type: legislation

text:
 EUROOPA
 KOMISJON
 Brüssel, 29.5.2015
 COM(2015) 234 final
 ANNEX 1
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni
 Liidu (ITU) 2015. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil (WRC-15)
 ET ET
 ---pagebreak--- LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni
 Liidu (ITU) 2015. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil (WRC-15)
 ITU raadioside-eeskirjade muudatuste üle peetavatel läbirääkimistel ja muudatuste
 vastuvõtmisel WRC-15 raames tuleks liidu nimel võtta järgmised seisukohad.
 1. Päevakorrapunkti 1.1 all:
  määrata rahvusvahelisele mobiilsidele sagedusala 1 452–1 492 MHz ning külgnevad
 sagedusalad 1 427–1 452 MHz ja 1 492–1 518 MHz, kaitstes samal ajal passiivseid
 teenuseid allpool sagedust 1 427 MHz;
  eraldada kaaseelisõiguse põhimõttel mobiilside teenustele ja määrata
 rahvusvahelisele mobiilsidele sagedusala 3 400–3 800 MHz;
  lükata tagasi sagedusala 470–694 MHz kaaseelisõiguse põhimõttel eraldamine
 mobiilside teenustele Euroopas;
  mitte eraldada kaaseelisõiguse põhimõttel mobiilside teenustele sagedusalasid 5 350–
 5 470 MHz ja 5 725–5 850 MHz ega määrata rahvusvahelisele mobiilsidele lisaks
 nimetatutele sagedusala 5 850–5 925 MHz, uurides samal ajal täiendavalt neid kolme
 sagedusala, et kaaluda nende kasutamist raadio-kohtvõrkude jaoks, ning tagades
 kõigil juhtudel primaarse kasutuse kaitse.
 2. Päevakorrapunkti 1.2 all:
  seada kaitsetasemed ringhäälinguteenusele allpool sagedust 694 MHz, mis on
 kooskõlas Euroopa Postside- ja Telekommunikatsiooniadministratsioonide
 Konverentsi tehtud uuringu tulemustega, ning seada sagedusala alampiiriks 694
 MHz;
  mitte lisada täiendavaid piiranguid ringhäälingu kaitseks sagedusalas 694–790 MHz,
 ehkki võib võtta meetmeid, et tagada traadita lairibaühenduse ja olemasolevate
 aeronavigatsioonisüsteemide tasakaalustatud kooseksisteerimine ELi idapiiridel
 sagedusalas 694–790 MHz.
 3. Päevakorrapunkti 1.18 all: eraldada raadiolokatsiooni teenusele sagedusala 77,5–78
 GHz ja kaitsta selle sagedusala kasutamist liiklusradarite poolt, kehtestamata liigseid
 piiranguid, kuid võttes arvesse, et raadioastronoomiajaamadele peab pakkuma
 jätkuvalt kaitset.
 4. Päevakorrapunkti 10 all: toetada tuleks WRC-19 päevakorrapunkti, mis käsitleb 5G-
 mobiilsidesüsteemide spektrivajadusi, keskendudes uutele eraldamistele ülalpool
 sagedust 6 GHz ja ühisele lähenemisviisile seoses ühilduvusuuringute algatamisega
 WRC-19 eel.
 ET 2 ET
 ---pagebreak--- 5. Pidades WRC-15 käigus läbirääkimisi mis tahes asjakohase muudatuse üle ITU
 raadioside-eeskirjades, on vaja tagada kooskõla liidu õigusega, jälgides eriti, et
 järgitakse direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise
 reguleeriva raamistiku kohta) artiklis 9 ning otsuses 243/2012/EL (millega luuakse
 mitmeaastane raadiospektripoliitika programm) sätestatud põhimõtteid ning et ei
 mõjutataks selle edasist prognoositavat arengut.
 ET 3 ET
 ---documentbreak--- EUROOPA
 KOMISJON
 Brüssel, 29.5.2015
 COM(2015) 234 final
 2015/0119 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni
 Liidu (ITU) 2015. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil (WRC-15)
 (EMPs kohaldatav tekst)
 ET ET
 ---pagebreak--- SELETUSKIRI
 1. ETTEPANEKU TAUST
 Ülemaailmne raadiosidekonverents (World Radiocommunication Conference, edaspidi
 „WRC”) on kohtumine, kus vaadatakse läbi raadioeeskirjad, millega kodifitseeritakse
 raadiospektri kasutuse piiriüleseid aspekte, määrates eelkõige kindlaks, millistele
 raadioteenustele eraldatakse spektri konkreetsed sagedusalad. WRC tegeleb vaid piiratud
 hulga raadioeeskirjadega, määrates arutluse alla tulevad sagedusribad ja võimalike tulemuste
 reguleerimisala vastavalt eelneva WRC käigus kokkulepitud päevakorrale. Järgmine
 konverents toimub Genfis 2.–27. novembril 2015. Pärast mitu aastat kestnud ettevalmistustöid
 lõpeb konverents Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) raadioside-eeskirjade
 muudatuste vastuvõtmisega.
 ELi kõik liikmesriigid on ITU liikmed ning osalevad aktiivselt raadioside-eeskirjade
 kohandamise protsessis. Euroopa Liit on „sektoriliige”, kelle staatus sarnaneb tööstusharu
 organisatsioonide omaga. Ühine lähenemisviis spektri planeerimisele liikmesriikide
 territooriumidel tähendab seda, et tegelikkuses võib raadioside-eeskirjadel olla
 spektrikasutusele märkimisväärne mõju, isegi täiesti riigisisestes olukordades.
 ELi strateegiline ja ühtne spektripoliitika on tänapäevases infoühiskonnas tähtis element, mis
 hõlbustab paljude poliitikaeesmärkide saavutamist; Euroopa Parlament ja nõukogu on
 tunnustanud raadiospektri tähtsust eeskätt 7. märtsi 2002. aasta direktiiviga 2002/21/EÜ
 elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta1 (edaspidi
 „raamdirektiiv”) ja otsusega 243/2012/EL, millega luuakse mitmeaastane
 2 3
 raadiospektripoliitika programm Euroopa Liidus. Raamdirektiivis osutatakse konkreetselt
 raadioside-eeskirjadele, mida liikmesriigid on kohustatud järgima. Lisaks on raadiospektrit
 käsitlevas otsuses 676/2002/EÜ nõutud, et otsuse kohaste toimingute käigus tuleb võtta
 nõuetekohaselt arvesse ITU tööd.
 Seega on oluline, et WRC-15 käigus tehtud otsused võimaldaksid liidul teostada oma sisemist
 pädevust siseturu rakendamiseks ja sobilike poliitikameetmete väljatöötamiseks. Sellega
 seoses peab liit tagama, et tema huvid oleksid WRC läbirääkimistel selgelt esile toodud ja
 kaitstud.
 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJUHINNANGU
 TULEMUSED
 Euroopa Postside- ja Telekommunikatsiooniadministratsioonide Konverents (CEPT) on
 valmistanud WRC-15 läbirääkimiste materjali ette juba alates 2012. aastast. Kõik CEPTi
 kohtumised on olnud huvitatud isikutele avatud. Lisaks korraldasid komisjon ja CEPT kaks
 ühisseminari (10. detsembril 2013 ja 14. aprillil 2015), mille käigus tutvustati Euroopa
 esialgseid poliitikaeesmärke koos ülevaatega olukorrast CEPTis. Raadiospektripoliitika
 töörühma arvamus Euroopa poliitikaeesmärkide kohta esitati 19. veebruaril 2015 pärast
 avalikku konsultatsiooni.
 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 ITU on ÜRO amet, mis vastutab telekommunikatsiooni arengu toetamise eest globaalsel
 1
 ELT L 108, 24.4.2002, muudetud direktiiviga 2009/140/EÜ, ELT L 337, 18.12.2009.
 2
 ELT L 81, 21.3.2012.
 3
 Sealsamas, artikli 9 lõige 1.
 ET 2 ET
 ---pagebreak--- tasandil. ITUsse kuuluvad kõik ELi liikmesriigid. ITU-Ri ehk raadioside ja muude
 raadiospektri kasutusaladega tegeleva ITU haru ülesanne on ühest küljest „raadiospektri
 sagedusribade eraldamine ja territoriaalne sageduseraldus” ning teisest küljest
 „raadiosageduslike ülesannete registreerimine ja kosmoseside teenuste puhul satelliidi
 geostatsionaarse orbiidiga seotud orbitaalpositsioonide või muudel orbiitidel paiknevate
 satelliitide vastavate näitajate registreerimine, et vältida kahjulikke raadiohäireid eri riikide
 raadiojaamade vahel”4.
 Ülesande esimese poole täitmist võimaldavad raadioside-eeskirjad, mida võib pidada
 rahvusvaheliseks lepinguks ning mis vaadatakse läbi igal ülemaailmsel
 raadiosidekonverentsil. Raadioside-eeskirjad ei näe ette spektri konkreetseid kasutusviise
 üksikute ITU liikmesriikide piires. Kuna aga nendega reguleeritakse spektri kasutust viisil,
 mis võimaldaks vältida piiriüleseid häireid ja määrata kindlaks prioriteetseid sideliike, on
 raadioside-eeskirjadel laialdane mõju spektri kasutamisele igas ITU liikmesriigis ning seega
 liidus tervikuna. Suurem osa WRC-15 päevakorrapunktidest käsitlevad spektri konkreetse
 sagedusriba või -ribade kasutuse muutmist; päevakorrapunktid on kindla ulatusega, kuid
 vajavad tulemusteni jõudmiseks läbirääkimisi ja kompromisse.
 Raadioside-eeskirjade muudatused kehtivad ajutiselt iga osapoole suhtes, kes on muudatusele
 alla kirjutanud5.Osapooled loetakse muudatusest tulenevate kohustustega nõustunuks 36 kuud
 pärast muudatuse jõustumise kuupäeva6.Seega loob WRC-15 käigus toimuv raadioside-
 eeskirjade muutmine õigusakti, millel on õiguslik toime Euroopa Liidu toimimise lepingu
 artikli 218 lõike 9 tähenduses. Seetõttu tuleb ette valmistada liidu nimel vastuvõetavad
 seisukohad.
 ITU eeskirjad võivad mitmel viisil mõjutada või muuta ELi ühiste eeskirjade ja
 tegevussuundade reguleerimisala. Kohaldades raamdirektiivi artiklit 9, mis käsitleb
 raadiosageduste haldamist elektrooniliste sideteenuste puhul, järgivad liikmesriigid vastavalt
 sama dokumendi artikli 9 lõike 1 teise lõigu kohaselt „asjaomaseid rahvusvahelisi
 kokkuleppeid, sealhulgas ITU raadioeeskirju”. ITU raadioeeskirjade muutmine võib seega
 mõjutada artiklit 9 või muuta selle reguleerimisala.
 Seoses raadiospektriga kitsamalt on otsuse 243/2012/EL artiklis 10 sätestatud, et kui
 spektrialastel „rahvusvahelistel läbirääkimistel käsitletav teema kuulub liidu pädevusse, võtab
 liit seisukoha kooskõlas liidu õigusega”.
 Lisaks on komisjon raadiospektrit käsitleva otsuse (676/2002/EÜ) alusel võtnud vastu ka mitu
 tehnilise ühtlustamise otsust, et tagada raadiospektri kättesaadavus ja tõhus kasutamine liidus.
 Need otsused on vastu võetud koostöös raadiospektrikomitees osalevate liikmesriikidega ja
 CEPTilt saadud tehnilise abi põhjal.
 WRC-15 päevakorrapunktide uurimine näitab, et kolm päevakorrapunkti võivad otseselt
 mõjutada ühiseid eeskirju või muuta nende reguleerimisala, kuna need on reguleeritud ELi
 õigusega või seotud käimasoleva konkreetse regulatiivse tööga. Kaks päevakorrapunkti
 käsitlevad elektroonilise side teenuseid ja on otseselt seotud ELi jõupingutustega pakkuda
 oma kodanikele ühenduvust. Kolmas käsitleb mootorsõidukite turvalisust:
 - punkt 1.1, mis käsitleb rahvusvahelise mobiilside (IMT) spektrit, mis ELi õiguses vastab
 mobiilsele lairibaühendusele. Selle punktiga on seotud raadiospektripoliitika programmi säte
 leida ELi traadita lairibateenuste jaoks sagedusala(sid) vähemalt 1 200 MHz ulatuses.
 4
 ITU põhikirja artiklid 1 ja 2a.
 5
 ITU põhikirja artikli 54 lõige 3 penter.
 6
 ITU põhikirja artikli 54 lõige 5 bis.
 ET 3 ET
 ---pagebreak--- Asjaomaste sagedusribade kohta on olemas ka otsus 2008/411/EÜ sagedusala 3 400–3 800
 MHz ühtlustamise kohta traadita lairiba teenuste puhul, otsus 2015/750/EL sagedusala 1 452–
 1 492 MHz ühtlustamise kohta allalüli-tüüpi lairiba teenuste puhul, otsus 2008/671/EÜ
 sagedusala 5 875–5 905 MHz ühtlustatud kasutamise kohta intelligentsetes
 transpordisüsteemides ning CEPTi kehtiv mandaat seoses raadio-kohtvõrkude kasutamisega
 sagedusvahemikes 5 350–5 470 MHz ja 5 725–5 925 MHz,
 – punkt 1.2, millega kehtestatakse parameetrid sagedusala 700 MHz kasutamiseks
 rahvusvahelises mobiilsides. WRC-12 otsusega eraldati see sagedusala lisaks olemasolevale
 lairibaühendusele kaaseelisõiguse põhimõttel mobiilside teenustele jõustumisega alates WRC-
 15st. Selle sagedusalaga seoses on CEPTile antud mandaat töötada välja ühtlustatud tehnilised
 tingimused raadiospektri kasutamiseks traadita lairibaühenduse jaoks sagedusalas 694–790
 MHz . Nagu märkis komisjon, peab ITU olema oma otsustes võimalikult paindlik, et
 võimaldada nõukogul ja parlamendil otsustada sagedusala tulevase kasutuse üle, ning
 – punkt 1.18 kokkupõrke vältimise liiklusradarite kohta, mis töötavad sagedusalas 77,5–78
 GHz. Selliste radarite kasutamine on ELis juba ühtlustatud otsusega 2004/545/EÜ, mis
 võimaldab lähiala liiklusradarite kasutamist kogu 77–81 GHz sagedusalas.
 Ülejäänud WRC-15 päevakorrapunktid käsitlevad raadiospektripoliitika töörühma arvamust,
 mida jagab ka komisjon seoses spektripoliitika sisuliste küsimustega.
 Mõned neist päevakorrapunktidest on seotud ELi poliitikaga, näiteks transpordipoliitikaga
 (päevakorrapunktid 1.5, 1.7, 1.8, 1.15, 1.16 ja uus päevakorrapunkt lendude jälgimise kohta),
 kosmosepoliitikaga (päevakorrapunktid 1.5, 1.7, 1.8, 1.11, 1.12, 1.16 ja 1.17),
 kliimamuutustega võitlemise ja Maa seirega (päevakorrapunktid 1.5, 1.12, 1.17, ent ka 1.1)
 või tööstuspoliitika ja majanduskasvuga (päevakorrapunktid 1.16 ja 1.17). Nagu sellest
 ülevaatest järeldada võib, on sageli mängus mitu liidu poliitilist huvi. WRC-15 läbirääkimised
 võivad anda tulemusi, mis võivad otseselt või kaudselt mõjutada liidu kehtivat õigust või selle
 prognoositavat arengut. Seega tuleks liidu seisukohta nendes päevakorrapunktides kaitsta,
 tagades liidu õiguse kehtivate nõuete austamise läbirääkimiste käigus ning selle, et
 läbirääkimised ei piira liidu õiguse prognoositavat edasist arengut.
 Päevakorrapunkt 1.3. See päevakorrapunkt loodi WRC-12 käigus katsena ühtlustada
 raadiospektrit, mida avalikud teenused kasutavad avaliku julgeoleku ja katastroofiabi (PPDR)
 pakkumiseks. See oleks väga ulatuslik ettevõtmine, kui võtta arvesse, et praegune
 spektrikasutus on äärmiselt killustunud isegi Euroopa tasandil. Ülemaailmsel tasandil on
 realistlikum rakendada mõõdukat lähenemisviisi. ITUle tuleks anda asjakohast teavet avaliku
 julgeoleku ja katastroofiabi regionaalsete sagedusvahemike kohta, ilma et sellega kaasneks
 kohustus kasutada teatavat tehnikat ja/või konkreetset sagedusala.
 Päevakorrapunkt 1.5. See päevakorrapunkt käsitleb seda, kuidas lülitada kaugjuhitavad
 õhusõidukisüsteemid (RPAS) eraldamata õhuruumi, kus kehtivad harilikud
 lennujuhtimiseeskirjad. See on vajalik, et võimaldada nende süsteemide tõhusat
 tsiviilotstarbelist kasutamist. Kasutusalade hulgas võivad olla näiteks otsingu- ja päästetööd
 ning piiripatrull Vahemerel, metsatulekahjude ulatuse kindlakstegemine, kui mehitatud
 õhusõidukite kasutamine on liiga riskantne, varude tarnimine rasketes maastikutingimustes
 ning kliimamuutuste mõjude kindlaksmääramine.Paiksele satelliitsidele eraldatud
 sagedusalade kasutamist mehitamata õhusõiduki süsteemidega sidepidamiseks tuleks
 põhimõtteliselt toetada, tagades samal ajal ühilduvuse muude teenustega, millele nimetatud
 sagedusalad on eraldatud, kahjustamata muude sama sagedusala satelliitvõrkude kehtivat
 koordineerimis- ja teatamiskorda ning täites Rahvusvahelise Tsiviillennunduse
 Organisatsiooni nõudeid lennuohutuse tagamiseks.
 ET 4 ET
 ---pagebreak--- Päevakorrapunkt 1.7. (ECS) Algselt oli see sagedusala kavandatud laiendusena õhusõidukite
 mikrolainemaandumissüsteemidele. Seni ei ole aga olnud vajadust selle sagedusala
 kasutamiseks lennundussektoris ning on tehtud ettepanek tühistada varasemad nõuded, et
 kaotada järk-järgult kosmoseside kasutamine selles sagedusalas. Regulatiivsete piirangute
 kaotamist paikselt satelliitsidelt (Maalt kosmosesse) sagedusalas 5 091–5 150 MHz tuleks
 toetada.
 Päevakorrapunkt 1.8. Toetada tuleks sagedusalades 5 925–6 425 MHz ja 14–14,5 GHz
 töötavate maajaamade paindlikumat kasutamist, jätkates samal ajal samade sagedusalade
 muude teenuste kaitsmist. Nõuete leevendamisest võib olla kasu Euroopa kosmose- ja
 meretööstusele.
 Päevakorrapunkt 1.11. Selle eraldamise eesmärk on telemeetria jälgimine ja satelliitide
 juhtimine ning see on eriti huvipakkuv kosmosepoliitika arendamise seisukohast. Toetada
 tuleks taotlust eraldada Maa-uuringute satelliitsideteenustele (Maalt kosmosesse) sagedusala
 7–8 GHz, tagades samal ajal kõnealuse sagedusala olemasolevate raadiosideteenuste
 adekvaatse kaitse.
 Päevakorrapunkt 1.12. Selle punktiga toetatakse järgmise põlvkonna Maa-uuringute
 satelliidisüsteemide väljatöötamist ning see täiendab Copernicuse programmi. Sagedusalade 9
 200–9 300 MHz ja 9 900–10 400 MHz esmajärjekorras eraldamist Maa-uuringute
 satelliitsideteenustele tuleks toetada tingimusel, , et seda laiendust kasutatakse vaid nende
 süsteemide puhul, mis vajavad laiemat sagedusriba kui 600 MHz.
 Päevakorrapunktid 1.15 ja 1.16. Need punktid võimaldavad vähendada ülekoormust
 pardasideteenustel sadamates ning võtta kasutusele uue turvasüsteemi. Need puudutavad nii
 mere- kui ka kosmosepoliitikat. Pardasideraadiojaamade täiustamiseks vajalikke muudatusi
 ja merendussektoris kasutatava andmevahetussüsteemi VHF arendamist tuleks toetada.
 Päevakorrapunkt 1.17. Ülemaailmselt ühtlustatud lahendust traadita avioonikasidele
 sagedusalas 4 200–4 400 MHz tuleks toetada, tagades samal ajal selles sagedusalas praegu
 toimivate aeronavigatsioonisüsteemide kaitse. Hea lõpptulemus võib märkimisväärselt
 langetada õhusõiduki kaalu, vähendada kütusetarvet ja tegevuskulusid ning piirata
 lennuliikluse keskkonnamõju.
 Seoses uue päevakorrapunktiga lendude jälgimise kohta tuleks mis tahes tulevase süsteemi
 nõuded nõuetekohaselt kindlaks teha ning tagada, et konverentsil tehtav mis tahes otsus
 põhineks neil nõuetel.
 Eelöeldut arvesse võttes tuleks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaselt
 koostada seisukohad, mis võetakse liidu nimel ülemaailmsel raadiosidekonverentsil, mis on
 kokku kutsutud raadioside-eeskirjade muutmiseks.
 4. MÕJU EELARVELE
 Konkreetne mõju Euroopa Liidu eelarvele puudub, välja arvatud läbirääkimiskulud.
 ET 5 ET
 ---pagebreak--- 2015/0119 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni
 Liidu (ITU) 2015. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil (WRC-15)
 (EMPs kohaldatav tekst)
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218
 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1) Resolutsiooni 1343 kohaselt, mis sisaldab ITU 2012. aasta ülemaailmsel
 raadiosidekonverentsil (edaspidi „WRC-12”) vastu võetud päevakorda, võetakse 2015.
 aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil (edaspidi „WRC-15”) raadioside-eeskirjade
 muudatuste kujul vastu õigusaktid, mis kehtivad ajutiselt iga osapoole suhtes, kes on
 konverentsi lõppaktidele alla kirjutanud. Osapooli tuleb igal juhul lugeda lõppaktidega
 nõustunuks 36 kuud pärast muudatuse jõustumiskuupäeva. Raadioside-eeskirjade
 osapoolteks on kõik ELi liikmesriigid ja vähemalt mõned muudatustest võivad
 mõjutada ELi ühiseid eeskirju või muuta nende reguleerimisala. Seetõttu on vaja
 kokku leppida liidu nimel võetavates seisukohtades, ehkki Euroopa Liit ei ole ITU
 täisliige.
 (2) Direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva
 raamistiku kohta, edaspidi „raamdirektiiv”) artikli 9 lõike 1 teise lõigu kohaselt
 järgivad liikmesriigid artikli 9 kohaldamisel asjaomaseid rahvusvahelisi kokkuleppeid,
 sealhulgas ITU raadioside-eeskirju. Mis tahes muudatuse korral ITU raadioside-
 eeskirjades tuleb seega arvesse võtta, kas see mõjutab artiklit 9 või muudab selle
 reguleerimisala.
 (3) Raamdirektiivi artiklis 9 on nõutud, et liikmesriigid tagaksid oma territooriumil
 elektroonilise side teenusteks kasutatavate raadiosageduste tulemusliku haldamise
 kooskõlas direktiivi artiklitega 8 ja 8a. Artiklis 8 on nõutud, et riigi reguleerivad
 asutused toetaksid konkurentsi elektroonilise side võrkude, elektroonilise side teenuste
 ning nendega seotud vahendite ja teenuste pakkumisel muu hulgas soodustades
 raadiosageduste tulemuslikku kasutamist ja kindlustades nende tõhusa haldamise ning
 aitaksid siseturu arengule kaasa, kõrvaldades senised takistused elektroonilise side
 võrkude, nendega seotud vahendite ja teenuste ning elektroonilise side teenuste
 pakkumiselt Euroopa tasandil. Artiklis 8a on nõutud, et liikmesriigid võtaksid muu
 hulgas arvesse ELi poliitika majanduslikke avalikke huve, sõnavabadust, kultuurilisi ja
 tehnilisi aspekte ning raadiospektri kasutajaskondade erinevaid huve, et tagada
 raadiospektri optimaalne kasutamine ning vältida kahjulikke häireid.
 ET 6 ET
 ---pagebreak--- (4) Ühised eeskirjad on sätestatud ka komisjoni otsustes 2005/513/EÜ, 2008/411/EÜ ja
 2004/545/EÜ; arvesse tuleks võtta ka komisjoni jätkuvat regulatiivset tööd koos
 liikmesriikidega raadiospektrikomitees ja raadiospektripoliitika töörühmas CEPTi
 kaasabil ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse 676/2002/EÜ (edaspidi
 „raadiospektrit käsitlev otsus”) alusel. Seega peaksid liikmesriigid võtma liidu nimel
 seisukohad, mis ei sea kahtluse alla nimetatud otsuste sisu ega jätkuvat regulatiivset
 tööd.
 (5) Konkreetsed suunised, mis on vajalikud selleks, et võimaldada liikmesriikidel võtta
 konverentsil seisukoht päevakorrapunktide asjus, mis on seotud olemasolevate
 ühtlustamisotsustega vastavalt raadiospektrit käsitlevale otsusele või jätkuva
 regulatiivse tööga sellise ühtlustamise nimel, ei piira liidu välispädevust seoses muude
 päevakorrapunktidega, mis võivad mõjutada ühiseid eeskirju või muuta nende
 reguleerimisala. Seoses viimatimainituga võib liidu seisukoht nendes
 päevakorrapunktides piirduda sellega, et läbirääkimiste käigus tagatakse liidu õiguse
 olemasolevate nõuete austamine.
 (6) WRC-12 resolutsiooni 233 kohaselt, mis on seotud WRC-15 päevakorrapunktiga 1.1,
 peab ITU määrama kindlaks rahvusvahelise mobiilside (IMT) võimalikud
 sagedusribade tulenevalt nende sagedusribade praegusest või tulevasest eraldamisest
 mobiilside teenustele; võimalikku valikusse kuuluvad sagedusribad 470–694 MHz,
 1427–1518 MHz, 3400–3800 MHz, 5350–5470 MHz ja 5725–5925 MHz.
 (7) Seoses mobiilsidega on Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses 243/2012/EL, millega
 luuakse mitmeaastane raadiospektripoliitika programm, nõue määrata hiljemalt 2015.
 aastal kindlaks vähemalt 1 200 MHz spekter traadita lairibasidele, kaasa arvatud juba
 ühtlustatud sagedusribad. Seega tuleks rahvusvahelise mobiilside (IMT) võimalikke
 sagedusribasid käsitleda kõigil läbirääkimistel nii, et läbirääkimiste käigus oleks
 tagatud ELi ühtsuse säilimine.
 (8) Seoses sellega on komisjoni otsusega 2008/411/EÜ7 ühtlustatud sagedusala 3 400–3
 800 MHz traadita lairibaühendusele ning komisjoni otsusega 2005/513/EÜ8
 ühtlustatud sagedusalad 5 150–5 350 MHz ja 5 470–5 725 MHz traadita
 juurdepääsusüsteemidele, sealhulgas raadio-kohtvõrkudele. Seoses sagedusalaga 1
 452–1 492 MHz, on raadiospektrit käsitleva otsuse artikli 4 lõike 3 alusel
 vastuvõtmisel tehniline ühtlustamismeede, mis peaks raadiospektrikomitee positiivse
 arvamuse korral võimaldama selle sagedusala ühtlustamist traadita lairibasideks liidus.
 See sagedusala (1 452–1 492 MHz) koos külgnevate sagedusaladega 1 427–1 452
 MHz ja 1 492–1 518 MHz on üks läbirääkimiste põhielemente, mis kinnitab vajadust
 tervikliku lähenemisviisi järele kogu sagedusalas.
 (9) Komisjoni otsusega 2008/671/EÜ ühtlustatakse raadiospektri kasutamine sagedusalas
 5 875–5 905 MHz intelligentsetes transpordisüsteemides ohutusega seotud rakenduste
 jaoks
 (10) Võttes arvesse raadiospektrikomitee positiivset arvamust, andis komisjon 2. septembril
 2013 CEPTile ülesande uurida ja teha kindlaks ühtlustatud ühilduvuse ja ühiskasutuse
 tingimused traadita juurdepääsusüsteemide, sealhulgas raadio-kohtvõrkude
 kasutamiseks liidus sagedusalades 5 350–5 470 MHz ja 5 725–5 925 MHz, rõhutades
 eriti Copernicuse programmi (Maa seire Euroopa programmi) ja meteoroloogiliste
 7
 Muudetud komisjoni otsusega 2014/276/EL.
 8
 Muudetud komisjoni otsusega 2007/90/EÜ.
 ET 7 ET
 ---pagebreak--- pardaradarite kavandatava tegevuse kaitset. CEPTi andmetel puuduvad praegu
 häirevähendusmeetodid, mis võimaldaksid raadio-kohtvõrkude lisamist sagedusalasse
 5 350–5 470 MHz koos Copernicuse süsteemiga, ja otsustega, mis käsitlevad
 sagedusalade 5 350–5 470 MHz ja 5 725–5 925 MHz kasutamist raadio-kohtvõrkude
 tarbeks, tuleks viivitada kuni WRC-19-ni, sest uuringud ei ole veel lõppenud.
 (11) WRC-12 käigus vastu võetud resolutsioonis 232 koostoimes WRC-15
 päevakorrapunktiga 1.2 nähakse ette volitus uuringute tegemiseks ITU tasandil seoses
 sagedusala 694–790 MHz eraldamisega mobiilsideteenustele ning see volitus peaks
 jõustuma viivitamatult pärast WRC-15 lõppu. Kuna seda sagedusala kasutatakse
 praegu kõigis liikmesriikides maapealse ringhäälingu tarbeks, siis andis komisjon,
 olles saanud raadiospektrikomiteelt positiivse arvamuse, 19. veebruaril 2013 CEPTile
 raadiospektrit käsitleva otsuse artikli 4 lõike 2 alusel volituse töötada välja ühtlustatud
 tehnilised tingimused traadita lairibaühenduse kasutamiseks sagedusalas 694–790
 MHz, et komisjon saaks need vastu võtta rakendusotsusega raadiospektrit käsitleva
 otsuse artikli 4 lõike 3 alusel. Nagu rõhutatud ka raadiospektripoliitika töörühma 19.
 veebruaril 2015 avaldatud arvamuses, sõltub sellise tehnilise ühtlustamislahenduse
 rakendamine otsusest, mille nõukogu ja parlament peavad vastu võtma kõnealuse
 sagedusala tulevase kasutuse kohta ning mida ei võeta vastu enne WRC-15 lõppu.
 Seega peaksid WRC-15 tulemused olema võimalikult paindlikud, et võimaldada
 parlamendil ja nõukogul otsustamist, kuna sellise meetme tagajärgedel on määrav
 tähtsus ringhäälinguteenuste ja traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamise
 seisukohast liidus.
 (12) Võttes lisaks arvesse UHF-sagedusala alumise osa tähtsust ringhäälingus, tuleb tagada,
 et WRC-15 võimaldaks säilitada liidus piisava spektri maapealsete
 audiovisuaalmeedia teenuste osutamiseks sagedusalas 470–694 MHz. See on
 kooskõlas otsuse 243/2012/EL artikliga 7, milles nõutakse, et liikmesriigid koostöös
 komisjoniga tagaksid liidu kodanikele pakutavate innovaatilise audiovisuaalse meedia
 teenuste maapealse ja satelliitide kaudu osutamise jaoks piisava spektri
 kättesaadavuse, võttes ühtlasi arvesse, et poolte Euroopa leibkondadeni jõuab
 ringhääling praegu maapealsete teenuste abil ning et Euroopa ringhääling kasutab
 ulatuslikult sagedusriba 470–694 MHz.
 (13) Järgmise, 2019. aasta konverentsi päevakord võetakse vastu WRC-15 käigus
 päevakorrapunkti 10 all. Lähtudes WRC-15 päevakorrapunkti 1.1 alusel tehtavatest
 otsustest rahvusvahelise mobiilside võimalike sagedusalade kohta, on kogu maailmas
 eriline huvi määrata kindlaks viienda põlvkonna rahvusvahelise mobiilside spekter
 sagedustel üle 6 GHz. ITU protsessi ettevalmistustöö peab vastama ELis samal ajal
 tehtavale tööle.
 (14) WRC-12 käigus vastu võetud resolutsioonis 654 koostoimes WRC-15
 päevakorrapunktiga 1.18 kutsutakse üles tegema uuringuid seoses sagedusala 77,5–
 78 GHz eraldamisega lähiala liiklusradaritele. Komisjoni otsusega 2004/545/EÜ on
 sagedusala 77–81 GHz ühtlustatud lähiala liiklusradarite kasutuseks,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Ühiselt ELi huvides tegutsevad liikmesriigid osalevad Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni
 Liidu 2015. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil eesmärgiga vaadata läbi raadioside-
 eeskirjad.
 ET 8 ET
 ---pagebreak--- Liidu nimel võetavad seisukohad läbirääkimistel ja raadioside-eeskirjade muudatuste
 vastuvõtmisel on sätestatud käesoleva otsuse lisas.
 Kui konverentsil tehakse lisas käsitletud teemal uusi ettepanekuid, mille kohta puudub liidu
 seisukoht, siis võetakse liidu seisukoht kohapealse koordineerimise abil enne, kui konverents
 raadioeeskirjade muudatused vastu võtab. Sellisel juhul on liidu seisukoht kooskõlas
 käesoleva otsuse lisas sätestatud põhimõtetega.
 Artikkel 2
 Raadioside-eeskirjade muudatused avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
 Artikkel
 Käesolev otsus jõustub .
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 ET 9 ET


type: other

jurisdiction: US

text: b'December 2005\nReport No. 06-003\n\n\nDRR\xe2\x80\x99s Efforts to Recover Unclaimed\nDeposits\n\n\n\n\n AUDIT REPORT\n\x0c Report No. 06-003\n December 2005\n\n\n DRR\xe2\x80\x99s Efforts to Recover Unclaimed Deposits\n Results of Audit\n\n Overall, the FDIC\xe2\x80\x99s Division of Resolutions and Receiverships\nBackground and Purpose of (DRR) has established and implemented an effective system for\nAudit tracking and recovering unclaimed deposits transferred to state\n unclaimed property agencies. DRR has ensured that unclaimed\nThe 1993 Unclaimed Deposits deposits transferred under the UDAA are properly documented,\nAmendment Act (UDAA) gives monitored, and recovered in a timely manner.\naccount owners 18 months to claim\ntheir deposits after the failure of a Specifically, DRR has taken action since 2002 to address our prior\nfinancial institution. audit findings and to improve the FDIC\xe2\x80\x99s ability to monitor and\nAt the end of the 18-month period, recover unclaimed deposits. DRR\xe2\x80\x99s use of the Dividend\nthe FDIC transfers unclaimed Processing System to monitor unclaimed deposit data and efforts to\ndeposits for failed FDIC-insured reconcile unclaimed deposits data with state agencies have\nfinancial institutions to the improved the FDIC\xe2\x80\x99s ability to track and recover unclaimed\nappropriate state unclaimed property deposits in a timely manner. UDAA funds due to the FDIC from\nagency of the owner\xe2\x80\x99s last known state agencies during 2005 were recovered in a timely manner.\naddress.\nThe state maintains custody of the Recommendations and Management Response\nfunds in accordance with its\nunclaimed property laws for Because we noted no significant exceptions during our audit work,\n10 years from the date the FDIC we made no recommendations related to the audit objective.\ntransferred the funds. After the 10- However, we identified aspects of DRR\xe2\x80\x99s guidance for recovering\nyear holding period, state unclaimed and tracking UDAA funds that could be improved, and we will\nproperty agencies must return any provide that information to management in separate\nunclaimed funds to the FDIC. correspondence. DRR management advised us that it had no\nThe audit objective was to determine official comments on a draft of this report.\nwhether the FDIC has adequate\nsystems in place to accurately track\nand obtain the recovery of\nunclaimed deposits.\n Unclaimed Unclaimed\nWe issued Audit Report No. 01-024 Deposit\nentitled, The FDIC\xe2\x80\x99s Identification Accounts\n UDAADeposit\n Funds Due Estimated\n Funds\n From\n Accounts Estimated\nof and Accounting for Unclaimed Year StatetoUnclaimed\n Transferred Property\n Transferred to DueAgencies\n to the Funds Due to\nDeposits Transferred to State Due State Agencies State Agencies FDIC the FDIC\nUnclaimed Property Agencies, in 2005 11,687 $ 3,301,930 9,115 $ 1,790,995\n 2006 53,226 19,557,514 50,747 15,720,281\nDecember 2001, indicating that the\n 2007 1,593 1,947,582 1,536 1,802,686\nFDIC\xe2\x80\x99s systems to record unclaimed 2008 317 152,977 312 149,246\ndeposits were not effective. In 2009 5 107 5 107\naccomplishing our objective, we 2010 20,997 4,060,419 20,987 4,050,514\nfollowed up on the findings from 2011 1,142 267,309 1,112 252,189\nour prior report. 2012 535 224,126 511 211,235\n 2013 70 19,131 69 18,693\n 2014 3,155 724,565 3,155 724,565\n 2015 492 540,917 492 540,917\nTo view the full report, go to Total 93,219 $30,816,582 88,041 $25,261,433\nwww.fdicig.gov/2006reports.asp Source: The FDIC\xe2\x80\x99s Dividend Processing System as of September 30, 2005.\n\x0cFederal Deposit Insurance Corporation Office of Audits\n801 17th Street NW, Washington, DC 20434 Office of Inspector General\n\n\nDATE: December 6, 2005\n\nMEMORANDUM TO: Mitchell L. Glassman, Director\n Division of Resolutions and Receiverships\n\n\n\nFROM: Russell A. Rau [Electronically produced version; original signed by Stephen M. Beard]\n Assistant Inspector General for Audits\n\nSUBJECT: DRR\xe2\x80\x99s Efforts to Recover Unclaimed Deposits\n (Report No. 06-003)\n\nThis report presents the results of the FDIC Office of Inspector General\xe2\x80\x99s (OIG) audit of the\nDivision of Resolutions and Receiverships (DRR) efforts to recover unclaimed deposits. The\nrecovery process is the result of the 1993 Unclaimed Deposits Amendment Act (UDAA) to the\nFederal Deposit Insurance Act (FDI Act). UDAA extended the time period to 18 months for\naccount owners to claim their deposits after the failure of a financial institution. The audit\nobjective was to determine whether the FDIC had adequate systems in place to accurately track\nand obtain the recovery of unclaimed deposits. The OIG issued Audit Report No. 01-024\nentitled, The FDIC\xe2\x80\x99s Identification of and Accounting for Unclaimed Deposits Transferred to\nState Unclaimed Property Agencies, in December 2001, indicating that the FDIC\xe2\x80\x99s systems to\nrecord unclaimed deposits were not effective. In accomplishing our objective, we followed up on\nthe findings from our prior report. Additional details on our objective, scope, and methodology\nare in Appendix I.\n\nBACKGROUND\n\nFor failed FDIC-insured depository institutions taken into receivership after June 28, 1993,\nowners of unclaimed deposits have 18 months to claim funds from the FDIC or the acquiring\ninstitution. If account owners do not claim deposits from acquiring institutions by the end of the\n18-month period, those institutions must transfer the unclaimed funds to the FDIC. At the end of\nthe 18-month period, the FDIC transfers all unclaimed deposits to the appropriate state\nunclaimed property agency of the owner\xe2\x80\x99s last known address.* The state maintains custody of\nthe funds in accordance with its unclaimed property laws for 10 years from the date the FDIC\ntransferred the funds. After the 10-year holding period, state unclaimed property agencies must\nreturn to the FDIC any funds that account owners have not claimed.\n\nDRR uses the Dividend Processing System (DPS) as its automated system of record to track\nunclaimed deposits. DPS provides a variety of reports on the amounts originally transferred, by\nreceivership; funds reported by each state as paid out to account owners; and current balances to\n\n*\n For the purposes of this report, the state unclaimed property agency includes the District of Columbia and Puerto\nRico. If a state agency refuses to accept custody of the unclaimed deposits offered by the FDIC, the account owner\ncan claim funds from the FDIC until the Corporation terminates the associated receiverships.\n\x0cbe returned to the FDIC. As of September 30, 2005, DPS was tracking unclaimed deposits,\nrelated to 158 failed financial institutions, that had been transferred to 52 state unclaimed\nproperty agencies. These deposits involved 93,219 accounts totaling approximately $31 million.\n\nPolicies and procedures for tracking UDAA funds are contained in the FDIC Field Financial\nOperations Accounting Manual and the DPS Users Manual. After the end of the 18-month\nperiod for claiming funds from an acquiring institution, DRR downloads the unclaimed deposits\nby receivership, account number, depositor name, last known address, and account balance to\nDPS. DPS sorts unclaimed accounts by the state of the owner\xe2\x80\x99s last known address to provide an\ninventory of accounts to be transferred to each state and the amount of funds to be issued to the\nstate agency. DRR then transfers the unclaimed deposit account information along with a check\nfor the funds to the appropriate state agency. Once the funds are transferred, DPS tracks the\nbalances of UDAA funds by receivership and maturity date through the 10-year holding period.\nWhen state unclaimed property agencies provide updated information on the status of UDAA\nfunds returned to account owners during the 10-year holding period or when agencies return\ntransferred funds to the FDIC, DRR records adjustments to the unclaimed deposit balances in\nDPS.\n\nDRR\xe2\x80\x99s Bank Account Control Unit (BACU) staff is primarily responsible for tracking and\nrecovering unclaimed deposits transferred to state agencies. The UDAA does not require the\nstates to report to the FDIC on the status of transferred UDAA funds but does require that the\nstate return any unpaid balances to the FDIC at the end of the 10-year holding period.\nThroughout the 10-year holding period, BACU attempts to work with state agencies to identify\nfunds returned to account owners in order to update the amount of unclaimed deposits that may\nbe returned to the FDIC. Table 1 shows BACU\xe2\x80\x99s most recent estimate of unclaimed deposit\nrecoveries by year. A listing of unclaimed deposits, by state, is shown in Appendix II.\n\nTable 1: Unclaimed Deposits Transferred to State Unclaimed Property Agencies\n Accounts Funds Estimated\n Year Accounts Funds Accounts Funds Returned to Returned to Accounts Estimated\n Due Transferred Transferred Paid Out Paid Out the FDIC the FDIC Due Funds Due\n 2005 11,687 $ 3,301,930 440 $ 744,598 2,132 $766,336 9,115 $ 1,790,995\n 2006 53,226 19,557,514 2413 3,852,664 66 4,568 50,747 15,720,281\n 2007 1,593 1,947,582 57 144,895 0 0 1,536 1,802,686\n 2008 317 152,977 5 3,731 0 0 312 149,246\n 2009 5 107 0 0 0 0 5 107\n 2010 20,997 4,060,419 10 9,904 0 0 20,987 4,050,514\n 2011 1,142 267,309 30 15,120 0 0 1,112 252,189\n 2012 535 224,126 24 12,890 0 0 511 211,235\n 2013 70 19,131 1 438 0 0 69 18,693\n 2014 3,155 724,565 0 0 0 0 3,155 724,565\n 2015 492 540,917 0 0 0 0 492 540,917\n Total 93,219 $30,816,582 2,980 $4,784,244 2,198 $770,904.53 88,041 $25,261,433\nSource: The FDIC\xe2\x80\x99s DPS as of September 30, 2005.\n\n\n\n\n 2\n\x0cRESULTS OF AUDIT\n\nOverall, DRR has established and implemented an effective system for tracking and recovering\nunclaimed deposits transferred to state unclaimed property agencies. DRR has ensured that\nunclaimed deposits transferred under UDAA are properly documented, monitored, and recovered\nin a timely manner. Specifically, DRR has taken action since 2002 to address our prior findings\nand improve the FDIC\xe2\x80\x99s ability to monitor and recover unclaimed deposits. DRR\xe2\x80\x99s conversion\nof unclaimed deposit data to DPS and efforts to reconcile unclaimed deposits data with state\nagencies have improved the FDIC\xe2\x80\x99s ability to track and recover unclaimed deposits in a timely\nmanner.\n\nDPS Tracking System\n\nDRR has made significant progress in updating and tracking the FDIC\xe2\x80\x99s records related to\nUDAA funds transferred to state unclaimed property agencies. Prior to December 2002, DRR\xe2\x80\x99s\nUDAA tracking system consisted of seven separate databases with incomplete data on UDAA\ntransferred funds. For example, the databases did not contain the funds transferred to all\nunclaimed property agencies. In December 2002, DRR converted the data from these seven\ndatabases to DPS and assigned responsibility for monitoring UDAA data in DPS to BACU in the\nDallas Regional Office. During the conversion and verification process, BACU identified 117\nUDAA transfers recorded in DPS that could not be confirmed through the FDIC\xe2\x80\x99s accounting\nrecords. These transfers could not be confirmed because either the cancelled check could not be\nlocated to verify that the transfer had been received by the state agency or the amount of funds\nrecorded in DPS differed from the amount recorded in the FDIC\xe2\x80\x99s accounting records. To\nfacilitate the resolution of these unsupported transfers and to reconcile the FDIC\xe2\x80\x99s UDAA\nbalances with those of the state unclaimed property agencies, BACU requested updated\ninformation from the state agencies in July 2003. BACU provided the 52 state agencies with a\ndetailed listing of the DPS inventory of unclaimed deposit accounts transferred to the respective\nagencies. As of October 20, 2005, BACU reported that it had resolved 92 of the 117\nunsupported transfers and had verified 92,847 of the 93,219 unclaimed deposit accounts listed in\nDPS.\n\nIn addition to verifying the transferred funds in the FDIC\xe2\x80\x99s records, BACU has worked to\nreconcile the FDIC\xe2\x80\x99s UDAA balances with those of the 52 state agencies. As of September 30,\n2005, BACU reported that it had reconciled the FDIC\xe2\x80\x99s records with 39 of the state agencies.\nThe remaining 13 had not been reconciled due to incomplete data provided by those states.\nHowever, BACU is continuing to work with the state agencies to complete the reconciliation.\n\nTo evaluate the DPS UDAA tracking system and verify BACU\xe2\x80\x99s reconciliation procedures, we\nreviewed BACU\xe2\x80\x99s correspondence files for each of the 52 state unclaimed property agencies and\nverified that all adjusting entries, which had been based on data provided by the states, were\nproperly supported and correctly entered into DPS. To evaluate the completeness of DPS data,\nwe identified 91 receiverships that had been established after the enactment of UDAA and\ncompared them with the inventory of unclaimed deposits, by receivership, in DPS. We\nidentified 14 receiverships that were not listed in DPS and verified that the DPS data were\naccurate because these receiverships did not have unclaimed deposits to transfer to state\nagencies. We concluded that the reconciliation process was documented, adjusting entries were\nadequately documented and properly approved, and DPS tracking data were complete.\n\n 3\n\x0cRecovering UDAA Funds\n\nFor the period reviewed, we found that DRR\xe2\x80\x99s procedures for recovering UDAA funds ensured\nthat state agencies had been notified in a timely manner when unclaimed deposit funds were due\nto the Corporation at the end of the 10-year holding period and that the states had been informed\nof the process for returning unclaimed deposits to the FDIC. If funds are not received by the end\nof the 10-year holding period, BACU mails a Custodial Reminder letter to the respective state\nunclaimed property agency during the first week of the month in which funds are due.\nAccording to DRR, funds are considered to be due within 45 days from the date of the Custodial\nReminder. The letter includes a listing of the transferred funds, by depositor account, and\nrequests that the state identify which accounts have been paid to account owners. The Custodial\nReminder letter also includes an affidavit to be signed by the state agency, certifying that any\nfunds not returned to the FDIC had been paid to the account owner during the 10-year holding\nperiod. When the FDIC recovers the funds, BACU records the recovered amount in the DPS.\n\nAs of September 20, 2005, DRR had issued Custodial Reminders relating to $785,536 in UDAA\nfunds transferred to 13 state agencies, and $770,904 had been recovered by the FDIC by the\n10-year maturity dates. One state agency with funds totaling $14,632 advised BACU that the\nagency needed additional time to process the request. We found that BACU was working with\nthis agency during our fieldwork to ensure that the funds would be recovered in a timely manner.\n\nTo evaluate the accuracy of DRR\xe2\x80\x99s system for recovering unclaimed deposits, we selected a\nsample of unclaimed deposit funds due from 10 state agencies to verify that the Custodial\nReminders had been issued in a timely manner and that the recoveries of unclaimed deposits\nwere timely and properly recorded in DPS. Additionally, we traced DPS entries to the\nsupporting documentation and verified whether the state agencies had properly completed the\naffidavits. We noted no exceptions.\n\nConclusion\n\nDRR has made significant improvements to ensure that the FDIC has adequate systems in place\nto accurately track and recover unclaimed deposits. DRR\xe2\x80\x99s procedures for recovering unclaimed\ndeposit funds have ensured that UDAA funds due to the FDIC during 2005 were recovered in a\ntimely manner. Because we noted no significant exceptions during our audit work, we are\nmaking no recommendations related to the audit objective. However, we have identified aspects\nof DRR\xe2\x80\x99s guidance for recovering and tracking UDAA funds that could be improved, and we\nwill provide that information to management in separate correspondence.\n\n\nCORPORATION COMMENTS\n\nOn November 23, 2005, DRR advised the OIG that it had no official comments on a draft of this\nreport.\n\n\n\n\n 4\n\x0c APPENDIX I\n\n OBJECTIVE, SCOPE, AND METHODOLOGY\n\nThe objective of the audit was to determine whether the FDIC has adequate systems in place to\naccurately track and obtain the recovery of unclaimed deposits. DRR\xe2\x80\x99s policies and procedures\nestablished for tracking and recovering unclaimed deposits are included in the FDIC Field\nFinancial Operations Accounting Manual and DPS Users Manual. The audit scope covered the\nFDIC\xe2\x80\x99s balance of UDAA unclaimed deposits due prior to and as of September 30, 2005. As of\nthis date, the FDIC\xe2\x80\x99s DPS reported about $31 million in unclaimed deposits transferred to state\nagencies. We performed our work from July through September 2005 in accordance with\ngenerally accepted government auditing standards.\nTo accomplish our objectives and to gain an understanding of internal controls, we reviewed the\nfollowing documents:\n \xe2\x80\xa2 FDIC Field Financial Operations Accounting Manual, dated November 2004.\n \xe2\x80\xa2 DRR Claims Manual, dated June 2003.\n \xe2\x80\xa2 DPS Users Manual, dated October 2003.\n\nWe interviewed key personnel in DRR\xe2\x80\x99s General Accounting Section, Operations Accounting\nSection, and Internal Review Section to further identify procedures for tracking and recovering\nunclaimed deposits and other related activities. We reviewed BACU\xe2\x80\x99s reconciliation process for\nall 52 state unclaimed property agencies by comparing source documentation to DPS. Also, we\nselected a random sample of 10 recoveries of unclaimed deposits from state agencies for the\nperiod January 1, 2005 through August 31, 2005. For each recovery, we verified whether the\nfunds submitted by the respective state agency were accurately recorded in DPS, the affidavit was\nproperly submitted by the state, the Custodial Reminder letter was issued in a timely manner, and\nthe funds were received prior to the due date set by the FDIC (45 days after issuance of the\nCustodial Reminder letter). We also reviewed correspondence and related documentation for the\nreconciliations conducted between DRR and the state agencies. During that review, we traced\nitems to DPS records as necessary to verify adjustments to FDIC unclaimed deposits records.\nAdditionally, we reviewed BACU\xe2\x80\x99s process related to writing off unclaimed deposits, which we\nwill address in separate correspondence. To ensure that DPS included a complete listing of FDIC\nreceiverships with UDAA unclaimed deposits, we obtained a listing of all receiverships\nestablished after June 1993 and compared it with an unclaimed deposit listing for receiverships\nrecorded in DPS. We then obtained information from DRR\xe2\x80\x99s Claims Section, confirming that\nany receivership not listed in DPS did not have unclaimed deposits 18 months after the\nreceivership had been established.\nWe reviewed OIG Audit Report No. 01-024, The FDIC\xe2\x80\x99s Identification of and Accounting for\nUnclaimed Deposits Transferred to State Unclaimed Property Agencies, dated December 5, 2001,\nand found that all corrective actions included in the report had been completed by DRR. We also\nreviewed a DRR Internal Review report entitled, Review of DRR Unclaimed Deposits, dated\nJuly 20, 2005.\n\n\n\n\n 5\n\x0c APPENDIX I\n\nGovernment Performance and Results Act, Reliance on Computer-based Data, Internal\nControl, Compliance with Laws and Regulations, and Fraud and Illegal Acts\n\nConsistent with the Government Performance and Results Act of 1993, the FDIC has established\ngoals and objectives to measure and improve performance. During the audit, we reviewed the\nFDIC\xe2\x80\x99s 2005 Annual Performance Plan and the FDIC\xe2\x80\x99s 2005 Strategic Plan. The FDIC did not\ninclude performance goals related to the recovery of unclaimed deposits in the plans.\n\nWith respect to computer-based data, we relied on DPS to achieve our audit objective. As\ndiscussed previously in this appendix, we used DPS data for reviewing the BACU reconciliation\nprocess, testing whether state agencies followed UDAA requirements and verifying that BACU\nmade proper adjustments to unclaimed deposit records based on reconciliations it conducted with\nstate agencies. Further, as described in our Results of Audit, we conducted tests of DPS data\nrelevant to our audit objective and found that the data were complete and accurate.\n\nDuring the audit, we gained an understanding of relevant control activities related to processing\nunclaimed deposits by examining DRR\xe2\x80\x99s policies and procedures as presented in the Field\nFinancial Operations Accounting Manual and DPS Users Manual. We identified DRR\xe2\x80\x99s\ninternal controls related to the tracking and processing of recovered funds from unclaimed\ndeposits. Specifically, we reviewed the procedures for reconciling and recovering unclaimed\ndeposits and processes for making adjustments in DPS. Also, we conducted tests of internal\ncontrol activities necessary to conclude on the audit objective.\n\nRegarding compliance with laws and regulations, we gained an understanding of the 1993\nunclaimed deposits amendments to the FDI Act, 12 United States Code \xc2\xa7 1822(e). Our audit\nprogram included steps for evaluating compliance with applicable laws and regulations and for\nproviding reasonable assurance of detecting fraud or illegal acts.\n\n\n\n\n 6\n\x0c APPENDIX II\n\n\n UNCLAIMED DEPOSITS TRANSFERRED TO STATE UNCLAIMED\n PROPERTY AGENCIES\n\n\n Number of Number of\n Number of Unclaimed Amount of Outstanding Amount of\n Unclaimed Amount of Deposit Amount of Number of Unclaimed Unclaimed Outstanding\n Deposit Unclaimed Accounts Unclaimed Unclaimed Deposit Deposit Unclaimed\n Accounts Deposit Funds Paid by Deposit Funds Accounts Funds Funds Deposit Funds\n Transferred Transferred to States to Paid by States Recovered Recovered Transferred Transferred to\nState to States States Depositors to Depositors by FDIC by FDIC to States States\nAK 16 $ 1,988.55 4 $ 1,602.40 0 $ 0.00 12 $ 386.15\nAL 1,730 410,792.60 82 164,940.84 0 0.00 1,648 245,851.76\nAR 26 1,576.20 3 155.81 0 0.00 23 1,420.39\nAZ 2,208 714,381.42 158 227,634.78 1 18,606.59 2,049 468,140.05\nCA 41,221 13,258,214.42 71 31,213.30 492 240,327.45 40,658 12,986,673.67\nCO 157 40,725.86 0 0.00 0 0.00 157 40,725.86\nCT 452 293,657.74 0 0.00 0 0.00 452 293,657.74\nDC 35 22,035.41 0 0.00 0 0.00 35 22,035.41\nDE 94 133,741.40 0 0.00 0 0.00 94 133,741.40\nFL 9,262 3,484,794.57 1,143 2,063,016.60 0 0.00 8,119 1,421,777.97\nGA 724 208,090.51 0 0.00 0 0.00 724 208,090.51\nHI 95 62,440.84 1 90.00 0 0.00 94 62,350.84\nIA 59 16,758.14 0 0.00 0 0.00 59 16,758.14\nID 8 5,347.77 2 5,250.67 0 0.00 6 97.10\nIL 2,057 620,846.17 102 41,978.65 66 1,796.98 1,889 577.070.54\nIN 51 21,752.75 4 7,438.54 0 0.00 47 14,314.21\nKS 467 169,142.60 29 95,652.86 0 0.00 438 73,489.74\nKY 23 2,316.89 2 1,419.04 0 0.00 21 897.85\nLA 785 362,773.14 0 0.00 0 0.00 785 362,773.14\nMA 1,824 298,213.57 21 87,565.44 0 0.00 1,803 210,648.13\nMD 1,142 552,720.42 1 600.00 0 0.00 1,141 552,120.42\nME 28 10,271.53 8 9,980.92 0 0.00 20 290.61\nMI 367 171,454.91 26 69,966.05 0 0.00 341 101,488.86\nMN 77 17,524.95 5 8,714.28 0 0.00 72 8,810.67\nMO 115 95,296.09 24 42,538.37 66 0.00 91 52,757.72\nMS 99 22,203.98 21 17,369.32 0 4,568.40 12 266.26\nMT 17 264.81 0 0.00 0 0.00 17 264.81\nNC 169 127,505.61 30 66,290.32 0 0.00 139 61,215.29\nND 5 534.62 2 .94 0 0.00 3 533.68\nNE 21 41,214.96 3 21,866.45 0 0.00 18 19,348.51\nNH 391 54,749.42 0 0.00 0 0.00 391 54,749.42\nNJ 3,074 2,012,690.50 113 140,271.79 0 0.00 2,961 1,872,418.71\nNM 35 3,509.50 4 544.29 0 0.00 31 2,965.21\nNV 44 6,262.69 2 1,681.26 0 0.00 42 4,581.43\nNY 2,714 1,183,891.72 0 0.00 0 0.00 2,714 1,183,891.72\nOH 5,946 2,148,681.94 586 687,527.26 0 0.00 5,360 1,461,154.68\nOK 1,017 580,492.46 31 187,445.49 962 390,769.33 24 2,277.64\nOR 527 282,156.85 0 0.00 0 0.00 527 282,156.85\nPA 5,012 830,491.23 147 373,067.39 0 0.00 4,865 457,423.84\nPR 21 873.44 0 0.00 0 0.00 21 873.44\nRI 6,497 1,173,437.30 0 0.00 0 0.00 6,497 1,173,437.30\n\n\n 7\n\x0c APPENDIX II\n\n\n\n Number of Number of\n Number of Unclaimed Amount of Outstanding Amount of\n Unclaimed Amount of Deposit Amount of Number of Unclaimed Unclaimed Outstanding\n Deposit Unclaimed Accounts Unclaimed Unclaimed Deposit Deposit Unclaimed\n Accounts Deposit Funds Paid by Deposit Funds Accounts Funds Funds Deposit Funds\nState Transferred Transferred to States to Paid by States Recovered Recovered Recovered Transferred to\n to States States Depositors to Depositors by FDIC by FDIC by FDIC States\n SC 488 80,218.78 77 42,921.58 0 0.00 411 37,297.20\n SD 5 64.89 0 0.00 0 0.00 5 64.89\n TN 347 71,967.54 40 29,948.92 0 14.00 306 42,004.62\n TX 1,035 321,540.17 104 138,314.68 519 94,877.93 412 88,347.56\n US 5 103,383.96 0 0.00 0 0.00 5 103,383.96\n UT 18 2,678.84 6 2,395.33 0 0.00 12 283.51\nVA 974 276,451.42 3 8,319.40 43 15,204.22 928 252,927.80\n VT 9 1,588.76 3 848.65 0 0.00 6 740.11\nWA 265 208,420.14 50 168,469.75 48 4,739.63 167 35,210.76\n WI 68 47,131.81 7 11,073.55 0 0.00 61 36,058.26\nWV 1,389 257,193.58 65 26,129.45 0 0.00 1324 231,064.13\nWY 4 122.81 0 0.00 0 0.00 4 122.81\nTotal 93,219 $30,816,582.18 2,980 $4,784,244.37 2,198 $770,904.53 88,041 $25,261,433.28\n Source: The FDIC\xe2\x80\x99s DPS as of September 30, 2005.\n\n\n\n\n 8\n\x0c'


text:
Konkurskarantæne for direktør pga groft uforsvarlig forretningsfø
 afsagt torsdag den 11. januar 2018
 Sag 65/2017
 (advokat Claus Hastrup Knudsen, beskikket)
 X ApS under konkurs
 I tidligere instanser er afsagt kendelser af Sø- og Handelsretten den 23. november 2016 og af
 Østre Landsrets 15. afdeling den 21. december 2016.
 I påkendelsen har deltaget fem dommere: Lene Pagter Kristensen, Poul Dahl Jensen, Jan
 Schans Christensen, Kurt Rasmussen og Anne Louise Bormann.
 Kærende, A, har nedlagt påstand om frifindelse.
 Indkærede, X ApS under konkurs ved kurator Thomas Markert, har påstået stadfæstelse.
 Den 16. februar 2012 anlagde Z ApS sag mod Y ApS med påstand om, at Y skulle betale
 298.136 kr. med tillæg af procesrente svarende til den udbytteskat, som ved en fejl ikke var
 blevet tilbageholdt, da Y solgte sine anparter i Z og fik udbetalt salgssummen i form af
 udbyttebetalinger. Ved Retten i Lyngbys dom af 23. november 2012 fik Z medhold i sin
 påstand, og dommen blev stadfæstet ved Østre Landsrets dom af 25. juni 2014.
 Ved Retten i Lyngbys dom af 22. december 2015 blev A dømt til at betale en erstatning
 svarende til den udbytteskat samt de sagsomkostninger, som Y var blevet dømt til at betale til
 Z. Af dommens præmisser fremgår bl.a.:
 ”Det lægges efter bevisførelsen til grund, at A etablerede virksomheden Q få måneder
 efter, at Y ved dommen fra Lyngby Ret blev dømt til at betale Z det påstævnte beløb. A
 udførte i regi af Q samme konsulentopgaver, som han i årene inden udførte i regi af X,
 og A oppebar i 2013 og 2014 honorarindtægter i regi af Q på i alt godt 440.000 kr.
 Det er ubestridt, at A i 2013 og 2014 hævede løn i X, der på det tidspunkt stort set var
 uden indtægter, var underskudsgivende og havde en negativ egenkapital på godt
 A har forklaret, at han ikke kanaliserede omsætningen uden om X, og at han ikke
 overførte kunder fra X til Q, men at han lagde opgaver, der var ”let tjente penge” i Q for
 at undgå, at E fik adgang til indtægterne herfra. Han havde dog ikke talt med E om, at
 denne skulle være medejer af X.
 Heroverfor har E forklaret, at han og A indledte et samarbejde, hvorefter A skulle agere
 sælger af Es produkter, for hvilket arbejde A ville få provision af gennemført salg. E
 interesserede sig ikke for, i hvilket regi A udførte salgsarbejdet, og parterne indgik ikke
 en formel salgskontrakt. Det var ikke på tale, at E skulle have indtægter fra X.
 Det lægges herefter til grund, at A etablerede konkurrerende virksomhed til sin hidtil i
 regi af X drevne konsulentvirksomhed på et tidspunkt, hvor Y var dømt ved Retten i
 Lyngby til at betale det indtalte krav til Z, og hvor såvel Y som X var uden midler og
 reelt uden aktiver.
 Etableringen af Q kan ikke ses som en sædvanlig forretningsmæssig disposition, og
 retten finder, at A ved at kanalisere indtægterne fra X til Q må have indset, at der ville
 være en ikke ubetydelig risiko for, at X ville være ude af stand til helt eller delvist at
 tilbagebetale lånet til moderselskabet, der i konsekves heraf ville være ude af stand til at
 betale det idømte beløb til Z.
 Retten finder, at A herved på uforsvarlig måde har tilsidesat Zs interesser, og at A
 derfor er erstatningsansvarlig for det tab, som Z ubestridt har lidt, herunder på tilkendte
 sagsomkostninger. Herefter, og da de øvrige erstatningsbetingelser findes at være
 opfyldt, tager retten Zs subsidiære påstand til følge, idet der ikke ses at være grundlag
 for at pålægge A at betale de af Z afholdte konkursomkostninger.”
 Dommen blev anket til Østre Landsret, hvor parterne indgik forlig. Af gengivelsen af forliget
 i landsrettens retsbog af 6. marts 2017 fremgår bl.a.:
 ”Under forudsætning af, at A endeligt forliger de med X ApS ukk. og Y ApS u.kk. ved
 Retten i Lyngby verserende sager, så er overstående sag forligt på nedenstående vilkår,
 som følge af den forventede betaling på kr. 323.704,80 som Z ApS opnår via dividende
 i de førnævnte konkursboer.
 A skal betale kr. 41.891,21 af den ved byretten idømte hovedstol på i alt kr. 365.596,
 samt forligsmæssigt fastsatte renter med kr. 98.108,80 senest 1. april 2017.”
 Der blev som forudsat i forliget indgået forlig i sagerne anlagt mod A af henholdsvis X under
 konkurs og Y under konkurs. Af gengivelsen af forliget i retsbog af 27. februar 2017 fra
 Retten i Lyngby fremgår bl.a.:
 ”A skal senest 1. april 2017 til X ApS under konkurs betale kr. 470.000 som udgør
 tilbagebetaling af uretmæssigt modtaget honorar i 2013 (kr. 250.000) og 2014 (kr.
 140.000), samt et fast forligsmæssigt aftalt rentebeløb på kr. 80.000, som dækker frem
 til 31. december 2016.
 A skal senest 1. april 2017 til Y ApS under konkurs betale kr. 90.000 i renter af
 ledelseslån/anpartshaverlån. Der betales ikke renter af renterne, såfremt forliget
 overholdes.”
 A har anført navnlig, at det ifølge konkurslovens § 157 alene er forhold, der ligger senere end
 et år før fristdagen, der skal tillægges betydning ved vurderingen af, om der skal pålægges
 konkurskarantæne, dvs. konkret forhold i perioden 4. november 2013 til 4. november 2014.
 Forretningsførelsen i X ApS i denne periode var ikke groft uforsvarlig, hvilket støttes af bl.a.,
 at bogføring og indberetning/afregning af skat blev foretaget korrekt.
 Højesterets praksis, hvor der er lagt vægt på forhold, der ligger tidligere end et år før fristdagen,
 gælder kun i ekstreme tilfælde og finder derfor ikke anvendelse i denne sag.
 For så vidt angår det påståede ulovlige ledelseslån i X i 2008 har A anført, at han ikke har
 optaget et lån i X. Der var tale om en lønudbetaling, der ved en fejl fra revisors side var
 registreret som et ledelseslån. Fejlen blev berigtiget i 2014 ved, at lønudbetalingen blev
 korrigeret hos SKAT, og denne fremgangsmåde er hverken unormal eller usædvanlig. A har
 under alle omstændigheder med rette ageret i overensstemmelse med den rådgivning, som han
 har fået fra sin revisor.
 As handlinger som direktør i Y ApS kan ikke indgå i vurderingen af, om han skal pålægges
 konkurskarantæne, da konkurskarantænesagen alene er indledt mod ham som direktør i X.
 Lånet fra Y til X udgør under alle omstændigheder ikke en overtrædelse af selskabslovens §
 118. Lånet blev ydet på et tidspunkt, hvor der var rejst krav om betaling af udbytteskat fra Z,
 men hvor Y havde afvist kravet på baggrund af rådgivning fra revisor og advokat. A har med
 rette handlet i tillid til denne rådgivning. Herudover var der på grund af svigtende indtægter
 ikke grundlag for at sikre det fornødne kapitalgrundlag. Under de omstændigheder var det
 ikke i strid med selskabslovens § 118, at der ikke blev hensat et beløb i regnskabet i anledning
 af kravet fra Z, eller at driften fortsatte på sædvanlig vis, herunder at han oppebar løn. Da det
 stod klart for A, at Y skulle betale beløbet til Z, forsøgte han forgæves at indgå en afdragsordning
 med Z, ligesom han i hele perioden forsøgte at generere indtægter til selskabet. Han
 har derfor forsøgt at rette op på forholdet.
 Kreditorerne har ikke lidt store tab. Der er ikke opstået krav i boet senere end et år før fristdagen,
 og krav opstået på et tidligere tidspunkt skal ikke tillægges betydning.
 X under konkurs har ikke retlig interesse i at føre sagen, da konkursboerne kan sluttes med
 fuld dækning for kreditorerne.
 Kurator for X under konkurs har anført navnlig, at der i grundlaget for vurderingen efter
 konkurslovens § 157 af, om A skal pålægges konkurskarantæne, kan indgå forhold, som har
 fundet sted tidligere end et år før fristdagen, da A i tiden senere end et år før fristdagen har
 undladt at rette op på de mangelfulde forhold, jf. UfR 2016.1473.
 Det skal derfor tillægges betydning, at A i regnskabsåret 1. juli 2008 til 30. juni 2009 optog et
 ulovligt anpartshaverlån i X på 297.581 kr. I sommeren 2014 indfriede A det ulovlige
 anpartshaverlån ved at modregne med et påstået lønkrav for 2008, som på dette tidspunkt var
 forældet. Indfrielsen skulle være sket ved en effektiv indbetaling til selskabet.
 Det skal endvidere tillægges betydning ved vurderingen efter konkurslovens § 157, at A – på
 et tidspunkt, hvor kravet fra Z var blevet fastslået af byretten og i tiden op til konkurserne –
 systematisk forbrugte koncernens likvider på lønninger og goder til sig selv, uden at generere
 nogen indtægt til koncernen. Dette udgør en overtrædelse af selskabslovens § 118, og det
 ændrer ikke herved, at A på baggrund af rådgivning fra revisor og advokat havde opfattelsen
 af, at Y havde en god sag mod Z. Advokaten rådgav i øvrigt A om procesrisikoen ved at føre
 Det er udokumenteret, at A under hele forløbet skulle have forsøgt at skaffe indtægter til X. I
 de seneste år inden konkursen blev alle indtægter kanaliseret til As personlige virksomhed Q,
 selv om han fortsatte med at trække løn og have frie biler, dækning af kontorhold mv. i X.
 A har haft mulighed for at sikre selskaberne et forsvarligt kapitalberedskab, idet han modtog
 2.502.127 kr. på sin private bankkonto i forbindelse med udlodningen af udbytte fra Z til Y.
 Herudover skal det tillægges betydning ved vurderingen af, om der er grundlag for at pålægge
 A konkurskarantæne, at der i regnskabsåret 1. juli 2013 til 30. juni 2014 i strid med
 kildeskatteloven og ligningsloven ikke blev indeholdt og afregnet A-skat og kildeskat eller
 opgivet værdi af fri bil. Det ændrer ikke herved, at A efterfølgende har betalt skat. Yderligere
 blev der i strid med selskabslovens § 118, stk. 2, ikke ført bogholderi i perioden fra 30. juni
 2014 til 4. november 2014.
 Endelig skal det tillægges betydning ved vurderingen efter konkurslovens § 157, at A
 uretmæssigt modtog honorarer på henholdsvis 250.000 kr. i 2013 og 140.000 kr. i 2014,
 hvilket er bekræftet af et forlig mellem A og konkursboerne.
 Kurator er i medfør af konkursloven forpligtet til at søge at fremme en sag om konkurskarantæne,
 hvis der er grundlag herfor. Den tidligere ledelse kan ikke ”reparere” på de forhold, der
 gav anledning til konkurskarantæne, ved efter at have tabt en række sager at indgå forlig og
 tilbageføre midler til boerne og kreditorerne. At A nødtvunget efter at have tabt en række
 sager indgik forlig og tilbageførte midler, medfører ikke, at han derved ikke må anses for
 uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.
 Spørgsmålet i sagen er, om betingelserne i konkurslovens § 157, stk. 1, for at pålægge A
 konkurskarantæne er opfyldt, herunder navnlig, om der foreligger groft uforsvarlig
 forretningsførelse i bestemmelsens forstand.
 Højesteret tiltræder, at der som anført af Sø- og Handelsretten ved vurderingen skal lægges
 vægt på As adfærd i både Y ApS og X ApS.
 Efter konkurslovens § 157, stk. 1, er det bl.a. en betingelse for konkurskarantæne, at den pågældende senere end et år før fristdagen har deltaget i ledelsen af den senere konkursramte virksomhed og på grund af groft uforsvarlig forretningsførelse må antages at være uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed. Efter lovens forarbejder er det en forudsætning for konkurskarantæne, at den groft uforsvarlige adfærd skal have fundet sted senere end et år før fristdagen. Som det fremgår af Højesterets kendelse af 13. januar 2016 (UfR 2016.1473), skal der foretages en helhedsvurdering af forretningsførelsen i den periode, hvor den pågældende har indgået i ledelsen, således at der ved vurderingen af, om der er udvist groft uforsvarlig adfærd i perioden mindre end et år før fristdagen, også lægges vægt på, om ledelsen har undladt at rette op på groft uforsvarlige forhold, der er udvist på et tidligere tidspunkt.
 Ledelseslånet
 Af den reviderede årsrapport for X for 2008/2009, som er underskrevet af A, fremgår, at der i
 strid med anpartsselskabslovens § 48 (nu selskabslovens § 210) var ydet et lån til selskabets
 direktør, og at tilgodehavendet hos ledelsen udgjorde 297.581 kr. Selskabets daværende
 revisor har forklaret, at han antog, at der var tale om hævninger på mellemregningskontoen,
 da der ikke var indbetalt eller afregnet skat. Også af årsrapporterne for 2009/2010, 2010/2011,
 2011/2012 og 2012/2013, som A ligeledes har underskrevet, fremgår, at der var ydet ulovlige
 lån til ledelsen, og parterne er enige om, at A først reagerede herpå, efter at han i november
 2013 fik varsel om tvangsbøder, hvis forholdet ikke blev berigtiget. Højesteret finder, at A
 ikke heroverfor har godtgjort, at der reelt var tale om udbetalt løn. Højesteret lægger derfor til
 grund, at der i strid med selskabslovgivningen har været ydet lån fra X til A, og at der ikke
 var rettet op på dette forhold, da konkursen indtrådte.
 Dispositioner over salgssummen for Ys anparter i Z ApS og den fortsatte drift af X
 Salgssummen på ca. 2,5 mio. kr. for Ys anparter i Z blev indsat på As private konto med
 845.313 kr. den 12. juli 2011 og med 1.656.814 kr. den 28. november 2011. Den 30.
 november 2011 overførte A de 845.313 kr. til X, og den 29. juni 2012 overførte han af den
 samlede salgssum yderligere 1 mio. kr. til X, efter at Z den 16. februar 2012 havde anlagt sag
 mod Y. De resterende 656.814 kr. blev afsat som løn til A i X. Der opstod herved et
 tilgodehavende for Y hos X på de ca. 2,5 mio. kr. X havde i flere år haft underskud og en
 negativ egenkapital. I årene frem til konkursen fortsatte A driften i X, hvor indtægterne var
 ganske beskedne, og der blev i X udbetalt løn til A og afholdt udgifter til to firmabiler,
 omkostninger til hjemmekontor, racercykel mv. Efter at Y ved Retten i Lyngbys dom af 23.
 november 2012 var blevet dømt til at betale Zs krav, etablerede A som beskrevet i Retten i
 Lyngbys dom af 22. december 2015 den personligt drevne virksomhed Q, hvor han i 2013 og
 2014 modtog honorarindtægter på i alt ca. 440.000 kr. for konsulentopgaver svarende til dem,
 der tidligere blev udført af X. Højesteret finder, at A må have indset, at X herved blev tømt
 for midler og blev ude af stand til at betale sin gæld til Y, som derfor ikke kunne betale Zs
 Højesteret tiltræder efter en helhedsvurdering, at As forretningsførelse i perioden frem til
 konkursen har været groft uforsvarlig, og at han som følge heraf må antages at være uegnet til
 at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed, og tiltræder derfor, at han er pålagt
 konkurskarantæne efter konkurslovens § 157.
 Højesteret har ved vurderingen navnlig lagt vægt på, at han ved sine dispositioner over salgssummen for Ys anparter i Z og ved den fortsatte drift af X som beskrevet ovenfor har tømt X og Y for midler samtidig med, at han kanaliserede indtægter uden om selskaberne. Højesteret
 har endvidere tillagt det en vis vægt, at der i en række år og helt frem til konkursen har været ulovlige ledelseslån til A fra X.
 Det kan under de foreliggende omstændigheder ikke føre til en anden vurdering, at hovedparten
 af de krav på 455.464,63 kr., der blev anmeldt i konkursboerne fra eksterne kreditorer,
 senere er indfriet som følge af de forlig, der er indgået i erstatningssagerne anlagt af konkursboerne
 og af Z mod A.
 Herefter, og da Højesteret ikke finder grundlag for at fastsætte konkurskarantæneperioden til
 mindre end to år, jf. konkurslovens § 158, stk. 1, 2. pkt., stadfæster Højesteret landsrettens
 kendelse. Karantæneperioden regnes fra endelig kendelse, dvs. Højesterets kendelse.
 Efter resultatet skal A betale sagsomkostninger for Højesteret i medfør af konkurslovens §
 165, stk. 1. Sagsomkostningerne skal betales til statskassen og fastsættes til 25.000 kr. til
 dækning af advokatudgift for Højesteret. A skal endvidere i medfør af konkurslovens § 165,
 stk. 2, erstatte statskassens udgifter i forbindelse med beskikkelse af advokat for ham. Disse
 udgifter fastsættes til dækning af advokat for Højesteret til 25.000 kr. A skal således i alt
 betale 50.000 kr. til statskassen.
 A skal erstatte statskassens udgifter for Højesteret med 50.000 kr.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 21996D0523(01)
 Uradni list L 124 , 23/05/1996 str. 0011 - 0012
 Sklep Skupnega Odbora EGPšt. 10/96z dne 1. marca 1996o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGPSKUPNI ODBOR EGP JEob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, spremenjenega s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ker je bila Priloga II k Sporazumu spremenjena s Sklepom št. 7/94 Skupnega odbora EGP z dne 21. marca 1994 o spremembi Protokola 47 in nekaterih prilog k Sporazumu EGP [1];ker je treba Direktivo Komisije 95/8/ES z dne 10. aprila 1995 o spremembi Direktive 77/535/EGS o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z metodami vzorčenja in analize gnojil (Analitske metode za elemente v sledovih pri koncentraciji, večji od 10 %) [2] vključiti v Sporazum,SKLENIL:Člen 1V točki 2 (Direktiva Komisije 77/535/EGS) v poglavju XIV Priloge II k Sporazumu se doda naslednja alinea:"— 395 L 0008: Direktiva Komisije 95/8/ES z dne 10. aprila 1995 (UL L 86, 20.04.1995, str. 41)."Člen 2Besedila Direktive Komisije 95/8/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki so priložena ustreznim jezikovnim različicam tega sklepa, so verodostojna.Člen 3Ta sklep začne veljati 1. aprila 1996 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti.V Bruslju, 1. marca 1996Za Skupni odbor EGPPredsednikP. Benavides[1] UL L 160, 28.06.1994, str. 1.[2] UL L 86, 20.04.1995, str. 41.--------------------------------------------------


text:
Kauza pouličnej bitky s trojicou bratov sa vracia na košický súd
 Okresný súd uznal vo februári troch bratov Branislava, Maroša a Martina P. za vinných z trestného činu výtržníctva a prvých dvoch aj z ublíženia na zdraví.
 8. novembra 2019 16:20
 Košice 8. novembra (TASR) – Košický krajský súd zrušil februárové rozhodnutie okresného súdu o podmienečnom a peňažnom treste pre troch bratov Branislava, Maroša a Martina P. Obžalovaní sú v kauze pouličnej bitky v centre Košíc z novembra 2015. Odvolací súd zohľadnil námietky krajského prokurátora v súvislosti so spôsobením ťažkej ujmy na zdraví poškodenej. TASR o tom informovala hovorkyňa súdu Anna Pančurová.
 „Krajský súd v Košiciach na neverejnom zasadnutí 6. novembra rozhodol o odvolaní obžalovaných Maroša P. a spol. a prokurátora proti rozsudku Okresného súdu Košice I z 13. februára tak, že napadnutý rozsudok Okresného súdu Košice I v celom rozsahu zrušil a vec vracia okresnému súdu, aby ju v potrebnom rozsahu znova prejednal a rozhodol o nej,“ uviedla.
 Okresný súd uznal vo februári troch bratov Branislava, Maroša a Martina P. za vinných z trestného činu výtržníctva a prvých dvoch aj z ublíženia na zdraví. Pri ich fyzickom útoku utrpela zranenie mladá žena a jej priateľ. Branislavovi a Marošovi P. uložil súd podmienečné šesťmesačné tresty a Martinovi P. peňažný trest vo výške 500 eur. Zároveň im určil povinnosť uhradiť škodu štyrom poškodeným. Obžalovaní aj prokurátor sa vtedy znovu odvolali na krajský súd.
 K násilnej potýčke medzi bratmi po oslave narodenín a štvoricou Košičanov vrátane dvoch žien došlo 22. novembra 2015 okolo 3.30 h pred pizzeriou na Hlavnej ulici. Po medializácii incidentu musel Martin P. odísť z funkcie technického riaditeľa Bytového podniku mesta Košice. Branislav P. prišiel o post vedúceho oddelenia verejného obstarávania a zdravotníckej techniky v košickej univerzitnej nemocnici. Tretieho z bratov Maroša P. prepustili z radov polície pre porušenie služobnej prísahy.