type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52012PC0617
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt /* COM/2012/0617 final - 2012/0295 (COD) */
 SAMMANFATTNING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 1.1. Fattigdom och materiell brist
 i unionen
 Inom sin Europa 2020-strategi har Europeiska
 unionen fastställt som mål att fram till 2020 med minst 20 miljoner minska
 antalet personer som lever i eller riskerar fattigdom eller social
 utestängning. Emellertid har den ekonomiska krisen lett till ökad fattigdom och
 social utestängning och detta väcker oro över de sociala följderna för enskilda
 och samhället i stort.
 År 2010 riskerade nästan en fjärdedel av alla
 européer (116 miljoner) fattigdom eller social utestängning. Det är cirka två
 miljoner mer än föregående år och de första tillgängliga uppgifterna för 2011
 bekräftar denna tendens.
 Medan de som befinner sig i samhällets utkant
 har ständigt ökande behov har medlemsstaternas möjlighet att stödja dem i många
 fall minskat. Den sociala sammanhållningen hotas mer än någonsin av
 budgetpolitiska begränsningar. I många medlemsstater upplever man att den
 politik som bestäms på europeisk nivå i vissa avseenden bidragit till denna
 utveckling.
 Den tilltagande fattigdomen inverkar negativt
 på européernas levnadsförhållanden, och cirka 40 miljoner personer drabbas
 av grava materiella brister. Antalet minskade tydligt mellan 2005 och 2008, men
 det började öka igen mellan 2009 och 2010, och ytterligare 342 000 personer
 drabbades av grava materiella brister på bara ett år.
 Ett av de viktigaste inslagen i materiell
 fattigdom är oförmågan att få tillgång till livsmedel av lämplig mängd och
 kvalitet. Andelen av EU-befolkningen som inte hade råd med en måltid som
 innehåller kött, kyckling eller fisk (eller en vegetarisk motsvarighet)
 varannan dag – något som Världshälsoorganisationen definierar som ett
 grundläggande behov – var 8,7 % under 2010, dvs. över 43 miljoner
 människor, och de första uppgifterna för 2011 pekar på läget håller på att
 förvärras.
 En särskilt allvarlig form av materiell
 fattigdom som är mycket värre än brist på livsmedel är hemlöshet. Det är svårt
 att mäta hur utbredd hemlösheten är, men det finns uppskattningar som visar på
 att 4,1 miljoner människor i Europa var hemlösa under 2009–2010.
 Hemlösheten har ökat på senare tid på grund av de sociala effekterna av låg och
 ojämn tillväxt samt av ökande arbetslöshet. Det är ännu mer oroande att nya
 kategorier hemlösa har kommit in i bilden, nämligen barnfamiljer, ungdomar och
 personer med invandrarbakgrund.
 Det finns 25,4 miljoner barn i unionen
 som riskerar fattigdom eller social utestängning. Allmänt löper barn större
 risk för fattigdom eller social utestängning än resten av befolkningen
 (27 % jämfört med 23 % för hela befolkningen). Detta utsätter dem för
 materiella brister som omfattar mer än (dålig) näring. Till exempel har
 5,7 miljoner barn inga nya (icke begagnade) kläder och 4,7 miljoner har
 inte två par välsittande skor (av vilka ett par allväderskor). Barn som lider
 av materiella brister av detta slag har mindre utsikter än sina mer bemedlade
 kamrater att lyckas med sin skolgång, ha god hälsa och förverkliga sin fulla
 potential som vuxna.
 1.2. Unionens svar på fattigdom
 och materiella brister
 Unionens främsta instrument för att stödja
 anställbarhet, bekämpa fattigdom och främja social inkludering är och förblir
 Europeiska socialfonden (ESF). Detta strukturella instrument investerar direkt
 i människor och deras färdigheter och syftar till att förbättra deras chanser
 på arbetsmarknaden. Dock befinner sig en del av unionens mest utsatta
 medborgare, som lider av extrema former av fattigdom, alltför långt ifrån
 arbetsmarknaden för att kunna dra fördel av Europeiska socialfondens åtgärder
 för social inkludering.
 EU:s ordning för utdelning av livsmedel till
 de sämst ställda i unionen har under över två decennier gett livsmedelsbistånd
 till dessa personer. Ordningen inrättades 1987 för att jordbruksöverskotten,
 som annars skulle ha förstörts, skulle ställas till förfogande för de
 medlemsstater som önskade använda dem. Under årens lopp blev ordningen en
 viktig försörjningskälla för organisationer som arbetade direkt med de minst
 gynnade i våra samhällen och som kunde ge dem livsmedel. Eftersom
 interventionslagren förväntas minska och deras storlek är mycket oförutsägbar
 under åren 2011–2020 till följd av successiva reformer av den gemensamma
 jordbrukspolitiken har ordningen för utdelning av livsmedel förlorat sitt
 ursprungliga existensberättigande och kommer att läggas ned vid utgången av
 2013.
 Materiell fattigdom vållar dock fortfarande
 allvarliga problem och det finns fortfarande behov av EU:s bistånd till de
 personer i samhället som har det sämst ställt. I sitt förslag till nästa
 fleråriga budgetram har kommissionen beaktat detta och öronmärkt en budget på
 2,5 miljarder euro till ett nytt instrument för att bekämpa de mest
 extrema formerna av fattigdom och utestängning.
 Därför fastställs i denna förordning för åren
 2014–2020 ett nytt instrument som kommer att komplettera de befintliga
 sammanhållningsinstrumenten, särskilt Europeiska socialfonden, genom att det
 riktas in på de värsta och mest socialt destruktiva formerna av fattigdom och
 livsmedelsbrist samt hemlöshet och materiella brister som drabbar barn.
 Samtidigt stöds kompletterande åtgärder som är avsedda för social
 återintegration av dem i EU som har det sämst ställt.
 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER
 OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 2.1. Intressenternas ståndpunkter
 Viktiga åsikter och idéer för framtiden har
 framkommit i diskussioner i rådet och Europaparlamentet samt med det civila
 samhället och lokala myndigheter om det befintliga stödet enligt EU:s ordning
 för utdelning av livsmedel till dem som har det sämst ställt i unionen. Dessutom
 har kommissionen varit lyhörd för intressenternas åsikter och rådfrågat
 paraplyorganisationer på EU-nivå som företräder både tillhandahållare av
 livsmedel och slutmottagarna.
 Den potentiella betydande nedskärningen 2012 i
 det stöd som tillhandahålls enligt EU:s ordning för utdelning av livsmedel fick
 stor kritik från det civila samhällets organisationer, och företrädare för
 regionala och lokala myndigheter betonade vikten av detta stöd och vädjade om
 att systemet ska få fortsätta när behoven nu ökar.
 Stora välgörenhetsorganisationer och
 organisationer i det civila samhället som företräder livsmedelsbanker, samt
 organisationer som arbetar med barn och hemlösa har gång på gång uttryckt
 behovet av offentligt stöd, särskilt från EU.
 Det har hållits två möten med paraplyförbund
 av organisationer som företräder inte bara stödmottagarna utan även
 slutmottagarna. Allmänt sett välkomnade organisationerna den eventuella
 utvidgningen av instrumentets räckvidd utöver livsmedelsbistånd och tanken att
 placera människor i centrum för programmet.
 Medlemsstaternas åsikter om ett sådant
 instrument är delade: sju medlemsstater har motsatt sig att man fortsätter med
 systemet för utdelning av livsmedel efter 2013. Andra medlemsstater har
 uttryckt sitt bestämda stöd till systemet. Tretton medlemsstater utfärdade en
 förklaring i december 2011 där de begärde att ordningen för utdelning av
 livsmedel skulle fortsätta efter 2013.
 Europaparlamentet har upprepade gånger
 uttryckt sitt starka stöd för en fortsättning av livsmedelsbiståndsprogrammet
 för att uppnå bättre social sammanhållning i Europa.
 I december 2011 skrev elva
 paraplyorganisationer till EU-kommissionär László Andor och till
 generaldirektören för sysselsättning, sociala frågor och inkludering med önskemål
 om framsteg mot en EU-strategi för hemlösa. Dessutom har Europaparlamentet
 manat till en EU-strategi mot hemlöshet, först i en skriftlig förklaring (2010)
 och sedan i en resolution (2011).
 I pakten för tillväxt och sysselsättning som
 Europeiska rådet antog den 29 juni 2012 anges det att ”vid genomförandet
 av de landsspecifika rekommendationerna kommer medlemsstaterna att lägga
 särskild tonvikt vid att åtgärda arbetslöshet och ta sig an krisens sociala
 följder på ett effektivt sätt [samt] genomföra verkningsfulla strategier för
 att bekämpa fattigdom och stödja utsatta grupper”.
 2.2. Konsekvensbedömning
 Den viktigaste frågan i konsekvensbedömningen
 var det nya instrumentets räckvidd. Alternativen som övervägdes var
 0) ingen finansiering, 1) ett instrument som följer på det aktuella
 systemet som är begränsat till utdelning av livsmedel, 2) ett instrument
 som kompletterar utdelning av livsmedel med stöd till kompletterande åtgärder
 avsedda att integrera mottagarna av livsmedelsstödet i samhället och 3) ett
 heltäckande instrument för materiellt bistånd i form av livsmedel, varor för
 hemlösa och varor för barn som lider av materiella brister och som kombineras
 med kompletterande åtgärder avsedda att återintegrera dem som har det sämst
 ställt i samhället.
 Nettoeffekten av nollalternativet beror på hur
 den befintliga finansieringen omfördelas. Det skulle dock säkert ses som en
 bekräftelse av att solidariteten i Europa urholkas just när fattigdomen
 tilltar. Jämfört med alternativ ett innebär alternativ två och i ännu högre
 grad alternativ tre en minskning av det livsmedelsstöd som delas ut eftersom
 vissa resurser anslås till andra slags insatser. Emellertid borde de
 kompletterande åtgärderna även medföra att de uppnådda resultaten blir mer
 hållbara. Alternativ tre är att föredra eftersom det ger den bästa möjligheten
 att anpassa de insatser som får stöd till lokala behov.
 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER
 Insatser från EU:s sida är motiverade på
 grundval av artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
 där det föreskrivs att unionen ska ”främja en harmonisk utveckling inom hela
 unionen” genom att ”utveckla och fullfölja sin verksamhet för att stärka sin
 ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning” och artikel 175 i
 fördraget där man anger rollen för EU:s strukturfonder för att uppnå detta mål
 och föreskriver att särskilda åtgärder utanför strukturfonderna kan antas.
 Insatser på EU-nivå är nödvändiga med hänsyn
 till omfattningen av fattigdom och social utestängning i unionen och de
 oacceptabla skillnaderna mellan medlemsstaterna som ytterligare förvärras av
 den ekonomiska krisen och som leder till en försämring av den sociala
 sammanhållningen och medför risken att man inte uppnår Europa 2020-strategins
 mål för kampen mot fattigdom och social utestängning.
 Det finansiella stödet från EU bidrar till att
 få igång arbetet på nationell nivå, samordna insatser och ta fram och införa
 instrument som främjar social inkludering. På så sätt kan unionen föregå med
 gott exempel.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 I kommissionens förslag till flerårig
 budgetram planeras 2,5 miljarder euro inom ramen för
 sammanhållningspolitiken för åren 2014–2020.
 Enligt artikel 84.3 i förordning nr... (EU)
 (grundförordningen) ska stödet till en medlemsstat ur fonden betraktas som en
 del av andelen av de strukturfonder som anslås till Europeiska socialfonden.
 Föreslagen budget 2014–2020 || miljarder euro
 Sammanhållningspolitik (strukturfonder) varav fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt || 339 2,5
 * Alla uppgifter i 2011 års fasta priser
 5. Innehållet i förordningen
 5.1. Mål och tillämpningsområde
 Det allmänna målet med Europeiska fonden för
 dem som har det sämst ställt (nedan kallad fonden) är att främja social
 sammanhållning i unionen och på detta sätt bidra till att uppnå målet i Europa
 2020-strategin som är att minska antalet personer som är drabbade av eller
 riskerar fattigdom och social utestängning med minst 20 miljoner.
 Detta uttrycks i det särskilda målet stöd till
 nationella system som via partnerorganisationer tillhandahåller
 icke-finansiellt bistånd till de personer som har det sämst ställt.
 Vad gäller tillämpningsområdet täcker fonden
 livsmedelbrist, hemlöshet och barns materiella fattigdom. Varje medlemsstat får
 välja att sätta in åtgärder mot en eller flera av dessa brister.
 Medlemsstaterna får också stödja kompletterande åtgärder som komplement till
 materiellt stöd för att bidra till en återintegrering i samhället av de
 personer som har det sämst ställt.
 5.2. Personer berättigade till
 stöd och fondens fokusering
 De personer som är berättigade till materiellt
 bistånd är de personer i unionen som har det sämst ställt. Det blir
 medlemsstaterna eller partnerorganisationerna som får ansvaret att fastställa
 kriterierna för vilka personer som ska få bistånd, eftersom de är bäst
 placerade för att med hänsyn till lokala behov kunna styra biståndet.
 Genom att definiera den typ av varor som ska
 delas ut, nämligen livsmedel eller baskonsumentvaror för personligt bruk för
 hemlösa eller barn, innehåller förordningen också en indirekt styrmekanism.
 5.3. Partnerorganisationer
 Partnerorganisationer är de organisationer som
 direkt eller indirekt tillhandahåller livsmedel eller varor till de personer
 som har det sämst ställt. För att säkerställa att fonden bidrar till en långsiktig
 minskning av fattigdomen och bättre social sammanhållning måste de
 partnerorganisationer som direkt tillhandahåller livsmedel eller varor själva göra
 insatser som kompletterar tillhandahållandet av materiellt bistånd och som
 syftar till social inkludering av de personer som har det sämst ställt. Sådana
 kompletterande åtgärder kan få stöd ur själva fonden.
 De nationella myndigheterna kan antingen köpa
 in livsmedel och varor eller göra dem tillgängliga för partnerorganisationer
 eller ge partnerorganisationerna medel till inköp av livsmedel och varor. Om en
 partnerorganisation köper in livsmedel eller varor kan den antingen själv dela
 ut det materiella biståndet eller anförtro utdelningen till andra
 partnerorganisationer.
 5.4. Genomförandebestämmelser
 Fonden kommer att genomföras enligt
 sammanhållningspolitikens modell, det vill säga via delad förvaltning på
 grundval av ett sjuårigt operativt program per medlemsstat under åren
 2014–2020.
 När det gäller genomförandet följer
 förordningen tillvägagångssättet för strukturfonderna och låter bland annat
 medlemsstaterna om de så önskar använda strukturerna, de utsedda myndigheterna
 och förfarandena för Europeiska socialfonden, för att minska den administrativa
 bördan i samband med övergången från den nuvarande ordningen för utdelning av
 livsmedel till de sämst ställda till den nya fonden för europeiskt bistånd till
 dem som har det sämst ställt. Bestämmelserna om programplanering, övervakning,
 utvärdering, information och kommunikation är dock förenklade för att passa
 fondens mål och målgrupper.
 Reglerna för stödberättigande är också de
 utformade för att ta hänsyn till fondens natur och till de olika aktörerna som
 kommer att medverka i genomförandet. I synnerhet föreskrivs det i förordningen
 förenklade kostnadsmetoder för de flesta utgiftskategorier, och det finns öppna
 möjligheter för övriga kategorier.
 Den ekonomiska förvaltningen och
 kontrollsystemet bygger på systemet i strukturfonderna. Somliga bestämmelser
 har också anpassats och förenklats för att helt passa de insatser som kommer
 att stödjas ur fonden, särskilt vad gäller förfinansiering, innehållet i
 betalningsansökningar till kommissionen samt proportionell kontroll.
 Partnerorganisationerna har begränsade
 möjligheter att i förskott lägga fram de nödvändiga medlen. Medlemsstaterna kan
 också ha svårigheter att uppbåda de medel som krävs för förfinansiering av
 insatserna. Dessutom är det sannolikt att de medlemsstater som har det kärvaste
 budgetläget också är de som har det största antalet personer som har det sämst
 ställt. För att motverka detta, vilket kan äventyra måluppfyllelsen, fastställs
 nivån på förfinansiering till 11 % av det sammanlagda anslaget till en
 medlemsstat. Detta kommer att möjliggöra en täckning på upp till 90 % av
 kostnaderna för det första årets biståndsinsatser, exklusive tekniskt bistånd,
 transporter, administrativa kostnader och kompletterande åtgärder.
 2012/0295 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om fonden för europeiskt bistånd till dem som
 har det sämst ställt
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
 UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artikel 175.3,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag,
 efter översändande av utkastet till
 lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och
 sociala kommitténs yttrande[1],
 med beaktande av Regionkommitténs yttrande[2],
 i enlighet med det ordinarie
 lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1) I linje med Europeiska rådets
 slutsatser av den 17 juni 2010 där unionens strategi för en smart och hållbar
 tillväxt för alla antogs har unionen och medlemsstaterna fastställt att antalet
 personer som riskerar fattigdom och social utestängning ska var minst 20
 miljoner lägre senast år 2020.
 (2) Antalet personer i unionen
 som lider av materiell fattigdom, även grav sådan, ökar och dessa personer har
 ofta inte heller möjlighet att dra fördel av aktiveringsåtgärderna enligt
 förordning (EU) nr [...grundförordningen], och särskilt förordning (EU) nr
 [...ESF].
 (3) Enligt artikel 174 i
 fördraget ska unionen, för att främja en harmonisk utveckling inom hela
 unionen, utveckla och fullfölja sin verksamhet för att stärka sin ekonomiska,
 sociala och territoriella sammanhållning.
 (4) Fonden för europeiskt bistånd
 till dem som har det sämst ställt (nedan kallad fonden) bör stärka den
 sociala sammanhållningen och bidra till att minska fattigdomen i unionen genom
 att stödja nationella system som tillhandahåller icke-finansiellt bistånd till
 dem som har det sämst ställt för att åtgärda livsmedelbrist, hemlöshet och barns
 materiella brister.
 (5) Enligt artikel 317 i
 fördraget och i samband med delad förvaltning bör det anges på vilka villkor
 kommissionen kan utöva sina befogenheter att genomföra Europeiska unionens
 allmänna budget, och medlemsstaternas ansvar vad gäller samarbete bör
 förtydligas. Dessa villkor bör göra det möjligt för kommissionen att försäkra
 sig om att medlemsstaterna använder fonden på ett lagligt och korrekt sätt och
 i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning i den bemärkelse som
 avses i rådets förordning [...] med budgetförordning för Europeiska
 gemenskapernas allmänna budget (nedan kallad budgetförordningen)[3].
 (6) Bestämmelserna säkerställer
 också att de insatser som får stöd överensstämmer med tillämplig
 unionslagstiftning och nationell lagstiftning, särskilt vad gäller säkerheten hos
 de varor som delas ut till de personer som har det sämst ställt.
 (7) För att ange en lämplig
 budgetram bör kommissionen via genomförandeakter upprätta en årlig fördelning
 av sammanlagda resurser per medlemsstat med hjälp av en objektiv och öppen
 metod som återspeglar skillnader vad gäller fattigdom och materiella brister.
 (8) Varje medlemsstat bör i sitt
 operativa program fastställa och motivera de former av materiell fattigdom som
 ska åtgärdas och beskriva målen för och kännetecknen för det bistånd till de
 personer som har det sämst ställt vilket kommer att tillhandahållas via stödet
 till befintliga nationella system. Programmet bör också inkludera inslag som är
 nödvändiga för att genomförandet av det operativa programmet ska bli
 slagkraftigt och resurseffektivt.
 (9) För att fonden ska vara få så
 stort genomslag som möjligt, särskilt med hänsyn till nationella omständigheter,
 är det lämpligt att upprätta ett förfarande för eventuella ändringar i det
 operativa programmet.
 (10) Utbyten av erfarenheter och
 bästa lösningar har ett betydande mervärde, och kommissionen bör underlätta
 sådan spridning.
 (11) För att övervaka framstegen i
 genomförandet av operativa program bör medlemsstaterna utarbeta och
 tillhandahålla till kommissionen årliga och slutliga genomföranderapporter och
 på så sätt säkerställa att det finns väsentlig och aktuell information. I samma
 syfte bör kommissionen och varje medlemsstat hålla ett årligt möte för en
 bilateral genomgång, om de inte enas om annat.
 (12) För att förbättra kvaliteten
 och utformningen av varje operativt program och utvärdera fondens genomslag och
 resurseffektivitet bör utvärderingar i förhand och i efterhand genomföras.
 Utvärderingarna bör kompletteras med undersökningar av de personer som har det
 sämst ställt och som har dragit fördel av programmet, och om nödvändigt med
 hjälp av undersökningar under programperioden. Medlemsstaternas och
 kommissionens respektive ansvar i detta avseende bör anges närmare.
 (13) Medborgarna har rätt att veta
 hur unionens medel investeras och vilka effekter detta får. För att se till att
 information om fondens resultat får en bred spridning och för att säkerställa
 att möjligheter till finansiering är tillgängliga och tydliga bör utförliga
 regler upprättas om information och kommunikation, särskilt vad gäller
 medlemsstaternas och mottagarnas ansvar.
 (14) Unionens lagstiftning om skydd
 för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det
 fria flödet av sådana uppgifter, i synnerhet Europaparlamentets och rådets
 direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med
 avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana
 uppgifter[4]
 är tillämplig.
 (15) För att unionens resurser ska
 få en multiplikatoreffekt är det nödvändigt att fastställa en högsta medfinansieringsandel
 från fonden till de operativa programmen och samtidigt beakta situationen hos
 de medlemsstater som har tillfälliga budgetproblem.
 (16) Enhetliga och skäliga regler för
 fonden beträffande stödperioden, insatser och utgifter bör tillämpas i hela
 unionen. Villkoren för berättigande bör återspegla den speciella karaktären i
 fondens mål och målgrupper, särskilt via lämpliga villkor för insatsernas
 stödberättigande samt stödformer och regler och villkor för återbetalning.
 (17) Enligt [förslaget till]
 Europaparlamentets och rådets förordning om den gemensamma organisationen av
 marknaderna för jordbruksprodukter [CMO-förordningen][5] kan produkter som köps in genom
 offentliga interventioner förbrukas genom att de görs tillgängliga för
 ordningen för livsmedelsdistribution till de sämst ställda i EU om den
 ordningen medger det. Beroende på omständigheterna kan livsmedel från
 användning, beredning eller försäljning av sådana lager vara det ekonomiskt
 mest fördelaktiga alternativet, varför detta bör möjliggöras i den här
 förordningen. De belopp som betalas vid transaktioner som rör sådana lager bör
 användas till förmån för dem som har det sämst ställt och bör inte tillämpas så
 att medlemsstaternas skyldighet att medfinansiera programmet minskar. För
 effektivast möjliga användning av interventionslagren och avkastning på dem bör
 kommissionen i enlighet med artikel 19 e i förordning (EU) nr
 [CMO-förordningen] anta genomförandeakter om fastställande av förfaranden för
 hur produkter i interventionslagren får användas, beredas eller säljas till
 förmån för programmet för dem som har det sämst ställt.
 (18) Det är nödvändigt att ange de
 typer av insatser som får vidtas på kommissionens och medlemsstaternas
 initiativ, som tekniskt bistånd med stöd ur fonden.
 (19) I enlighet med principen om
 delad förvaltning bör medlemsstaterna genom sina förvaltnings- och kontrollsystem
 ha huvudansvaret för att genomföra och kontrollera verksamheten inom
 programmen.
 (20) Medlemsstaterna bör vidta
 lämpliga åtgärder för att garantera att deras förvaltnings- och kontrollsystem
 inrättas och fungerar på bästa sätt för att ge säkerhet om att fonden används
 på ett lagligt och korrekt sätt. Det bör därför fastställas vilka skyldigheter
 medlemsstaterna har när det gäller förvaltnings- och kontrollsystem för sina
 operativa program samt beträffande förebyggande, upptäckande och korrigering av
 oriktigheter och överträdelser av unionslagstiftningen.
 (21) Medlemsstaterna bör utse en
 förvaltningsmyndighet, en attesteringsmyndighet och en funktionellt oberoende
 revisionsmyndighet för sitt operativa program. För att ge medlemsstaterna
 flexibilitet när de inrättar kontrollsystem är det lämpligt att ge dem
 möjlighet att välja att låta attesteringsmyndighetens uppgifter utföras av
 förvaltningsmyndigheten. Medlemsstaterna bör också ha rätt att utse förmedlande
 organ för att utföra vissa av förvaltningsmyndighetens eller
 attesteringsmyndighetens uppgifter. Medlemsstaterna bör i så fall tydligt
 fastställa deras ansvarsområden och funktioner.
 (22) Förvaltningsmyndigheten har
 huvudansvaret för att fonden genomförs verkningsfullt och resurseffektivt och
 har därför ett stort antal funktioner som rör programförvaltning och
 övervakning, ekonomisk förvaltning och kontroller samt urval av projekt. Dess
 ansvarsområden och uppgifter bör fastställas.
 (23) Attesteringsmyndigheten bör
 upprätta betalningsansökningar och lämna in dem till kommissionen. Den bör
 upprätta årsredovisningar, attestera att de är fullständiga, exakta och
 sanningsenliga och att de bokförda utgifterna överensstämmer med tillämpliga
 unionsregler och nationella regler. Dess ansvarsområden och uppgifter bör
 fastställas.
 (24) Revisionsmyndigheten bör se
 till att revision genomförs av förvaltnings- och kontrollsystemen, av ett
 lämpligt urval operationer och av årsredovisningen. Dess ansvarsområden och
 uppgifter bör fastställas.
 (25) Utan att det påverkar
 kommissionens befogenheter när det gäller finansiell kontroll bör samarbetet
 mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för denna förordning
 säkerställas, och kriterier bör fastställas som gör att kommissionen, inom
 ramen för sin strategi för kontroll av nationella system, kan avgöra vilken
 säkerhetsgrad som bör krävas från de nationella revisionsorganen.
 (26) Kommissionens befogenheter och
 skyldighet att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen verkligen
 fungerar och att ålägga medlemsstaterna att vidta åtgärder bör fastställas.
 Kommissionen bör också ha befogenhet att genomföra revisioner inriktade på
 frågor som rör sund ekonomisk förvaltning, för att kunna dra slutsatser om
 fondens resultat.
 (27) Unionens budgetåtaganden bör
 verkställas årligen. För att programförvaltningen ska fungera effektivt bör
 gemensamma regler fastställas för utbetalning av mellanliggande
 betalningsansökningar, av det årliga saldot och av slutsaldot.
 (28) För att kommissionen ska få
 rimliga garantier bör ansökningen om mellanliggande betalning betalats till
 90 % av de bidragsberättigade utgifter som ingår i betalningsansökningen.
 (29) En förfinansiering vid det
 operativa programmets början bör säkerställa att medlemsstaten har medel att
 stödja mottagarna i genomförandet av insatserna från och med tidpunkten när det
 operativa programmet antas. Denna förfinansiering bör endast användas i detta
 syfte och mottagarna bör få tillräcklig finansiering för att inleda en insats
 när den väljs ut.
 (30) För att skydda unionens ekonomiska
 intressen bör det finnas tidsbegränsade åtgärder som gör det möjligt för den
 delegerade utanordnaren att avbryta utbetalningar när det finns tecken som
 tyder på allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemet, bevis på
 allvarliga oriktigheter i samband med en ansökan om utbetalning eller
 underlåtenhet att lämna in handlingar för granskning och godkännande av
 räkenskaperna.
 (31) För att skydda unionens
 ekonomiska intressen och skapa förutsättningar för att säkerställa att
 programmen genomförs effektivt bör kommissionen ges möjlighet att ställa in
 betalningar.
 (32) En lämplig ram bör skapas för
 den årliga granskningen och godkännandet av räkenskaperna för att säkerställa
 att de utgifter som samfinansieras ur unionens budget under varje budgetår
 används enligt tillämpliga regler. Inom denna ram bör de utsedda organen beträffande
 det operativa programmet lämna en förvaltningsförklaring till kommissionen,
 åtföljd av en attesterad årsredovisning, en årlig sammanfattning av de slutliga
 revisionsrapporterna och av kontroller och ett oberoende revisionsuttalande med
 kontrollrapport.
 (33) Det är nödvändigt att i detalj
 fastställa förfarandet för den årliga granskningen och godkännandet för fonden,
 för att säkerställa en tydlig bas och rättslig säkerhet för dessa system. Det
 är viktigt att ge medlemsstaterna en begränsad möjlighet att reservera belopp i
 årsräkenskaperna som omfattas av ett förfarande med revisionsmyndigheten.
 (34) För att värna om unionens
 budget och ge medlemsstaterna rättslig säkerhet är det lämpligt att fastställa
 särskilda former och förfaranden för medlemsstaternas och kommissionens
 finansiella korrigeringar, och i synnerhet fastställa under vilka
 omständigheter brott mot tillämplig unionslagstiftning eller nationell
 lagstiftning kan leda till finansiell korrigering.
 (35) Intervallen mellan
 revisionerna av insatser bör stå i proportion till omfattningen av
 unionens stöd ur fonden. Framför allt bör antalet revisioner minskas när de
 stödberättigade utgifterna för en insats inte överstiger
 100 000 euro. Det bör dock vara möjligt att utföra revisioner
 närhelst det finns tecken på oriktigheter eller bedrägerier eller som en del i
 ett granskningsurval. För att omfattningen av kommissionens revision ska stå i
 proportion till risken bör kommissionen kunna minska sitt revisionsarbete
 rörande de operativa programmen, om det inte finns några större brister eller
 om revisionsmyndigheten är tillförlitlig. Dessutom bör man i revisionens
 omfattning ta full hänsyn till fondens mål och målgruppens natur.
 (36) För att säkerställa
 budgetdisciplin bör det anges hur en del av budgetåtagandena för ett operativt
 program kan återtas, särskilt om ett belopp kan undantas från återtagandet,
 t.ex. när förseningar i genomförandet beror på omständigheter som den berörda
 parten inte råder över, onormala eller oförutsägbara omständigheter eller
 omständigheter vars följder inte kan undvikas trots vederbörlig omsorg.
 (37) För att komplettera och ändra
 vissa icke-väsentliga delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter
 i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen
 avseende medlemsstaternas ansvar vad gäller rapportering av oriktigheter och
 återkrav av otillbörligt utbetalda belopp, förfarandena för utbyte av uppgifter
 om insatser, förfaranden för en lämplig verifieringskedja, villkoren för
 nationella revisioner, kriterier för att utse förvaltningsmyndigheter och
 attesteringsmyndigheter, angivande av allmänt vedertagna databärare samt
 kriterier för att fastställa nivån för finansiella korrigeringar. Det är
 särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpligt samråd under sitt
 förberedande arbete, däribland på expertnivå.
 (38) Kommissionen bör, då den
 förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar
 översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så
 snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
 (39) Kommissionen bör bemyndigas
 att genom genomförandeakter anta beslut om årlig fördelning av de totala
 resurserna efter medlemsstat, beslut om årliga finansiella anslag för varje
 medlemsstat, beslut om antagande av operativa program, beslut om inställande av
 betalningar, beslut om finansiella korrigeringar och vid återtagande, beslut om
 att ändra beslut om antagande av program.
 (40) För att garantera enhetliga villkor
 för genomförandet av denna förordning bör genomförandebefogenheterna i fråga om
 mallen för de årliga och slutliga genomföranderapporterna och förteckningen
 över gemensamma indikatorer, mallen för den strukturerade undersökningen av
 slutmottagarna, det elektroniska systemet för datautbyte mellan medlemsstaterna
 och kommissionen, mallen för förvaltningsförklaring, mallarna för
 revisionsstrategin, yttrande och årlig kontrollrapport och metoder för
 urvalsmetoden, bestämmelserna för användning av uppgifter som inhämtats under
 revisioner samt mallen för betalningsansökningar utövas i enlighet med
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den
 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för
 medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina
 genomförandebefogenheter[6].
 (41) Denna förordning respekterar
 de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som i synnerhet erkänns i
 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inklusive respekt
 för människors värdighet och för privat- och familjelivet, rätten till skydd av
 personuppgifter, barns rättigheter, äldre personers rättigheter, jämställdhet
 och förbudet mot diskriminering. Denna
 förordning måste tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.
 (42) Eftersom målet för denna
 förordning, nämligen att förbättra den sociala sammanhållningen i unionen och
 bidra till att bekämpa fattigdom och social utestängning inte i tillräcklig
 utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan bättre kan uppnås på
 unionsnivå, får EU vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i
 artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med
 proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad
 som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 AVDELNING I. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 Artikel 1
 Syfte
 1. Genom denna förordning
 inrättas fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt (nedan
 kallad fonden) för tiden 1 januari 2014–31 december 2020, och fondens
 mål, stödets omfattning, tillgängliga finansiella resurser och kriterierna för
 tilldelning av dem samt regler för säkerställande av fondens genomslagskraft
 fastställs.
 Artikel 2
 Definitioner
 I denna förordning avses med
 (1)
 de som har det sämst ställt: fysiska personer, antingen enskilda, familjer, hushåll eller grupper
 bestående av sådana personer, vars behov av bistånd har fastställts på grundval
 av objektiva kriterier som antagits av behöriga nationella myndigheter, eller
 definierats av partnerorganisationer och som godkänts av dessa behöriga
 myndigheter,
 (2)
 partnerorganisationer:
 de offentliga organ eller ideella organisationer som direkt eller via andra
 partnerorganisationer tillhandahåller livsmedel eller varor till de personer
 som har det sämst ställt, och vars insatser har valts ut av
 förvaltningsmyndigheten enligt artikel 29.3 b,
 (3)
 nationella system: alla
 system som åtminstone delvis har samma syfte som fonden och som genomförs på
 nationell, regional eller lokal nivå, antingen av offentliga organ eller av
 ideella organisationer,
 (4)
 insats: ett projekt,
 ett avtal, eller en åtgärd som valts ut av förvaltningsmyndigheten för det
 operativa programmet i fråga eller på myndighetens ansvar, och som bidrar till
 målen för det operativa programmet som den är kopplad till,
 (5)
 genomförd insats: en
 insats som konkret har fullbordats eller genomförts fullt ut, och för vilken
 stödmottagarna genomfört alla utbetalningar och mottagit motsvarande bidrag ur
 det operativa programmet,
 (6)
 stödmottagare: ett
 offentligt eller privat organ, med ansvar för att inleda eller för att inleda
 och genomföra insatser,
 (7)
 slutmottagare: de
 personer som har det sämst ställt som får livsmedel eller varor eller omfattas
 av de kompletterande åtgärderna,
 (8)
 offentligt stöd:
 ekonomiskt stöd som ges för att finansiera en insats som har sitt ursprung i
 nationella, regionala eller lokala myndigheters budget, från unionens budget
 för fonden, från offentligrättsliga organs budget eller från budgeten för en
 sammanslutning av myndigheter eller offentligrättsliga organ enligt
 artikel 1.9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG,
 (9)
 förmedlande organ: ett
 offentligt eller privat organ som en förvaltningsmyndighet eller en
 attesterande myndighet ansvarar för eller som utför uppgifter för en sådan myndighets
 räkning beträffande insatser som genomförs av bidragsmottagare,
 (10)
 räkenskapsår: tiden
 1 juli–30 juni, utom för det första räkenskapsåret, som omfattar
 perioden från den första dagen då utgifterna är stödberättigande till den
 30 juni 2015, och det sista räkenskapsåret är tiden mellan den 1 juli
 2022 och den 30 juni 2023 .
 (11)
 budgetår: tiden från
 och med den 1 januari till och med den 31 december.
 Artikel 3
 Mål
 Fonden ska främja den sociala sammanhållningen i
 unionen genom att bidra till att uppnå målet enligt Europa 2020-strategin att
 minska fattigdomen med minst 20 miljoner personer som riskerar fattigdom och
 social utestängning. Förutom detta allmänna mål ska fonden bidra till att uppnå
 det specifika målen som är att åtgärda de värsta formerna av fattigdom i
 unionen genom att tillhandahålla icke-finansiellt bistånd till dem som har det
 sämst ställt. Detta mål ska mätas med antalet personer som får bistånd ur
 fonden.
 Artikel 4
 Stödets
 omfattning
 1. Fonden ska stödja nationella
 system där livsmedelsprodukter och baskonsumentvaror för personligt bruk för
 hemlösa eller barn delas ut till de personer som har det sämst ställt via
 partnerorganisationer som väljs ut av medlemsstaterna.
 2. Fonden får stödja åtgärder
 som kompletterar tillhandahållandet av livsmedel och varor, och som bidrar till
 social inkludering av de personer som har det sämst ställt.
 3. Fonden ska stödja lärande av
 varandra, nätverksarbete och spridning av bra rutiner när det gäller
 icke-finansiellt bistånd till dem som har det sämst ställt .
 Artikel 5
 Principer
 1. Den del av unionens budget
 som anslås till fonden ska genomföras inom ramen för delad förvaltning mellan
 medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med artikel 55.1 b i
 budgetförordningen, med undantag av tekniskt bistånd på kommissionens
 initiativ, som ska genomföras inom ramen för direkt förvaltning enligt artikel
 55.1 a i budgetförordningen.
 2. Kommissionen och
 medlemsstaterna ska se till att stödet från fonden är förenligt med unionens
 politik och prioriteringar och att det kompletterar unionens övriga instrument.
 3. Stödet från fonden ska
 genomföras i nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna.
 4. Medlemsstaterna och de
 myndigheter som medlemsstaterna utsett i detta syfte ska ansvara för
 genomförandet av operativa program och genomföra sina uppgifter enligt denna
 förordning i överensstämmelse med medlemsstaternas institutionella, rättsliga
 och finansiella ram samt i enlighet med denna förordning.
 5. Bestämmelserna för
 genomförandet och användningen av fonden, särskilt de ekonomiska och
 administrativa medel som krävs för rapportering, utvärdering, förvaltning och
 kontroll, ska stå i proportion till det stöd som anslagits.
 6. I enlighet med sina
 respektive ansvarsområden ska kommissionen och medlemsstaterna se till att insatserna
 samordnas med Europeiska socialfonden och unionens övriga politik och
 instrument.
 7. Kommissionen, medlemsstaterna
 och stödmottagarna ska tillämpa principen om sund ekonomisk förvaltning i
 enlighet med artikel 26 i budgetförordningen.
 8. Kommissionen och
 medlemsstaterna ska säkerställa att fonden fungerar effektivt, framför allt
 genom övervakning, rapportering och utvärdering.
 9. Kommissionen och
 medlemsstaterna ska utföra sina respektive uppgifter som rör fonden på ett
 sådant sätt att den administrativa bördan för stödmottagarna minskas.
 10. Kommissionen och
 medlemsstaterna ska se till att jämställdhet och integrering av
 jämställdhetsprincipen främjas i alla led av genomförandet av fonden.
 Kommissionen och medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra
 varje form av diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion
 eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning i samband
 med tillgången till fonden.
 11. Insatser som finansieras ur
 fonden ska vara förenliga med tillämplig unionslagstiftning och med nationell
 lagstiftning. I synnerhet får fonden endast användas för att stödja utdelning
 av livsmedel eller varor som överensstämmer med unionens lagstiftning om
 konsumentprodukters säkerhet.
 12. Medlemsstaterna och
 stödmottagarna ska välja ut livsmedelsprodukterna och varorna med ledning av
 objektiva kriterier. I urvalskriterierna för livsmedelsprodukter och i
 förekommande fall varor ska hänsyn också tas till klimat- och miljöaspekter, i
 synnerhet för att minska slöseri med livsmedel.
 AVDELNING II: MEDEL OCH PROGRAMPLANERING
 Artikel 6
 Samlade medel
 1. De samlade medel som ska vara
 tillgängliga för budgetåtaganden från fonden under åren 2014–2020 ska uppgå
 till 2 500 000 000 euro i 2011 års priser, i enlighet med
 den uppdelning per år som fastställs i bilaga II.
 2. De samlade medlen ska
 indexregleras med 2 % per år inför programplanering och senare budgetering
 i unionens allmänna budget.
 3. Kommissionen ska i enlighet
 med artikel 84.5 i förordning (EU) nr .... (grundförordningen) genom
 genomförandeakter anta ett beslut om årlig fördelning per medlemsstat av de
 samlade medlen, utan att det påverkar punkt 4 i den här artikeln, med
 beaktande av följande indikatorer sammanställda av Eurostat:
 a) Den befolkning som lever i grav materiell
 fattigdom.
 b) Den befolkning som lever i hushåll med
 mycket låg arbetsintensitet.
 4. Av de samlade medlen ska
 0,35 % anslås till tekniskt bistånd på kommissionens initiativ.
 Artikel 7
 Operativt
 program
 1. Varje medlemsstat ska inom
 tre månader efter det att denna förordning har trätt i kraft till kommissionen
 lämna in ett operativ program som omfattar tiden 1 januari
 2014–31 december 2020 och som innehåller följande:
 a) En kartläggning och en motivering av valet
 av den materiella brist eller de materiella brister som ska ingå i det
 operativa programmet och en beskrivning av varje typ av materiell brist som ska
 åtgärdas, av huvuddragen i och målen för livsmedels- och varuutdelningen och de
 kompletterande åtgärderna som kan tillhandahållas med beaktande av resultaten
 av den förhandsutvärdering som utförts i enlighet med artikel 14.
 b) En beskrivning av motsvarande nationella
 system för varje typ av materiell brist som åtgärdas.
 c) En beskrivning av mekanismen som
 fastställer urvalskriterierna för de personer som har det sämst ställt, vid
 behov med uppdelning på respektive typ av materiell brist.
 d) Kriterier för urval av insatser och en
 beskrivning av urvalsmekanismen, vid behov med uppdelning på respektive typ av
 materiell brist.
 e) Kriterier för urval av
 partnerorganisationer, vid behov med uppdelning på respektive typ av materiell
 brist.
 f) En beskrivning av den mekanism som
 används för att säkerställa komplementariteten med Europeiska socialfonden.
 g) En beskrivning av genomförandebestämmelserna
 för det operativa programmet med uppgifter om förvaltningsmyndighet, eventuell
 attesteringsmyndighet och revisionsmyndighet och det organ som kommissionen ska
 göra utbetalningarna till, samt en beskrivning av övervakningsförfarandet.
 h) En beskrivning av de åtgärder som vidtas
 för att i utarbetandet av det operativa programmet engagera behöriga regionala,
 lokala och andra myndigheter samt organ som företräder det civila samhället och
 organ som främjar jämlikhet och icke-diskriminering.
 i) En beskrivning av den planerade
 användningen av tekniskt bistånd i enlighet med artikel 25.2, däribland
 åtgärder för att förstärka stödmottagarnas administrativa kapacitet förhållande
 till genomförandet av det operativa programmet.
 j) En finansieringsplan med följande
 tabeller:
 i) En tabell där det för varje år i
 enlighet med artikel 18 anges vilka anslag som man planerar för stöd från
 fonden och samfinansieringen i enlighet med artikel 18.
 ii) En tabell där det för hela
 programperioden anges hela anslaget för stöd ur det operativa programmet för
 varje typ av materiell brist samt motsvarande kompletterande åtgärder.
 De partnerorganisationer som avses i led e
 som direkt tillhandahåller livsmedlen eller varorna ska själva företa insatser
 som kompletterar det materiella biståndet och som är avsedda för
 återintegration i samhället av de personer som har det sämst ställt, oavsett om
 dessa insatser stöds ur fonden eller inte.
 2. De operativa programmen ska
 upprättas av medlemsstaterna eller en myndighet som de utser i samarbete med
 behöriga regionala, lokala och andra myndigheter samt organ som företräder det
 civila samhället och organ som främjar jämlikhet och icke-diskriminering.
 3. Medlemsstaterna ska utarbeta
 sina operativa program enligt den mall som anges i bilaga I.
 Artikel 8
 Antagande av
 det operativa programmet
 1. Kommissionen ska bedöma
 huruvida det operativa programmet stämmer överens med denna förordning och hur
 det bidrar till fondens mål och därvid beakta den förhandsutvärdering som
 utförts i enlighet med artikel 14.
 2. Kommissionen får framföra
 sina synpunkter inom tre månader efter det att det operativa programmet lämnats
 in. Medlemsstaten ska förse kommissionen med alla ytterligare uppgifter som
 behövs och om nödvändigt revidera förslaget till operativt program.
 3. Kommissionen ska med en
 genomförandeakt godkänna det operativa programmet inom sex månader efter det
 att det lämnats in av medlemsstaten, dock tidigast den 1 januari 2014, under
 förutsättning att kommissionens synpunkter i enlighet med punkt 2 beaktats
 på ett tillfredsställande sätt.
 Artikel 9
 Ändringar i
 det operativa programmet
 1. Medlemsstaten får lämna in
 begäran om ändring i det operativa programmet. Den ska åtföljas av det
 reviderade operativa programmet och motiveringen av ändringen.
 2. Kommissionen ska bedöma de
 uppgifter som lämnats in i enlighet med punkt 1, med beaktande av
 medlemsstatens motivering. Kommissionen får komma med synpunkter och
 medlemsstaten ska förse kommissionen med alla nödvändiga kompletterande
 uppgifter.
 3. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter godkänna ändringar i ett operativt program inom fem månader
 efter det att det lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning att
 kommissionens synpunkter beaktats på ett tillfredsställande sätt.
 Artikel 10
 Plattform
 Kommissionen ska inrätta en plattform på
 unionsnivå för att underlätta erfarenhetsutbyte, kapacitetsuppbyggnad och
 nätverksarbete samt spridning av relevanta resultat inom icke-finansiellt
 bistånd till dem som har det sämst ställt.
 Dessutom ska kommissionen minst en gång om
 året rådgöra med organisationer som företräder partnerorganisationerna på
 unionsnivå beträffade genomförandet av stödet ur fonden.
 AVDELNING III: ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING,
 INFORMATION OCH KOMMUNIKATION
 Artikel 11
 Rapporter om
 genomförande och indikatorer
 1. Från och med 2015 och till
 och med 2022 ska medlemsstaterna till kommissionen senast den 30 juni
 varje år lämna in en årlig rapport om genomförandet av det operativa programmet
 under föregående budgetår.
 2. Medlemsstaterna ska utarbeta
 den årliga genomföranderapporten enligt den mall som antagits av kommissionen,
 inbegripet förteckningen över gemensamma insats- och resultatindikatorer.
 3. De årliga
 genomföranderapporterna ska anses godtagbara om de innehåller alla uppgifter
 som krävs i den mall som avses i punkt 2, inbegripet de gemensamma
 indikatorerna. Kommissionen ska inom 15 arbetsdagar efter mottagandet av
 den årliga genomföranderapporten informera medlemsstaten om rapporten inte är
 godtagbar. Om kommissionen inte skickar den informationen inom tidsfristen ska
 rapporten anses vara godtagbar.
 4. Kommissionen ska granska den
 årliga genomföranderapporten och lämna sina synpunkter till medlemsstaten inom
 två månader efter mottagandet av den årliga genomföranderapporten.
 Om kommissionen inte lämnar synpunkter inom denna
 tidsfrist ska rapporterna anses vara godkända.
 5. Medlemsstaten ska lämna in en
 slutlig rapport om genomförandet av det operativa programmet senast den
 30 september 2023.
 Medlemsstaterna ska utarbeta den slutliga genomföranderapporten
 enligt den mall som antagits av kommissionen
 Kommissionen ska granska den slutliga
 genomföranderapporten och lämna sina synpunkter till medlemsstaten inom fem
 månader efter mottagandet av den slutliga genomföranderapporten.
 Om kommissionen inte lämnar synpunkter inom denna
 tidsfrist ska rapporterna anses vara godkända.
 6. Kommissionen ska genom en
 genomförandeakt anta mallen för den årliga genomföranderapporten, inbegripet
 förteckningen över gemensamma insats- och resultatindikatorer, och mallen för
 den slutliga genomföranderapporten. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet
 med det rådgivande förfarande som avses i artikel 60.2.
 7. Kommissionen får lämna
 kommentarer till en medlemsstat angående genomförandet av det operativa
 programmet. Förvaltningsmyndigheten ska inom tre månader informera kommissionen
 om de korrigerande åtgärder som har vidtagits.
 8. Förvaltningsmyndigheten ska
 offentliggöra en sammanfattning för allmänheten av innehållet i de årliga och
 slutliga genomföranderapporterna.
 Artikel 12
 Bilateralt
 granskningsmöte
 1. Kommissionen och varje
 medlemsstat ska hålla möte varje år från och med 2014 till och med 2022 om man
 inte enas om annat, för att undersöka framstegen när det gäller genomförandet
 av det operativa programmet, med beaktande av den årliga genomföranderapporten
 och kommissionens synpunkter som avses i artikel 11.7 där så är
 tillämpligt.
 2. Kommissionen ska vara
 ordförande vid det årliga bilaterala granskningsmötet.
 3. Medlemsstaten ska säkerställa
 att kommissionens synpunkter följs upp på lämpligt sätt efter mötet.
 Artikel 13
 Allmänna
 bestämmelser om utvärdering
 1. Medlemsstaterna ska
 tillhandahålla de resurser som krävs för att genomföra utvärderingarna, och
 säkerställa att förfaranden finns för att framställa och samla in de uppgifter
 som krävs för utvärderingarna, inbegripet uppgifter som rör de gemensamma
 indikatorer som avses i artikel 11.
 2. Utvärderingarna ska utföras
 av experter som fungerar fristående från de myndigheter som har ansvaret för
 genomförandet av det operativa programmet. Alla utvärderingar ska
 offentliggöras i sin helhet.
 Artikel 14
 Förhandsutvärdering
 1. Medlemsstaterna ska utföra en
 förhandsutvärdering av det operativa programmet.
 2. Förhandsutvärderingen ska
 utföras under ansvaret av den myndighet som svarar för utarbetandet av det
 operativa programmet. Den ska lämnas in till kommissionen samtidigt med det
 operativa programmet, åtföljt av en sammanfattning.
 3. I förhandsutvärderingen ska det
 bedömas
 a) hur programmet bidrar till unionens mål
 att det senast 2020 ska finnas 20 miljoner färre människor som riskerar
 fattigdom och social utestängning, med beaktande av den utvalda typen av
 materiell brist som ska åtgärdas och med hänsyn till nationella omständigheter
 vad gäller fattigdom, social utestängning och materiella brister,
 b) om det föreslagna operativa programmet är
 enhetligt och hur det samverkar med andra relevanta finansieringsinstrument,
 c) om tilldelningen av budgetmedel
 överensstämmer med det operativa programmets mål,
 d) hur de förväntade resultaten bidrar till
 slutresultaten,
 e) om förfarandena för övervakning av det
 operativa programmet och för insamling av de uppgifter som behövs för
 utvärderingarna är lämpliga.
 Artikel 15
 Utvärdering
 under programperioden
 1. Under programperioden får förvaltningsmyndigheten
 genomföra utvärderingar för att bedöma hur verkningsfullt och resurseffektivt
 det operativa programmet är.
 2. Förvaltningsmyndigheten ska under
 2017 och 2021 utföra en strukturerad undersökning av slutmottagarna enligt
 kommissionens mall. Kommissionen ska anta mallen genom en genomförandeakt.
 Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som
 avses i artikel 60.2.
 3. Kommissionen får på eget
 initiativ utvärdera de operativa programmen.
 Artikel
 16
 Efterhandsutvärdering
 Kommissionen ska på eget initiativ och i nära
 samarbete med medlemsstaterna med stöd av externa experter genomföra en
 efterhandsutvärdering för att bedöma resultatens genomslag och långsiktighet
 och för att mäta det mervärde som fonden tillför. Denna efterhandsutvärdering
 ska vara slutförd senast den 31 december 2023.
 Artikel 17
 Informations-
 och kommunikationsverksamhet
 1. Medlemsstaterna ska informera
 om och främja de åtgärder som finansieras genom fonden. Informationen ska
 riktas till personer som har det sämst ställt, till medierna och till en
 bredare allmänhet. Unionens roll ska lyftas fram i informationen och stödet
 från fonden ska uppmärksammas.
 2. Förvaltningsmyndigheten ska i
 syfte att säkerställa insyn i fondens stöd föra en förteckning över insatser
 som får stöd från fonden i formaten CSV eller XML, som ska finnas tillgänglig
 via en webbplats. Förteckningen ska minst omfatta uppgifter om stödmottagarens
 namn, adress och tilldelade unionsmedel samt den typ av materiell brist som
 stödet avser.
 Förteckningen över insatserna ska uppdateras minst
 var tolfte månad.
 3. Under genomförandet av en
 insats ska stödmottagare och partnerorganisationer informera allmänheten om
 stödet från fonden genom att anslå minst en affisch med information om insatsen
 (minsta format A3), inbegripet om unionens finansiella stöd, i ett läge som är
 tydligt synligt för allmänheten, vid varje plats för fördelning av livsmedel,
 varor och kompletterande åtgärder, utom då det inte är möjligt på grund av
 omständigheterna kring distributionen.
 De stödmottagare och partnerorganisationer som har
 webbplatser ska också ge en kort beskrivning av insatsen inklusive dess syfte
 och resultat, där unionens ekonomiska stöd framhävs.
 4. I stödmottagarens och
 partnerorganisationernas alla informations- och kommunikationsåtgärder ska stöd
 från fonden till insatserna uppmärksammas genom att man synliggör unionens
 emblem tillsammans med ett omnämnande av unionen och fonden.
 5. Förvaltningsmyndigheten ska
 underrätta stödmottagarna om offentliggörande av den förteckning över insatser
 som avses i punkt 2. Förvaltningsmyndigheten ska tillhandahålla
 informations- och kommunikationsmaterial, inklusive mallar i elektroniskt
 format, för att hjälpa stödmottagare och partnerorganisationer att uppfylla
 sina skyldigheter enligt punkt 3.
 6. Vid behandling av
 personuppgifter enligt denna artikel ska förvaltningsmyndigheten,
 stödmottagarna och partnerorganisationerna följa direktiv 95/46/EG.
 AVDELNING IV EKONOMISKT STÖD FRÅN FONDEN
 Artikel 18
 Medfinansiering
 1. Medfinansieringssatsen inom
 de operativa programmen får inte överskrida 85 % av de offentliga utgifter
 som berättigar till stöd.
 2. I kommissionens beslut om
 antagande av ett operativt program ska medfinansieringssatsen för det operativa
 programmet och det maximala stödbeloppet från fonden fastställas.
 3. Tekniska stödåtgärder på
 kommissionens initiativ, eller på dess vägnar, får finansieras till 100 %.
 Artikel 19
 Ökade
 utbetalningar för medlemsstater med tillfälliga budgetproblem
 1. På begäran av en medlemsstat
 får mellanliggande betalningar och utbetalningar av slutsaldo ökas med
 10 procentenheter över den medfinansieringssats som är tillämplig för det
 operativa programmet. Den höjda medfinansieringssatsen, som inte får överstiga
 100 %, ska gälla för betalningsansökningar som hänför sig till den
 räkenskapsperiod då medlemsstaten lämnade in sin ansökan och under
 efterföljande räkenskapsperioder då medlemsstaten uppfyller något av följande
 villkor:
 a) Den berörda medlemsstaten har infört
 euron och får makrofinansiellt stöd från unionen i enlighet med rådets
 förordning (EU) nr 407/2010[7].
 b) Den berörda medlemsstaten har inte infört
 euron och får medelfristigt ekonomiskt stöd i enlighet med rådets förordning
 (EG) nr 332/2002[8].
 c) Ekonomiskt stöd ställs till dess
 förfogande i enlighet med fördraget om inrättande av europeiska
 stabilitetsmekanismen.
 2. Utan hinder av vad som sägs i
 punkt 1 får dock unionens stöd i form av mellanliggande betalningar och
 utbetalning av slutsaldo inte vara högre än det offentliga stödet och det
 maximala stödbeloppet från fonden, enligt kommissionens beslut om godkännande
 av det operativa programmet.
 Artikel 20
 Period under
 vilken utgifterna berättigar till stöd
 1. Utgifter ska berättiga till
 stöd från det operativa programmet om de uppkommer och en stödmottagare betalar
 dem mellan den 1 januari 2014 och 31 december 2022.
 2. Insatser får inte väljas ut
 för stöd från det operativa programmet om de fysiskt har avslutats eller fullt
 ut genomförts innan stödmottagaren lämnar in sin ansökan om stöd enligt det
 operativa programmet till förvaltningsmyndigheten, oavsett om stödmottagaren
 har gjort alla utbetalningar eller inte.
 3. Denna artikel ska inte
 påverka tillämpningen av bestämmelserna om stödberättigande för tekniskt bistånd
 på kommissionens initiativ i enlighet med artikel 25.
 4. Om ett operativt program
 ändras, ska de utgifter som blir stödberättigande beroende på ändringen av det
 operativa programmet endast vara stödberättigande från och med den dag då
 begäran om ändring lämnas in till kommissionen.
 Artikel 21
 Stödberättigande
 verksamheter
 1. Insatser som får stöd från det
 operativa programmet ska utföras i den medlemsstat som det operativa programmet
 avser.
 2. Insatser kan få stöd från det
 operativa programmet under förutsättning att de har valts ut genom rättvisa,
 öppna förfaranden på grundval av kriterier som anges i det operativa
 programmet.
 3. Livsmedel och varor för
 hemlösa eller barn får köpas in partnerorganisationerna själva.
 De får också köpas in av ett offentligt organ och
 tillhandahållas kostnadsfritt till partnerorganisationerna. I sådana fall får
 livsmedlen införskaffas genom användning, beredning eller försäljning av
 produkter i interventionslager som görs tillgängliga i enlighet med
 artikel 15 i förordning (EU) nr [CMO-förordningen], förutsatt att det
 är det ekonomiskt mest fördelaktiga alternativet och inte på ett omotiverat
 sätt fördröjer leveranserna av livsmedel till partnerorganisationerna. Alla
 belopp som härrör från transaktioner som rör sådana lager ska användas till
 förmån för de personer som har det sämst ställt och får inte tillämpas så att
 de minskar medlemsstaternas skyldighet enligt artikel 18 i den här
 förordningen att medfinansiera programmet.
 Kommissionen ska tillämpa förfaranden som antas i
 enlighet med artikel 19 e i förordning (EU)
 nr [CMO-förordningen] enligt vilka produkter i interventionslagren får
 användas, beredas eller säljas för den här förordningens ändamål, för att
 garantera effektivast möjliga användning av interventionslagren och avkastningen
 av dem.
 4. Sådant materiellt stöd ska
 distribueras kostnadsfritt till de personer som har det sämst ställt.
 5. Insatser som får stöd av
 fonden får inte ta emot stöd från något annat unionsinstrument.
 Artikel 22
 Stödformer
 Fonden ska användas av medlemsstaterna för att
 tillhandahålla stöd i form av bidrag, upphandling eller en kombination av
 bidrag och upphandling.
 Artikel 23
 Bidragsformer
 1. Bidrag kan lämnas på följande
 sätt:
 a) Återbetalning av stödgrundande kostnader
 som faktiskt uppkommit och betalats.
 b) Ersättning på grundval av
 enhetskostnader.
 c) Klumpsummor som inte överstiger
 100 000 euro i offentligt stöd.
 d) Finansiering till schablonsats som
 bestäms genom tillämpning av en procentsats på en eller flera definierade
 kostnadskategorier.
 2. De alternativ som avses i
 punkt 1 får enbart kombineras om vart och ett av alternativen tillämpas på
 olika kostnadskategorier eller om de tillämpas på olika på varandra följande
 etapper av en insats.
 3. De belopp som avses i punkt 1
 b, c och d ska fastställas på grundval av följande:
 a) En rättvis, skälig och kontrollerbar
 beräkningsmetod baserad på
 i) statistiska uppgifter eller annan
 objektiv information, eller
 ii) kontrollerade äldre uppgifter för
 enskilda stödmottagare eller tillämpning av deras normala rutiner för
 kostnadsredovisning.
 b) Metoder och motsvarande enhetskostnader,
 klumpsummor och schablonsatser som tillämpas inom bidragssystem som finansieras
 helt och hållet av den berörda medlemsstaten för liknande typer av verksamheter
 och stödmottagare.
 c) Satser som anges i denna förordning.
 d) En bedömning från fall till fall med
 hänvisning till en preliminär budget som godkänns på förhand av
 förvaltningsmyndigheten, varvid det offentliga stödet inte överskrider
 100 000 euro.
 4. De belopp som beräknas i de
 former som avses i punkt 1 b, c och d ska betraktas som stödgrundande
 utgifter som uppkommit och som stödmottagaren betalat vid tillämpningen av
 avdelning VI.
 5. I det dokument där
 stödvillkoren för varje insats anges ska det föreskrivas vilken metod som ska
 tillämpas för att fastställa kostnaderna för insatsen och villkoren för
 utbetalningen av bidraget.
 Artikel 24
 Stödgrundande
 utgifter
 1. Följande kostnader ska ge
 rätt till stöd från det operativa programmet:
 a) Kostnader för inköp av livsmedel eller
 basvaror för personligt bruk för hemlösa eller barn.
 b) Om ett offentlig organ köper in livsmedel
 eller basvaror för personligt bruk till hemlösa eller barn och överlämnar dem
 till partnerorganisationer: kostnaderna för frakt av livsmedlen eller varorna
 till partnerorganisationernas lager med en fast sats på 1 % av de
 kostnader som avses i led a.
 c) Partnerorganisationernas kostnader för
 administration, frakt och lagring med en fast sats på 5 % av de kostnader
 som avses i led a.
 d) Kostnader för verksamhet för social
 inkludering som partnerorganisationerna bedriver och deklarerar, som innebär
 direkt leverans av det materiella stödet till de personer som har det sämst
 ställt, med en fast sats på 5 % av de kostnader som avses i led a.
 e) Kostnader som uppkommer enligt artikel
 25.
 2. Följande kostnader ska inte
 ge rätt till stöd från det operativa programmet:
 a) Skuldräntor.
 b) Kostnader för begagnade varor.
 c) Mervärdesskatt. Mervärdesskattebelopp ska
 dock berättiga till stöd om de inte är återbetalningsbara enligt nationell
 mervärdesskattelagstiftning och betalas av en annan stödmottagare än en
 icke-beskattningsbar person enligt definitionen i artikel 13.1 i rådets
 direktiv 2006/112/EG[9].
 Artikel 25
 Tekniskt
 bistånd
 1. Fonden får på kommissionens
 initiativ eller för dess räkning upp till ett tak på 0,35 % av dess årliga
 anslag finansiera sådana åtgärder för förberedelser, övervakning,
 administrativt och tekniskt bistånd, revision, kontroll och utvärdering som är
 nödvändiga för att genomföra denna förordning samt verksamhet med anknytning
 till plattformen enligt artikel 10.
 2. Det operativa programmet får,
 på initiativ av medlemsstaterna upp till ett högsta belopp på 4 % av fondens
 anslag, finansiera sådana åtgärder för förberedelser, förvaltning, övervakning,
 administrativt och tekniskt bistånd, revision, information, kontroll och
 utvärdering som är nödvändiga för tillämpningen av denna förordning. Den får
 också finansiera tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad hos
 partnerorganisationerna.
 AVDELNING V FÖRVALTNING OCH KONTROLL
 Artikel 26
 Allmänna
 principer för medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem
 Förvaltnings- och kontrollsystemen ska omfatta
 följande:
 a) En beskrivning av vilka funktioner
 varje organ har som berörs av förvaltningen och kontrollen och fördelningen av
 funktioner inom varje organ.
 b) Överensstämmelse med principen om
 åtskillnad av funktioner mellan och inom sådana organ.
 c) Förfaranden för att säkerställa att
 de deklarerade utgifterna är korrekta.
 d) Datoriserade system för redovisning,
 lagring och överföring av ekonomiska uppgifter samt uppgifter om indikatorer, i
 övervaknings och rapporteringssyfte.
 e) System för rapportering och
 övervakning i de fall det ansvariga organet överlämnar verkställandet av
 uppgifterna till ett annat organ.
 f) Rutiner för revision av hur
 förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar.
 g) System och förfaranden för att
 säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja.
 h) Förebyggande, upptäckande och
 korrigering av oriktigheter, inklusive bedrägeri, och återkrävande av felaktigt
 utbetalda stödbelopp, tillsammans med eventuell ränta.
 Artikel 27
 Medlemsstaternas
 ansvar
 1. Medlemsstaterna ska fullgöra
 sina skyldigheter när det gäller förvaltning, kontroll och revision och åta sig
 det ansvar som följer därav enligt bestämmelserna om delad förvaltning i
 budgetförordningen och denna förordning. I enlighet med principen om delad
 förvaltning ska medlemsstaterna ansvara för förvaltning och kontroll av de
 operativa programmen.
 2. Medlemsstaterna ska
 förebygga, spåra och korrigera oriktigheter och återkräva belopp som betalats
 ut på otillbörliga grunder, tillsammans med eventuell ränta på försenade
 betalningar. De ska informera kommissionen om dessa oriktigheter och hålla
 kommissionen underrättad om hur relaterade administrativa och rättsliga
 förfaranden fortskrider.
 Om belopp som betalats ut på otillbörliga grunder
 till en stödmottagare inte kan återkrävas och detta beror på fel eller
 försummelse från medlemsstatens sida, ska medlemsstaten vara skyldig att
 återbetala de berörda beloppen till unionens budget.
 Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
 akter, i enlighet med artikel 59, med närmare bestämmelser om
 medlemsstaternas skyldigheter enligt den här punkten.
 3. Medlemsstaterna ska inrätta
 och genomföra ett förfarande för oberoende granskning av och beslut om klagomål
 rörande urval eller genomförande av de insatser som medfinansieras av fonden.
 Medlemsstaterna ska på begäran rapportera resultaten av sådana undersökningar
 till kommissionen.
 4. Allt officiellt
 informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen ska ske via ett
 system för elektroniskt datautbyte som inrättas enligt de villkor som
 kommissionen fastställer i genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas
 i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 60.3.
 Artikel 28
 Utseende
 och organisation av förvaltnings- och kontrollorgan
 1. Medlemsstaten ska utse en
 nationell myndighet eller ett nationellt organ till förvaltningsmyndighet.
 2. Medlemsstaten ska utse en
 nationell myndighet eller ett nationellt organ till attesteringsmyndighet, utan
 att detta påverkar tillämpningen av punkt 3.
 3. Medlemsstaten får utse en
 förvaltningsmyndighet som också utför attesteringsmyndighetens uppgifter.
 4. Medlemsstaten ska utse en
 myndighet eller ett nationellt organ till revisionsmyndighet, som ska vara
 funktionellt oberoende av förvaltningsmyndigheten och attesteringsmyndigheten.
 5. Förutsatt att principen om
 åtskillnad av funktioner respekteras kan förvaltningsmyndigheten, attesteringsmyndigheten,
 i förekommande fall, och revisionsmyndigheten vara en del av samma myndighet
 eller organ.
 6. Medlemsstaten får utse ett
 eller flera förmedlande organ som ska utföra vissa av förvaltnings- eller
 attesteringsmyndighetens uppgifter under denna myndighets ansvar. Berörda
 förfaranden mellan förvaltnings- eller attesteringsmyndigheten och de
 förmedlande organen ska dokumenteras formellt i skrift.
 7. Medlemsstaten eller
 förvaltningsmyndigheten får anförtro förvaltningen av en del av det operativa
 programmet till ett förmedlande organ genom ett skriftligt avtal mellan det
 förmedlande organet och medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten. Det
 förmedlande organet ska lämna garantier för sin solvens och sin kompetens inom
 det berörda området samt inom administrativ och ekonomisk förvaltning.
 8. Medlemsstaten ska fastställa
 skriftliga bestämmelser om sina förbindelser med förvaltningsmyndigheten,
 attesteringsmyndigheten och revisionsmyndigheten, om dessa myndigheters
 inbördes förbindelser och om förbindelser mellan myndigheterna och
 kommissionen.
 Artikel 29
 Förvaltningsmyndighetens
 uppgifter
 1. Förvaltningsmyndigheten ska
 ansvara för att det operativa programmet förvaltas i enlighet med principen om
 sund ekonomisk förvaltning.
 2. När det gäller det operativa
 programmets förvaltning ska förvaltningsmyndigheten göra följande:
 a) Upprätta årliga och slutliga
 genomföranderapporter och lämna dessa till kommissionen.
 b) Ge förmedlande organ och stödmottagare
 tillgång till de uppgifter som de behöver för att utföra sina uppgifter och
 genomföra insatser.
 c) Inrätta ett system för att i datoriserad
 form registrera och lagra de uppgifter som krävs för övervakning, utvärdering,
 ekonomisk förvaltning, verifikation och revision.
 d) Se till att de uppgifter som avses i
 led c samlas in, matas in och lagras i systemet i överensstämmelse med
 direktiv 95/46/EG.
 3. När det gäller urvalet av
 insatser ska förvaltningsmyndigheten göra följande:
 a) Upprätta och tillämpa lämpliga,
 icke-diskriminerande och öppna urvalsförfaranden och urvalskriterier.
 b) Se till att valda insatser
 i) omfattas av fondens och det operativa
 programmets tillämpningsområde,
 ii) uppfyller kriterierna i det operativa
 programmet och i artiklarna 20, 21 och 24,
 iii) ansluter till principerna i
 artikel 5.10, 5.11 och 5.12.
 c) Ge stödmottagaren ett dokument som
 fastställer stödvillkoren för varje insats, inklusive särskilda krav för de
 varor eller tjänster som ska tillhandahållas inom insatsen, finansieringsplanen
 och tidsfristen för genomförandet.
 d) Försäkra sig om att stödmottagaren har
 den administrativa, ekonomiska och operativa förmågan att uppfylla villkoren i
 led c innan insatsen godkänns.
 e) Försäkra sig om att unionsbestämmelser
 och nationella bestämmelser för insatsen följs, om insatsen har påbörjats innan
 någon stödansökan har lämnats in till förvaltningsmyndigheten.
 f) Bestämma vilka typer av materiellt stöd
 som utgifterna för en insats ska avsättas till.
 4. När det gäller den ekonomiska
 förvaltningen och kontrollen av det operativa programmets ska förvaltningsmyndigheten
 göra följande:
 a) Kontrollera att medfinansierade varor och
 tjänster har levererats och att de utgifter som deklarerats av stödmottagarna
 verkligen har betalats av dem och överensstämmer med tillämpliga bestämmelser
 på unionsnivå och nationell nivå, samt med det operativa programmet och
 villkoren för stöd till insatsen.
 b) Se till att stödmottagare som deltar i
 genomförandet av de verksamheter som återbetalas enligt
 artikel 23.1 a antingen har ett separat redovisningssystem eller en
 lämplig redovisningskod för alla transaktioner som har samband med en insats.
 c) Införa effektiva och proportionella
 bestämmelser om bedrägeribekämpning med beaktande av konstaterade risker.
 d) Införa rutiner i syfte att säkerställa
 att alla dokument som rör utgifter och revision som krävs för att säkerställa
 att en tillfredsställande verifieringskedja sparas i enlighet med kraven i
 artikel 26 g.
 e) Upprätta en förvaltningsförklaring och en
 årlig sammanfattning enligt artikel 56.5 a och 56.5 b i
 budgetförordningen.
 5. De kontroller som avses i
 punkt 4 a ska omfatta följande förfaranden:
 a) Administrativa kontroller av varje
 ansökan om återbetalning som lämnas in av stödmottagarna.
 b) Kontroller på plats av enskilda insatser.
 Intervallerna för och omfattningen av kontrollerna
 på plats ska stå i proportion till det offentliga stöd som tilldelats en insats
 och den risknivå som revisionsmyndigheten konstaterat för förvaltnings- och
 kontrollsystemen i sin helhet vid dessa kontroller och revisioner.
 6. Kontroller på plats av
 enskilda insatser enligt punkt 5 b kan genomföras på urvalsbasis.
 7. Om förvaltningsmyndigheten
 också får stöd inom det operativa programmet ska rutinerna för de kontroller
 som avses i punkt 4 a vara sådana att de garanterar tillräcklig
 åtskillnad av funktioner.
 8. Kommissionen ska i enlighet
 med artikel 59 anta delegerade akter med bestämmelser om uppgiftsutbytet i
 punkt 2 c.
 9. Kommissionen ska i enlighet
 med artikel 59 anta genomförandeakter med bestämmelser om den
 verifikationskedja som avses i punkt 4 d.
 10. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter anta en mall för den förvaltningsförklaring som avses i punkt
 4 e. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande
 förfarande som avses i artikel 60.2.
 Artikel 30
 Attesteringsmyndighetens
 uppgifter
 Attesteringsmyndigheten ska bland annat utföra
 följande uppgifter:
 1. Utarbeta och lämna in
 ansökningar om utbetalning till kommissionen och att attestera att dessa har
 utarbetats med hjälp av tillförlitliga bokföringssystem, är baserade på kontrollerbara
 stödjande handlingar och har kontrollerats av förvaltningsmyndigheten.
 2. Upprätta årsredovisning
 enligt artikel 56.5 a i budgetförordningen.
 3. Attestera att
 årsredovisningarna är fullständiga, korrekta och sanningsenliga och att de
 bokförda utgifterna överensstämmer med tillämpliga unionsregler och nationella
 regler och har uppstått i samband med insatser som valts ut för finansiering i
 enlighet med de kriterier som är tillämpliga för det operativa programmet samt
 i överensstämmelse med unionsregler och nationella regler.
 4. Se till att det finns ett
 system för att i elektronisk form registrera och spara utförliga räkenskaper
 för varje insats vilket stödjer alla uppgifter som krävs för att utarbeta
 ansökningar om utbetalningar och årsredovisningar, inbegripet registreringar av
 de belopp som kan återkrävas, belopp som återkrävts och belopp som dragits
 tillbaka sedan stödet till en insats eller ett operativt program helt eller
 delvis har upphävts.
 5. Se till att den vid
 utarbetandet och inlämnandet av ansökningar om utbetalning har tagit emot
 tillräckliga uppgifter från förvaltningsmyndigheten om de förfaranden som
 tillämpats och de kontroller som utförts när det gäller utgifterna.
 6. Vid utarbetandet och
 inlämnandet av ansökningar om utbetalning ta hänsyn till resultaten från
 samtliga revisioner som utförts av revisionsmyndigheten eller under dess
 ansvar.
 7. Spara räkenskaper i
 elektronisk form för utgifter som deklarerats till kommissionen och motsvarande
 offentliga stöd som utbetalats till stödmottagarna.
 8. Att föra räkenskaper över de
 belopp som kan återkrävas och de belopp som har dragits tillbaka sedan stödet
 till en insats helt eller delvis har upphävts. De återvunna beloppen ska
 återbetalas till unionens allmänna budget innan det operativa programmet
 avslutats genom att de dras av från nästa utgiftsdeklaration.
 Artikel 31
 Revisionsmyndighetens
 uppgifter
 1. Revisionsmyndigheten ska se
 till att revision genomförs av förvaltnings- och kontrollsystemen, av ett
 lämpligt urval insatser och av årsredovisningen.
 Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
 akter i enlighet med artikel 59 för att fastställa vilka villkor dessa
 revisioner ska uppfylla.
 2. Om revisionerna genomförs av
 ett annat organ än revisionsmyndigheten ska denna se till att detta organ i sin
 verksamhet har den oberoende ställning som krävs.
 3. Revisionsmyndigheten ska se
 till att internationellt erkända redovisningsstandarder beaktas i
 revisionsarbetet.
 4. Senast sex månader efter det
 att det operativa programmet har antagits ska revisionsmyndigheten utarbeta en
 revisionsstrategi för genomförandet av revisioner. I revisionsstrategin ska man
 fastställa revisionsmetoden och urvalsmetoden för revisioner av insatserna samt
 planeringen av revisioner under det innevarande och de två påföljande
 räkenskapsåren. Revisionsstrategin ska uppdateras varje år från 2016 till och
 med 2022. Revisionsmyndigheten ska på begäran överlämna revisionsstrategin till
 kommissionen.
 5. Revisionsmyndigheten ska
 utarbeta följande:
 a) Ett revisionsuttalande i enlighet med
 artikel 56.5 i budgetförordningen.
 b) En årlig kontrollrapport med resultaten
 av de revisioner som genomförts under föregående räkenskapsår.
 Den rapport som avses i led b ska innehålla
 uppgifter om de eventuella brister som konstaterats i förvaltnings- och
 kontrollsystemet och eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits eller bör
 vidtas.
 6. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter anta mallar för revisionsstrategin, det årliga
 revisionsuttalandet och den årliga kontrollrapporten samt för den urvalsmetod
 som avses i punkt 4. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det
 granskningsförfarande som avses i artikel 60.3.
 7. I enlighet med det
 granskningsförfarande som avses i artikel 60.3 ska kommissionen anta
 tillämpningsföreskrifter för användning av uppgifter som inhämtats under
 revisioner som genomförts av kommissionens tjänstemän eller kommissionens
 företrädare.
 Artikel 32
 Förfarande
 för utseende av förvaltnings- och attesteringsmyndigheter
 1. Medlemsstaterna ska till
 kommissionen anmäla datum och former för utseende av förvaltningsmyndigheter,
 och i förekommande fall attesteringsmyndigheter, inom sex månader av antagandet
 av beslutet om det operativa programmet.
 2. Det utseende som avses i
 punkt 1 ska bygga på en rapport och ett utlåtande från ett oberoende
 revisionsorgan som bedömer förvaltnings- och kontrollsystemet, inbegripet
 uppgifterna för förmedlande organ inom systemet, och dess överensstämmelse med
 artiklarna 26, 27, 29 och 30, i enlighet med kriterierna för interna förhållanden,
 kontrollverksamhet, information och kommunikation samt övervakning som
 kommissionen fastställer i delegerade akter i enlighet med artikel 59.
 3. Det oberoende organet ska
 utföra sitt arbete i enlighet med internationellt vedertagna revisionsnormer.
 4. Medlemsstaterna får besluta
 att en förvaltningsmyndighet eller attesteringsmyndighet som utsetts för ett av
 ESF medfinansierat operativt program enligt förordning (EU) nr ... [CPR]
 ska betraktas som utsedd för den här förordningens vidkommande.
 Kommissionen får inom två månader efter
 mottagandet av den anmälan som avses i punkt 1 begära in det oberoende
 revisionsorganets rapport och utlåtande och beskrivningen av förvaltnings- och
 kontrollsystemet.
 Kommissionen kan lämna synpunkter inom två månader
 efter det att den tagit emot dessa handlingar.
 5. Medlemsstaten ska övervaka
 det utsedda organet och genom ett formellt beslut dra in utseendet om ett eller
 flera av kriterierna i punkt 2 inte längre är uppfyllda, såvida inte
 organet vidtar nödvändiga korrigerande åtgärder inom en prövotid som ska
 fastställas av medlemsstaten beroende på hur allvarligt problemet är.
 Medlemsstaten ska omedelbart underrätta kommissionen om att en prövotid har
 ställts upp för ett utsett organ och om alla beslut om återkallande.
 Artikel 33
 Kommissionens
 befogenheter och ansvar
 1. Kommissionen ska utifrån
 tillgänglig information, inklusive information om utseendet av
 förvaltningsmyndighet och attesteringsmyndighet, den årliga
 förvaltningsförklaringen, årliga kontrollrapporter, det årliga revisionsyttrandet,
 årliga genomföranderapporter och revisioner som utförts av nationella organ och
 unionsorgan, försäkra sig om att medlemsstaterna har inrättat förvaltnings- och
 kontrollsystem som överensstämmer med den här förordningen och att dessa system
 har avsedd verkan under genomförandet av programmen.
 2. Utan att det påverkar de
 revisioner som utförs av medlemsstaterna, får kommissionstjänstemän eller
 bemyndigade företrädare för kommissionen utföra revisioner på plats eller
 kontroller efter att ha meddelat detta i förväg. De får omfatta bland annat
 kontroll av att förvaltnings- och kontrollsystemen i ett operativt program
 eller delar av ett operativt program fungerar effektivt, kontroll och revision
 av insatser samt bedömning av om den ekonomiska förvaltningen av insatserna och
 programmen är sund. Medlemsstatens tjänstemän eller bemyndigade företrädare får
 delta i sådana revisioner.
 Kommissionens tjänstemän eller kommissionens
 företrädare som i vederbörlig ordning bemyndigats att utföra revisioner på
 plats, ska få tillgång till all dokumentation, alla handlingar och metadata,
 oavsett på vilket sätt de lagras, som gäller de insatser som stöds av fonden
 eller förvaltnings- och kontrollsystemen. Medlemsstaterna ska, om kommissionen
 begär det, tillhandahålla kopior av sådan dokumentation och sådana handlingar
 och metadata.
 De befogenheter som anges i denna punkt ska inte
 påverka tillämpningen av nationella bestämmelser som reserverar vissa åtgärder
 för tjänstemän som utses särskilt enligt nationell lagstiftning. Kommissionens
 tjänstemän och bemyndigade företrädare får bland annat inte delta i hembesök
 eller formella förhör med personer inom ramen för den nationella
 lagstiftningen. De ska emellertid ha tillgång till den information som erhålls
 på detta sätt.
 3. Kommissionen får begära att
 en medlemsstat vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dess
 förvaltnings- och kontrollsystem fungerar verkningsfullt eller att utgifterna
 är korrekta i enlighet med den här förordningen.
 4. Kommissionen får begära att
 en medlemsstat undersöker ett klagomål som lämnats till kommissionen rörande
 genomförandet av insatser som medfinansierats ur fonden eller rörande hur
 förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar.
 Artikel 34
 Samarbete
 med revisionsmyndigheterna
 1. Kommissionen ska samarbeta
 med revisionsmyndigheterna för att samordna revisionsplanerna och
 revisionsmetoderna, och ska också sörja för omedelbart utbyte av resultaten
 från revisionerna av förvaltnings- och kontrollsystemen.
 2. Kommissionen och
 revisionsmyndigheten ska sammanträda regelbundet, åtminstone en gång om året om
 de inte sinsemellan kommit överens om något annat, för att tillsammans granska
 den årliga kontrollrapporten, yttrandet och revisionsstrategin samt utbyta
 åsikter om frågor som rör förbättringar av förvaltnings- och kontrollsystemen.
 Avdelning VI Ekonomisk förvaltning, granskning och
 godkännande av räkenskaper, finansiella korrigeringar samt återtagna medel
 Kapitel 1. Ekonomisk förvaltning
 Artikel 35
 Budgetåtaganden
 Unionens budgetåtaganden för varje operativt
 program ska göras årligen under perioden 1 januari 2014–31 december
 2020. Kommissionens beslut om antagande av det operativa programmet ska utgöra
 finansieringsbeslut i den mening som avses i artikel 81.2 i budgetförordningen,
 och när beslutet anmälts till den berörda medlemsstaten ska det utgöra ett
 rättsligt åtagande i den mening som avses i den förordningen.
 Budgetåtagandet för det första delanslaget ska
 följa efter kommissionens antagande av det operativa programmet.
 Budgetåtaganden för följande delbetalningar
 ska göras av kommissionen före den 1 maj varje år, på grundval av det beslut
 som avses i andra stycket, utom när artikel 13 i budgetförordningen
 gäller.
 Artikel 36
 Betalningar
 från kommissionen
 1. Kommissionens betalningar av
 fondens bidrag till varje operativt program ska göras i enlighet med
 budgetanslagen och under förutsättning att det finns medel tillgängliga. Varje
 betalning ska överföras till det tidigaste öppna budgetåtagandet för fonden.
 2. Betalningarna ska ske i form
 av förfinansiering, mellanliggande betalningar och utbetalning av ett
 eventuellt årligt saldo samt av slutsaldot.
 Artikel 37
 Kommissionens
 mellanliggande betalningar samt betalning av årligt saldo och slutsaldo
 1. Kommissionen ska i form av
 mellanliggande betalningar återbetala 90 % av det belopp som blir
 resultatet när medfinansieringssatsen i enlighet med beslutet om antagande av
 det operativa programmet tillämpas på de stödgrundande offentliga utgifter som
 ingår i betalningsansökan. Den ska fastställa det årliga saldot i enlighet med
 artikel 47.2.
 2. Utan hinder av vad som sägs i
 artikel 19 får dock unionens stöd i form av mellanliggande betalningar och
 utbetalning av slutsaldo inte vara högre än det maximala stödbeloppet från
 fonden enligt kommissionens beslut om godkännande av det operativa programmet.
 3. De sammanlagda beloppen för
 kommissionens betalningar av förfinansiering, mellanliggande betalningar och
 årligt saldo får inte vara mer än 95 % av fondens bidrag till det
 operativa programmet.
 4. När taket på 95 % har
 nåtts ska medlemsstaterna fortsätta att överlämna betalningsansökningar till
 kommissionen.
 Artikel 38
 Betalningsansökningar
 till kommissionen
 1. Den betalningsansökan som ska
 lämnas in till kommissionen ska innehålla alla uppgifter som kommissionen
 behöver för sin redovisning i enlighet med artikel 65.1 i
 budgetförordningen.
 2. Betalningsansökan ska för det
 operativa programmet som helhet och för sådant tekniskt bistånd som avses i
 artikel 25.2 omfatta
 a) summan av stödgrundande utgifter som stödmottagarna
 haft och betalat i samband med genomförandet av insatserna, som de bokförts av
 attesteringsmyndigheten,
 b) summan av offentliga stödgrundande
 utgifter i samband med genomförandet av insatserna, som det bokförts av
 attesteringsmyndigheten,
 c) motsvarande stödgrundande offentligt bidrag
 som betalats ut till stödmottagarna, som det bokförts av
 attesteringsmyndigheten.
 3. Utgifterna i
 betalningsansökan ska styrkas av kvitterade fakturor eller redovisningsdokument
 med likvärdigt bevisvärde. För sådana bidrag som avses i
 artikel 23.1 b, c och d ska beloppen i betalningsansökan vara de
 belopp som stödmottagarna betalat till förvaltningsmyndigheten.
 4. Kommissionen ska genom
 genomförandeakter anta en mall för betalningsansökningar. Dessa genomförandeakter
 ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i
 artikel 60.2.
 Artikel 39
 Utbetalning
 till stödmottagarna
 1. Förvaltningsmyndigheten ska
 se till att stödmottagarna, om bidrag betalas ut till partnerorganisationer,
 får ett tillräckligt kassaflöde för att insatserna ska kunna genomföras
 korrekt.
 2. Förvaltningsmyndigheten ska
 se till att stödmottagarna får hela det offentliga stödet så snabbt som möjligt
 och i dess helhet, och under alla förhållanden innan de motsvarande utgifterna
 tas med i betalningsansökningen. Inga belopp får dras av eller hållas inne och
 inga särskilda avgifter eller andra avgifter med motsvarande effekt som kan
 minska beloppen till stödmottagarna får tas ut.
 Artikel 40
 Användning
 av euro
 1. Belopp i det operativa program
 som medlemsstaterna lämnar in, utgiftsdeklarationer, betalningsansökningar,
 årsredovisningar samt utgifter som nämns i de årliga och slutliga
 genomföranderapporterna ska anges i euro.
 2. De medlemsstater som inte har
 infört euron som sin valuta på dagen för ansökan om utbetalning ska räkna om
 utgiftsbeloppen i den nationella valutan till euro. Beloppet ska räknas om till
 euro med hjälp av kommissionens månatliga växelkurs för den månad under vilken
 utgifterna bokfördes av förvaltningsmyndigheten. Denna växelkurs ska
 offentliggöras elektroniskt av kommissionen varje månad.
 3. När euro blir valuta i en
 medlemsstat ska det omräkningsförfarande som anges i punkt 1 fortsätta att
 gälla för alla utgifter som förvaltningsmyndigheten bokfört före den dag då den
 fasta omräkningskursen mellan den nationella valutan och euron trädde i kraft.
 Artikel 41
 Utbetalning
 och avräkning av förfinansiering
 1. Efter kommissionens beslut om
 antagande av det operativa programmet ska kommissionen utbetala en
 förfinansiering på 11 % av fondens totala bidrag till det operativa
 programmet.
 2. Förfinansieringen ska
 användas enbart för utbetalningar till stödmottagare i samband med
 genomförandet av det operativa programmet. Den ska därför omedelbart göras
 tillgänglig för ansvarigt organ.
 3. Det belopp som har betalats
 ut i form av förhandsfinansiering ska i sin helhet återbetalas till
 kommissionen om det inte har skickats in någon betalningsansökan för det
 berörda operativa programmet inom 24 månader från den dag då kommissionen
 gjorde den första utbetalningen av förhandsfinansieringen. Unionens bidrag till
 det operativa programmet ska inte påverkas av återbetalningen.
 4. Det belopp som betalats ut
 som förfinansiering ska vara helt avräknat i kommissionens räkenskaper senast
 när det operativa programmet avslutas.
 Artikel 42
 Frister
 för ansökan om och utbetalning av mellanliggande betalningar
 1. Attesteringsmyndigheten ska
 regelbundet lämna in ansökningar om mellanliggande betalningar som omfattar
 belopp som den bokfört som statligt stöd och som betalats ut till
 stödmottagarna under det räkenskapsår som slutar den 30 juni.
 2. Attesteringsmyndigheten ska
 lämna in sin slutliga ansökan om mellanliggande utbetalning senast den
 31 juli efter föregående räkenskapsårs slut och, under alla omständigheter,
 före den första ansökan om mellanliggande utbetalning för nästföljande
 räkenskapsår.
 3. Den första ansökan om
 mellanliggande betalning får inte lämnas in förrän kommissionen underrättats om
 utseende av förvaltningsmyndighet och attesteringsmyndighet enligt
 artikel 32.1.
 4. Mellanliggande utbetalningar
 får inte göras för operativa program där den årliga genomföranderapporten inte
 har sänts till kommissionen i enlighet med artikel 11.
 5. Under förutsättning att det
 finns medel tillgängliga ska kommissionen göra den mellanliggande betalningen
 senast 60 dagar efter den dag då en betalningsansökan registrerats vid
 kommissionen.
 Artikel 43
 Avbrott
 av tidsfristen för betalning
 1. Betalningsfristen för en
 ansökning om mellanliggande utbetalning kan avbrytas av den delegerade
 utanordnaren i den mening som avses i budgetförordningen i högst nio månader i
 följande fall:
 a) Om det enligt uppgifter från ett
 revisionsorgan på nationell nivå eller unionsnivå finns tecken som tyder på en
 allvarlig brist i förvaltnings- och kontrollsystemet.
 b) Om den delegerade utanordnaren måste
 genomföra ytterligare kontroller efter att ha tagit del av uppgifter som tyder
 på att utgifter i en betalningsansökan står i samband med en oriktighet med
 allvarliga ekonomiska följder.
 c) Om något av de dokument som krävs enligt
 artikel 45.1 inte har lämnats in.
 2. Den delegerade utanordnaren
 kan begränsa avbrottet till att gälla den del av utgifterna som omfattas av den
 betalningsansökan som påverkas av sådana omständigheter som avses i
 punkt 1. Den delegerade utanordnaren ska omedelbart informera
 medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten om anledningen till avbrottet och be
 dem att åtgärda situationen. Den delegerade utanordnaren ska låta avbrottet
 upphöra så snart nödvändiga åtgärder har vidtagits.
 Artikel 44
 Inställande
 av utbetalningar
 1. Kommissionen får tillfälligt
 avbryta samtliga eller en del av de mellanliggande betalningarna om
 a) det operativa programmets förvaltnings-
 och kontrollsystem uppvisar allvarliga brister för vilka inga korrigerande
 åtgärder har vidtagits,
 b) utgifterna i en utgiftsdeklaration står i
 samband med en oriktighet med allvarliga ekonomiska följder som inte har
 korrigerats,
 c) medlemsstaten inte har vidtagit
 nödvändiga åtgärder för att åtgärda en situation som har föranlett ett avbrott
 i enlighet med artikel 43,
 d) det finns allvarliga brister i kvaliteten
 och tillförlitligheten hos övervakningssystemet eller uppgifterna om
 indikatorer.
 2. Kommissionen får genom
 genomförandeakter besluta att ställa in de mellanliggande utbetalningarna helt
 eller delvis, efter att ha gett medlemsstaten möjlighet att framföra sina
 synpunkter.
 3. Kommissionen ska häva
 inställandet av alla eller en del av de mellanliggande betalningarna om
 medlemsstaten har vidtagit erforderliga åtgärder för att inställandet ska kunna
 hävas.
 Kapitel 2 Granskning och godkännande av
 räkenskaper
 Artikel 45
 Inlämnande
 av uppgifter
 1. För varje år från och med
 2015 till och med 2022 ska de utsedda organen senast den 15 februari året
 efter räkenskapsperiodens slut lämna in följande dokument och uppgifter till
 kommissionen, i enlighet med artikel 56 i budgetförordningen:
 a) Attesterad årsredovisning för de berörda
 organ som utsetts enligt artikel 32 och som avses i artikel 56.5 i
 budgetförordningen.
 b) Förvaltningsuttalande enligt
 artikel 56.5 i budgetförordningen.
 c) En årlig sammanfattning av slutliga
 revisionsrapporter och utförda kontroller, inklusive en bedömning av felens och
 bristernas art och omfattning samt vidtagna eller planerade korrigerande åtgärder.
 d) Ett revisionsuttalande från det utsedda
 oberoende revisionsorgan som avses i artikel 56.5 i budgetförordningen,
 åtföljt av en kontrollrapport med resultaten av de revisioner som genomförts
 under det räkenskapsår som uttalandet gäller.
 2. På begäran av kommissionen
 ska medlemsstaten förse kommissionen med ytterligare uppgifter. Om en
 medlemsstat inte tillhandahåller de begärda uppgifterna inom den tidsfrist som
 kommissionen beslutat, kan kommissionen fatta beslut om godkännande av
 räkenskaper utifrån de uppgifter den har tillgång till.
 Artikel 46
 Redovisningens
 innehåll
 1. Den attesterade redovisningen
 för varje operativt program ska omfatta räkenskapsåret och innehålla följande
 som helhet och för utgifter för sådant tekniskt bistånd som avses i artikel 25.2:
 a) Summan av stödgrundande utgifter som
 attesteringsmyndigheten bokfört som uppkomna och utbetalda av stödmottagarna i
 samband med genomförandet av insatserna och summan av stödgrundande offentliga utgifter
 som uppkommit vid genomförandet av insatserna och motsvarande stödgrundande
 offentliga bidrag som betalats ut till stödmottagarna.
 b) Belopp som dragits tillbaka och
 återvunnits under räkenskapsåret, belopp som ska återvinnas vid räkenskapsårets
 slut samt belopp som inte kan återvinnas.
 c) En avstämning mellan utgifter enligt
 led a och utgifter som deklarerats för samma räkenskapsår i
 betalningsansökningarna, samt en förklaring av eventuella skillnader.
 2. Attesteringsmyndigheten kan i
 räkenskaperna ange en avsättning som inte får överstiga 5 % av utgifterna
 i de betalningsansökningar som lämnats in för ett visst räkenskapsår, om det
 pågår ett förfarande med revisionsmyndigheten för att bedöma om utgifterna är
 lagliga och korrekta. Det belopp som omfattas ska inte räknas in i de
 stödberättigande utgifter som avses i punkt 1 a. Beloppen ska
 slutgiltigt tas med eller uteslutas från årsredovisningen för året efter.
 Artikel 47
 Granskning
 och godkännande av räkenskaper
 1. Senast den 30 april året
 efter räkenskapsperiodens slut ska kommissionen besluta om godkännande av
 räkenskaperna för relevanta organ som utsetts i enlighet med artikel 28
 för det operativa programmet. Beslutet om godkännande ska gälla den inlämnade
 redovisningens fullständighet, exakthet och sanningsenlighet och ska inte påverka
 senare finansiella korrigeringar.
 2. Vid beräkning av det belopp
 som ska belasta fonden ett räkenskapsår ska kommissionen beakta följande:
 a) De offentliga stödgrundande utgifter som
 uppkommit vid genomförandet av insatserna och som bokförts i de räkenskaper som
 avses i artikel 46.1 a, på vilka medfinansieringssatsen enligt
 artikel 18 ska tillämpas.
 b) Summan av de utbetalningar som
 kommissionen gjort under räkenskapsåret, omfattande summan av de mellanliggande
 betalningar som kommissionen gjort i enlighet med artikel 37.1 och
 artikel 19.
 3. För ett årssaldo som efter
 godkännandet av räkenskaperna kan återvinnas från medlemsstaten ska
 kommissionen utfärda ett betalningskrav. Ett årssaldo som ska betalas ut till
 medlemsstaten ska läggas till den första mellanliggande utbetalningen från
 kommissionen efter granskningen och godkännandet av räkenskaperna.
 4. Om kommissionen inte kan
 godkänna räkenskaperna senast den 30 maj året efter räkenskapsårets slut
 och det är en medlemsstat som är orsak därtill, ska kommissionen underrätta
 medlemsstaten om de åtgärder som förvaltningsmyndigheten eller
 revisionsmyndigheten måste vidta, eller om de ytterligare undersökningar som
 kommissionen avser att genomföra i enlighet med artikel 33.2 och 33.3.
 5. Kommissionens utbetalning av
 det årliga saldot ska bygga på de utgifter som deklarerats i räkenskaperna,
 minus eventuella avsättningar för utgifter som deklarerats till kommissionen
 och som omfattas av ett kontradiktoriskt förfarande med revisionsmyndigheten.
 Artikel 48
 Tillgång
 till handlingar
 1. Förvaltningsmyndigheten ska
 se till att alla verifikat som rör insatserna på begäran ska kunna göras
 tillgängliga för kommissionen och Europeiska revisionsrätten under tre år.
 Denna treårsperiod inleds den 31 december det år då beslutet om godkännande
 av räkenskaper antas i enlighet med artikel 47 eller senast den dag då
 slutsaldot betalas ut.
 Treårsperioden ska avbrytas vid rättsliga eller
 administrativa förfaranden eller på motiverad begäran från kommissionen.
 2. Handlingarna ska bevaras i form
 av original eller bestyrkta kopior eller på allmänt vedertagna databärare,
 inbegripet elektroniska versioner av originalhandlingar eller handlingar som
 enbart föreligger i elektronisk version.
 3. Handlingarna ska bevaras på
 ett sätt som gör det möjligt att identifiera de registrerade så länge det är
 nödvändigt för det syfte för vilket uppgifterna samlades in eller för vilket de
 behandlas vidare.
 4. Kommissionen ska ha
 befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 59 för att
 avgöra vilka databärare som kan anses vara allmänt vedertagna.
 5. De nationella myndigheterna
 ska fastställa ett förfarande för intygande av att de handlingar som finns på
 allmänt vedertagna databärare är identiska med originalhandlingarna i syfte att
 garantera att de versioner som finns uppfyller kraven i nationell lagstiftning
 och är tillräckligt tillförlitliga för revision.
 6. Om handlingarna endast
 föreligger i elektronisk form ska de datasystem som används uppfylla godkända
 säkerhetsstandarder som garanterar att handlingarna uppfyller kraven i
 nationell lagstiftning och är tillräckligt tillförlitliga för revision.
 Artikel 49
 Inlämnande
 av avslutandehandlingar och utbetalning av slutsaldot
 1. Medlemsstaterna ska senast
 den 30 september 2023 lämna in
 a) en ansökan om utbetalning av slutsaldot,
 b) en slutlig genomföranderapport för det
 operativa programmet, och
 c) de handlingar som avses i
 artikel 45.1 för det sista räkenskapsåret 1 juli 2022–30 juni
 2023.
 2. Slutsaldot ska betalas ut
 senast tre månader efter godkännandet av räkenskaperna för det sista
 räkenskapsåret eller en månad efter godkännandet av den slutliga
 genomföranderapporten, beroende på vilken dag som infaller senast.
 Kapitel 3 Finansiella korrigeringar och
 återkrav
 Artikel 50
 Medlemsstaternas
 finansiella korrigeringar
 1. Medlemsstaterna ska ha det
 huvudsakliga ansvaret för att utreda oriktigheter för att göra de nödvändiga
 finansiella korrigeringarna och återkraven. Om det rör sig om en systembetingad
 oriktighet, ska medlemsstaten utvidga sina utredningar till att omfatta
 samtliga insatser som kan vara berörda.
 2. Medlemsstaten ska genomföra
 de finansiella korrigeringar som är nödvändiga i samband med enskilda eller
 systembetingade oegentligheter som upptäcks i insatser eller det operativa
 programmet. Finansiella korrigeringar innebär att det offentliga stödet till en
 insats eller det operativa programmet ställs in helt eller delvis.
 Medlemsstaten ska med beaktande av oriktigheternas art och grad av allvar och
 den ekonomiska förlusten för fonden göra en proportionell korrigering.
 Finansiella korrigeringar ska föras in i årsredovisningen av
 förvaltningsmyndigheten för det räkenskapsår då inställandet beslutades.
 3. Det bidrag från fonden som
 ställs in i enlighet med punkt 2 kan återanvändas av medlemsstaten inom det
 berörda operativa programmet, med förbehåll för punkt 4.
 4. Bidrag från fonden som ställs
 in i enlighet med punkt 2 får inte återanvändas för någon insats för
 vilken en korrigering gjorts, eller, när en finansiell korrigering gjorts för
 en systembetingad oriktighet, för någon insats som påverkas av den
 systembetingade oriktigheten.
 5. Kommissionens beslut om
 finansiell korrigering påverkar inte medlemsstatens skyldighet att verkställa
 återkrav enligt denna artikel.
 Artikel 51
 Kommissionens
 finansiella korrigeringar
 1. Kommissionen ska göra
 finansiella korrigeringar i form av genomförandeakter genom att helt eller
 delvis ställa in unionens bidrag till ett operativt program och genom att från
 en medlemsstat återvinna, i syfte att utesluta dem från unionens finansiering,
 sådana belopp som betalats ut i strid med tillämplig unionslagstiftning och
 nationell lagstiftning, inbegripet i samband med sådana brister i
 medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem som kommissionen eller
 Europeiska revisionsrätten upptäckt.
 2. Överträdelser av tillämplig
 unionslagstiftning eller nationell lagstiftning ska leda till finansiella
 korrigeringar enbart om ett av följande villkor är uppfyllt:
 a) Överträdelsen har eller skulle kunna ha
 påverkat förvaltningsmyndighetens urval av insatser som ska få stöd från
 fonden.
 b) Överträdelsen har eller skulle ha kunnat
 påverka de utgifter som deklarerats för återbetalning ur unionens budget.
 Artikel 52
 Kriterier
 för kommissionens finansiella korrigeringar
 1. Kommissionen ska påföra finansiella
 korrigeringar om den efter nödvändiga granskningar finner att
 a) det operativa programmets förvaltnings-
 och kontrollsystem uppvisar allvarliga brister, vilket har inneburit en risk
 för det stöd från unionen som redan har betalats ut till det operativa
 programmet,
 b) medlemsstaten inte har fullgjort sina
 skyldigheter enligt artikel 50 innan korrigeringsförfarandet enligt denna
 punkt inleddes,
 c) utgifter förekommer i en
 betalningsansökan som inte är korrekta och som inte har korrigerats av medlemsstaten
 innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
 Kommissionens finansiella korrigeringar ska bygga
 på enskilda fall av oriktigheter och ska beakta om riktigheten är
 systembetingad. Om det inte är möjligt att exakt fastställa storleken på de
 oriktiga utgifter som belastat fonden ska kommissionen tillämpa en schablonsats
 eller göra en extrapolerad finansiell korrigering.
 2. När kommissionen fattar
 beslut om korrigeringsbelopp i enlighet med punkt 1 ska den beakta
 oriktighetens art och grad av allvar samt omfattningen och de ekonomiska
 följderna av de brister i förvaltnings- och kontrollsystemen som konstaterats i
 det operativa programmet.
 3. Om kommissionen grundar sin
 ståndpunkt på rapporter från externa revisorer, ska den dra sina egna slutsatser
 beträffande de ekonomiska följderna efter att ha granskat de åtgärder som den
 berörda medlemsstaten vidtagit i enlighet med artikel 50.2, de uppgifter
 som lämnats i enlighet med artikel 27.2 samt eventuella svar från
 medlemsstaten.
 4. Kommissionen ska ha
 befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 59 för att
 fastställa kriterier för att avgöra nivån för de finansiella korrigeringarna.
 Artikel 53
 Förfarande
 för kommissionens finansiella korrigeringar
 1. Innan kommissionen fattar
 beslut om en finansiell korrigering, ska den inleda förfarandet genom att
 underrätta medlemsstaten om sina preliminära slutsatser från granskningen och
 begära att medlemsstaten lämnar synpunkter inom två månader.
 2. Om kommissionen föreslår en
 finansiell korrigering som grundar sig på en extrapolering eller ett
 schablonbelopp, ska medlemsstaten ges möjlighet att genom en granskning av den
 berörda dokumentationen visa att oriktighetens faktiska omfattning är mindre än
 vad kommissionen bedömt. Efter överenskommelse med kommissionen får
 medlemsstaten begränsa granskningen till att omfatta en lämplig andel eller ett
 urval av berörd dokumentation. Utom i vederbörligen motiverade fall får
 tidsfristen för denna granskning inte överskrida ytterligare en tvåmånadersperiod
 efter den tvåmånadersperiod som avses i punkt 1.
 3. Kommissionen ska beakta det
 bevismaterial som medlemsstaterna tillhandahåller inom de tidsfrister som anges
 i punkterna 1 och 2.
 4. Om medlemsstaten inte godtar
 kommissionens preliminära slutsatser ska den inbjudas till överläggningar hos
 kommissionen, för att säkerställa att alla relevanta uppgifter och synpunkter
 finns tillgängliga och beaktas när kommissionen ska dra sina slutsatser om att
 göra en finansiell korrigering.
 5. För att göra en finansiell korrigering
 ska kommissionen genom genomförandeakter fatta beslut inom sex månader efter
 överläggningarna eller efter att ha mottagit kompletterande uppgifter, om
 medlemsstaten går med på att lämna in sådana kompletterande uppgifter efter
 överläggningarna. Kommissionen ska beakta alla uppgifter och synpunkter som
 framkommit under förfarandet. Om det inte hålls några överläggningar ska
 sexmånadersperioden börja löpa två månader efter datum för kommissionens
 inbjudan till överläggningar.
 6. Om oriktigheter som påverkar
 årsredovisningar som lämnats in till kommissionen upptäcks av kommissionen
 eller av Europeiska revisionsrätten ska den finansiella korrigeringen leda till
 att stödet från fonden till det operativa programmet minskas.
 Artikel 54
 Återbetalningar
 till unionsbudgeten och återkrav
 1. Återbetalningar till unionens
 allmänna budget ska göras före den förfallodag som anges i betalningskravet,
 som ska vara utformat i enlighet med artikel 77 i budgetförordningen.
 Förfallodagen ska vara den sista dagen i den andra månaden efter det att
 betalningskravet utfärdades.
 2. Varje försening av en
 återbetalning ska leda till att dröjsmålsränta tas ut från och med
 förfallodagen till och med den dag då betalning sker. Räntesatsen ska vara en
 och en halv procentenhet högre än den ränta som Europeiska centralbanken
 tillämpar för sina huvudsakliga återfinansieringstransaktioner den första
 arbetsdagen i den månad då förfallodagen inträffar.
 Artikel 55
 Proportionell
 kontroll av operativa program
 1. Insatser för vilka de stödberättigande
 utgifterna inte överstiger 100 000 euro ska inte omfattas av mer än
 en revision av antingen revisionsmyndigheten eller kommissionen, före granskningen
 av alla utgifter som berörs i enlighet med artikel 47. Övriga insatser ska
 inte omfattas av mer än en revision per räkenskapsår, av revisionsmyndigheten
 och av kommissionen, före granskningen av alla utgifter som berörs i enlighet
 med artikel 47. Dessa bestämmelser ska inte påverka tillämpningen av
 punkterna 5 och 6.
 2. Revisionen av en insats får
 omfatta alla etapper i genomförandet av den och alla nivåer i
 distributionskedjan, med undantag för de faktiska slutliga mottagarna, om inte
 en riskbedömning visar att det finns en särskild risk för oriktigheter eller
 bedrägerier.
 3. Om det senaste revisionsuttalandet
 för det operativa programmet tyder på att det inte finns några betydande
 brister kan kommissionen komma överens med revisionsmyndigheten vid det
 efterföljande möte som avses i artikel 34.2 att revisionsnivån kan sänkas
 så att den står i proportion till den risk som konstaterats. I sådana fall
 kommer kommissionen inte att genomföra sina egna revisioner på plats, om det
 inte finns tecken som tyder på att förvaltnings- och kontrollsystemen har
 brister som påverkar utgifter som deklarerats till kommissionen under ett
 räkenskapsår för vilket räkenskaperna har godkänts.
 4. Om kommissionen drar
 slutsatsen att den kan förlita sig på revisionsmyndighetens yttrande om det
 operativa programmet, kan den komma överens med revisionsmyndigheten att
 begränsa sina egna revisioner på plats till att revidera revisionsmyndighetens
 arbete, om det inte finns tecken som tyder på brister i revisionsmyndighetens
 arbete för ett räkenskapsår för vilket räkenskaperna har godkänts.
 5. Revisionsmyndigheten och
 kommissionen får när som helst genomföra verksamhetsrevision om en
 riskbedömning visar att det finns en särskild risk för oriktigheter eller
 bedrägerier, om det finns tecken på allvarliga brister i det operativa
 programmets förvaltnings- och kontrollsystem samt som en del i ett
 granskningsurval under tre år efter avslutandet av alla utgifter i samband
 med en insats i enlighet med artikel 47.
 6. Kommissionen kan när som
 helst genomföra verksamhetsrevisioner i syfte att bedöma en revisionsmyndighets
 arbete genom att göra om dess revisioner.
 Kapitel 4 Återtagna medel
 Artikel 56
 Bestämmelser
 om återtagna medel
 1. Kommissionen ska återta den
 del av ett belopp som beräknats i enlighet med andra stycket för ett operativt
 program som inte har använts för utbetalning av förfinansiering, mellanliggande
 betalningar och årssaldo senast den 31 december det andra budgetåret efter
 det år då budgetåtagandet för det operativa programmet gjordes, eller för
 vilken en betalningsansökan i enlighet med artikel 38 inte har lämnats in
 i enlighet med artikel 42.
 Kommissionen ska beräkna det belopp som ska
 återtas genom att till varje budgetåtagande för åren 2015–2020 lägga en
 sjättedel av det årliga budgetåtagande som hänför sig till det årliga anslaget
 för 2014.
 2. Genom avvikelse från punkt 1
 första stycket ska tidsfristerna för återtagande av medel inte tillämpas på det
 årliga budgetåtagande som hänför sig till det årliga anslaget för 2014.
 3. Om det första årliga
 budgetåtagandet hänför sig till det årliga anslaget för 2015 ska, genom
 avvikelse från punkt 1, tidsfristerna för återtagande av medel inte tillämpas
 på det årliga budgetåtagande som hänför sig till det årliga budgetåtagandet för
 2015. I sådana fall ska kommissionen beräkna beloppet i enlighet med
 punkt 1 första stycket genom att till genom att till varje budgetåtagande
 för åren 2016–2020 lägga en femtedel av de årliga budgetåtaganden som hänför
 sig till det årliga anslaget för 2015.
 4. Den del av åtagandena som
 fortfarande är öppen den 31 december 2022 ska återtas om något av de
 dokument som krävs enligt artikel 47.2 inte har lämnats in till
 kommissionen senast den 30 september 2023.
 Artikel 57
 Undantag
 från återtagande
 1. Det belopp som berörs av
 återtagandet ska minskas med de belopp som det ansvariga organet inte har
 kunnat deklarera till kommissionen av någon av följande anledningar:
 a) Om insatserna har ställts in genom ett
 rättsligt förfarande eller ett administrativt överklagande med uppskjutande
 verkan.
 b) Om ett fall av force majeure har inverkat
 allvarligt på genomförandet av hela eller delar av det operativa programmet. De
 nationella myndigheter som åberopar force majeure ska påvisa dess direkta
 följder för genomförandet av hela eller delar av det operativa programmet.
 c) Det är möjligt att begära minskning en
 gång om inställandet eller force majeure varade upp till ett år, eller flera
 gånger, motsvarande hur länge force majeure varat eller antalet år mellan den
 dag då insatsen ställdes in genom ett rättsligt eller administrativt beslut och
 dagen för ett slutligt rättsligt eller administrativt beslut.
 2. Senast den 31 januari
 ska medlemsstaten informera kommissionen om de undantag som avses i
 punkt 1 för det belopp som ska deklareras vid utgången av föregående år.
 Artikel 58
 Förfarande
 för återtagande av medel
 1. Kommissionen ska i god tid
 informera den berörda medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten när det finns
 risk för återtagande av medel enligt artikel 56.
 2. På grundval av de uppgifter
 som kommissionen förfogar över den 31 januari ska den informera
 medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten om hur stort belopp som kommer att
 återtas som ett resultat av de uppgifter den har tillgång till.
 3. Medlemsstaten ska ha två
 månader till förfogande för att godkänna det belopp som ska återtas eller för
 att lämna synpunkter.
 4. Senast den 30 juni ska
 medlemsstaten till kommissionen lämna in en reviderad finansieringsplan som
 avspeglar det minskade stödbeloppet för det operativa programmet under det
 berörda budgetåret. Om medlemsstaten inte gör det ska kommissionen revidera
 finansieringsplanen genom att minska bidragen från fonden under det berörda
 budgetåret.
 5. Kommissionen ska ändra sitt
 beslut om antagande av det operativa programmet genom en genomförandeakt senast
 den 30 september.
 AVDELNING VII.
 DELEGERING AV BEFOGENHETER, GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
 Artikel 59
 Utövande av
 delegering
 1. Befogenheten att anta
 delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i
 denna artikel.
 2. De delegeringar av
 befogenheter som avses i denna förordning ska överföras på obestämd tid från
 och med det datum då denna förordning träder i kraft.
 3. När kommissionen antar
 delegerade akter ska den omgående och samtidigt anmäla detta till
 Europaparlamentet och rådet.
 4. De delegerade akterna ska
 träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet inom två månader
 från delgivningsdagen har invänt mot den delegerade akten eller om både
 Europaparlamentet och rådet före utgången av denna period har underrättat
 kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med
 två månader om Europaparlamentet eller rådet så begär.
 Om varken Europaparlamentet eller rådet vid
 utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten ska den
 offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda
 i kraft den dag som anges i den.
 Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska
 unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut,
 förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om
 att de inte har för avsikt att göra några invändningar.
 Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en
 delegerad akt ska den inte träda i kraft. Den institution som invänt mot den
 delegerade akten ska ange skälen därtill.
 Artikel 60
 Kommittéförfarande
 1. Kommissionen ska bistås av en
 kommitté enligt förordning (EU) nr 182/2011.
 2. När det hänvisas till denna
 punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 3. När det hänvisas till denna
 punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 Om kommitténs yttrande enligt punkterna 2 och 3
 ska erhållas genom skriftligt förfarande ska detta förfarande avslutas utan
 resultat inom tidsgränsen för avgivande av ett yttrande om ordföranden för
 kommittén beslutar detta eller om (...) [antal ledamöter eller typ av majoritet:
 enkel majoritet, två tredjedelar etc.] av kommittéledamöter(na) begär detta.
 Om kommittén inte avger något yttrande ska
 kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje
 stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska gälla.
 Artikel 61
 Ikraftträdande
 Denna förordning träder i kraft den tjugonde
 dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella
 tidning.
 Denna förordning är till alla delar
 bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad/t i Bryssel den
 På Europaparlamentets vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 Bilaga I Mall för det operativa programmet
 Kapitel Avsnitt Underavsnitt || Beskrivning/anmärkningar || Storlek (tecken)
 1 Identifiering || I detta avsnitt ska programmet identifieras. Här ska följande tydligt anges: Medlemsstat Det operativa programmets namn CCI-nr || 200
 2 Programmets utformning || ||
 2.1 Situation || Kartläggning och motivering av den eller de materiella brister som programmet avser || 4000
 || Typ av materiell brist som det operativa programmet avser. || 200
 2.x. Materiell brist X || Ett avsnitt (med underavsnitt) bör anges för varje typ av materiell brist som programmet avser. ||
 2.x.1 Beskrivning || Beskrivning av det materiella stödets egenskaper och mål samt av kompletterande åtgärder. || 4000
 2.x.2. Nationella system || Beskrivning av de nationella system som ska få stöd. || 2000
 2.4 Övrigt || Andra upplysningar som bedöms nödvändiga. || 4000
 3 Genomförande || ||
 3.1. Identifiering av dem som har det sämst ställt || Beskrivning av formerna för fastställande av kriterier för vem som utgör person som har det sämst ställt, eventuellt uppdelat efter typ av materiell brist. || 2000
 3.2 Val av insats || Kriterier för val av insatser och beskrivning av formerna för urvalet, eventuellt uppdelat efter typ av materiell brist. || 2000
 3.3. Val av partnerorganisationer || Kriterier för val av partnerorganisationer, eventuellt uppdelat efter typ av materiell brist. || 2000
 3.4. Komplementaritet med ESF || Beskrivning av hur det säkerställs att verksamheten kompletterar ESF. || 4000
 3.4. Institutionell utformning || Beskrivning av de delar av det operativa programmet där förvaltningsmyndighet, ev. attesteringsmyndighet, revisionsmyndighet och det organ som kommissionen ska betala ut medel till anges. || 4000
 3.5. Övervakning och utvärdering || I detta underavsnitt bör det anges hur genomförandet av programmet ska övervakas. Särskilt ska anges hur indikatorer används för att mäta genomförandet. Indikatorerna ska inkludera ekonomiska indikatorer som rör allokerade utgifter och resultatindikatorer som rör insatser som får stöd. || 4000
 3.6. Tekniskt bistånd || Beskrivning av planerad användning av tekniskt bistånd enligt artikel X(2), inbegripet åtgärder för att stärka stödmottagarnas administrativa kapacitet så att insatserna förvaltas på ett ekonomiskt sunt sätt. || 4000
 4. FINANSIERINGSPLAN || Detta avsnitt bör innehålla följande: 1) En tabell där det för varje år i enlighet med artikel 18 anges beloppet på det anslag som planeras för stöd från fonden och för medfinansiering. 2) En tabell där det för hela programplaneringsperioden anges beloppet på det totala anslagna stödet från det operativa programmet efter typ av materiell brist samt därtill hörande kompletterande åtgärder. || Text: 1000 Data i CSV- eller XLS-format
 || ||
 || ||
 De
 ekonomiska uppgifternas format (avsnitt 4)
 4.1.1. Finansieringsplan för det operativa
 programmet med årliga åtaganden från fonden och motsvarande nationell
 medfinansiering (euro)
 || Summa || 2014 || 2015 || .... || 2020
 Fonden (a) || || || || ||
 Nationell medfinansiering (b) || || || || ||
 Offentliga stödgrundande utgifter (c) = (a) + (b) || || || || ||
 Medfinansieringssats* (d) = (a)/(c) || ||
 * Denna kvot får avrundas till närmaste
 heltal i tabellen. Den exakta medfinansieringssats som används vid
 återbetalning av utgifter är kvoten (d).
 4.1.2. Finansieringsplan med belopp för
 totalt anslaget stöd från det operativa programmet efter typ av materiell brist
 samt därtill hörande kompletterande åtgärder (euro)
 Insats || Offentliga stödgrundande utgifter || || || ||
 Summa || || || || ||
 Tekniskt bistånd || || || || ||
 Livsmedelsbrist || || || || ||
 varav kompletterande åtgärder || || || || ||
 Hemlöshet || || || || ||
 varav kompletterande åtgärder || || || || ||
 Barns materiella fattigdom || || || || ||
 varav kompletterande åtgärder || || || || ||
 BILAGA II
 Åtagandebemyndiganden per år 2014–2020
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
 ELLER INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning
 1.2. Berörda
 politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 1.3. Typ
 av förslag eller initiativ
 1.4. Mål
 1.5. Motivering
 till förslaget eller initiativet
 1.6. Tid
 under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen
 1.7. Planerad
 metod för genomförandet
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser
 om uppföljning och rapportering
 2.2. Administrations-
 och kontrollsystem
 2.3. Åtgärder
 för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda
 rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens
 utgiftsdel
 3.2. Beräknad
 inverkan på utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av
 den beräknade inverkan på utgifterna
 3.2.2. Beräknad inverkan på
 driftsanslagen
 3.2.3. Beräknad inverkan på
 de administrativa anslagen
 3.2.4. Förenlighet med den
 gällande fleråriga budgetramen
 3.2.5. Bidrag från tredje
 part
 3.3. Beräknad inverkan på
 inkomsterna
 FINANSIERINGSÖVERSIKT
 FÖR RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
 ELLER INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets
 beteckning
 Förslag
 till Europaparlamentets och rådets förordning om fonden för europeiskt bistånd
 till dem som har det sämst ställt
 1.2. Berörda politikområden i den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[10]
 4
 Sysselsättning och socialpolitik
 0406
 De personer som har det sämst ställt
 1.3. Typ av förslag eller initiativ
 § Ny åtgärd
 ̈ Ny åtgärd som
 bygger på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[11]
 ̈ Befintlig åtgärd vars genomförande
 förlängs i tiden
 ̈ Tidigare åtgärd som omformas till eller
 ersätts av en ny
 1.4. Mål
 1.4.1. Fleråriga strategiska mål för
 kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 Fonden
 ska främja social sammanhållning i unionen genom att bidra till att nå målet i
 strategin Europa 2020 om minskad fattigdom.
 1.4.2. Specifika mål eller
 verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen som
 berörs
 Specifikt mål nr 1
 Enligt
 det allmänna målet ska programmet bidra till att nå det specifika målet att
 lindra de värsta formerna av fattigdom i unionen genom att ge annat stöd än
 ekonomiskt stöd till de personer som har det sämst ställt.
 Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och
 budgeteringen
 0406
 De personer som har det sämst ställt
 1.4.3. Verkan eller resultat som
 förväntas
 Beskriv den verkan som
 förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
 befolkningen som berörs.
 Genom
 det nya instrumentet kan medlemsstaterna ge årligt stöd till omkring två
 miljoner fler personer, vilket påverkar dessa personers hälsa, sociala
 inkludering, sysselsättning och arbetsmarknadsutsikter positivt. Fondens
 sociala följdverkningar förväntas dock innebära betydligt mer än så.
 1. Genom
 att tillhandahålla en plattform där yrkesverksamma på området kan utbyta
 information och erfarenheter skapar fonden avsevärd nytta för många berörda
 parter i fråga om processer.
 2. Fondens
 evidensbaserade inriktning på medellång och lång sikt och genomförande genom
 operativa program uppmuntrar också till dialog mellan olika grupper av berörda
 parter och stöder ett strategiskt upplägg för framtidens insatser. Förbättrade
 former för genomförande (bl.a. förenklingar och minskad administration) bör
 innebära att processerna hela tiden är relevanta. Fonden kommer att underlätta
 samverkan i praktiken mellan EU:s prioriteringar och politiken för social sammanhållning.
 1.4.4. Indikatorer för bedömning av
 resultat eller verkan
 Ange vilka indikatorer
 som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs.
 De
 organisationer som för närvarande distribuerar materiellt stöd förlitar sig i stor
 omfattning på frivilligarbete och donationer. Därför bör man så mycket som
 möjligt undvika att ålägga dem betungande rapporteringskrav. Det kan dock
 förväntas att de här organisationerna behöver informera inte bara kommissionen
 utan även andra givare och frivilliga om sitt arbete för att hålla uppe
 motivationen. Indikatorerna i förslaget har dryftats med paraplyorganisationer
 på EU-nivå och betraktas som tillräckliga och realistiska.
 Den
 första uppsättningen indikatorer avser de anslagna resursernas volym, nämligen
 1)
 bidrag in natura från programmet,
 2)
 ekonomiska medel uppdelade efter källa (EU och andra källor).
 Den
 andra uppsättningen indikatorer avser volymen på tillhandahållet stöd och avser
 antal utdelade paket, antal lagade eller utdelade måltider och antal personer
 som fått stöd.
 De
 här uppgifterna ska lämnas till kommissionen av förvaltningsmyndigheterna i en
 årlig genomföranderapport.
 Denna
 grundläggande årliga rapportering kompletteras med strukturerade
 undersökningar. Undersökningarna ska utföras på uppdrag av kommissionen minst
 två gånger under genomförandet. De ska ge en uppfattning om slutmottagarna,
 t.ex. om en viss åldersgrupp eller minoritet överväger, bedöma omfattningen på
 andra bidrag in natura än varor, såsom frivilligarbete och tjänster, och
 programmets inverkan på dem. Det förväntas att denna information kan bygga på
 välunderbyggda gissningar eftersom anonymitet i många fall kan vara en
 förutsättning för att få en klient att ta emot stödet.
 1.5. Motivering till förslaget
 eller initiativet
 1.5.1. Behov som ska tillgodoses på
 kort eller lång sikt
 Programmet
 förväntas bidra till unionens mål om social sammanhållning. Förslagets
 rättsliga grund är artikel 175 tredje stycket i fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, som möjliggör särskilda åtgärder utanför
 strukturfonderna.
 Under
 2010 löpte nästan en fjärdedel av alla européer (116 miljoner) risk att
 drabbas av fattigdom eller social utestängning. Fattigdomen och den sociala
 utestängningen är inte jämnt fördelade över EU, utan problemen är i allmänhet
 allvarligare i de östra och södra medlemsstaterna. Den ekonomiska krisen har
 inte bara förvärrat den befintliga fattigdomen och sociala utestängningen (på
 grund av budgetåtstramningar för att få ned statsskulderna) utan har också minskat
 flera medlemsstaters förmåga att hålla de socialpolitiska utgifterna på en
 tillräckligt hög nivå för att vända denna negativa tendens.
 1.5.2. Mervärdet av en åtgärd på
 unionsnivå
 Strategin
 Europa 2020 för smart, hållbar tillväxt för alla bygger på en tanke om
 balanserad ekonomisk tillväxt och socialt framåtskridande med vittsyftande mål
 för sysselsättning, utbildning och fattigdomsminskning. Fattigdom och social
 utestängning är allvarliga hinder för målen i Europa 2020.
 Genom
 att tillgodose grundläggande behov kan det föreslagna programmet bidra till att
 lindra fattigdom och social utestängning för dem som lider av grav materiell
 brist. Programmet är tänkt att se till de samhällsmedborgare som har det sämst
 ställt kan bevara sin värdighet och sin anställbarhet och på så sätt bidra till
 att stärka det sociala kapitalet och den sociala sammanhållningen inom deras
 lokalsamhällen.
 Åtgärder
 på EU-nivå är nödvändiga här med tanke på fattigdomens och den sociala
 utestängningens omfattning och art i EU, och eftersom läget förvärras av den
 ekonomiska krisen, mot bakgrund av att det är oklart om alla medlemsstater kan
 hålla de sociala utgifterna på den nivå som krävs för att se till att den
 sociala sammanhållningen inte försämras ytterligare och att målen i strategin
 Europa 2020 uppnås.
 1.5.3. Huvudsakliga erfarenheter från
 liknande försök eller åtgärder
 Instrumentet
 är nytt, men erfarenheterna från ordningen för utdelning av livsmedel till de
 sämst ställda är relevanta. Då interventionslagren förväntas ta slut har ordningen
 inte längre någon motivering, varför den kommer att läggas ned när årsplanen
 för 2013 slutförs. Ordningen har dock under åren varit en viktig källa till
 förnödenheter för organisationer som arbetar direkt med att förse utsatta
 människor med livsmedel. En sammanfattning av erfarenheterna finns i den
 konsekvensbedömning som åtföljer det här förslaget.
 1.5.4. Förenlighet med andra
 finansieringsformer och eventuella synergieffekter
 Den
 föreslagna fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt ska
 få anslag på 2 500 000 000 euro från strukturfonderna
 enligt målet Investering för tillväxt och sysselsättning med totala anslag på
 327 115 655 850 euro. Fonden för europeiskt bistånd till
 dem som har det sämst ställt ska betraktas som en del av de strukturfondsmedel
 som anslås till Europeiska socialfonden (ESF). Den ska komplettera, inte
 överlappa, de befintliga sammanhållningspolitiska insatserna genom
 tidsbegränsat stöd, så att de samhällsmedborgare som har det sämst ställt kan
 inleda vägen tillbaka.
 Fonden
 kan i kombination med andra stödformer som medfinansieras från bl.a. ESF också
 bidra till att stärka slutmottagarnas anställbarhet och göra det möjligt för
 dem att bidra till ekonomin.
 1.6. Tid under vilken åtgärden
 kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen:
 § Förslag eller initiativ som pågår under begränsad
 tid
 –
 § Förslaget eller initiativet ska gälla från 1.1.2014 till 31.12.2020
 –
 § Det påverkar resursanvändningen från 2014 till 2022
 ̈ Förslag eller initiativ som pågår under
 en obegränsad tid
 –
 Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ
 –
 beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå.
 1.7. Planerad metod för
 genomförandet[12]
 ̈ Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen
 ̈ Indirekt centraliserad förvaltning genom delegering till:
 –
 ̈ genomförandeorgan
 –
 ̈ byråer/organ som inrättats av unionen[13]
 –
 ̈ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts
 uppgifter som faller inom offentlig förvaltning
 –
 ̈ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
 åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som
 anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i
 budgetförordningen
 X Delad förvaltning med medlemsstaterna
 ̈ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer
 ̈ Gemensam förvaltning
 med internationella organisationer (ange vilka)
 Vid fler än en metod,
 ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”.
 Anmärkningar
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser om uppföljning
 och rapportering
 Ange intervall och
 andra villkor för sådana åtgärder
 Förvaltningsmyndigheterna
 ska lämna in årliga genomföranderapporter. Rapporterna ska bygga på uppgifter
 och innehålla de indikatorer som anges i punkt 1.4.4. Rapporteringen
 kompletteras med strukturerade undersökningar och utvärderingar som genomförs
 med kommissionen som huvudman i halvtid och i slutet av programperioden. Vid
 bilaterala översyner ska genomförandet av varje enskild program granskas.
 2.2. Administrations- och
 kontrollsystem
 2.2.1. Risker som identifierats
 Administrations-
 och kontrollsystemen är mestadels utformade med sammanhållningspolitiken som
 förebild. Även om detta utgiftssystem skiljer sig åt från
 sammanhållningspolitiken vad gäller slutmottagare och partner i genomförandet,
 förväntas riskfaktorerna vara liknande, och särskilt likna dem för ESF. Den
 största felkällan för ESF under nuvarande programperiod är huruvida kostnader
 är stödgrundande (58 % av alla sammanräknade kvantifierbara fel),
 noggrannhet (7 %) och verifikationskedja (35 %). För att lösa dessa
 problem anges i utkastet till förordning fullständiga regler för vilka
 kostnader som berättigar till stöd och schablonbelopp används i större
 utsträckning i själva förordningen. Något som ökar risken är dock att stödet
 främst kommer att levereras till slutmottagarna av ideella organisationer i
 civilsamhället, och att några av dem har svag administration och främst
 förlitar sig på frivilliga insatser. Revisionsrätten har redan nämnt detta i
 samband med ordningen för utdelning av livsmedel till de sämst ställda i sin
 rapport 2009. Det förblir möjligt att begränsa stödet till sådana
 organisationer till materiellt stöd som köps in centralt av
 förvaltningsmyndigheterna och till utbetalning av schablonbelopp.
 2.2.2. Planerade kontrollmetoder
 Enligt
 principen om delad förvaltning har medlemsstaterna via sina förvaltnings- och
 kontrollsystem huvudansvaret för att de operativa programmen genomförs korrekt
 och kontrolleras. Medlemsstaterna utser en förvaltningsmyndighet, en
 attesteringsmyndighet och en funktionellt oberoende revisionsmyndighet för sina
 operativa program. Kommissionen kan genomföra revisioner i frågor som rör sund
 ekonomisk förvaltning för att dra slutsatser om fondens resultat, och har
 dessutom möjlighet att ställa in eller avbryta utbetalningarna eller påföra
 finansiella korrigeringar.
 I
 sammanhållningspolitiken uppskattas kostnaderna för kontroller (på nationell
 och regional nivå, exklusive kommissionens kostnader) till omkring 2 % av
 de totala anslagen. Kostnaderna fördelas enligt följande: 1 % för
 nationell samordning och utarbetande av program, 82 % för förvaltning av
 program, 4 % för attestering och 13 % för revision.
 Ett
 antal faktorer torde dock bidra till lägre felfrekvenser och kontrollkostnader
 än för sammanhållningspolitiken. Det nya programmet inriktas bara på tre
 insatsområden. Förenklade kostnadsalternativ används ofta. På grund av
 insatsernas och målgruppernas karaktär kommer slutmottagarna inte att bli
 föremål för revision, om inte riskbedömningen visat på en särskild risk för
 oriktigheter eller bedrägerier. Sammantaget torde detta minska den
 administrativa bördan för mottagarna, minska felfrekvensen, öka den inneboende
 tillförlitligheten och därigenom bidra till lägre kontrollkostnader.
 Generaldirektoratet
 för sysselsättning har för närvarande en felfrekvens på 2,2 % (källa:
 revisionsrätten). Ovannämnda faktorer förväntas leda till en minskning på en
 procentenhet så att programmets totala felfrekvens blir 1,2 %.
 2.3. Åtgärder för att förebygga
 bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
 Beskriv förebyggande åtgärder
 (befintliga eller planerade)
 De
 avdelningar som ansvarar för strukturfonderna har tillsammans med Europeiska
 byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) inrättat en gemensam strategi för
 förebyggande av bedrägerier med en rad åtgärder som kommissionen och
 medlemsstaterna ska vidta för att hindra bedrägerier i strukturpolitiska
 insatser som bedrivs med delad förvaltning. Strategin är tillämplig även på
 fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt.
 Dessutom
 föreskrivs i artikel 32.4 i förslaget ett uttryckligt krav på sådana
 åtgärder. Det torde öka medvetenheten om bedrägerier i medlemsstaterna hos alla
 organ som medverkar i förvaltning och kontroll av fonden, och därigenom minska
 risken för bedrägerier.
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda rubriker i den
 fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 · Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 Redovisa de berörda rubrikerna i budgetramen i
 nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i
 den årliga budgeten i nummerföljd.
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning........................................] || Diff./Icke-diff. ([14]) || från Efta-länder[15] || från kandidat-länder[16] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 1 Smart tillväxt för alla Ny rubrik 2014–2020 || 04.06.00.00 De personer som har det sämst ställt || Diff. || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ
 · Nya budgetrubriker som föreslås
 Redovisa de berörda
 rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik –
 de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd.
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning......................................] || Diff./Icke-diff. || från Efta-länder || från kandidat-länder || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen
 || [XX.YY.YY.YY] || || JA/ NEJ || JA/NEJ || JA/ NEJ || JA/NEJ
 3.2. Beräknad inverkan på
 utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av den
 beräknade inverkan på utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Nr 1 || Smart tillväxt för alla
 GD: EMPL || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTALT
  Driftsanslag || || || || || || || ||
 Budgetrubrik nr || Åtaganden || (1) || 343,957 || 349,166 || 353,425 || 356,742 || 359,925 || 362,704 || 365,331 || 2 491,250
 Betalningar || (2) || 274,038 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 277,152 || 1 936,950
 Budgetrubrik nr || Åtaganden || (1a) || || || || || || || ||
 Betalningar || (2a) || || || || || || || ||
 Administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa program[17] || || || || || || || ||
 Budgetrubrik nr || || (3) || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 8,750
 TOTALA anslag för GD EMPL[18] || Åtaganden || =1+1a +3 || 345,207 || 350,416 || 354,675 || 357,992 || 361,175 || 363,954 || 366,581 || 2 500,000
 Betalningar || =2+2a +3 || 275,288 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 278,402 || 1 945,700
  TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || || || || || || || ||
 Betalningar || (5) || || || || || || || ||
  TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program || (6) || || || || || || || ||
 TOTALA anslag för RUBRIK <....> i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Betalningar || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Följande ska anges om flera rubriker i budgetramen
 påverkas av förslaget eller initiativet:
  TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || || || || || || || ||
 Betalningar || (5) || || || || || || || ||
  TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program || (6) || || || || || || || ||
 TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–4 i den fleråriga budgetramen (Referensbelopp) || Åtaganden || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Betalningar || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Rubrik i den fleråriga budgetplanen: || 5 || ”Administrativa utgifter”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 GD: EMPL ||
  Personalresurser || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
  Övriga administrativa utgifter || || || || || || || ||
 GD EMPL TOTALT || Anslag || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (summa åtaganden = summa betalningar) || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 Miljoner euro (avrundat till 3 decimaler)
 || || || År N[19] || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr. punkt 1.6) || TOTALT
 TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || || || || || || || ||
 Betalningar || || || || || || || ||
 3.2.2. Beräknad inverkan på
 driftsanslagen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt
 följande. Fonden genomförs med delad förvaltning. De strategiska
 prioriteringarna anges på EU-nivå i förordningen, medan den dagliga
 förvaltningen sköts av förvaltningsmyndigheterna. Kommissionen föreslår
 gemensamma indikatorer, men de faktiska målen fastställs i medlemsstaternas
 operativa program och godkänns av kommissionen. Därför kan resultatmål inte
 anges förrän programmen har utformats, diskuterats och fastställts under
 2013–2014.
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
 tre decimaler)
 Mål- och resultatbeteckning ò || || || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr. punkt 1.6) || TOTALT
 RESULTAT
 Typ[20] || Genom-snittliga kostna-der || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Totalt antal || Total kostnad
 SPECIFIKT MÅL nr 1[21]... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Delsumma mål nr 1 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 SPECIFIKT MÅL nr 2... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Delsumma specifikt mål nr 2 || || || || || || || || || || || || || || || ||
 TOTALA KOSTNADER || || || || || || || || || || || || || || || ||
 3.2.3. Beräknad inverkan på de
 administrativa anslagen
 3.2.3.1. Sammanfattning
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att administrativa anslag tas i
 anspråk
 –
 þ Förslaget/initiativet kräver att administrativa anslag tas i anspråk
 enligt följande:
 Miljoner euro
 (avrundat till tre decimaler)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTALT
 RUBRIK 5 i den fleråriga budgetplanen || || || || || || || ||
 Personalresurser || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 Övriga administrativa utgifter || || || || || || || ||
 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetplanen || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 1,016 || 7,112
 Belopp utanför RUBRIK 5[22] i den fleråriga budgetplanen || || || || || || || ||
 Personalresurser || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,128 || 0,896
 Övriga administrativa utgifter || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 1,122 || 7,854
 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetplanen || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 1,250 || 8,750
 TOTALT || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 2,266 || 15,862
 3.2.3.2. Beräknat personalbehov
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att personalresurser tas i anspråk
 –
 þ Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk
 enligt följande:
 Uppgifterna ska anges i heltal (eller med
 högst en decimal)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda)
 04 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 8 || 8 || 8 || 8 || 8 || 8 || 8
 XX 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
  Extern personal (i heltidsekvivalenter)[23]
 XX 01 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || || || || || || ||
 04 01 04 01 [24] || - vid huvudkontoret[25] || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2
 - vid delegationerna || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 10 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || ||
 Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || || ||
 TOTALT || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 XX motsvarar det
 politikområde eller den avdelning i budgeten som avses.
 Personalbehoven ska
 täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
 förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
 tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
 förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
 begränsningar i fråga om budgetmedel.
 Beskrivning av
 arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda || Bidra till analys, förhandlingar, ändringar och förberedelser av program och projekt i medlemsstaterna. Bidra till förvaltning, övervakning och utvärdering av godkända program och projekt. Se till att reglerna för programmen följs.
 Extern personal || Samma sak, eller administrativt stöd.
 3.2.4. Förenlighet med den gällande
 fleråriga budgetramen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet är förenligt med den gällande fleråriga
 budgetramen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda
 rubriken i den fleråriga budgetramen.
 Förklara i förekommande fall vilka ändringar i
 planeringen som krävs, och ange berörda budgetrubriker och belopp.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen
 utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[26].
 Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
 rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp.
 3.2.5. Bidrag från tredje part
 –
 Det ingår inga bidrag från tredje part i det
 aktuella förslaget eller initiativet
 –
 Förslaget eller initiativet kommer att
 medfinansieras enligt följande:
 Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr. punkt 1.6) || Totalt
 Ange vilken extern organisation eller annan källa som bidrar till finansieringen || || || || || || || ||
 TOTALA anslag som tillförs genom medfinansiering || || || || || || || ||
 3.3. Beräknad inverkan på
 inkomsterna
 –
 ̈ Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida.
 –
 ̈ Påverkan på egna medel
 –
 ̈ Påverkan på ”diverse inkomster”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Budgetrubrik i den årliga budgetens inkomstdel: || Belopp som förts in för det innevarande budgetåret || Förslagets eller initiativets inverkan på inkomsterna[27]
 År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr. punkt 1.6)
 Artikel ............. || || || || || || || ||
 Ange vilka budgetrubriker
 i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att
 avsättas för särskilda ändamål.
 Ange med vilken metod
 inverkan på inkomsterna har beräknats.
 [1] EUT L [...] , [...] , s. [...] .
 [2] EUT L [...] , [...] , s. [...] .
 [3] EUT L , s. [...] .
 [4] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [5] EUT L , s. [...].
 [6] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [7] EUT L 118, 12.5.2010, s. 1.
 [8] EGT L 53, 23.2.2002, s. 1.
 [9] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.
 [10] Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad
 budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB.
 [11] I den mening som avses i artikel 51.2 a respektive 51.2 b
 i budgetförordningen.
 [12] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
 genomförande med hänvisningar till bestämmelser i budgetförordningen finns på
 BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [13] Organ som avses i artikel 200 i budgetförordningen.
 [14] Differentierade respektive icke-differentierade anslag.
 [15] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [16] Kandidatländer och i förekommande fall potentiella
 kandidatländer i västra Balkan.
 [17] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
 genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
 s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [18] Dessa anslag är en del av strukturfonderna under målet
 Investering för tillväxt och sysselsättning med totala anslag på 327 115 655 850 euro. Fonden för europeiskt bistånd
 till dem som har det sämst ställt ska betraktas som en del av de
 strukturfondsmedel som anslagits till ESF.
 [19] Med år n avses det år då förslaget eller initiativet ska
 börja genomföras.
 [20] Resultaten som ska anges är de produkter eller tjänster
 som levererats (t.ex. antal studentutbyten som har finansierats eller antal
 kilometer väg som har byggts).
 [21] Mål som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika
 mål...”.
 [22] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
 genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
 s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [23] [Denna fotnot förklarar vissa initialförkortningar som
 inte används i den svenska versionen].
 [24] Särskilt tak
 för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k.
 BA-poster).
 [25] Inom förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska
 jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden
 (EFF).
 [26] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.
 [27] När det gäller traditionella egna medel (tullar och
 sockeravgifter) ska nettobeloppen anges, dvs. bruttobeloppen minus 25 % avdrag
 för uppbördskostnader.