöitä tai moottoripyöräilijöitä, jotka käyttävät tietä siten, että ovat vaarassa kaatua ajoneuvon alle sen sivusta ja jäädä pyörien alle.4. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN4.1 Ajoneuvon valmistajan tai tämän asianmukaisesti valtuuttaman edustajan on tehtävä ajoneuvotyypin sivusuojausta koskeva ajoneuvotyypin tyyppihyväksyntähakemus.4.2 Hakemukseen on liitettävä kolmena kappaleena jäljempänä mainitut asiakirjat sekä seuraavat tiedot:4.2.1 yksityiskohtainen kuvaus ajoneuvotyypin rakenteesta, mitoista, muodoista ja materiaaleista siltä osin kuin ne ovat tämän säännön kannalta oleellisia;4.2.2 ajoneuvon piirustukset, joissa näkyy ajoneuvotyypin sivu- ja takakuva sekä rakenteen sivuosien yksityiskohdat;4.2.3 sivusuojuksen yksityiskohtainen kuvaus, josta selviää sen mitat, muoto, materiaalit ja sijainti ajoneuvossa.4.3 Hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo on toimitettava teknisten tietojen tarkastamisesta vastaavalle tutkimuslaitokselle.4.3.1 Ajoneuvo, jossa ei ole kaikkia tyyppiin asianmukaisesti kuuluvia osia, voidaan ottaa hyväksyttäväksi edellyttäen, että voidaan osoittaa, ettei osien puuttumisella ole kielteistä vaikutusta hyväksyntään tämän säännön vaatimusten kannalta.4.3.2 Hyväksynnän hakijan vastuulla on osoittaa, että 4.3.1 kohdassa tarkoitetun ajoneuvomuunnoksen hyväksyminen on osoitus tämän säännön vaatimusten täyttämisestä.4.3.3 Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on olemassa tyydyttävät järjestelyt, joilla tuotannon tehokas valvonta varmistetaan.5. HYVÄKSYNTÄ5.1 Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo vastaa jäljempänä olevan 6 ja 7 kohdan vaatimuksia, on kyseiselle ajoneuvotyypille annettava tyyppihyväksyntä.5.2 Hyväksyntänumero on annettava kullekin hyväksytylle tyypille. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 00 säännön ollessa yhä alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle ajoneuvotyypille.5.3 Tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän epäämisestä tai laajentamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.5.4 Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksyttyyn ajoneuvotyyppiin on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu:5.4.1 ympyrän sisällä olevasta E-kirjaimesta, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero(4);5.4.2 tämän säännön numerosta, jota seuraa R-kirjain, viiva ja 5.4.1 kohdassa tarkoitetun ympyrän oikealla puolella oleva hyväksyntänumero.5.5 Edellä 5.4.1 kohdassa määriteltyä symbolia ei tarvitse toistaa, jos ajoneuvo vastaa ajoneuvotyyppiä, joka on hyväksytty yhden tai useamman sopimukseen sisältyvän muun säännön perusteella maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella; tällöin sääntöjen ja hyväksyntien numerot sekä kaikkien niiden sääntöjen lisäsymbolit, joiden perusteella on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön perusteella, on sijoitettava pystysarakkeisiin 5.4.1 kohdassa määritellyn symbolin oikealle puolelle.5.6 Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.5.7 Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.5.8 Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkeistä.6. VAATIMUKSET6.1 Yleistä6.1.1 Luokkiin N2, N3, O3 ja O4 kuuluvat ajoneuvot on rakennettava ja varustettava siten, että suojaamattomia tien käyttäjiä suojellaan joutumasta ajoneuvon alle sen sivusta ja jäämästä sen pyörien alle. Tämä vaatimus katsotaan täytetyksi joko:6.1.1.1 kun ajoneuvo on varustettu erityisellä sivusuojauslaitteella (sivusuojuksella) 7 kohdan vaatimusten mukaisesti; tai6.1.1.2 kun ajoneuvo on suunniteltu ja/tai varustettu siten, että sen osat muotonsa ja ominaisuuksiensa ansiosta kuuluvat osana sivusuojukseen tai niiden voidaan katsoa korvaavan sen. Osien, joiden yhteinen toiminta täyttää jäljempänä 7 kohdassa esitetyt vaatimukset, voidaan katsoa muodostavan sivusuojauslaitteen.6.2 Ajoneuvon asento tarkastuksen aikanaTarkastettaessa, onko ajoneuvo jäljempänä 7 kohdassa esitettyjen teknisten vaatimusten mukainen, sen on oltava seuraavassa asennossa:- Ajoneuvon on oltava vaakasuoralla ja tasaisella alustalla;- Ohjaavien pyörien on oltava suorassa;- Ajoneuvon on oltava lastaamaton;- Puoliperävaunut on asetettava seisontatukien varaan mahdollisimman vaakasuoraan asentoon.7. SIVUSUOJUSTEN TEKNISET VAATIMUKSET7.1 Sivusuojus ei saa lisätä ajoneuvon kokonaisleveyttä, eikä sen ulkopinnan pääosa saa olla yli 120 mm sisempänä kuin ajoneuvon uloin taso (enimmäisleveys). Joissain ajoneuvoissa sen etupää voi olla sisäänpäin käännetty 7.4.3 ja 7.4.4 kohdan mukaisesti. Sen takapää ei saa olla 30 mm takarenkaiden ulkoreunaa sisempänä (lukuun ottamatta renkaiden pullistumaa tien pinnan lähellä) ainakaan taimman 250 mm:n matkalla,7.2 Laitteen ulkopinnan on oltava sileä ja mahdollisimman yksiosainen alusta loppuun; peräkkäiset osat voivat kuitenkin olla limittäin edellyttäen, että limisauma osoittaa taakse- tai alaspäin, tai niiden väliin voidaan jättää enintään 25 mm:n levyinen rako edellyttäen, että taempi osa ei ole ulompana kuin sen edessä oleva osa; kupukantaiset pultit tai niitit saavat olla enintään 10 mm laitteen pintaa ulompana, samoin kuin muut osat edellyttäen, että ne ovat sileitä ja samalla tavoin pyöristettyjä; kaikki ulkoreunat ja kulmat on pyöristettävä käyttäen vähintään 2,5 mm:n kaarevuussädettä.7.3 Laitteessa voi olla yhtenäinen tasainen pinta tai yksi tai useampia vaakasuoria tankoja tai pinnan ja tankojen yhdistelmä; tankoja käytettäessä niiden väli ei saa olla yli 300 mm, eikä niiden korkeus saa olla alle:- 50 mm luokissa N2 ja O3;- 100 mm luokissa N3 ja O4, minkä lisäksi niiden on oltava lähes tasaisetPintojen ja tankojen yhdistelmän on kuitenkin muodostettava käytännössä yhtenäinen sivusuojus 7.2 kohdan määräysten mukaisesti.7.4 Sivusuojuksen etureuna on suunniteltava seuraavasti:7.4.1 Sen sijainnin on oltava seuraava:7.4.1.1 moottoriajoneuvossa enintään 300 mm taaksepäin mitattuna pystysuorasta tasosta, joka on kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaiseen keskiviivaan nähden ja sivuaa tangentiaalisesti välittömästi sivusuojuksen etupuolella olevan renkaan ulkopintaa;7.4.1.2 vetoaisalla varustetussa perävaunussa enintään 500 mm 7.4.1.1 kohdassa määritellystä tasosta;7.4.1.3 puoliperävaunussa enintään 250 mm taaksepäin tukijalkojen keskitasosta, jos perävaunussa on tukijalat, mutta missään tapauksessa sivusuojuksen etureuna ei saa olla taempana kuin 2,7 metriä mitattuna kulkusuuntaan nähden kohtisuorasta tasosta, joka kulkee perävaunun saranointipisteen keskeltä sen ollessa taaimmassa asennossaan.7.4.2 Jos etureuna on muuten avoimessa tilassa, siinä on oltava yhtenäinen, pystysuora, koko suojuksen korkuinen palkki; tämän palkin ulko- ja etupintojen on ulotuttava vähintään 50 mm taaksepäin ja 100 mm sisäänpäin luokkien N2 ja O3 ajoneuvoissa ja vähintään 100 mm taaksepäin ja 100 mm sisäänpäin luokkien N3 ja O4 ajoneuvoissa.7.4.3 Moottoriajoneuvoissa, joissa 7.4.1.1 kohdassa mainittu mitta 300 mm osuu ohjaamon kohdalle, suojus on rakennettava siten, että sen etureunan ja ohjaamon peltien väliin jäävä rako ei ylitä 100 mm, ja lisäksi etureuna on tarvittaessa käännettävä sisäänpäin enintään 45 asteen kulmaan. Tässä tapauksessa 7.4.2 kohdan säännöksiä ei sovelleta.7.4.4 Moottoriajoneuvoissa, joissa 7.4.1.1 kohdassa mainittu mitta 300 mm osuu ohjaamon taakse ja joissa valmistaja on päättänyt jatkaa sivusuojusta siten, että se ulottuu 100 mm:n päähän ohjaamosta, 7.4.3 kohdan määräyksiä on noudatettava.7.5 Sivusuojuksen takareuna ei saa olla yli 300 mm edempänä kuin pystysuora taso, joka on kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaiseen keskiviivaan nähden ja sivuaa tangentiaalisesti välittömästi sivusuojan takapuolella olevan renkaan ulkopintaa; takareunassa ei vaadita yhtenäistä pystysuoraa palkkia.7.6 Sivusuojuksen alareuna ei millään kohdalla saa olla yli 550 mm:n etäisyydellä maasta.7.7 Suojuksen yläreuna ei saa olla 350 mm:ä enempää sen ajoneuvon rakenneosan alapuolella, jota renkaiden ulkoreunaa (lukuun ottamatta niiden pullistumista tien pinnan läheisyydessä) tangentiaalisesti sivuava pystysuora taso leikkaa tai koskettaa, paitsi seuraavissa tapauksissa:7.7.1 Jos 7.7 kohdassa mainittu taso ei lainkaan leikkaa ajoneuvon rakenteita, suojuksen yläreunan on oltava tasoissa kuormalavan yläpinnan kanssa tai korkeudella 950 mm maasta mitaten sen mukaan, kumpi mitta on pienempi;7.7.2 Jos 7.7 kohdassa mainittu taso leikkaa ajoneuvon rakenteen yli 1,3 m:n korkeudella maasta, sivusuojuksen yläreunan on oltava vähintään 950 mm:n korkeudella maasta;7.7.3 Ajoneuvossa, joka on varta vasten suunniteltu ja rakennettu, ei pelkästään muunnettu, kuljettamaan kontteja tai vaihtolavoja, suojuksen yläreunan korkeus voidaan määrittää edellä olevan 7.7.1 ja 7.7.2 kohdan mukaisesti siten, että konttia tai lavaa pidetään ajoneuvon osana.7.8 Sivusuojusten on oltava olennaisesti jäykkiä, lujasti kiinnitettyjä (ne eivät saa irrota ajoneuvon normaalikäytössä syntyvän tärinän vaikutuksesta) sekä olla valmistettu metallista tai muusta sopivasta materiaalista, 7.9 kohdassa lueteltuja osia lukuun ottamatta. Sivusuojusta on pidettävä sopivana, jos se kestää 1 kN:n suuruisen vaakasuoran staattisen voiman kohdistamisen tangolla, jonka pää on tasainen, poikkileikkaukseltaan pyöreä ja halkaisijaltaan 220 mm ± 10 mm, mihin hyvänsä kohtaan ulkopinnassaan ilman, että tästä syntyvä taipuma ei ylitä:- 30 mm suojuksen taaimman 250 mm:n matkalla tai- 150 mm muualla suojuksessa.Tämän vaatimuksen täyttyminen voidaan todentaa laskelmien avulla.7.9 Sivusuojukseen saa sisällyttää ajoneuvoon kiinteästi kiinnitettyjä laitteita, kuten varapyöriä, akkukoteloita, polttoainesäiliöitä, valaisimia, heijastimia ja työkalulaatikoita edellyttäen, että ne täyttävät tämän säännön mittavaatimukset. Edellä olevan 7.2 kohdan vaatimukset koskevat yleisesti myös suojalaitteiden ja kiinteästi asennettujen osien välisiä rakoja.7.10 Suojukseen ei saa kiinnittää jarru-, ilma- tai hydrauliikkaputkia.8. POIKKEUKSET8.1 Poikkeuksena edellä esitettyihin määräyksiin seuraavantyyppisten ajoneuvojen on noudatettava vain niiden kohdalla erikseen mainittuja vaatimuksia:8.1.1 Jatkettavan perävaunun on täytettävä kaikki 7 kohdan vaatimukset silloin, kun se on minimipituudessaan; kun perävaunu on avattuna pidemmäksi, sen sivusuojusten on kuitenkin oltava 7.6, 7.7 ja 7.8 kohdan määräysten mukaiset sekä joko 7.4 tai 7.5 kohdan määräysten mukaiset, muttei välttämättä molempien; avattaessa perävaunua pidemmäksi sivusuojuksiin ei saa syntyä rakoja;8.1.2 Säiliöajoneuvo eli ajoneuvo, joka on suunniteltu pelkästään ei-kiinteiden aineiden kuljettamiseen suljetussa, ajoneuvoon kiinteästi asennetussa säiliössä ja jossa on letkuliittimet lastausta ja purkua varten, on varustettava sivusuojuksilla, jotka mahdollisuuksien mukaan täyttävät kaikki 7 kohdan vaatimukset; määräysten ehdottomasta noudattamisesta voidaan poiketa vain, jos se on ajoneuvon käytön kannalta välttämätöntä;8.1.3 Ajoneuvossa, johon on asennettu ulos työnnettävät jalat parantamaan sen vakavuutta lastauksen, purkamisen tai muun ajoneuvon käyttötarkoituksen mukaisen toiminnan aikana, sivusuojuksessa saa olla lisäaukkoja, mikäli ne ovat välttämättömiä jalkojen ulostyöntämisen vuoksi.8.1.4 Ajoneuvoissa, joissa on kiinnityspisteet ro-ro-liikennettä varten, sivusuojuksessa saa olla aukot kiinnitysvaijereiden pujottamista ja kiristämistä varten.8.2 Mikäli ajoneuvon sivut on suunniteltu ja/tai varustettu siten, että ne muotonsa ja ominaisuuksiensa puolesta yhdessä osiensa kanssa täyttävät 7 kohdan vaatimukset, niiden voidaan katsoa korvaavan sivusuojukset.9. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN9.1 Ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajoneuvotyypin. Viranomaiset voivat:9.1.1 katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että ajoneuvo joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai9.1.2 vaatia uuden testausselosteen testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta.9.2 Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä 5.3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.9.3 Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.10. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS10.1 Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajoneuvot on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät edellä olevan 6 kohdan vaatimukset,10.2 Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta voidaan tarkastaa 7 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen. Tässä kohden asianmukaisella valvonnalla tarkoitetaan tuotteen mittojen tarkistamista sekä sen tarkastamista, että käytössä on tuotteiden tehokkaan laaduntarkastuksen edellyttämät menettelytavat.10.3 Tyyppihyväksynnän haltijalta vaaditaan erityisesti, että:10.3.1 tällä on käytettävissään tarkastuslaitteet, joilla vaatimustenmukaisuus voidaan tarkastaa kunkin tyyppihyväksynnän osalta,10.3.2 tämä varmistaa, että testitulosten tiedot talletetaan ja että liiteasiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määritetään viranomaisten kanssa, sekä että10.3.3 tämä analysoi kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan.10.4 Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät.10.5 Toimivaltaisen viranomaisen valtuuttamat tarkastukset on tavallisesti suoritettava joka toinen vuosi. Jos käynnin aikana kirjatut tulokset ovat kielteisiä, toimivaltaisen viranomaisen on varmistuttava siitä, että kaikki tarvittavat toimenpiteet tuotannon saamiseksi jälleen vaatimustenmukaiseksi toteutetaan mahdollisimman pian.11. TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET11.1 Ajoneuvotyypille tämän säännön perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä olevan 6 ja 7 kohdan vaatimuksia ei noudateta.11.2 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä hyväksyntälomakkeen jäljennöksen, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suurin kirjaimin merkintä "HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU".12. LOPULLISESTI KESKEYTETTY TUOTANTOJos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Kun kyseinen viranomainen saa asiaa koskevan ilmoituksen, hänen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä hyväksyntälomakkeen jäljennös, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä suurin kirjaimin merkintä "TUOTANTO KESKEYTETTY".13. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINTOVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEETTätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.(1) Julkaistaan 27. marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/836/EY 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78).(2) Ks. liite 3: Ajoneuvojen luokitus.(3) Tämä sääntö ei estä sitä, että eri mailla voi olla lisämääräyksiä, jotka koskevat etupyörien etupuolella ja takapyörien takapuolella olevia ajoneuvon osia.(4) 1 Saksan liittotasavalta, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tsekkoslovakia, 9 Espanja, 10 Jugoslavia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 Saksan demokraattinen tasavalta, 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali ja 22 Neuvostoliitto. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille.LIITE 1>PIC FILE= "L_2004095FI.006302.TIF">>PIC FILE= "L_2004095FI.006401.TIF">LIITE 2ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄMalli A(ks. tämän säännön 5.4 kohta)>PIC FILE= "L_2004095FI.006502.TIF">Kun ajoneuvoon on kiinnitetty edellä esitetty hyväksyntämerkki, se osoittaa, että kyseinen ajoneuvotyyppi on sivusuojauksensa osalta hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön N:o 73 nojalla, ja sen hyväksyntänumero on 002439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä lukua ilmaisevat, että hyväksyntä on myönnetty alkuperäisessä muodossa olevan säännön N:o 73 vaatimusten mukaisesti.Malli B(ks. tämän säännön 5.5 kohta)>PIC FILE= "L_2004095FI.006503.TIF">Kun traktoriin on kiinnitetty edellä esitetty hyväksyntämerkki, se osoittaa, että kyseinen traktorityyppi on hyväksytty Alankomaissa (E 4) sääntöjen N:o 73 ja N:o 31 nojalla(1). Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä lukua ilmaisevat, että kyseisten hyväksyntien myöntämishetkellä sääntö N:o 73 oli alkuperäisessä muodossaan ja sääntöön 31 oli jo tehty 01-sarjan muutokset.(1) Viimeinen luku annetaan ainoastaan esimerkkinä.LIITE 3AJONEUVOJEN LUOKITUS(1)1. Luokka N: Vähintään nelipyöräiset moottoriajoneuvot tai kolmipyöräiset ajoneuvot, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 1 tonni ja joita käytetään tavaroiden kuljetukseen.1.1 Luokka N2: Tavaroiden kuljetukseen käytetyt ajoneuvot, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 3,5 tonnia, mutta enintään 12 tonnia.1.2 Luokka N3: Tavaroiden kuljetukseen käytetyt ajoneuvot, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 12 tonnia.2. Luokka O: Perävaunut (mukaan lukien puoliperävaunut)2.1 Luokka O3: Perävaunut, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 3,5 tonnia, mutta enintään 10 tonnia.2.2 Luokka O4: Perävaunut, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 10 tonnia.3. Huomautuksia3.1 Luokkaa N koskevat3.1.1 Tietyissä muuhun kuin matkustajien kuljettamiseen tarkoitetuissa erikoisvalmisteisissa ajoneuvoissa (nosturiajoneuvoissa, työajoneuvoissa, mainonnassa käytettävissä ajoneuvoissa jne.) kuljetettavat laitteet ja laitteistot rinnastetaan edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettuihin tavaroihin.3.2 Luokkaa O koskevat3.2.1 Puoliperävaunuissa ajoneuvon luokittelussa käytettävä paino on sen akselin tai akselien maahan välittämä paino silloin, kun puoliperävaunu on kytkettynä vetävään ajoneuvoon ja siinä on suurin sallittu kuorma.(1) Säännössä N:o 13 olevan 5.2 kohdan mukaisesti.


type: caselaw

text:
8.1.2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 6/11
 — Non-respect du droit d’être entendu: malgré une promesse Recours introduit le 7 octobre 1999 contre la République
 faite entre-temps, la Commission n’a pas donné la possibi- fédérale d’Allemagne par la Commission des Communau-
 lité à la requérante de prendre position à l’égard d’un tés européennes
 rapport sur lequel se fonde la décision pour l’essentiel. La
 requérante n’a pas non plus eu accès aux documents
 que le Bundesverband deutscher Banken a remis à la (Affaire C-378/99)
 Commission.
 — Motivation erronée: les sources d’information de la Com- (2000/C 6/21)
 mission ne sont pas précisées à suffisance; en particulier,
 seules certaines déclarations du rapport utilisé par la
 Commission sont présentées, mais pas leur ensemble. La Cour de justice des Communautés européennes a été saisie
 Enfin, la Commission invoque certaines connaissances le 7 octobre 1999 d’un recours dirigé contre la République
 déterminantes, sans les posséder réellement. fédérale d’Allemagne et formé par la Commission des Commu-
 nautés européennes, représentée par Mme Marie Wolfcarius,
 conseiller juridique, et M. Gerald Braun, membre du service
 — Violation du traité ou d’une disposition à appliquer en juridique de la commission, en qualité d’agents, élisant domicile
 exécution de celui-ci: la Commission a fait une application à Luxembourg, auprès de M. Carlos Gómez de la Cruz, Centre
 erronée de la notion d’aide et, dans cette mesure, elle a Wagner C 254, Kirchberg.
 violé l’article 87 CE. L’apport de la Wohnungsbauförde-
 rungsanstalt des Landes Nordrein-Westfalen (Wfa) à la
 Westdeutsche Landesbank Girozentrale (WestLB) ne cons-
 titue pas une aide. La rétribution que doit verser annuelle- La partie requérante conclut à ce qu’il plaise à la Cour:
 ment la WestLB au Land Nordrhein-Westfalen à concur-
 rence de 1,1 % du bénéfice avant impôts ou de 0,6 % du
 bénéfice après impôts est adéquate. Le critère, déterminant 1) constater que, en n’ayant pas pris dans le délai prescrit
 à cet égard, de l’investisseur privé opérant en régime toutes les dispositions législatives, réglementaires et admi-
 d’économie de marché, n’a toujours été utilisé jusqu’à nistratives nécessaires pour transposer en droit national la
 présent dans la jurisprudence de la Cour de justice qu’en directive 96/53/CE (1) du Conseil, du 25 juillet 1996,
 cas de restructuration et d’assainissement. Étant donné que fixant, pour certains véhicules routiers circulant dans la
 la WestLB est une entreprise saine et rentable, il est douteux Communauté, les dimensions maximales autorisées en
 que le principe de l’investisseur privé s’applique en l’espèce. trafic national et international et les poids maximaux
 Même si l’on suppose que ce critère s’applique, la décision autorisés en trafic international, la République fédérale
 de la Commission est erronée en fait et en droit, dans la d’Allemagne a manqué aux obligations qui lui incombent
 mesure où elle est contraire aux critères qui, d’après la en vertu du traité CE et de ladite directive;
 jurisprudence de la Cour, sont ceux de l’investisseur
 opérant en régime d’économie de marché. En fixant un
 rendement moyen, la Commission écarte le large éventail 2) condamner la partie défenderesse aux dépens.
 d’autres raisons légitimes et usuelles en pratique qui
 déterminent la décision d’un investisseur public et/ou
 privé. Contrairement à la pratique suivie jusqu’à présent et
 à la jurisprudence de la Cour, la Commission se substitue
 ainsi à un investisseur privé et s’érige au rang d’autorité Moyens et principaux arguments
 planificatrice, fixant une prévision de rendement pour les
 investissements publics et privant ainsi les investisseurs
 publics de la possibilité de se comporter comme un Le caractère contraignant des dispositions de l’article 249,
 investisseur privé sur le marché. De plus, le principe de troisième alinéa, CE et de l’article 10, premier alinéa, CE
 l’investisseur opérant en régime d’économie de marché ne implique l’obligation pour les États membres destinataires
 saurait être transposé tel quel — comme cela a été le cas d’une directive de transposer les dispositions de celle-ci en
 — à l’investissement réalisé en l’occurrence dans une droit interne de façon à ce qu’elles produisent leur plein effet à
 entreprise rentable. La décision attaquée est aussi erronée l’expiration du délai de transposition. Le délai prévu à l’article
 en fait. La prévision de rendement de «12 % après impôts» 11 de la directive est expiré depuis le 17 septembre 1997 sans
 sur laquelle elle est fondée est inexacte. Elle n’est basée sur que la République fédérale d’Allemagne ait jusqu’à présent
 aucun élément de fait. Enfin, il n’y a ni distorsion de adopté toutes les dispositions nécessaires.
 concurrence ni affectation des échanges intracommunau-
 taires.
 (1) JO L 235 du 17 septembre 1996, p. 59.
 ( 1) JO C 366 du 18.12.1999, p. 14.


text:
Οι όροι Κοινή Χρονολογία (Κ.Χ.), Κοινή Εποχή (Κ.Ε.), Κοινή Περίοδος (Κ.Π.) αφορούν την περίοδο που ξεκινάει από το έτος 1 και εντεύθεν. Χρησιμοποιούνται για το σύστημα υπολογισμού των ετών το οποίο είναι χρονολογικά ταυτόσημο με το σύστημα «έτος του Κυρίου μας» (Anno Domini, A.D.) στα λατινικά, με λιγότερο, όμως, θρησκευτικό χρωματισμό. Αντίστοιχα, στην ελληνική γραμματεία είναι το ισοδύναμο της «μετά Χριστόν» (μ.Χ.) χρονικής περίοδου.
 Για αναφορά σε χρονολογίες πριν από το έτος 1, το οποίο για τις χριστιανικές θρησκείες συμπίπτει με την εμφάνιση του Ιησού στη Γη, χρησιμοποιείται είτε η συντομογραφία π.Χ. (προ Χριστού), είτε κάποια θρησκευτικά ουδέτερη εναλλακτική, όπως οι συντομογραφίες π.Κ.Χ. (πριν από την Κοινή Χρονολογία), π.Κ.Ε. (προ Κοινής Εποχής) ή π.Κ.Π. (πριν από την Κοινή Περίοδο). Όσον αφορά χρονολογίες μετά το έτος 1, οι οποίες αναφέρονται συνήθως ως μ.Χ. (μετά Χριστόν), χρησιμοποιούνται επίσης οι συντομεύσεις Κ.Χ. (της Κοινής Χρονολογίας), Κ.Ε. (Κοινής Εποχής) ή Κ.Π. (της Κοινής Περιόδου).
 Αν και η «κοινή χρονολογία», ή αλλιώς «κοινή εποχή», ήταν όρος που χρησιμοποιήθηκε αρχικά από ορισμένους Χριστιανούς σε μια χρονική περίοδο που ο Χριστιανισμός ήταν η πιο ευρέως διαδεδομένη θρησκεία στη Δύση, αυτός ο όρος χρησιμοποιείται πλέον ως θρησκευτικά ουδέτερος εναλλακτικός όρος ο οποίος έχει τα αντίστοιχά του και σε άλλες γλώσσες. Για παράδειγμα, στην κινεζική γλώσσα χρησιμοποιείται μια μετάφραση αυτού του όρου, γκονγκ γιουάν (公元), για την χρονολογική καταγραφή. Ο όρος γίνεται όλο και περισσότερο αποδεκτός ως πολιτικά ορθός (politically correct) και θρησκευτικά ουδέτερος, για την αποδέσμευση της περιοδολόγησης και των χρονολογικών συστημάτων από τις θρησκειολογικές τους προεκτάσεις, προκειμένου να καθιερωθεί ένα παγκόσμιο σύστημα χρονολόγησης αποδεκτό από τις διαφορετικές θρησκείες του κόσμου.
 Η χρονολογία και η καταγραφή της
 Η ημερολογιακή πρακτική που έκανε αναγκαίο τον όρο "κοινή χρονολογία" είναι το σύστημα αρίθμησης των ετών με εκκίνηση το έτος που υποτίθεται ότι γεννήθηκε ο Ιησούς. Ωστόσο η εκτίμηση εκείνη αποδείχτηκε ανακριβής, καθώς είναι πλέον γνωστό ότι ο Ιησούς γεννήθηκε περίπου το 2 με 7 Π.Κ.Χ. Το ημερολογιακό σύστημα βάσει της γέννησης του Ιησού επινοήθηκε από τον μοναχό Διονύσιο τον Μικρό το έτος 525 κατόπιν εντολής του Πάπα Ιωάννη Α’ χρησιμοποιώντας τη λατινική συντομογραφία A.D. (στη λατινική, anno Domini, που σημαίνει στο έτος του Κυρίου [μας], το οποίο στην ελληνική γραμματεία αντιστοιχήθηκε με το "μ.Χ.", μετά Χριστόν) για τον προσδιορισμό των ετών.
 Τα στοιχεία δείχνουν ότι αυτοί οι όροι δεν χρησιμοποιήθηκαν ευρέως για αιώνες καθώς γύρω στον όγδοο αιώνα άρχισε η ευρύτερη χρήση τους. Ο πρώτος χρονικογράφος που χρησιμοποίησε τον όρο "A.D." ("μ.Χ.") ήταν ένας αφρικανός ιστορικός του έβδομου αιώνα. Λίγο αργότερα, ο αγγλοσάξωνας ιστορικός και θεολόγος Βέδας έκανε χρήση του λατινικού όρου "ante incarnationis dominicae tempus" (που σημαίνει "προ του χρόνου της κυριακής ενσαρκώσεως" δηλ. "πριν την ενσάρκωση του Κυρίου") η οποία αποτελεί αντίστοιχο αντίστοιχο του όρου B.C. (π.Χ.) για να προσδιορίσει τα έτη που προηγούνται του πρώτου έτους αυτής της περιόδου, στο έργο του Εκκλησιαστική Ιστορία του Αγγλικού Λαού.
 Ο όρος "κοινή χρονολογία/εποχή" αποτελεί έναν εναλλακτικό τρόπο αναφοράς σε αυτή την χρονική περίοδο. Σύμφωνα με αυτή την ονοματολογική σύμβαση, η Γαλλική επανάσταση έγινε το έτος 1789, και ο άνθρωπος πάτησε στο Φεγγάρι το έτος 1969. Όσοι χρησιμοποιούν την ονοματολογία της «κοινής χρονολογίας» θεωρούν ότι αυτές είναι χρονολογίες «της κοινής [μας] χρονολογίας».
 Όταν χρησιμοποιείται ως αντικατάσταση της σήμανσης "π.Χ./μ.Χ", ο όρος «της κοινής [μας] χρονολογίας» συντομογραφείται ως «Κ.Χ.», και είναι το ακριβές αριθμητικό αντίστοιχο του «μ.Χ.» . Αντίστοιχα, η περίοδος πριν από την κοινή μας χρονολογία καλείται «Π.Κ.Χ.» (πριν την Κοινή [μας] Χρονολογία), και είναι το ακριβές αντίστοιχο του «π.Χ.» Και στις δύο περιπτώσεις, η συντομογραφία τοποθετείται μετά το έτος, οπότε γράφουμε πως ο Αριστοτέλης γεννήθηκε το 384 Π.Κ.Χ. (ή, 384 π.Χ.) και ότι η Ελληνική Επανάσταση ξεκίνησε το έτος 1821 Κ.Χ. (ή, 1821 μ.Χ.).
 Σε κάποιες (σπάνιες) περιπτώσεις , μπορεί κανείς να βρει τη συντομογραφία "e.v." ή "EV" (Era Vulgaris) αντί του «Κ.Ε.», που σημαίνει «κοινή εποχή» στα λατινικά.
 Βλέπε επίσης: μ.Χ.
 Οι πηγές προέλευσης
 Σύμφωνα με τον Πίτερ Ντάνιελς (γλωσσολόγο εκπαιδευμένο στα πανεπιστήμια του Κορνέλ και του Σικάγο):
 Τα ΚΕ και ΠΚΕ άρχισαν να χρησιμοποιούνται τις τελευταίες δεκαετίες, πιθανώς αρχικά από τις μελέτες της Αρχαίας Εγγύς Ανατολής, όπου (α) υπάρχουν πολλοί Εβραίοι μελετητές και (β) η ονομασία των ετών βάσει μιας Χριστιανικής εποχής είναι άσχετη. Είναι, πράγματι, θέμα ευαισθησίας.
 Ωστόσο, ο όρος "κοινή εποχή" έχει προϊστορία. Σε βιβλίο του, ο Άγγλος επίσκοπος Χάμφρεϊ Πριντό (Humphrey Prideaux) έγραψε το 1716: «Η κοινή εποχή, με την οποία υπολογίζουμε τα χρόνια από την ενσάρκωσή του». Το 1835, στο βιβλίο του, "Ζωντανοί χρησμοί" (Living Oracles), ο Αλεξάντερ Κάμπελ έγραψε "η κοινή Εποχή, ή Anno Domini (το έτος του Κυρίου)· το τέταρτο έτος του Ιησού Χριστού, το πρώτο εκ των οποίων δεν ήταν παρά οκτώ ημέρες." Στο άρθρο της για την Χρονολόγηση, η Καθολική Εγκυκλοπαίδεια του 1908 χρησιμοποιεί την πρόταση: "Πρώτη ανάμεσα σε αυτές [τις χρονολογικές εποχές], είναι αυτή που έχει υιοθετηθεί τώρα από όλους τους πολιτισμένους λαούς, και είναι γνωστή ως η Χριστιανική Κοινή εποχή, στης οποίας τον εικοστό αιώνα ζούμε τώρα".
 Ο όρος "κοινός" προέρχεται από το λατινικό vulgāris (από το vulgus, ο κοινός, συνηθισμένος κόσμος), που σημαίνει "σχετικός με τον κοινό κόσμο, καθημερινός, συνηθισμένος", και δείχνει ότι το σύστημα χρησιμοποιούταν ευρέως, ακόμα και από ανθρώπους που δεν πίστευαν στην θεότητα του Ιησού.
 Η πρώτη Εβραϊκή χρήση του όρου είναι στην επιγραφή μιας ταφόπλακας σε ένα Εβραϊκό νεκροταφείο, στο Πλύμουθ της Αγγλίας:Ενθάδε κείται η εντιμότητά του, ο Ιούδα, υιός της εντιμότητάς του, του Ιωσήφ, πρίγκηπας και τιμημένος ανάμεσα στους φιλανθρώπους, ο οποίος διέπραξε καλές πράξεις, πέθανε στην οικία του στην Πόλη του Μπαθ, Τρίτη, και θάφτηκε εδώ την Κυριακή, 19 του Σίβαν το έτος 5585. Εις μνήμη του Λάιον Ιωσήφ Εσκ (έμπορο από το Φάλμουθ της Κορνουάλη), που πέθανε στο Μπαθ τον Ιούνιο ΑΜ 5585/ VE 1825. Αγαπητός και αξιοσέβαστος.Αυτή η επιγραφή, όπως οι περισσότερες, χρησιμοποιεί το Εβραϊκό ημερολόγιο (5585), αλλά στο τέλος του καθορίζει το αντίστοιχο στην κοινή χρονολόγηση του δοθέντος στο Εβραϊκό ημερολόγιο έτους, δηλαδή το 1825. Η συντομογραφία VE σημαίνει όπως καθορίστηκε παραπάνω Vulgar Era ("κοινή εποχή"), και πιθανώς χρησιμοποιήθηκε αντί του AD (λατινικό αντίστοιχο του μ.Χ.), για να αποφευχθούν Χριστιανικές επιπλοκές.
 Χρήση
 Πολλοί ακαδημαϊκοί στα πεδία της Ιστορίας, της θεολογίας, της αρχαιολογίας, της κοινωνιολογίας και της ανθρωπολογίας χρησιμοποιούν αυτό το σύστημα σήμανσης τις πρόσφατες δεκαετίες.
 Οι περισσότερο εμφανείς χρήσεις της σημειολογίας της Κοινής Χρονολογίας έκαναν την εμφάνισή τους πρόσφατα σε μεγάλα μουσεία στον αγγλόφωνο κόσμο: το καναδικό Βασιλικό Μουσείο του Οντάριο υιοθέτησε το σύστημα της Κοινής Χρονολογίας το 2002, το Ίδρυμα Σμιθσόνιαν κ.α., αν και ανεξάρτητα μουσεία δεν υποχρεούνται να την χρησιμοποιούν. Ακόμη, πολλοί συγγραφικοί οδηγοί τώρα προτιμούν ή επιβάλουν την χρήση της. Ορισμένοι από αυτούς, οι οποίοι αναφέρονται σε χριστιανικές εκκλησίες την καθιστούν υποχρεωτική: για παράδειγμα, αυτός του Επισκoπικού Αββαείου του Μαίρυλαντ.
 Στις Ηνωμένες Πολιτείες, η χρήση της σήμανσης ΠΚΧ/ΚΧ είναι αυξανόμενη στη βιβλιογραφία. Χρησιμοποιείται από το Συμβούλιο Κολεγίων (College Board) στα τεστ ιστορίας, όπως επίσης και σε εκδόσεις της National Geograpic Society και από το Αστεροσκοπείο των Η.Π.Α. Το History Channel χρησιμοποιεί επίσης αυτή την σήμανση σε κάποια από τα θέματά του.
 Αντίθετες απόψεις
 Η αλλαγή των ημερομηνιών από την π.Χ. ορολογία στην π.Κ.Χ. έχουν δημιουργήσει αντιδράσεις. Ίσως η πιο αξιοσημείωτη, όταν μια π.Χ. αλλάχθηκε σε π.Κ.Χ. ημερομηνία σε μια εξεταστική ερώτηση στην Νέα Νότια Ουαλία, προκάλεσε ερωτήματα και επιθετικές διαμαρτυρίες και στις δύο παρατάξεις του Κρατικού Κοινοβουλίου, και την αποδοχή από τον Υπουργό Παιδείας ότι η αλλαγή δεν έπρεπε να έχει γίνει. Όταν η διδασκαλία του τι σήμαινε το σύστημα π.Χ./π.Κ.Χ. εισάχθηκε στην Αγγλική Εθνική Διδακτέα Ύλη το 2002, προέτρεψε την αποστολή γραμμάτων που εξέφραζαν αμηχανία στις εθνικές εφημερίδες.
 Επιχειρήματα κατά της ανάδειξης της Κοινής Χρονολογίας περιλαμβάνουν:
 Οι π.Χ. και μ.Χ. χρονολογίες έχουν χρησιμοποιηθεί για τόσο πολύ χρονικό διάστημα, ώστε έχουν απαλλαχθεί κάπως από τις θρησκευτικές τους εννοιολογικές αποχρώσεις.
 Το νεότερο σύστημα π.Κ.Χ./Κ.Χ. δεν έχει χρησιμοποιηθεί αρκετά ευρέως ώστε να γίνει κοινά κατανοητό.
 Τα ονόματα για τους μήνες και τις ημέρες της εβδομάδας προέρχονται από τις ρωμαϊκές και νορβηγικές θρησκευτικές παραδόσεις, οπότε η ονομασία εποχών με βάση την χριστιανική παράδοση δεν θα έπρεπε να βλέπεται ως υποκειμενική.
 Υποβαθμίζει την σημασία της ανάδειξης του Ιησού σε κοινωνίες που έχουν μια μεγάλη χριστιανική κληρονομιά.
 Ορισμένοι αντιτίθενται στην διατήρηση του έτους 1 ως απαρχή της Κοινής Χρονολογίας, επειδή συντηρεί μια χριστοκεντρική παγκόσμια όψη ως εκδαπάνηση ενός θρησκευτικά ουδέτερου συστήματος χρονομέτρησης.
 Στη Βρετανία, σε κάποια εκπαιδευτικά ιδρύματα, τα BC (προ Χριστού) και AD (μετά Χριστόν) έχουν αντικατασταθεί με τα BCE και CE. Οι αρμόδιες τοπικές επιτροπές ανέφεραν ότι οι παλαιοί όροι μπορεί να ενοχλούν τις μειονότητες και τους άθεους. Κριτικοί αποδοκίμασαν την κίνηση σαν «συνθηκολόγηση στην πολιτική ορθότητα», ενώ μη-Χριστιανοί θρησκευτικοί ηγέτες είπαν ότι η κίνηση δεν χρειαζόταν. Ο εξέχων ιμάμης Ιμπραχίμ Μόγκρα δήλωσε ότι δεν νομίζει ότι οι παλαιοί όροι προσβάλλουν τους μουσουλμάνους. Εκπρόσωπος του Συμβουλίου των Αντιπροσώπων των Βρετανών Ιουδαίων είπε ότι "δεν νομίζω ότι κανείς ενδιαφέρεται αν στα συνηθισμένα (mainstream) σχολεία χρησιμοποιούν το BC και AD". Ο συντηρητικός Αμερικανός ιστορικός και συγγραφέας Τζον Στηλ Γκόρντον πιστεύει ότι αν θα έπρεπε να καταργηθούν τα π.Χ. και μ.Χ., θα έπρεπε να αντικατασταθούν με τα π.Ι. και μ.Ι. (προ και μετά Ιησού), και όχι με τα «εντελώς ανούσια και σχεδιασμένα από μια γραφειοκρατική επιτροπή και πραγματικά ανόητα ΠΚΕ και ΚΕ».
 Προσκείμενες απόψεις
 Οι υποστηρικτές της σημειολογικής μορφής της Κοινής Χρονολογίας την προωθούν ως μια θρησκευτικά ουδέτερη μορφή, κατάλληλη για διαπολιτισμική χρήση.
 Επιχειρήματα υπέρ της καθιέρωσης της Κοινής Χρονολογίας περιλαμβάνουν:
 Το ημερολόγιο που χρησιμοποιείται από την Δύση έχει γίνει ένα διεθνές πρότυπο. Θα πρέπει να είναι θρησκευτικά και πολιτισμικά ουδέτερο λαμβάνοντας υπόψη τις κουλτούρες που υποχρεώθηκαν να το χρησιμοποιούν από ανάγκη.
 Χρησιμοποιείται ήδη ευρέως από ακαδημαϊκές και επιστημονικές κοινότητες για πάνω από έναν αιώνα και δεν υπάρχει πλήρης έλλειψη εξοικείωσης με αυτό το σύστημα χρονολόγησης.
 Η παγκόσμια χρήση της χρονολόγησης των ετών σύμφωνα με τη χριστιανική θεολογία έχει την τάση να είναι πολιτισμικά διχαστική. Η χρονολόγηση των μηνών και των ημερών με βάση τους ρωμαϊκούς και σκανδιναβικούς θεούς, όμως, δεν πρέπει να αποτελεί λόγο ανησυχίας καθώς οι ρωμαϊκές και οι σκανδιναβικές θρησκείες είναι στην πραγματικότητα εξαφανισμένες.
 Προωθεί οικουμενικά πρότυπα. Στην αγγλική γλώσσα ο όρος C.E μπορεί επίσης να διαβαστεί και ως Christian Era (χριστιανική εποχή) αντί του Common Era (κοινή εποχή).
 Ανταποκρίνεται στο οξφορδιανό στυλ και χρησιμοποιείται στα OED και ODWR.
 Υποσημειώσεις
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Χρήση
 Chicago Manual of Style on usage of CE/AD in the United States (see ninth question)
 Χρήση της Κοινής Χρονολογίας από τη NASA
 Σχολιασμός
 Robert R. Cargill, Why Christians Should Adopt the BCE/CE Dating System
 Whatever happened to B.C. and A.D., and why? (United Church of Christ)
 The use of "CE" and "BCE" to identify dates (Religious Tolerance.org)
 BC vs BCE in the Media (The Global Language Monitor)
 The 'Common Era' - a Secular Term for Year Definition (h2g2 - BBC)
 Michael Gromley, P.C. scholars take Christ out of B.C. - Associated Press
 Αντιγνωμία για τη χρήση του όρου στα σχολεία
 AD and BC become CE/BCE, Evening Standard, 19 February 2002
 History has to be rewritten as school bans BC and AD , News.Telegraph, 13 December 2002
 Αυστραλία
 Before Christ replaced in books , The Courier-Mail'', 2 March 2005
 NSW Govt accused of rewriting history over BC ban, ABC, 2 March 2005
 Before Common Era Use in Schools - Question in New South Wales Legislative Council , 2 Μαρτίου 2005
 Comment in the New South Wales Legislative Assembly , 2 March 2005
 BC or BCE? , 3 Μαρτίου 2005
 Ημερολόγια
 Συστήματα χρονολόγησης


text:
 30.6.2011
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 171/19
 DECIZIA NR. 21/2011 A COMITETULUI MIXT AL SEE
 din 1 aprilie 2011
 de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE
 COMITETUL MIXT AL SEE,
 având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
 întrucât:
 (1)
 Anexa XXI la acord a fost modificată prin Decizia nr. 112/2010 a Comitetului mixt al SEE din 1 octombrie 2010 (1).
 (2)
 Regulamentul (UE) nr. 317/2010 al Comisiei din 16 aprilie 2010 de adoptare a specificațiilor modulului ad hoc din 2011 privind ocuparea forței de muncă în rândul persoanelor cu handicap pentru ancheta prin sondaj asupra forței de muncă prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 577/98 al Consiliului (2) trebuie încorporat în acord
 DECIDE:
 Articolul 1
 În anexa XXI la acord, după punctul 18aq [Regulamentul (UE) nr. 351/2010 al Comisiei], se introduce următorul punct:
 „18ar.
 32010 R 0317: Regulamentul (UE) nr. 317/2010 al Comisiei din 16 aprilie 2010 de adoptare a specificațiilor modulului ad hoc din 2011 privind ocuparea forței de muncă în rândul persoanelor cu handicap pentru ancheta prin sondaj asupra forței de muncă prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 577/98 al Consiliului (JO L 97, 17.4.2010, p. 3).”
 Articolul 2
 Textele Regulamentului (UE) nr. 317/2010 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
 Articolul 3
 Prezenta decizie intră în vigoare la 2 aprilie 2011, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
 Articolul 4
 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
 Adoptată la Bruxelles, 1 aprilie 2011.
 Pentru Comitetul mixt al SEE
 Președintele interimar
 Gianluca GRIPPA
 (1) JO L 332, 16.12.2010, p. 62.
 (2) JO L 97, 17.4.2010, p. 3.
 (3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.


text:
 Avis juridique important
 |
 21999D1001(01)
 Decisão n° 2/1999 do Conselho de Associação UE-Eslovénia, de 29 de Abril de 1999, que adopta os termos e as condições de participação da Eslovénia em programas comunitários nos domínios da formação, da juventude e da educação
 Jornal Oficial no L 256 de 01/10/1999 p. 0069 - 0072
 DECISÃO N.o 2/1999 DO CONSELHO DE ASSOCIAÇÃO UE-ESLOVÉNIAde 29 de Abril de 1999que adopta os termos e as condições de participação da Eslovénia em programas comunitários nos domínios da formação, da juventude e da educação(1999/648/CE)O CONSELHO DE ASSOCIAÇÃO,Tendo em conta o Acordo Europeu que cria uma associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-Membros, agindo no âmbito da União Europeia, por um lado, e a República da Eslovénia, por outro(1), e, nomeadamente, o seu artigo 106.o,(1) Considerando que, em conformidade com o artigo 106.o do Acordo Europeu e o seu anexo XI, a Eslovénia pode participar em programas-quadro, programas, projectos ou outras acções específicas da Comunidade, nomeadamente nos domínios da formação, da juventude e da educação;(2) Considerando que, em conformidade com o referido artigo, os termos e as condições de participação da Eslovénia nessas actividades serão decididos pelo Conselho de Associação,DECIDE:Artigo 1.oA Eslovénia participa nos programas comunitários Leonardo da Vinci, "Juventude para a Europa" e Socrates nos termos e nas condições dos anexos I e II, que fazem parte integrante da presente decisão.Artigo 2.oA presente decisão é aplicável durante a vigência dos programas Leonardo da Vinci, "Juventude para a Europa" e Socrates.Artigo 3.oA presente decisão entra em vigor no primeiro dia do mês seguinte ao sua adopção.Feito em Bruxelas, em 29 de Abril de 1999.Pelo Conselho de AssociaçãoO PresidenteJ. FISCHER(1) JO L 51 de 26.2.1999, p. 3.ANEXO ITERMOS E CONDIÇÕES DE PARTICIPAÇÃO DA ESLOVÉNIA NOS PROGRAMAS LEONARDO DA VINCI, "JUVENTUDE PARA A EUROPA" E SOCRATES1. Salvo disposição em contrário da presente decisão, a Eslovénia participará em todas as actividades dos programas Leonardo da Vinci, "Juventude para a Europa" e Socrates (a seguir designados "programas") em conformidade com os objectivos, critérios, procedimentos e prazos definidos na Decisão 94/819/CE do Conselho, de 6 de Dezembro de 1994, que estabelece um programa de acção para a execução de uma política em matéria de formação profissional da Comunidade Europeia(1), na Decisão n.o 818/95/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 14 de Março de 1995, relativa à adopção da terceira fase do programa "Juventude para a Europa"(2), e na Decisão n.o 819/95/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 14 de Março de 1995, que cria o programa de acção comunitário Socrates(3).2. Os termos e as condições de apresentação, avaliação e selecção das candidaturas das instituições, organizações e pessoas singulares elegíveis da Eslovénia serão as aplicáveis às instituições, organizações e pessoas singulares elegíveis da Comunidade.As acções de preparação e de formação linguísticas dizem respeito às línguas oficiais da Comunidade. Em circunstâncias excepcionais, podem ser aceites outras línguas, se a execução dos programas assim o exigir.3. A fim de assegurar a dimensão comunitária dos programas, os projectos e as acções transnacionais propostos pela Eslovénia deverão incluir um número mínimo de parceiros dos Estados-Membros da Comunidade. Este número mínimo será decidido, no âmbito da execução dos programas, em função da natureza das diversas actividades, do número de parceiros em cada projecto e do número de países que participam no programa. Os projectos e as acções desenvolvidos exclusivamente entre a Eslovénia e os Estados da EFTA que são partes do Acordo EEE ou qualquer outro país terceiro, incluindo os países que tenham acordos de associação com a Comunidade e aos quais está aberta a participação nos programas, não poderão beneficiar do apoio financeiro da Comunidade.4. Em conformidade com as disposições pertinentes das decisões relativas aos programas Leonardo da Vinci, "Juventude para a Europa" e Socrates, a Eslovénia providenciará as estruturas e mecanismos adequados a nível nacional e tomará todas as medidas necessárias para assegurar a coordenação e organização, a nível nacional, da execução dos programas.5. A Eslovénia contribuirá anualmente para o orçamento geral das Comunidades Europeias, a fim de cobrir os custos decorrentes da sua participação nos programas (ver anexo II).O Comité de Associação pode, sempre que necessário, adaptar essa contribuição.6. Os Estados-Membros da Comunidade e a Eslovénia envidarão todos os esforços, no âmbito das disposições em vigor, para facilitarem a livre circulação e a estada de estudantes, docentes, gestores universitários, jovens e outras pessoas elegíveis que se desloquem entre a Eslovénia e os Estados-Membros da Comunidade para participarem em actividades abrangidas pela presente decisão.7. Sem prejuízo das responsabilidades da Comissão das Comunidades Europeias e do Tribunal de Contas das Comunidades Europeias, no que respeita ao acompanhamento e à avaliação dos programas, em conformidade com as decisões Leonardo da Vinci, "Juventude para a Europa" e Socrates (artigos 10.o, 9.o e 8.o, respectivamente), a participação da Eslovénia nos programas será objecto de um acompanhamento contínuo com base numa parceria entre a Comissão e a Eslovénia. A Eslovénia apresentará à Comissão os relatórios pertinentes e participará noutras actividades específicas organizadas pela Comunidade neste contexto.8. Sem prejuízo dos procedimentos referidos no artigo 6.o da decisão relativa ao programa Leonardo da Vinci, no artigo 6.o da decisão relativa ao programa "Juventude para a Europa" e no artigo 4.o da decisão relativa ao programa Socrates, a Eslovénia será convidada a participar em reuniões de coordenação sobre quaisquer questões relativas à execução da presente decisão que antecedem as reuniões ordinárias dos comités. A Comissão informará a Eslovénia sobre os resultados dessas reuniões ordinárias.9. Os pedidos, contratos, relatórios e outros documentos administrativos dos programas serão redigidos numa das línguas oficiais da Comunidade.(1) JO L 340 de 29.12.1994, p. 8.(2) JO L 87 de 20.4.1995, p. 1.(3) JO L 87 de 20.4.1995, p. 10.ANEXO IICONTRIBUIÇÃO FINANCEIRA DA ESLOVÉNIA PARA OS PROGRAMAS LEONARDO DA VINCI, "JUVENTUDE PARA A EUROPA" E SOCRATES1. A contribuição financeira da Eslovénia destina-se a cobrir:- as subvenções ou qualquer outro apoio financeiro concedidos aos participantes eslovenos no âmbito dos programas,- o eventual apoio financeiro concedido pelos programas ao funcionamento de agências nacionais se for caso disso,- os custos administrativos suplementares de gestão dos programas incorridos pela Comissão das Comunidades Europeias e decorrentes da participação da Eslovénia.2. Em cada exercício financeiro, o conjunto das subvenções ou de qualquer outro apoio financeiro concedidos no âmbito dos programas aos beneficiários eslovenos e às agências nacionais da Eslovénia não deverá exceder o montante da contribuição paga pela Eslovénia, após dedução dos custos administrativos suplementares.Caso a contribuição paga pela Eslovénia para o orçamento geral das Comunidades Europeias exceda, após dedução dos custos administrativos suplementares, o conjunto das subvenções ou qualquer outro apoio financeiro concedidos no âmbito dos programas aos beneficiários eslovenos e às agências nacionais da Eslovénia, a Comissão transferirá o saldo desses montantes para o exercício orçamental seguinte e deduzi-los-á da contribuição do ano seguinte. Se, após o termo dos programas, o saldo não tiver sido esgotado, o montante correspondente será reembolsado à Eslovénia.3. LEONARDO DA VINCIA contribuição anual da Eslovénia em 1999 é de 1006000 euros. Desse montante, 66000 euros destinar-se-ão a cobrir os custos administrativos suplementares de gestão do programa incorridos pela Comissão e decorrentes da participação da Eslovénia.4. SOCRATESA contribuição anual da Eslovénia em 1999 é de 856000 euros. Desse montante, 56000 euros destinar-se-ão a cobrir os custos administrativos suplementares de gestão do programa incorridos pela Comissão e decorrentes da participação da Eslovénia.5. "JUVENTUDE PARA A EUROPA"A contribuição anual da Eslovénia em 1999 pela sua participação em todas as acções do programa, com excepção da acção D, é de 321000 euros.Desse montante, 21000 euros em 1999 destinar-se-ão a cobrir os custos administrativos suplementares de gestão do programa incorridos pela Comissão e decorrentes da participação da Eslovénia.6. É aplicável, nomeadamente no que respeita à gestão da contribuição da Eslovénia, o regulamento financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias.Aquando da entrada em vigor da presente decisão, a Comissão enviará à Eslovénia um aviso de pagamento de fundos de valor equivalente à sua contribuição para os custos referidos na presente decisão.Essa contribuição será expressa em euros e depositada numa conta bancária da Comissão em euros.O cálculo da contribuição anual será baseado na participação ao longo de um exercício financeiro completo. No caso de a decisão do Conselho de Associação entrar em vigor no decurso de um exercício, a contribuição relativa a esse exercício será adaptada em função do estado de realização dos programas nesse ano.A contribuição da Eslovénia para os custos anuais previstos na presente decisão será efectuada de acordo com o aviso de pagamento de fundos e, o mais tardar, três meses após o envio do mesmo. Qualquer atraso no pagamento da contribuição dará origem ao pagamento pela Eslovénia de juros de mora a contar da data de vencimento. A taxa de juro corresponde à taxa aplicada pelo Banco Central Europeu, para o mês da data de vencimento, às suas operações em euros(1), acrescida de 1,5 pontos percentuais.7. A Eslovénia financiará os custos administrativos suplementares referidos nos pontos 3, 4 e 5 a partir do seu orçamento nacional.8. Dos custos remanescentes da sua contribuição anual para o programa Leonardo da Vinci, referida no ponto 3, a Eslovénia pagará 470000 euros em 1999 a partir do seu orçamento nacional. Sem prejuízo dos procedimentos de programação habituais PHARE, será pago o montante de 470000 euros pelo programa indicativo nacional PHARE da Eslovénia para 1999.Dos custos remanescentes da sua contribuição anual para o programa SOCRATES, referida no ponto 4, a Eslovénia pagará 400000 euros em 1999 a partir do seu orçamento nacional. Sem prejuízo dos procedimentos de programação habituais PHARE, será pago o montante de 400000 euros pelo programa indicativo nacional PHARE da Eslovénia para 1999.Dos custos remanescentes da sua contribuição anual para o programa "Juventude para a Europa", referida no ponto 5, a Eslovénia pagará 150000 euros em 1999 a partir do seu orçamento nacional. Sem prejuízo dos procedimentos de programação habituais PHARE, será pago o montante de 150000 euros pelo programa indicativo nacional PHARE da Eslovénia para 1999.(1) Taxa publicada mensalmente no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C.