type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22001A1117(01)
 Avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Estland om upphävande av protokoll 1 om handel med textilvaror och beklädnadsprodukter till Europaavtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Estland, å andra sidan
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 301 , 17/11/2001 s. 0036 - 0036
 Avtalgenom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Estland om upphävande av protokoll 1 om handel med textilvaror och beklädnadsprodukter till Europaavtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Estland, å andra sidanA. Skrivelse från gemenskapenJag hänvisar till protokoll 1 om handel med textilvaror och beklädnadsprodukter till EuropaavtaletMed anledning av Estlands anslutning till WTO och därmed till det multilaterala avtalet om textil och konfektion (ATK), anser Europeiska gemenskapen att protokoll 1 om handel med textilvaror och beklädnadsprodukter bör upphävas med verkan från och med den 1 januari 2001.Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering godtar innehållet i denna skrivelse.Med utmärkt högaktningPå Europeiska gemenskapens vägnarB. Skrivelse från EstlandJag bekräftar mottagandet av Er skrivelse av dagens datum och med följande lydelse: "Jag hänvisar till protokoll 1 om handel med textilvaror och beklädnadsprodukter till Europaavtalet.Med anledning av Estlands anslutning till WTO och därmed till det multilaterala avtalet om textil och konfektion (AKT), anser Europeiska gemenskapen att protokoll 1 om handel med textilvaror och beklädnadsprodukter bör upphävas med verkan från och med den 1 januari 2001.Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering godtar innehållet i denna skrivelse."Jag bekräftar att min regering godtar innehållet i denna skrivelse.Med utmärkt högaktningPå Republiken Estlands regerings vägnar


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21979A0919(01)
 Úřední věstník L 038 , 10/02/1982 S. 0003 - 0032 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0089 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 10 S. 0089 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 3 S. 0086 Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 3 S. 0086
 Úmluvao ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišťPREAMBULEČLENSKÉ STÁTY RADY EVROPY A OSTATNÍ SIGNATÁŘI TÉTO ÚMLUVY,berouce v úvahu, že cílem Rady Evropy je dosáhnout větší jednoty mezi svými členy;berouce v úvahu přání Rady Evropy spolupracovat s jinými státy v oblasti ochrany přírody;uznávajíce, že planě rostoucí rostliny a volně žijící živočichové tvoří přírodní dědictví, jehož estetické, vědecké, kulturní, rekreační, hospodářské a další skutečné hodnoty je třeba uchovávat a předávat dalším generacím;uznávajíce, že planě rostoucí rostliny a volně žijící živočichové hrají důležitou úlohu v udržování biologické rovnováhy;pozorujíce, že početní stavy mnoha druhů planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů se vážně snížily a některým druhům hrozí vyhynutí;vědomi si toho, že ochrana přírodních stanovišť je nezbytným prvkem zachování a ochrany planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů;uznávajíce, že by vlády při stanovení svých celostátních cílů a programů měly vzít v úvahu ochranu planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů a že by měla být navázána mezinárodní spolupráce zejména pro ochranu stěhovavých druhů;majíce na paměti četné žádosti vlád nebo mezinárodních institucí o společné akce, a to zejména žádosti vyjádřené konferencí Organizace spojených národů o životním prostředí v roce 1972 a Parlamentním shromážděním Rady Evropy;přejíce si řídit se v oblasti ochrany planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů zejména doporučeními usnesení č. 2 Druhé evropské ministerské konference o životním prostředí,SE DOHODLI NA TOMTO:KAPITOLA IObecná ustanoveníČlánek 11. Cílem této úmluvy je chránit planě rostoucí rostliny a volně žijící živočichy a jejich přírodní stanoviště, a to zejména druhy a stanoviště, jejichž ochrana vyžaduje spolupráci několika států, a takovou spolupráci podporovat.2. Zvláštní důraz se klade na ohrožené a zranitelné druhy, včetně ohrožených a zranitelných stěhovavých druhů.Článek 2Smluvní strany přijmou nezbytná opatření, aby se populace planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů udržely na úrovni nebo přizpůsobily stavu, které odpovídají zejména ekologickým, vědeckým a kulturním požadavkům a současně přihlížejí k požadavkům hospodářství a rekreace a k potřebám poddruhů, odrůd nebo forem místně ohrožených.Článek 31. Každá smluvní strana podnikne kroky k prosazení své celostátní politiky ochrany planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, se zvláštním zřetelem k ohroženým a zranitelným druhům, zejména druhům endemickým, a k ohroženým stanovištím v souladu s ustanoveními této úmluvy.2. Každá smluvní strana se zavazuje, že v rámci své politiky plánování a rozvoje a v opatřeních proti znečišťování přihlédne k ochraně planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů.3. Každá smluvní strana bude podporovat vzdělání a šířit informace o potřebě zachování druhů planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů a jejich stanovišť.KAPITOLA IIOchrana stanovišťČlánek 41. Každá smluvní strana přijme vhodná a potřebná právní a správní opatření k zajištění zachování přírodních stanovišť všech druhů planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů, zejména pak těch, jež jsou uvedeny v přílohách I a II, a k zajištění zachování ohrožených přírodních stanovišť.2. V rámci své politiky plánování a rozvoje přihlédnou smluvní strany k požadavkům na ochranu území chráněných podle předchozího odstavce, aby se odvrátilo nebo co nejvíce omezilo jakékoli zhoršení situace na těchto územích.3. Smluvní strany se zavazují, že věnují zvláštní pozornost ochraně území, která jsou důležitá pro stěhovavé druhy uvedené v přílohách II a III, a která jsou vhodně umístěna na migračních tazích, jako jsou zimoviště, místa odpočinku během tahu, místa, kde tažné druhy získávají potravu, rozmnožují se a línají či pelichají.4. Smluvní strany se zavazují vhodným způsobem koordinovat svou činnost k ochraně přírodních stanovišť podle tohoto článku, jsou-li umístěna v pohraničních oblastech.KAPITOLA IIIOchrana druhůČlánek 5Každá smluvní strana přijme vhodná a potřebná právní a správní opatření k zajištění zvláštní ochrany druhů planě rostoucích rostlin, které jsou uvedeny v příloze I. Záměrné sbírání, trhání, odřezávání nebo vytrhávání i s kořeny je u takových rostlin zakázáno. Každá smluvní strana podle potřeby zakáže držení nebo prodej těchto druhů.Článek 6Každá smluvní strana přijme vhodná a potřebná právní a správní opatření k zajištění zvláštní ochrany druhů volně žijících živočichů uvedených v příloze II. U těchto druhů je zakázáno zejména:a) jakýmkoli způsobem je záměrně odchytávat, držet a záměrně usmrcovat;b) záměrně poškozovat nebo ničit místa sloužící k rozmnožování nebo k odpočinku;c) záměrně vyrušovat volně žijící živočichy, zejména v době rozmnožování, odchovu mláďat a přezimování, pokud by šlo o vyrušování významné z hlediska cílů této úmluvy;d) záměrně ničit nebo odebírat vejce z volné přírody nebo si tato vejce ponechat, třeba prázdná;e) držet tyto živočichy a obchodovat s nimi v rámci vnitřního trhu, ať s živými či mrtvými exempláři, včetně preparovaných živočichů nebo kterékoli jejich běžně rozpoznatelné části nebo odvozeniny, jestliže tento zákaz přispěje k účinnosti ustanovení tohoto článku.Článek 71. Každá smluvní strana přijme vhodná a potřebná právní a správní opatření k zajištění ochrany druhů volně žijících živočichů uvedených v příloze III.2. Jakékoli využívání volně žijících živočichů uvedených v příloze III je regulováno tak, aby byly jejich populace udrženy mimo nebezpečí, přičemž se přihlíží k požadavkům článku 2.3. Opatření, která mají být přijata, zahrnují:a) doby hájení nebo jiné postupy regulace využívání;b) případný dočasný nebo místní zákaz využívání potřebný k obnově uspokojivých úrovní stávajících populací;c) případná pravidla prodeje, držení za účelem prodeje, dopravy za účelem prodeje nebo nabídky k prodeji živých nebo mrtvých volně žijících živočichů.Článek 8S ohledem na odchyt nebo usmrcování druhů volně žijících zvířat uvedených v příloze III a v případech, kdy se v souladu s článkem 9 povolí výjimky pro druhy uvedené v příloze II, zabrání smluvní strany užívání veškerých bezohledných prostředků odchytu a usmrcování a užívání veškerých prostředků, které by mohly způsobit, že v místě vymizí nebo bude vážně rušena populace určitého druhu, zvláště pak prostředků uvedených v příloze IV.Článek 91. Pokud neexistuje jiné uspokojivé řešení a pokud to nebude na újmu přežití příslušné populace, smí každá smluvní strana stanovit výjimky z ustanovení článků 4, 5, 6, 7 a ze zákazu používání prostředků uvedených v článku 8:- v zájmu ochrany rostlin a živočichů,- za účelem předcházení vážným škodám na úrodě, dobytku, lesích, rybolovu, vodě a jiných formách majetku,- v zájmu veřejného zdraví a bezpečnosti, bezpečnosti leteckého provozu nebo jiných vyšších veřejných zájmů,- pro účely výzkumu a výuky, obnovení populace, vysazení do původního areálu výskytu a pro nutný odchov,- k povolení, za přísně sledovaných podmínek, výběrově a v omezeném rozsahu odebírat, chovat nebo jinak uvážlivě a v malém počtu užívat určitých volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin.2. Každé dva roky předloží smluvní strany stálému výboru zprávu o výjimkách stanovených podle předchozího odstavce. Tyto zprávy musí jmenovitě uvádět:- populace, pro které je nebo byla výjimka stanovena, a kde je to možné i počet jedinců, kterých se to týká,- prostředky, které byly povoleny pro usmrcování či odchyt,- podmínky rizika a časové a místní okolnosti, za nichž byly takové výjimky stanoveny,- orgán, který je oprávněn prohlásit, že tyto podmínky byly splněny, a rozhodnout o prostředcích, které lze použít, o jejich omezeních a o osobách pověřených provedením,- provedené kontroly.KAPITOLA IVZvláštní ustanovení o stěhovavých druzíchČlánek 101. Smluvní strany se zavazují, navíc k opatřením vyjmenovaným v článcích 4, 6, 7 a 8, koordinovat své snahy o ochranu stěhovavých druhů uvedených v příloze II a III, jejichž areál rozšíření zasahuje na jejich území.2. Smluvní strany přijmou opatření s cílem zajistit, že doby hájení nebo jiné postupy, kterými se usměrňuje využívání podle čl. 7 odst. 3 písm. a), budou dostatečné a vhodně upraveny, aby vyhovovaly potřebám stěhovavých druhů uvedených v příloze III.KAPITOLA VDoplňující ustanoveníČlánek 111. Při provádění ustanovení této úmluvy se smluvní strany zavazují:a) spolupracovat, kdykoli to je vhodné, a zejména pokud by to mohlo zvýšit účinnost opatření přijatých podle jiných článků této úmluvy;b) podporovat a koordinovat výzkum související s účelem této úmluvy.2. Každá smluvní strana se zavazuje:a) podporovat vysazování druhů planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů do původních areálů výskytu, pokud by to přispělo k zachování nějakého ohroženého druhu, za předpokladu, že bude nejprve vypracována studie s využitím zkušeností jiných smluvních stran, aby se zajistilo, že toto opětovné vysazení bude účinné a přijatelné;b) přísně kontrolovat vysazování druhů, které nejsou v daném místě původní.3. Každá smluvní strana uvědomí stálý výbor o druzích, které na jejich území podléhají plné ochraně a nejsou zahrnuty do přílohy I a II.Článek 12Smluvní strany mohou k ochraně planě rostoucích rostlin a volně žijících živočichů a jejich přírodních stanovišť přijmout opatření přísnější, než stanoví tato úmluva.KAPITOLA VIStálý výborČlánek 131. Pro účely této úmluvy se zřizuje stálý výbor.2. Kterákoli smluvní strana může být ve stálém výboru zastoupena jedním nebo více delegáty. Každá delegace má jeden hlas. V oblastech své působnosti uplatní Evropské hospodářské společenství své právo hlasovat počtem hlasů, který se rovná počtu jeho členských států, jež jsou smluvními stranami této úmluvy; Evropské hospodářské společenství neuplatní své právo hlasovat v případech, kdy je uplatní příslušné členské státy, a naopak.3. Kterýkoli členský stát Rady Evropy, který není smluvní stranou této úmluvy, může být ve výboru zastoupen jako pozorovatel.Stálý výbor může na základě jednomyslného rozhodnutí vyzvat kterýkoli stát, který není členem Rady Evropy a který není smluvní stranou této úmluvy, aby na jednu z jeho schůzí vyslal pozorovatele.Kterýkoli subjekt nebo orgán, který je technicky kvalifikován v oboru ochrany a zachování planě rostoucích rostlin nebo volně žijících živočichů a jejich stanoviště nebo péče o ně a který náleží do jedné z dále následujících kategorií:a) mezinárodní, vládní či nevládní orgány nebo subjekty a státní vládní orgány či subjekty,b) státní nevládní orgány nebo subjekty, které byly pro tento účel schváleny státem, v němž se nacházejí,může nejméně tři měsíce před schůzí stálého výboru uvědomit generálního tajemníka Rady Evropy, že chce být na této schůzi zastoupen jako pozorovatel. Účast jim bude povolena, pokud nejméně jeden měsíc před danou schůzí nesdělí dvě třetiny smluvních stran generálnímu tajemníku svou námitku.4. Stálý výbor svolává generální tajemník Rady Evropy. První schůze se koná do jednoho roku ode dne, kdy vstoupila úmluva v platnost. Následně se výbor schází nejméně jednou za dva roky a kdykoli o to požádá většina smluvních stran.5. Pro konání schůze stálého výboru se vyžaduje účast většiny smluvních stran.6. Stálý výbor si vypracuje vlastní jednací řád podle ustanovení této úmluvy.Článek 141. Stálý výbor odpovídá za uplatňování této úmluvy. Může zejména:- prověřovat ustanovení této úmluvy včetně jejích příloh a zkoumat jakékoli nutné úpravy,- předkládat smluvním stranám doporučení týkající se opatření, která mají být přijata pro účely této úmluvy,- doporučovat vhodná opatření k zabezpečení trvalé informovanosti veřejnosti o činnosti vyvíjené v rámci této úmluvy,- předkládat Výboru ministrů doporučení týkající se vyzvání států, které nejsou členy Rady Evropy, aby přistoupily k této úmluvě,- podávat jakékoli návrhy na zlepšení účinnosti této úmluvy, včetně návrhů na uzavření dohod, jež by zvýšily účinnou ochranu druhů nebo skupin druhů, se státy, které nejsou smluvními stranami této úmluvy.2. Za účelem výkonu svých funkcí může stálý výbor ze svého vlastního podnětu pořádat zasedání odborných skupin.Článek 15Po každém zasedání předá stálý výbor Výboru ministrů Rady Evropy zprávu o své práci a o uplatňování této úmluvy.KAPITOLA VIIZměnyČlánek 161. Každá změna článků této úmluvy navržená některou smluvní stranou nebo Výborem ministrů bude sdělena generálnímu tajemníku Rady Evropy, který ji zašle nejméně dva měsíce před schůzí stálého výboru členským státům Rady Evropy, všem signatářům, všem smluvním stranám úmluvy, všem státům, které byly vyzvány, aby podepsaly tuto úmluvu v souladu s ustanoveními článku 19, a všem státům, které byly vyzvány, aby k ní přistoupily v souladu s ustanoveními článku 20.2. Každou změnu navrženou v souladu s ustanoveními předchozího odstavce přezkoumá stálý výbor, který:a) ke změnám článků 1 až 12 předloží znění schválené většinou tří čtvrtin odevzdaných hlasů smluvním stranám k přijetí;b) ke změnám článků 13 až 24 předloží znění schválené většinou tří čtvrtin odevzdaných hlasů Výboru ministrů ke schválení. Po jeho schválení bude tento text předán smluvním stranám k přijetí.3. Každá změna vstoupí v platnost třicátého dne poté, co všechny smluvní strany uvědomily generálního tajemníka o tom, že změnu již přijaly.4. Pro přijetí nových příloh této úmluvy platí odstavec 1, odst. 2 písm. a) a odstavec 3 tohoto článku.Článek 171. Každá změna příloh této úmluvy navržená některou smluvní stranou nebo Výborem ministrů je sdělena generálnímu tajemníku Rady Evropy, který ji zašle nejméně dva měsíce před schůzí stálého výboru členským státům Rady Evropy, všem signatářům, všem smluvním stranám úmluvy, všem státům, které byly vyzvány, aby podepsaly tuto úmluvu v souladu s ustanoveními článku 19, a všem státům, které byly vyzvány, aby k ní přistoupily v souladu s ustanoveními článku 20.2. Každá změna navržená v souladu s ustanoveními předchozího odstavce je přezkoumána stálým výborem, který jej může schválit dvoutřetinovou většinou smluvních stran. Schválené znění je poté zasláno smluvním stranám.3. Tři měsíce poté, co byla změna schválena stálým výborem, a pokud jedna třetina smluvních stran nevznesla námitky, vstoupí jakákoli změna v platnost pro smluvní strany, které nevznesly námitky.KAPITOLA VIIIUrovnání sporůČlánek 181. Stálý výbor se vynasnaží podpořit přátelské urovnání jakýchkoli potíží, k nimž by vedlo provádění této úmluvy.2. Jakýkoli spor mezi smluvními stranami ohledně výkladu nebo uplatňování této úmluvy, který nebyl urovnán na základě ustanovení předchozího odstavce nebo jednáním příslušných stran, bude na žádost jedné ze stran předložen k rozhodčímu řízení, pokud se tyto strany nedohodnou jinak. Každá strana určí jednoho rozhodce a tito dva rozhodci určí rozhodce třetího. S výhradou ustanovení odstavce 3 tohoto článku, jestliže jedna ze stran neurčí svého rozhodce ve lhůtě tří měsíců od podání žádosti o rozhodčí řízení, určí ho na žádost druhé strany předseda Evropského soudu pro lidská práva ve lhůtě dalších tří měsíců. Stejně bude postupováno v případě, kdy se dva rozhodci nebudou s to shodnout na volbě třetího rozhodce během tří měsíců od určení těchto dvou rozhodců.3. V případě sporu mezi dvěma smluvními stranami, z nichž jedna je členským státem Evropského hospodářského společenství, které je rovněž smluvní stranou, adresuje druhá smluvní strana žádosti o rozhodčí řízení jak členskému státu, tak Společenství, a ty jí nejdéle do dvou měsíců po obdržení žádosti společně oznámí, zda stranou ve sporu bude členský stát nebo Společenství, anebo členský stát společně se Společenstvím. Nedojde-li takové oznámení v uvedené lhůtě, budou členský stát a Společenství společně považovány za jednu a tutéž stranu sporu pro účely uplatnění ustanovení, jimiž se řídí ustavení a řízení rozhodčího soudu. Totéž platí, jestliže se členský stát a Společenství společně představí jako strana sporu.4. Rozhodčí soud si vypracuje vlastní jednací řád. Jeho rozhodnutí se přijímají většinou hlasů. Jeho výrok je konečný a závazný.5. Každá strana sporu hradí náklady rozhodce, kterého určila, a náklady třetího rozhodce i jiné náklady spojené s rozhodčím řízením hradí strany rovným dílem.KAPITOLA IXZávěrečná ustanoveníČlánek 191. Tato úmluva je otevřena k podpisu členským státům Rady Evropy a státům, které nejsou jejími členy, avšak podílely se na vypracování této úmluvy, a Evropskému hospodářskému společenství.Až do svého vstupu v platnost je tato úmluva rovněž otevřena k podpisu kterémukoli jinému státu, který k tomu vyzval Výbor ministrů.Tato úmluva podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.2. Úmluva vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tříměsíční lhůty ode dne, kdy pět států, z toho nejméně čtyři členské státy Rady Evropy, vyslovilo souhlas s tím, že budou vázány úmluvou v souladu s ustanoveními předchozího odstavce.3. Ve vztahu ke kterémukoli signatářskému státu nebo Evropskému hospodářskému společenství, které následně vysloví souhlas s tím, že budou vázány, vstoupí úmluva v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tříměsíční lhůty ode dne uložení listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení.Článek 201. Po vstupu této úmluvy v platnost může Výbor ministrů Rady Evropy po konzultaci se smluvními stranami vyzvat k přistoupení k úmluvě kterýkoli stát, jenž není členem Rady a který, ač byl vyzván k podpisu v souladu s článkem 19, tak dosud neučinil, a také kterýkoli jiný stát, který není členem.2. Pro stát, který k úmluvě přistoupil, vstoupí úmluva v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tříměsíční lhůty od uložení listiny o přistoupení u generálního tajemníka Rady Evropy.Článek 211. V době podpisu nebo při ukládání listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení může každý stát vymezit jedno nebo více území, na která se bude tato úmluva vztahovat.2. Každá smluvní strana může při ukládání listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení, anebo kdykoli později formou prohlášení adresovaného generálnímu tajemníku Rady Evropy rozšířit uplatňování této úmluvy na kterékoli jiné území vymezené v prohlášení, za jehož mezinárodní vztahy odpovídá nebo jehož jménem je oprávněna se zavazovat.3. Každé prohlášení učiněné podle předchozího odstavce může být ve vztahu ke kterémukoli území uvedenému v daném prohlášení odvoláno oznámením, které je adresováno generálnímu tajemníku Rady Evropy. Toto odvolání nabude účinku prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí lhůty šesti měsíců po dni, kdy generální tajemník oznámení obdržel.Článek 221. Každý stát může v době podepsání nebo při ukládání listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení či přistoupení učinit jednu či více výhrad týkajících se určitých druhů uvedených v přílohách I – III, nebo, pokud jde o určité druhy uvedené ve výhradě či ve výhradách, týkajících se určitých prostředků nebo způsobů usmrcování, odchytu či jiného využívání podle seznamu v příloze IV. Není však možné učinit výhradu obecné povahy.2. Každá smluvní strana, která rozšíří uplatňování této úmluvy na území uvedené v prohlášení podle čl. 21 odst. 2, může ve vztahu k příslušnému území učinit jednu nebo více výhrad v souladu s ustanoveními předcházejícího odstavce.3. Žádné jiné výhrady nelze učinit.4. Každá smluvní strana, která učinila výhradu podle odstavce 1 a 2 tohoto článku, ji může zcela nebo z části odvolat oznámením adresovaným generálnímu tajemníku Rady Evropy. Toto odvolání nabude účinku dnem, kdy generální tajemník oznámení obdržel.Článek 231. Každá smluvní strana může kdykoli tuto úmluvu vypovědět oznámením adresovaným generálnímu tajemníku Rady Evropy.2. Taková výpověď nabude účinku prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí šestiměsíční lhůty ode dne, kdy generální tajemník oznámení obdržel.Článek 24Generální tajemník Rady Evropy oznámí členským státům Rady Evropy, všem signatářům, Evropskému hospodářskému společenství, je-li signatářem této úmluvy, a všem smluvním stranám:a) každé podepsání úmluvy;b) uložení listin o ratifikaci, přijetí, schválení či přístupu k úmluvě;c) každý den vstupu této úmluvy v platnost v souladu s články 19 a 20;d) každou informaci zaslanou na základě ustanovení čl. 13 odst. 3;e) každou zprávu vypracovanou podle ustanovení článku 15;f) každou změnu nebo novou přílohu schválenou v souladu s články 16 a 17 a den, od kdy změna nebo nová příloha vstupují v platnost;g) každé prohlášení učiněné podle ustanovení čl. 21 odst. 2 a 3;h) každou výhradu vznesenou podle ustanovení čl. 22 odst. 1 a 2;i) odvolání kterékoli výhrady vznesené podle ustanovení čl. 22 odst. 4;j) každou výpověď předloženou podle ustanovení článku 23 a den, od kdy vypovězení nabývá účinku.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zástupci, řádně za tímto účelem zplnomocnění, k této úmluvě své podpisy.V Bernu dne 19. září 1979, v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jediném vyhotovení, které bude uloženo v archivu Rady Evropy. Generální tajemník Rady Evropy předá ověřené opisy všem členským státům Rady Evropy, všem signatářským státům, Evropskému hospodářskému společenství, je-li signatářem, a všem států, které byly vyzvány k podpisu nebo k přistoupení k této úmluvě.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPŘÍSNĚ CHRÁNĚNÉ DRUHY ROSTLINPTERIDOPHYTAASPIDIACEAEDiplazium caudatum (Cav.) JermyPTERIDACEAEPteris serrulata Forssk.GYMNOSPERMAEPINACEAEAbies nebrodensis (Lojac.) MatteiANGIOSPERMAEALISMATACEAEAlisma wahlenbergii (O.R. Holmberg) JuzepczukBERBERIDACEAEGymnospermium altaicum (Pallas) SpachBORAGINACEAEAnchusa crispa Viv.Myosotis rehsteineri Wartm.Omphalodes littoralis Lehm.Onosma caespitosum KotschyOnosma troodi KotschySolenanthus albanicus (Degen et al.) Degen & BaldacciSymphytum cycladense Pawl.CAMPANULACEAECampanula sabatia De Not.CARYOPHYLLACEAEArenaria lithops Heywood ex McNeillGypsophila papillosa P. PortaLoeflingia tavaresiana G. Samp.Silene orphanidis Boiss.Silene rothmaleri Pinto de SilvaSilene velutina Pourret ex Loisel.CHENOPODIACEAEKochia saxicola Guss.Salicornia veneta Pignatti & LausiCISTACEAETuberaria major (Willk.) Pinto da SilvaCOMPOSITAEAnacyclus alboranensis Esteve Chueca & VaroAnthemis glaberrima (Rech. f.) GreuterArtemisia granatensis Boiss.Artemisia laciniata Willd.Aster pyrenaeus Desf. ex DC.Aster sibiricus L.Centaurea balearica J.D. RodriguezCentaurea heldreichii HalácsyCentaurea horrida BadaroCentaurea kalambakensis Freyn & Sint.Centaurea lactiflora HalácsyCentaurea linaresii LazaroCentaurea megarensis Halácsy & HayekCentaurea niederi Heldr.Centaurea peucedanifolia Boiss. & Orph.Centaurea princeps Boiss. & Heldr.Crepis crocifolia Boiss. & Heldr.Lamyropsis microcephala (Moris) Dittrich & GreuterLeontodon siculus (Guss.) Finch & SellLogfia neglecta (Soy.-Will.) HolubSenecio alboranicus MaireCONVOLVULACEAEConvolvulus argyrothamnos GreuterCRUCIFERAEAlyssum akamasicum B.L. BurttAlyssum fastigiatum HeywoodArabis kennedyae MeikleBiscutella neustriaca BonnetBrassica hilarionis PostBrassica macrocarpa Guss.Braya purpurascens (R. Br.) BungeCoronopus navasii PauDiplotaxis siettiana MaireEnarthrocarpus pterocarpus DC.Hutera rupestris P. PortaIberis arbuscula RunemarkIonopsidium acaule (Desf.) Reichenb.Ptilotrichum pyrenaicum (Lapeyr.) Boiss.Rhynchosinapis johnstonii (G. Samp.) HeywoodSisymbrium matritense P.W. Ball & HeywoodEUPHORBIACEAEEuphorbia ruscinonensis Boiss.GRAMINEAEStipa bavarica Martinovsky & H. ScholzGROSSULARIACEAERibes sardoum MartelliHYPERICACEAEHypericum aciferum (Greuter) N.K.B. RobsonIRIDACEAECrocus cyprius Boiss. & KotschyCrocus hartmannianus HolmboeLABIATAEAmaracus cordifolium Montr. & Auch.Micromeria taygetea P.H. DavisNepeta sphaciotica P.H. DavisPhlomis brevibracteata TurrillPhlomis cypria PostSalvia crassifolia Sibth. & SmithSideritis cypria PostThymus camphoratus Hoffmanns. & LinkThymus carnosus Boiss.Thymus cephalotos L.LEGUMINOSAEAstragalus algarbiensis Coss. ex BungeAstragalus aquilinus AnzaloneAstragalus maritimus MorisAstragalus verrucosus MorisCytisus aeolicus Guss. ex Lindl.Ononis maweana BallOxytropis deflexa (Pallas) DC.LENTIBULARIACEAEPinguicula crystallina Sibth. & SmithLILIACEAEAndrocymbium rechingeri GreuterChionodoxa lochiae MeikleMuscari gussonei (Parl.) Tod.Scilla morrisii MeikleORCHIDACEAEOphrys kotschyi Fleischm. & SoóPAPAVERACEAERupicapnos africana (Lam.) PomelPLUMBAGINACEAEArmeria rouyana DaveauLimonium paradoxum PugsleyLimonium recurvum C.E. SalmonPOLYGONACEAERheum rhaponticum L.PRIMULACEAEPrimula apennina WidmerPrimula egaliksensis Wormsk.RANUNCULACEAEAquilegia cazorlensis HeywoodAquilegia kitaibelii SchottConsolida samia P.H. DavisDelphinium caseyi B.L. BurttRanunculus kykkoënsis MeikleRanunculus weyleri MaresRUBIACEAEGalium litorale Guss.SCROPHULARIACEAEAntirrhinum charidemi LangeEuphrasia marchesettii Wettst. ex Marches.Linaria algarviana Chav.Linaria ficalhoana RouySELAGINACEAEGlobularia stygia Orph. ex Boiss.SOLANACEAEAtropa baetica Willk.THYMELAEACEAEDaphne rodriguezii TexidorUMBELLIFERAEAngelica heterocarpa LloydAngelica palustris (Besser) HoffmanBupleurum kakiskalae GreuterFerula cypria PostLaserpitium longiradium Boiss.Oenanthe conioides LangeVALERIANACEAEValeriana longiflora Willk.VIOLACEAEViola hispida Lam.Viola jaubertiana Mares & Vigineix--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPŘÍSNĚ CHRÁNĚNÉ DRUHY ŽIVOČICHŮSAVCIINSECTIVORATalpidaeDesmana pyrenaica (Galemys pyrenaicus)MICROCHIROPTERAvšechny druhy s výjimkouPipistrellus pipistrellusRODENTIASciuridaeCitellus citellusCricetidaeCricetus cricetusHystricidaeHystrix cristataCARNIVORACanidaeCanis lupusAlopex lagopusUrsidaevšechny druhyMustelidaeLutreola (Mustela) lutreolaLutra lutraGulo guloFelidaeLynx pardinaPanthera pardusPanthera tigrisOdobenidaeOdobenus rosmarusPhocidaeMonachus monachusARTIODACTYLABovidaeCapra aegagrusRupicapra rupicapra ornataOvibos moschatusODONTOCETIDelphinidaeDelphinus delphisTursiops truncatusPhocaenidaePhocaena phocaenaMYSTACOCETIBalaenopteridaeSibbaldus (Balaenoptera) musculusMegaptera novaengliae (longimana, nodosa)BalaenidaeEubalaena glacialisBalaena mysticetusPTÁCIGAVIIFORMESGaviidaevšechny druhyPODICIPEDIFORMESPodicipedidaePodiceps griseigenaPodiceps auritusPodiceps nigricollisPodiceps ruficollisPROCELLARIIFORMESHydrobatidaevšechny druhyProcellariidaePuffinus puffinusProcellaria diomedeaPELECANIFORMESPhalacrocoracidaePhalocrocorax pygmaeusPelecanidaevšechny druhyCICONIIFORMESArdeidaeArdea purpureaCasmerodius albusEgretta garzettaArdeola ralloidesBubulcus (Ardeola) ibisNycticorax nycticoraxIxobrychus minutusBotaurus stellarisCiconiidaevšechny druhyThreskiornithidaevšechny druhyPhoenicopteridaePhoenicopterus ruberANSERIFORMESAnatidaeCygnus cygnusCygnus bewickiiAnser erythropusBranta leucopsisBranta ruficollisTadorna tadornaTadorna ferrugineaMarmaronetta (Anas) angustirostrisSomateria spectabilisPolysticta stelleriHistrionicus histrionicusBucephala islandicaMergus albellusOxyura leucocephalaFALCONIFORMESvšechny druhyGRUIFORMESTurnicidaeTurnix sylvaticaGruidaevšechny druhyRallidaePorzana porzanaPorzana pusillaPorzana parvaCrex crexPorphyrio porphyrioFulica cristataOtitidaevšechny druhyCHARADRIIFORMESCharadriidaeHoplopterus spinosusCharadrius histiculaCharadrius dubiusCharadrius alexandrinusCharadrius leschenaultiEudromias morinellusArenaria interpresScolopacidaeCallinago mediaNumenius tenuirostrisTringa stagnatilisTringa ochropusTringa glareolaTringa hypoleucosTringa cinereaCalidris minutaCalidris temminckiiCalidris maritimaCalidris alpinaCalidris ferrugineaCalidris albaLimicola falcinellusRecurvirostridaevšechny druhyPhalaropodidaevšechny druhyBurhinidaeBurhinus oedicnemusGlareolidaevšechny druhyLaridaePagophila eburneaLarus audouiniiLarus melanocephalusLarus geneiLarus minutusLarus sabiniChlidonias nigerChlidonias leucopterusChlidonias hybridaGelochelidon niloticaHydroprogne caspiaSterna hirundoSterna paradisaea (macrura)Sterna dougalliiSterna albifronsSterna sandvicensisCOLUMBIFORMESPteroclididaevšechny druhyCUCULIFORMESCuculidaeClamator glandariusSTRIGIFORMESvšechny druhyCAPRIMULGIFORMESCaprimulgidaevšechny druhyAPODIFORMESApodidaeApus pallidusApus melbaApus cafferCORACIIFORMESAlcedinidaeAlcedo atthisMeropidaeMerops apiasterCoraciidaeCoracias garrulusUpopidaeUpopa epopsPICIFORMESvšechny druhyPASSERIFORMESAlaudidaeCalandrella brachydactylaCalandrella rufescensMelanocorypha calandraMelanocorypha leucopteraMelanocorypha yeltoniensisGalerida theklaeErmophila alpestrisHirundinidaevšechny druhyMotacillidaevšechny druhyLaniidaevšechny druhyBombycillidaeBombycilla garrulusCinclidaeCinclus cinclusTroglodytidaeTroglodytes troglodytesPrunellidaevšechny druhyMuscicapidaeTurnidaeSaxicola rubetraSaxicola torquataOenanthe oenantheOenanthe pleschankaOenanthe hispanicaOenanthe isabellinaOenanthe leucuraCercotrichas galactotesMonticola saxatilisMonticola solitariusPhoenicurus ochrurosPhoenicurus phoenicurusErithacus rubeculaLuscinia megarhynchosLuscinia lusciniaLuscinia (Cyanosylvia) svecicaTarsiger cyanurusSylviinaevšechny druhyRegulinaevšechny druhyMuscicapinaevšechny druhyTimaliinaePanurus biarmicusParidaevšechny druhySittidaevšechny druhyCerthiidaevšechny druhyEmberizidaeEmberiza citrinellaEmberiza leucocephalaEmberiza cirlusEmberiza cineraceaEmberiza caesiaEmberiza ciaEmberiza schoeniclusEmberiza melanocephalaEmberiza aureolaEmberiza pusillaEmberiza rusticaPlectrophenax nivalisCalcarius lapponicusFringillidaeCarduelis chlorisCarduelis carduelisCarduelis spinusCarduelis flavirostrisCarduelis cannabinaCarduelis flammeaCarduelis hornemanniSerinus citrinellaSerinus serinusLoxia curvirostraLoxia pityopsittacusLoxia leucopteraPinicola enucleatorCarpodacus erythrinusRhodopechys githagineaCoccothraustes coccothraustesPloceidaePetronia petroniaMontrifringilla nivalisSturnidaeSturnus unicolorSturnus roseusOriolidaeOriolus oriolusCorvidaePerisoreus infaustusCyanopica cyanusNucifraga caryocatactisPyrrhocorax pyrrhocoraxPyrrhocorax graculusOBOJŽIVELNÍCICAUDATASalamandridaeSalamandrina terdigitataSalamandra (Mertensiella) luschaniChioglossa lusitanicaTriturus cristatusProteidaeProteus anguinusANURADiscoglossidaeBombina variegataBombina bombinaAlytes obstetricansAlytes cisternasiiPelobatidaePelobates cultripesPelobates fuscusBufonidaeBufo calamitaBufo viridisHylidaeHyla arboreaRanidaeRana arvalisRana dalmatinaRana latasteiPLAZITESTUDINESTestudinidaeTestudo hermanniTestudo graecaTestudo marginataEmydidaeEmys orbicularisMauremys caspicaDermochelyidaeDermochelys coriaceaCheloniidaeCaretta carettaLepidochelys kempiiChelopis mydasEretmochelys imbricataSAURIAGekkonidaeCyrtodactylus kotschyiChalaeleontidaeChamaeleo chamaeleonLacertidaeAlgyroides marchiLacerta lepidaLacerta parvaLacerta simonyiLacerta princepsLacerta viridisPodarcis muralisPodarcis lilfordiPodarcis siculaPodarcis filfolensisScincidaeAblepharus kitaibeliiOPHIDIAColubridaeColuber hippocrepisElaphe situlaElaphe quatuorlineataElaphe longissimaCoronella austriacaViperidaeVipera ursiniiVipera latastiVipera animodytesVipera xanthinaVipera lebetinaVipera kaznakovi--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIICHRÁNĚNÉ DRUHY ŽIVOČICHŮSAVCIINSECTIVORAErinaceidaeErinaceus europaeusSoricidaevšechny druhyMICROCHIROPTERAVespertilionidaePipistrellus pipistrellusDUPLICIDENTATALeporidaeLepus timidusLepus capensis (europaeus)RODENTIASciuridaeSciurus vulgarisMarmota marmotaCastoridaeCastor fiberGliridaevšechny druhyMicrotidaeMicrotus ratticeps (oeconomus)Microtus nivalis (lebrunii)CETACEAvšechny druhy nezahrnuté v příloze IICARNIVORAMustelidaeMeles melesMustela ermineaMustela nivalisPutorius (Mustela) putoriusMartes martesMartes foinaViverridaevšechny druhyFelidaeFelis catus (silvestris)Lynx lynxPhocidaePhoca vitulinaPusa (Phoca) hispidaPagophilus groenlandicus (Phoca groenlandica)Erignathus barbatusHalichoerus grypusCystophora cristataARTIODACTYLASuidaeSus scrofa meridionalisCervidaevšechny druhyBovidaeOvis aries (musimon, ammon)Capra ibexCapra pyrenaicaRupicapra rupicapraPTÁCIvšechny druhy nezahrnuté v příloze II s výjimkou:Larus marinusLarus fuscusLarus argentatusColumba palumbusPasser domesticusSturnus vulgarisGarrulus glandariusPica picaCorvus monedulaCorvus frugilegusCorvus corone (corone et cornix)OBOJŽIVELNÍCIvšechny druhy nezahrnuté v příloze IIPLAZIvšechny druhy nezahrnuté v příloze II--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVZAKÁZANÉ PROSTŘEDKY A ZPŮSOBY USMRCOVÁNÍ, ODCHYTU A JINÉ FORMY VYUŽÍVÁNÍSAVCISmyčky (pytlácká oka)Živí ptáci použití jako návnada, kteří jsou slepí nebo zmrzačeníMagnetofonyElektrická zařízení schopná usmrtit nebo omráčitZdroje umělého světlaZrcadla a jiná oslňující zařízeníZařízení na osvětlení cílůHledí pro střelbu v noci s elektronickým zařízením na zvětšení nebo konverzi obrazuVýbušniny [1]Sítě [2]Pasti [3]Jed a návnady s jedem nebo s anestetickým prostředkemPlynování a vykuřováníPoloautomatické a automatické zbraně se zásobníkem schopným pojmout více než dva nábojeLetadloMotorová vozidla v pohybuPTÁCISmyčky (pytlácká oka) [4]LepidlaHáčkyŽiví ptáci použití jako návnada, kteří jsou slepí nebo zmrzačeníMagnetofonyElektrická zařízení schopná usmrtit nebo omráčitZdroje umělého světlaZrcadla a jiná oslňující zařízeníZařízení na osvětlení cílůHledí pro střelbu v noci s elektronickým zařízením na zvětšení nebo konverzi obrazuVýbušninySítěPastiJed a návnady s jedem nebo s anestetickým prostředkemPoloautomatické a automatické zbraně se zásobníkem schopným pojmout více než dva nábojeLetadloMotorová vozidla v pohybu[1] Kromě použití k lovu velryb.[2] Jestliže se použijí hromadně nebo k nevýběrovému odchytu nebo usmrcování.[3] Jestliže se použijí hromadně nebo k nevýběrovému odchytu nebo usmrcování.[4] Kromě rodu Lagopus severně od 58o severní šířky.--------------------------------------------------


type: other

text:
VSRS Sodba X Ips 20/2017
 ECLI:SI:VSRS:2019:X.IPS.20.2017
 VS00030480
 dovoljena revizija po vrednostnem kriteriju - davek na dodano vrednost (DDV) - ponovni davčni inšpekcijski nadzor - pogoji za priznanje pravice do odbitka DDV - missing trader - subjektivni element - vedenje o goljufivih transakcijah - pravni standard - obseg revizijske presoje - izpodbijanje dokazne ocene v reviziji
 Dikcija "vedel oziroma bi moral vedeti" o goljufivih transakcijah je pravni standard, ki ga je treba napolniti od primera do primera. Odločanje na podlagi pravnih standardov pa pomeni, da Vrhovno sodišče, ki je v revizijskem postopku pooblaščeno le za nadzor nad pravilnostjo uporabe prava, uporabo pravnih standardov nadzira v omejenem obsegu. Intenziven nadzor uporabe pravnega standarda bi namreč terjal tudi oceno in presojo dejstev, predvsem pa pravilnosti dejanskih zaključkov, s čimer bi revizijsko sodišče nujno posegalo (tudi) v presojo dejanskega stanja, kar ni njegova naloga. Uporabo pravnih standardov revizijsko sodišče zato lahko kontrolira le z vidika konsistentnosti, logičnosti razlogov, na katere je sodišče prve stopnje oprlo svoj zaključek, ter preverja, ali uporaba pravnega standarda v posameznem primeru ne odstopa od uporabe istega standarda v drugih primerljivih primerih.
 II. Revident sam trpi svoje stroške revizijskega postopka.
 1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) zavrnilo tožnikovo tožbo zoper odločbo Davčne uprave Republike Slovenije, Davčnega urada Novo mesto, št. DT 0610-301/2010-18-12-2300-01-06 z dne 9. 6. 2014. Z navedeno odločbo je prvostopenjski davčni organ v postopku davčnega inšpekcijskega nadzora davka na dodano vrednost (v nadaljevanju DDV) tožniku s I. točko izreka dodatno odmeril DDV: za obdobje od 1. 7. 2008 do 30. 9. 2008 v znesku 6.965,60 EUR in pripadajoče obresti v višini 878,67 EUR, za obdobje od 1. 10. 2008 do 31. 12. 2008 v znesku 9.505,32 EUR in pripadajoče obresti v znesku 507,29 EUR in za obdobje od 1. 1. 2009 do 31. 1. 2009 v znesku 10.526,40 EUR ter pripadajoče obresti v znesku 486,05 EUR. Z II. točko izreka je ugotovil, da je tožnik 7. 6. 2011 na podlagi odločbe DT 0610-301/2010-7/1204-13 z dne 22. 4. 2011 plačal DDV in obresti v skupnem znesku 28.772,45 EUR, s III. točko izreka je tožniku naložil, da morajo biti v roku 30 dni od vročitve odločbe plačane še neplačane obresti v skupnem znesku 96,79 EUR, s IV. in V. točko izreka pa je odločil o stroških postopka in da pritožba ne zadrži izvršitve. Ministrstvo za finance je tožnikovo pritožbo zavrnilo z odločbo št. DT 499-16-184/2014 z dne 25. 1. 2016.
 2. V obrazložitvi navedene sodbe sodišče prve stopnje navaja, da je po njegovi presoji izpodbijana odločba pravilna in skladna z zakonom, na katerega se sklicuje, ter se strinja z razlogi, s katerimi odločitev v pravnem in dejanskem pogledu utemelji davčni organ in tudi z razlogi, s katerimi pritožbene ugovore zavrne tožena stranka. Tožbene navedbe, ugovori in dokazni predlogi pa so po vsebini enaki tistim, ki jih je tožnik uveljavljal v pritožbi in v postopku pred izdajo izpodbijane odločbe, zato se sklicuje na razloge obeh odločb in jih v celoti ponovno ne navaja (drugi odstavek 71. člena ZUS-1). Po presoji sodišča prve stopnje se je davčni organ prve stopnje pravilno izrekel o vseh navedbah, ki jih je v postopku podal tožnik, v odločbi druge stopnje pa je odgovorjeno na vse tožnikove pritožbene ugovore. Prav tako pa sta davčna organa pojasnila relevantne objektivne okoliščine obravnavanega primera v skladu s pravom EU in nacionalno zakonodajo ter sta objektivne okoliščine celovito ocenila in povezala v smiselno celoto, ki po presoji sodišča prve stopnje s potrebno stopnjo prepričanja kaže na to, da je tožnik vedel oziroma bi moral vedeti, da je transakcija, na katero se sklicuje pri utemeljitvi svoje pravice do odbitka DDV, v zvezi z izdajateljem računov družbe E., d. o. o. (v nadaljevanju družba E.), povezana z goljufijo izdajatelja računa. V zadevi tudi ne gre za to, da se tožniku očitajo nepravilnosti na strani izdajatelja računov, temveč se mu na podlagi vseh navedenih in v celoto strnjenih objektivnih okoliščin utemeljeno očita nedobrovernost, zato mu tudi po presoji sodišča na podlagi 63. člena v povezavi s 67. členom Zakona o davku na dodano vrednost (v nadaljevanju ZDDV-1) ne gre pravica do odbitka vstopnega DDV od spornih računov.
 3. Tožnik (v nadaljevanju revident) je zoper navedeno sodbo vložil revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje z vrednostjo naložene obveznosti. Uveljavlja zmotno uporabo materialnega prava. Predlaga, naj Vrhovno sodišče "s sodbo reviziji ugodi in izpodbijano sodbo sodišča prve stopnje spremeni tako, da tožbenemu zahtevku v celoti ugodi in odpravi izpodbijano upravno odločbo oziroma podrejeno da to odločbo razveljavi in vrne upravnemu organu v ponovno odločanje". Priglaša stroške postopka. V reviziji navaja, da je zaključek davčnih organov in sodišča prve stopnje, da revident pri poslovanju z družbo E. ni bil dobroveren, materialnopravno zmoten. V postopku ugotovljena dejstva namreč ne dajejo zadostne podlage za materialnopravni zaključek, da je revident ravnal neskrbno pri poslovanju in da je vedel oziroma bi moral vedeti za goljufivo ravnanje družbe E. Takšen zaključek sodišča prve stopnje pa je tudi v nasprotju z ustaljeno sodno prakso Sodišča Evropske unije (v nadaljevanju SEU), zlasti s sodbo SEU v združenih zadevah C-80/11 in C-142/111. Ker torej ni podana subjektivna predpostavka kot eden od pogojev, ki morajo biti izpolnjeni, da davčni organ zavrne pravico do odbitka DDV, je odločitev davčnega organa že iz tega razloga napačna. Sklicuje se tudi na sodbo SEU Kittel in Recolta Recycling (C-439/04 in C-440/04), ki predpostavlja tako obstoj vedenja zavezanca glede goljufije kot tudi navideznost listine.
 5. Revizija je dovoljena na podlagi 1. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1,2 saj vrednost izpodbijanega dokončnega upravnega akta, v katerem je bil revidentu odmerjen in naložen v plačilo DDV, na katerega se nanaša tudi izpodbijana sodba, presega 20.000,00 EUR.
 7. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje (83. člen ZUS-1). Vloži se lahko zaradi bistvene kršitve določb postopka v upravnem sporu iz drugega in tretjega odstavka 75. člena ZUS-1 in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (prvi odstavek 85. člena ZUS-1), ne pa tudi zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (drugi odstavek istega člena). Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi v delu, ki se z revizijo izpodbija, in v mejah razlogov, ki so v njem navedeni, po uradni dolžnosti pa pazi na pravilno uporabo materialnega prava (86. člen ZUS-1).
 8. Za uveljavitev oziroma priznanje pravice do odbitka DDV morajo biti kumulativno izpolnjeni štirje pogoji, ki jih je sodišče prve stopnje navedlo v 12. točki obrazložitve izpodbijane sodbe. Tako iz ZDDV-1 izhaja: da ima davčni zavezanec pravico, da od DDV, ki ga je dolžan plačati, odbije DDV, ki ga je dolžan plačati ali ga je plačal pri nabavah blaga oziroma storitev, če je to blago oziroma storitve uporabil oziroma jih bo uporabil za namene svojih obdavčenih transakcij (prvi pogoj, prvi odstavek 63. člena ZDDV-1); da se DDV, ki ga je dolžan plačati ali ga je plačal v Sloveniji, nanaša na blago ali storitve, ki mu jih je ali mu jih bo dobavil drug davčni zavezanec (drugi pogoj, točka a iste določbe); da mora imeti zavezanec za uveljavljanje pravice do odbitka račun (tretji pogoj), ki je izdan v skladu z 80. a do 84. a členom ZDDV-1 (točka a prvega odstavka 67. člena ZDDV-1), pri čemer je ustrezen račun tisti, ki vsebuje podatke iz prvega odstavka 82. člena ZDDV-1, med drugim količino in vrsto dobavljenega blaga oziroma obseg in vrsto opravljenih storitev (6. točka te določbe). Navedene določbe ZDDV-1 o prvem in drugem pogoju ustrezajo določbam 168. člena Direktive 2006/112/ES,3 glede tretjega pogoja (računa) 178. členu, o vsebini računa pa 226. členu omenjene direktive, ki v 6. točki navedenega člena kot zahtevani podatek na računu določa količino in vrsto dobavljenega blaga ali obseg in vrsto opravljenih storitev.
 9. Tudi če so predhodni pogoji izpolnjeni, pravice do odbitka ne bo mogoče priznati (četrti pogoj, t. i. subjektivni element), če bo ugotovljeno, da je davčni zavezanec vedel ali bi moral vedeti, da je bila transakcija, na katero se sklicuje pri utemeljitvi pravice do odbitka, povezana z goljufijo, ki jo je storil izdajatelj računa ali drug gospodarski subjekt višje v dobavni verigi.4 Ta negativni pogoj je v skladu s ciljem, ki ga priznava in vzpodbuja Direktiva 2006/112/ES, to je bojem proti davčnim utajam, davčnemu izogibanju in morebitnim zlorabam. V teh primerih sklicevanje na pravo Evropske unije, če gre za goljufijo ali zlorabo, ni dovoljeno.5 Tako morajo nacionalni organi in nacionalna sodišča pravico do odbitka zavrniti, če se na podlagi objektivnih dokazov ugotovi, da se je na to pravico sklicevalo za goljufijo ali zlorabo.6
 10. V obravnavani zadevi je tudi v reviziji sporno, ali je revidentu prvostopenjski organ v ponovnem postopku pravilno in zakonito dodatno naložil v plačilo DDV, ki ga je odbijal po 13 računih, ki jih je izdala družba E., za katero je bilo v drugem postopku davčnega inšpekcijskega nadzora, da gre za družbo tipa "missing trader", oziroma ali je revident vedel ali bi moral vedeti, da sodeluje v transakcijah, ki so povezane z goljufijo.
 11. Iz dejanskega stanja, povzetega iz izpodbijane sodbe, na katerega je Vrhovno sodišče vezano, med drugim izhaja, da je bil pri revidentu opravljen ponovni davčni inšpekcijski nadzor (v nadaljevanju DIN) za obdobje od 1. 7. 2008 do 31. 1. 2009, v katerem je bilo ugotovljeno, da je revident na podlagi 13 računov družbe E., ki je spoznana za t. i. "missing trader družbo", uveljavljal vstopni DDV, s katerimi so bile zaračunane storitve brušenja valjev, obdelava in izdelava posameznih strojnih elementov, valjanje specialnih navojev, obnovitev 12t in 30t strojev. Navedene storitve naj bi bile opravljene na podlagi pogodbe, ki jo je revident 4. 2. 2008 sklenil z osebo z imenom N. S. za maksimalno ceno 100.000,00 EUR, vključno z DDV. N. S. naj bi revidentu povedal, da ima firmo na Hrvaškem in da bodo vse fakture lahko šle preko podjetja E. Revident se z direktorjem navedene družbe ni nikoli srečal in ne ve, kje so bile storitve opravljene. Revident tudi ni vodil analitične evidence zalog končnih proizvodov in ustreznih evidenc za spremljanje porabe materiala proizvodnega procesa nedokončane proizvodnje, polizdelkov in gotovih izdelkov, zato je bilo davčnemu organu onemogočeno ugotavljanje dejanskega stanja v zvezi s porabo materiala, za vzorčno brušenje valjev pri družbi E. pa revident ni predložil dokazov.
 12. Na podlagi analize revidentovega poslovanja tožnika v letu 2008 pred in po sodelovanju z družbo E. je bilo nadalje ugotovljeno, da je revidentovo poslovanje v obdobju, ko je posloval z družbo E., bistveno odstopalo od poslovanja v obdobju, ko z njo ni posloval. Iz primerjave nabave in porabe materiala za sestavo strojev za valjanje, ki jih je revident prodajal svojim naročnikom glede na število zaposlenih proizvodnih delavcev pri revidentu, je bilo tudi ugotovljeno, da je revident v letu 2008 z enim proizvodnim delavcem sestavil tri stroje, pri katerih naj bi sodelovala pogodbeni strokovnjak (oče direktorice S. P., ki je bil registriran kot s. p. proizvodnja strojev za oblikovanje in obdelavo kovin) in revidentov pooblaščenec (namestnik direktorice). Revident je v obdobju od 1. 4. 2008 do 31. 12. 2008 nabavljal enak material in enake storitve kot v prvem tromesečju, ko je sam z enim proizvodnim delavcem izdelal tri stroje, čeprav naj bi mu valjane stroje in tudi nekatere druge izdelke dobavljala družba E., tako da je imel revident vse pogoje, da je storitve opravil sam. Revident je že sam imel dovolj izkušenj in je že izdeloval stroje za naročnika v Nemčiji. Gre za družinsko podjetje z dolgoletno tradicijo in za specifične okoliščine dejavnosti, s katero se revident ukvarja. Revident pa je svojemu končnemu naročniku v Nemčijo zaračunal stroje v enaki višini, kot so mu bile zaračunane storitve s strani družbe E., ob dodatni vrednosti porabljenega materiala pa je mogoče sklepati, da je revident pri poslovanju z družbo E. delal z izgubo, kljub temu pa je z njo sklenil obširen unikaten posel. Pri tem je bil porabljen tudi ves material, ki ga je naročil tekom leta.
 13. Davčna organa sta na podlagi dejstev, ugotovljenih v davčnem nadzoru, zaključila, da revident pri sklepanju posla z družbo E. ni ravnal razumno niti skrbno in da gre za navidezne pravne posle, iz objektivnih okoliščin pa je razvidno, da je revident vedel oziroma bi moral vedeti, da sodeluje v transakcijah, ki so del utaje DDV. Posel z N. S. je bil dogovorjen le tako, da je bila v poslovno transakcijo umetno vstavljena družba E., ki je služila le za davčne utaje. Revidentu se tudi očita, da ni storil vsega, kar je bilo v njegovi moči, da bi preprečil, da obravnavana transakcija ne bi bila del goljufije DDV.7
 14. Sodišče prve stopnje je v izpodbijani sodbi navedlo, da iz ugotovitev obeh davčnih organov izhaja, da so pri tožniku ves čas spornega obdobja obstajali pogoji, da sam izdeluje predmetne stroje za valjanje. V takem primeru, ko se ugotovi, da je davčni zavezanec sam opravljal storitve, iz okoliščin, kot jih pojasnjujeta oba davčna organa, pa izhaja prav to, pa niti ni treba ugotavljati subjektivnega elementa, zato sodišče prve stopnje ocenjuje, da je že iz tega razloga podan subjektivni element na revidentovi strani, čeprav je davčni organ svojo odločitev, da je pri tožniku podan subjektivni element, obrazložil tudi z drugimi objektivnimi okoliščinami, ki se nanašajo na samo sklenitev in izvedbo posla z družbo E., na podlagi katerih revidentu očitata neskrbno in nerazumno ravnanje pri poslovanju z navedeno družbo in s katerimi se sodišče prve stopnje strinja.
 15. Ne glede na navedeno pa Vrhovno sodišče ugotavlja, da se revidentovi revizijski ugovori sklicujejo izključno na kršitev materialnega prava, vendar iz revizijskih navedb izhaja, razen splošnega nestrinjanja z odločitvijo davčnih organov oziroma s presojo sodišča prve stopnje, da se revident v bistvu ne strinja, da iz ugotovljenih dejstev oziroma objektivnih okoliščin (ki jih revident niti ne prereka, temveč jih zgolj povzame) izhaja, da je revident vedel oziroma bi moral vedeti, da so transakcije, na katere se sklicuje pri odbitku, povezane z goljufijo. Podrobnejših razlogov za svoje nestrinjanje tako ne navaja in le pavšalno navede, da je tak zaključek davčnih organov in sodišča prve stopnje materialnopravno zmoten, le pavšalno pa se tudi sklicuje na sodno prakso SEU.
 16. S tem pa revident v bistvu izpodbija dokazno oceno sodišča prve stopnje in s tem dejansko stanje, ki pa kot že navedeno ni predmet revizijske presoje Vrhovnega sodišča. Če pa je revidentove navedbe razumeti kot zatrjevanje kršitev določb postopka, ki zahtevajo, da sodišče temeljito in skrbno razišče oziroma preizkusi dejansko stanje, k čemur je seveda zavezano tudi upravno sodišče na podlagi 8. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1, so tudi te po oceni Vrhovnega sodišča neutemeljene.
 17. Ker je nepriznanje pravice do odbitka izjema od uporabe temeljnega načela, ki ga pomeni ta pravica, morajo pristojni davčni organi pravno zadostno dokazati, da so podani objektivni elementi, ki izkazujejo obstoj utaje ali zlorabe. Nacionalna sodišča morajo nato preveriti, ali so zadevni davčni organi dokazali obstoj takih elementov (sodba SEU v zadevi C-332/15, G. Astone), na podlagi katerih je mogoče zaključiti, da je oseba, ki uveljavlja pravico do odbitka, vedela oziroma bi morala vedeti, da sodeluje pri davčni utaji.
 18. Dikcija "vedel oziroma bi moral vedeti" je pravni standard, ki ga je treba napolniti od primera do primera. Odločanje na podlagi pravnih standardov pa pomeni, da Vrhovno sodišče, ki je v revizijskem postopku pooblaščeno le za nadzor nad pravilnostjo uporabe prava, uporabo pravnih standardov nadzira v omejenem obsegu. Intenziven nadzor uporabe pravnega standarda bi namreč terjal tudi oceno in presojo dejstev, predvsem pa pravilnosti dejanskih zaključkov, s čimer bi revizijsko sodišče nujno posegalo (tudi) v presojo dejanskega stanja, kar ni njegova naloga. Uporabo pravnih standardov revizijsko sodišče zato lahko kontrolira le z vidika konsistentnosti, logičnosti razlogov, na katere je sodišče prve stopnje oprlo svoj zaključek, ter preverja, ali uporaba pravnega standarda v posameznem primeru ne odstopa od uporabe istega standarda v drugih primerljivih primerih.
 19. Po presoji Vrhovnega sodišča je sodišče prve stopnje v obravnavanem primeru navedeni pravni standard vsebinsko napolnilo na način, ki mu ni mogoče očitati nekonsistentnosti, nelogičnosti, prav tako ocenjuje, da to ni storilo na način, ki bi očitno odstopal od primerljivih primerov, prav tako pa na podlagi 8. člena ZPP, ki vsebuje metodološki napotek za oblikovanje dokazne ocene, ki od sodišča zahteva vestnost in skrbnost pri ocenjevanju dokazov na podlagi razumnih in preverljivih razlogov, in sicer najprej vsakega dokaza posebej, nato vseh skupaj ter upoštevajoč uspeh celotnega postopka, ni mogoče oporekati dokazni oceni sodišča prve stopnje. Bistveno je ta določba namreč lahko kršena le v primeru, kadar dokazna ocena ni v skladu s formalnimi okviri proste dokazne ocene, torej kadar ne ustreza standardu vestnosti in skrbnosti ter ni analitično sintetična, ne pa tudi, če stranka postopka meni, da ocena sodišča ni vsebinsko prepričljiva. Takšnih očitkov zoper dokazno oceno sodišča prve stopnje pa revident v obravnavanem primeru niti ne navaja.
 20. Ker niso podani razlogi, na katere se revizija sklicuje, niti razlogi, na katere mora Vrhovno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je Vrhovno sodišče revizijo kot neutemeljeno zavrnilo (92. člen ZUS-1).
 21. Revident z revizijo ni uspel, zato sam trpi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 165. člena in drugi odstavek 154. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).
 1 Z navedeno sodbo je SEU zavzelo stališče, da je treba člene 167, 168(a), 178(a) in 273 Direktive 2006/112 razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni praksi, v skladu s katero davčni organ zavrne pravico do odbitka, ker se davčni zavezanec ni prepričal, ali je imel izdajatelj računa za blago, glede katerega se uveljavlja pravica do odbitka, status davčnega zavezanca, ali je imel blago na voljo in ali ga je lahko dobavil ter ali je izpolnil obveznosti glede napovedi in plačila davka na dodano vrednost, oziroma ker navedeni davčni zavezanec razen tega računa nima drugih dokumentov, na podlagi katerih bi bilo mogoče dokazati, da so navedene okoliščine podane, čeprav so izpolnjeni vsebinski in formalni pogoji, ki so v Direktivi 2006/112 določeni za uveljavljanje pravice do odbitka, in davčni zavezanec nima indicev, ki bi upravičeno kazali na nepravilnost ali goljufijo na področju dejavnosti izdajatelja računov.
 2 Z novelo ZPP-E (Ur. l. RS, št. 10/2017) so bili črtani 83. člen in 86. do 91. člen ZUS-1 (drugi odstavek 122. člena ZPP-E). Ker je bila v obravnavanem primeru izpodbijana sodba sodišča prve stopnje izdana pred začetkom uporabe ZPP-E, to je pred 14. 9. 2017, se revizijski postopek konča po do tedaj veljavnem ZPP (tretji odstavek 125. člena ZPP-E) in posledično po dotedanjih določbah ZUS-1.
 3 Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.
 4 Tako Vrhovno sodišče npr. v sodbi X Ips 261/2013 z dne 20. 2. 2014, že omenjenem sklepu X Ips 82/2011 z dne 15. 11. 2012 in drugih.
 5 Prim. SEU v združeni zadevi Kittel in Recolta Recycling (C-439/04 in C-440/04) z dne 6. 7. 2006, točka 54; združeni zadevi Mahageben in David (C-80/11 in C-142/11 z dne 21. 6. 2012, 41. točka).
 6 Tako v Kittel, točka 55., v Mahageben točka 42.
 7 Davčni organ prve stopnje se sklicuje na določbe 63. člena ZDDV-1) in sodbo SEU v zadevi C-255/02.
 Zakon o davku na dodano vrednost (2006) - ZDDV-1 - člen 63, 63/1, 63/1-a, 67, 67/1-a,
 Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost - člen 168, 178, 226
 P2RvYy0yMDE1MDgxMTExNDM1MDg2


text:
 5.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 31/32
 РЕШЕНИЕ No 1/2008 НА СЪВМЕСТНИЯ СЪВЕТ ЕС—МЕКСИКО
 от 15 януари 2008 година
 за прилагане на член 9 от Решение No 2/2001 на Съвместния съвет от 27 февруари 2001 г. за установяване на рамка за договарянето на споразуменията за взаимно признаване
 (2008/93/ЕО)
 СЪВМЕСТНИЯТ СЪВЕТ,
 като взе предвид Решение No 2/2001 на Съвместния съвет ЕС—Мексико, и по-специално член 9 от него, както и Споразумението за икономическо партньорство, политическо координиране и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Съединените мексикански щати, от друга страна (наричано по-долу „общото споразумение“), и по-специално член 47 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 По правило Съвместният съвет следва да предприеме необходимите стъпки за договарянето на споразуменията за взаимно признаване не по-късно от три години след влизането в сила на Решение No 2/2001.
 (2)
 Договарянето на споразуменията за взаимно признаване би могло да бъде подкрепено и улеснено от препоръките, дадени от професионалните организации на страните. Страните следва да направят оценка за съгласуваността на тези препоръки с общото споразумение и с решенията, приети от Съвместния съвет, създаден с посоченото споразумение. В резултат на тази оценка компетентните органи на страните могат да започнат преговори.
 (3)
 Оценката на препоръките на професионалните организации следва да се извърши от Съвместния комитет в съответствие с разпоредбите на член 48, параграф 2 от общото споразумение,
 РЕШИ:
 Член 1
 1. Страните насърчават съответните представителни професионални организации в съответните области да отправят до Съвместния комитет препоръки относно взаимното признаване на целите на цялостното или частичното изпълнение от доставчици на услуги на прилаганите от всяка страна критерии за одобряването, лицензирането, дейността и сертифицирането на доставчиците на услуги и по-специално, на професионални услуги.
 2. При получаването на препоръка съгласно параграф 1 Съвместният комитет разглежда препоръката, с цел да определи дали е съгласувана с общото споразумение и с решенията на Съвместния съвет, създаден с посоченото споразумение.
 3. Когато в съответствие с процедурата, установена в параграф 2, препоръката, посочена в параграф 1, не бъде счетена за съвместима с общото споразумение и решенията на Съвместния съвет и компетентните органи считат, че има достатъчно съответствие между приложимите правила на страните, страните, с цел да приложат тази препоръка, договарят чрез тези компетентни органи споразумение за взаимно признаване на изискванията, квалификациите, лицензите и други правила.
 4. Споразуменията, посочени в параграф 3, се сключват по време, уговорено от двете страни, посредством решение на Съвместния съвет, което може да обхваща, inter alia, следните области:
 а)
 еквивалентност на квалификациите, включително образование, опит и изпити;
 б)
 еквивалентност на нормите за поведение и етика;
 в)
 професионално развитие и продължаващо обучение, за да се поддържа еквивалентността;
 г)
 познания на местно равнище, покриващи въпроси като местното законодателство, правила, език, география или климат;
 д)
 еквивалентност на изискванията за защита на потребителите, като например застраховка „Професионална отговорност“;
 е)
 специално третиране по отношение на краткосрочното временно лицензиране.
 Член 2
 Настоящото решение влиза в сила на първия ден от втория месец, следващ месеца, през който е прието от Съвместния съвет.
 Съставено в Брюксел на 15 януари 2008 година.
 За Съвместния съвет
 Председател
 P. ESPINOSA CANTELLANO