text:
3-1-1-81-10 Riigikohus 21.10.2010
 Sõitjate bussiliiniveo, bussijuhuveo, taksoveo ja pagasiveo üldeeskiri § 15
 Ühistranspordiseaduse § 54^2 lg 1 kujutab endast blanketset koosseisu, mille sisustamisel tuleb juhinduda sõitjate bussiliiniveo, bussijuhuveo, taksoveo ja pagasiveo nõuetest.
 Kuni 10. jaanuarini 2009 kehtinud ÜTS § 54^2 lg 1 kohaselt sai selle süüteo toimepanijaks olla erilise isikutunnusega isik, s.o bussi-, trammi-, trollibussi- või taksojuht. Ühistranspordiseaduse kohaselt võib taksovedu teostada üksnes sellise sõidukiga, millele on taksoveoloa alusel väljastatud kehtiv sõidukikaart ja vaid selline sõiduk on ühistranspordiseaduse mõttes takso ning sellise sõidukiga sõitjate vedu teostav füüsiline isik taksojuht. Neid isikuid, kes kasutasid sõidukeid, millele olid küll kinnitatud taksotunnused, kuid millele ei olnud väljastatud kehtivat sõidukikaarti, ei saanud ÜTS § 54^2 lg 1 järgi karistada, kuna nad ei olnud ühistranspordiseaduse tähenduses taksojuhtidena vaadeldavad. Lähtuvalt 10. jaanuaril 2009 jõustunud ÜTS § 54^2 lg 1 sõnastusest pole varasemas kohtupraktikas väljendatud seisukohad enam kehtiva süüteokoosseisu sisustamiseks asjakohased. Kehtivas süüteokoosseisus on sõna ""taksojuht"" asendatud sõnaga ""autojuht"". Selline muudatus tulenes vajadusest kehtestada vastutus taksotunnuseid ja neid matkivaid tunnuseid kasutavatele autojuhtidele, kellel puudub taksoveo osutamise eelduseks olev tegevusluba ning sõidukikaart. Seega sooviti ühistranspordiseaduse muutmisega vaadeldava väärteokoosseisu toimeala laiendada ka nendele isikutele, kelle tegevus evib oma sisult küll ühistransporditeenuse osutamise tunnuseid, kuid kellel sellise teenuse osutamise õigus tegelikult puudub. Kõnealusel põhjusel ei eelda ÜTS § 54^2 lg-s 1 kirjeldatud süüteokoosseis, et toimepanija oleks käsitatav mõne ühistranspordiseaduses nimetatud subjekti � näiteks ühissõidukijuhi või vedajana. Ühistranspordiseaduse § 54^2 lg 1 kujutab endast blanketset koosseisu, mille sisustamisel tuleb juhinduda sõitjate bussiliiniveo, bussijuhuveo, taksoveo ja pagasiveo nõuetest. Nende nõuete kohaselt on tasuline sõitjatevedu õiguspärane, kui veoteenuse osutaja täidab seaduse või alamalseisvate õigusaktidega ettenähtud tingimusi. Muul viisil pole selline tegevus reeglina lubatav. Ühistranspordiseaduse ega ka Eeskirja reguleerimisala ei puuduta pelgalt õiguslikes raamides tegutsevaid subjekte, vaid oluliselt laiemat isikute ringi. Kummastki õigusaktist tulenevate piirangute rikkumise eest karistusõigusliku vastutuse kehtestamise eesmärki teenib ka ÜTS §-s 54^2 kirjeldatud väärteokoosseis. Ka Eeskirja § 15 lg-s 7 sätestatud keeld kasutada sõidukil, mille kohta pole välja antud sõidukikaarti taksoveoks, taksotunnuseid matkivat tunnust, on ühemõtteliselt suunatud nendele isikutele, kellel taksoveoteenuse osutamiseks õiguslikku alust ei ole ja keda ei saa seetõttu käsitada ühistranspordiseaduses nimetatud subjektidena.
 3-1-1-69-06 Riigikohus 25.09.2006
 KrMS § 268 lg 2 lubab üksnes prokuröril süüdistust muuta või täiendada. Kriminaalasja arutav kohus ei tohi asuda omal initsiatiivil süüdistuse sisu õiguslikult "parandama". Selliselt toimides asub kohus sisuliselt täitma süüdistusfunktsiooni, millist käitumist tuleb lugeda kriminaalmenetluse seaduse olulisteks rikkumisteks KrMS § 339 lg 2 mõttes.
 Blanketse kuriteokoosseisu korral tuleb see sisustada seadusest või muudest õigusaktidest tulenevate kohustuste või keeldudega, mille rikkumises koosseisu realiseerimine seisneb (vt RKKKo nr 3-1-1-74-05 ja nr 3-1-1-158-05).
 Kuna KarS § 393 ei sätesta vastutust mitte igasuguste toimingute eest, mida tehti tollisoodustustega sisseveetud või tollijärelevalve all oleva kaubaga, vaid üksnes ebaseaduslike toimingute eest, on sellise süüdistuse sisustamiseks vajalik viidata õigusnormile, mis tunnistab osa toimingutest ebaseaduslikeks. Seega on KarS § 393 näol tegemist blanketse normiga.
 KrMS § 14 lg 1 kohaselt täidavad kriminaalmenetluses süüdistus- ja kaitsefunktsiooni ja kriminaalasja lahendamise funktsiooni erinevad subjektid. KrMS § 268 lg-s 1 sätestatakse kriminaalasja kohtuliku arutamise piiridena süüdistusaktis sisalduv. Sama paragrahvi lõige kaks lubab üksnes prokuröril süüdistust muuta või täiendada. Kriminaalasja arutav kohus ei tohi asuda omal initsiatiivil süüdistuse sisu õiguslikult "parandama". Selliselt toimides asub kohus sisuliselt täitma süüdistusfunktsiooni. KrMS § 331 lg 2 kohaselt võib ringkonnakohus arutada kriminaalasja üksnes esitatud apellatsiooni piires.
 3-1-1-14-03 Riigikohus 05.06.2003
 Blanketse karistusnormi dispositsioon võib sisaldada nn kaudseid viiteid õigusinstituudile, mille normid sisustavad viitavat normi. KrK § 76 lg-s 1 ettenähtud kuriteokoosseisus kasutatavad mõisted "tollikontrollile kuuluv kaup" ja "ebaseaduslik toimetamine üle tollipiiri" viitavad piisava mõistetavusega teo toimepanemise ajal kehtinud TolliS-le ja selle alusel ning täitmiseks antud alamalseisvatele õigusaktidele.
 Isikutelt, kes puutuvad kokku valdkonnaga, mida reguleerivad normid on karistusõiguslikult tagatud, eeldatakse vastava valdkonna regulatsiooni tundmist. Kui üksikjuhul peaks siiski ilmnema, et isik ei saanud aru oma teo keelatusest ja see eksimus oli temale vältimatu, välistab KarS § 39 lg 1 isiku süüditunnistamise.
 KrK § 76 (salakaubavedu) sisustamine põhiseadusega vastuolus oleva, kuid soodustava iseloomuga üldaktiga, on lubatav. Blanketse kriminaalõigusnormi dispositsioon võib sisaldada nn kaudseid viiteid õigusinstituudile, mille normid sisustavad viitavat normi. KrK § 76 lg-s 1 ettenähtud kuriteokoosseisus kasutatavad mõisted "tollikontrollile kuuluv kaup" ja "ebaseaduslik toimetamine üle tollipiiri" viitavad piisava mõistetavusega teo toimepanemise ajal kehtinud TolliS-le ja selle alusel ning täitmiseks antud alamalseisvatele õigusaktidele.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 21.7.2012
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 217/26
 Rikors ippreżentat fit-22 ta’ Mejju 2012 — Micrus Endovascular vs UASI — Laboratorios Delta (DELTA)
 (Kawża T-218/12)
 2012/C 217/55
 Lingwa tar-rikors: l-Ingliż
 Partijiet
 Rikorrenti: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, l-Istati Uniti) (rappreżentant: B. Brandreth, Barrister)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni)
 Parti oħra quddiem il-Bord tal-Appell: Laboratorios Delta Lda (Queluz, il-Portugal)
 Talbiet
 Ir-rikorrenti titlob li l-Qorti Ġenerali jogħġobha:
 —
 tannulla d-deċiżjoni tat-Tieni Bord tal-Appell tal-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni) tas-6 ta’ Marzu 2012 fil-Każ R 244/2011-2; u
 —
 tikkundanna lill-konvenut iħallas lir-rikorrenti l-ispejjeż inkorsi minnha quddiem il-Bord tal-Appell u l-Qorti Ġenerali.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Applikanti għat-trade mark Komunitarja: ir-rikorrent
 Trade mark Komunitarja kkonċernata: it-trade mark verbali “DELTA”, għal prodotti fil-klassi 10 — Reġistrazzjoni tat-trade mark Komunitarja Nru 6655906
 Proprjetarju tat-trade mark jew tas-sinjal invokat insostenn tal-oppożizzjoni: il-parti l-oħra fil-proċedimenti quddiem il-Bord tal-Appell
 Trade mark jew sinjal invokat: reġistrazzjoni trade mark internazzjonali Nru 131374 tat-trade mark figurattiva“DELTA PORTUGAL”, għal prodotti fil-klassi 5; reġistrazzjoni tat-trade mark Portugiża Nru 140578 tat-trade mark figurattiva “DELTA PORTUGAL”, għal prodotti fil-klassi 5; isem kummerċjali rreġistrat Nru 23113 “LABORATORIOS DELTA”
 Deċiżjoni tad-Diviżjoni tal-Oppożizzjoni: oppożizzjoni milqugħa
 Deċiżjoni tal-Bord tal-Appell: appell miċħud
 Motivi invokati: ksur tal-Artikolu 8(1)(b) tal-Regolament tal-Kunsill Nru 207/2009.


type: contracts

text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22003D0166
 Úradný vestník L 088 , 25/03/2004 S. 0032 - 0034
 Rozhodnutie Spoločného výboru pre EHPč. 166/2003z 5. decembra 2003,ktorým sa mení a dopĺňa príloha I (Veterinárne a fytosanitárne záležitosti) k Dohode o EHPSPOLOČNÝ VÝBOR PRE EHP,so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, zmenenú a doplnenú protokolom upravujúcim Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, ďalej iba "dohoda", a najmä jej článok 98,keďže:(1) príloha I k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru pre EHP č. 140/2003 zo 7. novembra 2003 [1];(2) smernicu Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 ustanovujúca pravidlá pre zdravie zvierat, ktorými sa riadi produkcia, spracovanie, distribúcia a uvádzanie produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu na trh [2], je potrebné zapracovať do dohody;(3) pravidlá pre zdravie zvierat stanovené smernicou Rady 72/461/EHS [3], 80/215/EHS [4], 91/494/EHS [5], 91/495/EHS [6], 92/45/EHS [7], 92/46/EHS [8] a 94/65/ES [9], ktoré sú zapracované do dohody, sa od 1. januára 2005 neuplatňujú;(4) toto rozhodnutie sa nevzťahuje na Island a Lichtenštajnsko,ROZHODOL TAKTO:Článok 1Kapitola I prílohy I k dohode sa mení a dopĺňa takto:1. Po bode 6 v časti 5.1 (smernica Rady 92/45/ES) sa pridáva toto:"Produkty živočíšneho pôvodu na ľudskú spotrebu6a. 32002 L 0099: smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 ustanovujúca pravidlá pre zdravie zvierat, ktorými sa riadi produkcia, spracovanie, distribúcia a uvádzanie produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu na trh (Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11)."2. Položka "Produkty iných zvierat" pred bodom 7 (smernica Rady 92/118/EHS) v časti 5.1 sa vypúšťa a nahrádza týmto:"Iné produkty živočíšneho pôvodu".3. V bodoch 1 (smernica Rady 72/461/EHS), 2 (smernica Rady 91/494/EHS), 3 (smernica Rady 80/215/EHS), 4 (smernica Rady 92/46/EHS), 5 (smernica Rady 91/495/EHS) a 6 (smernica Rady 92/45/EHS) sa pridáva nasledujúca zarážka:"— 32002 L 0099: smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 (Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11)."4. V bode 6 (smernica Rady 94/65/ES) v časti 6.1 sa pridáva toto:", zmenené a doplnené:— 32002 L 0099: smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 (Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11)."5. V bodoch 11 v časti 6.1 (smernica Rady 92/46/EHS), 13 (smernica Rady 91/495/EHS) a 14 (smernica Rady 92/45/EHS) sa pridáva nasledujúca zarážka:"— 32002 L 0099: smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 (Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11)."6. V bode 10 (smernica Rady 94/65/ES) v časti 8.1 sa pridáva toto:", zmenené a doplnené:— 32002 L 0099: smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 (Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11)."7. V bodoch 9 (smernica Rady 91/494/EHS), 13 (smernica Rady 92/46/EHS) a 14 (smernica Rady 92/45/EHS) v časti 8.1 sa pridáva nasledujúca zarážka:"— 32002 L 0099: smernica Rady 2002/99/ES zo 16. decembra 2002 (Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11)."Článok 2Text smernice 2002/99/ES v nórskom jazyku, ktorý sa uverejní v dodatku o EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentický.Článok 3Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 6. decembra 2003, ak boli Spoločnému výboru pre EHP vykonané všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody [10].Článok 4Toto rozhodnutie sa uverejní v oddieli EHP a v dodatku o EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.V Bruseli 5. decembra 2003Za Spoločný výbor pre EHPpredsedaHSH Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] Ú. v. EÚ L 41, 12.2.2004, s. 9.[2] Ú. v. ES L 18, 23.1.2003, s. 11.[3] Ú. v. ES L 302, 31.12.1972, s. 24.[4] Ú. v. ES L 47, 21.2.1980, s. 4.[5] Ú. v. ES L 268, 24.9.1991, s. 35.[6] Ú. v. ES L 268, 24.9.1991, s. 41.[7] Ú. v. ES L 268, 14.9.1992, s. 35.[8] Ú. v. ES L 268, 14.9.1992, s. 1.[9] Ú. v. ES L 368, 31.12.1994, s. 10.[10] Ústavnoprávne požiadavky neboli oznámené.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Tšehhoslovakkia (tšehhi ja slovaki keeles Československo; samuti Česko-Slovensko, Tšehho-Slovakkia 1918–1920, 1938–1939, 1990–1992) oli riik Euroopas aastail 1918–1939 ja 1945–1992.
 Tšehhoslovakkia naaberriigid olid Saksamaa (1945–1990 Lääne-Saksamaa ja Saksa DV), Poola, NSV Liit (alates 1992 Ukraina), Rumeenia (kuni 1939), Ungari ja Austria.
 Tšehhoslovakkia riigi loomine
 I maailmasõja ajal võitlesid tšehhoslovakkia leegionid väike arv tšehhe ja slovakke Prantsusmaa ja Itaalia liitlastega, samal ajal kui suur hulk Venemaale mahajäetud, vastutasuks oma toetuse eest Tšehhoslovakkia iseseisvusele Austria impeeriumist. I maailmasõja puhkemise tõttu alustas Masaryk tööd Tšehhi iseseisvuse nimel slovakkiaga liitus. Edvard Beneši ja Milan Rastislav Štefánikuga külastas Masaryk mitmeid lääneriike ja võitis mõjukate publitsistide toetuse.
 Tšehhoslovakkia moodustati Austria-Ungari lagunemise järel Austria kroonimaade hulka kuulunud Čechyst ja Moravast ning Ungari osaks olnud Slovakkiast ja Taga-Karpaatiast. Austria-Ungari lagunes 24. oktoobril 1918 Ungari lahkulöömisega. Austria-Ungari maa-alal tekkisid uued riigid Tšehhoslovakkia, Ungari ja Austria. Osa Austria-Ungari maa-alast läks Itaaliale, Jugoslaaviale, Poolale ja Rumeeniale.
 Tšehhoslovakkia moodustamisel liideti Prantsusmaa toetusel temaga ungarlaste, ruteenlaste ja poolakatega asustatud maa-alasid, samuti keelati sudeedisakslastel ühinemine Saksamaaga..
 23. jaanuaril 1919, puhkes Tšehhi ja Poola piirialadel Lõuna-Sileesias asuvate Cieszyn'i (tšehhipäraselt - Těšíni) ümbruse sega-asustusega alade kuuluvuse üle Tšehhi-Poola sõda. Tšehhid hõivasid sõjas vaidlusaluse piirkonna ning Poola oli ka rahvusvaheliselt vahendatud rahuleppes sunnitud ala kaotust tunnistama. 1920. aastal vallutas Poola uue sõjaga vaidlusaluse piirkonna Tšehhoslovakkialt tagasi ning Prantsusmaa vahendatud rahuleppe kohaselt pidi Poola tagastama vallutatud aladest osa aladest Frydeki juures. Situatsioon säilis kuni 1938. aasta oktoobris sõlmitud Müncheni kokkuleppeni.
 Riigivalitsus
 Tšehhoslovakkia riigipead:
 1920–1935, Tomáš Masaryk, Tšehhoslovakkia president;
 1935–1938, Edvard Beneš, Tšehhoslovakkia president;
 1938–1939, Emil Hácha, Tšehhoslovakkia president;
 1945–1948, Edvard Beneš, Tšehhoslovakkia president;
 1948–1953, Klement Gottwald, Tšehhoslovakkia president.
 Tšehhia ja Slovakkia haldusjaotus
 Pärast Tšehhia ja Slovakkia iseseisvumist Austria-Ungari keisririigist, võttis Rahvuskogu 1920. aastal vastu riigi haldusjaotuse seaduse, mille kohaselt jaotati riik 22 maakonnaks, kuid reaalselt jõustus uus haldusjaotus ainult 1923. aastal Slovakkias. 1927. aastal võeti vastu uus riigi haldusjaotuskorraldus, millega riik jaotus neljaks piirkonnaks, mis omakorda jaotusid omakorda 242 haldusüksuseks:
 Tšehhia,
 Moraavia-Sileesia,
 Slovakkia,
 Taga-Karpaatia.
 Tšehhi ja Slovakkia Teises maailmasõjas
 Tšehhoslovakkia koosseisu kuulus ajalooliselt sudeedisakslastega asustatud Sudeedimaa, mis põhjustas Kolmanda Riigi ja Tšehhoslovakkia vahelise vastasseisu. Pärast Tšehhoslovakkia okupeerimist Saksamaa poolt 1939. aastal moodustati Tšehhoslovakkias Böömi- ja Määrimaa Protektoraat Saksamaa kontrolli all ning Saksamaa vasallriigina Slovakkia riik. Saksamaa annekteeris Sudeedimaa, Poola Zaolzie piirkonna ning Ungari osa Slovakkiast ja suure osa Taga-Karpaatiast.
 Esimene Tšehhoslovakkia kriis toimus mais 1938. Teine kriis oli septembris, pärast autonoomia nõudmist sudeedisakslaste poolt 1938. aastal kuulutati Edvard Beneši poolt välja 26. septembril mobilisatsioon 400 000 mehele ja Sudeedimaal kehtestati sõjaseadus. Itaalia vahendusel toimus 29.–30. septembril 1938 Müncheni konverents, mis lõppes sudeedisakslastega asustatud alade eraldamisega. Kuna keegi soovinud Euroopa sõda, liideti Müncheni lepingu alusel saksa, ungari ja poola alad emamaaga, mille järel Beneš tagasi astus ja asendati Emil Háchaga. Müncheni kokkuleppe tulemusel kaotas Tšehhoslovakkia 1/3 territooriumist ja 1/2 tootmisvõimsusest.
 14. märtsil 1939 kuulutas Slovakkia end iseseisvaks Slovaki Vabariigiks. Saksa vägede invasioon kavandati 15. märtsiks 1939, päev enne seda oli kuulunud Slovakkia end iseseisvaks, sama üritas ka Taga-Karpaatia. Adolf Hitler teavitas Tšehhoslovakkia presidenti Emil Háchat alanud invasioonist omavahelisel kohtumisel Berliinis, kus Hácha sunniti alla kirjutama oma riigi kapitulatsioonile. Tšehhimaast sai Saksa protektoraat, Böömimaa ja Määrimaa Riigiprotektoraat.
 Taga-Karpaatial oli Müncheni kokkulepete järel 1938–1939 autonoomia. Müncheni konverentsile järgnenud 2. novembril 1938 andis esimene Viini arbitraaž osa Tšehhoslovakkia Lõuna-Slovakkiast ning Ruteenia, pindalaga 11 927 km2 ja rahvaarvuga 869 299 (kellest 86,5% olid vastavalt 1941. aasta loendusele ungarlased), üle Ungarile. 5.–10. novembrini okupeerisid Ungari sõjajõud rahulikult uued territooriumid. 15. märtsil kuulutas Karpaatide Ukraina end iseseisvaks riigiks. Ungari lükkas Karpaatide Ukraina iseseisvuse tagasi ning 14.–18. märtsini okupeerisid Ungari sõjajõud Karpaatide Ukraina ja tagandasid Avgustin Vološini valitsuse.
 23. märtsil 1939, ründas Ungari äsjaloodud Slovakkia riiki, vallutades 12 päeva kestnud sõja järel Slovakkia lõunaosa, sh seal asunud suure Košice (saksapäraselt Kassa) linna. Need alad olid Austria-Ungari keisririigis varem olnud osake Ungari kuningriigist. 1919. aasta märtsis Ungaris võimu enda kätte haaranud kommunistlik Béla Kuni valitsuse oli sama aasta suvel puruks Rumeenia armee ja Slovakkia oli võtnud segaasustusega alad enda kontrolli alla.
 1. oktoobril 1938 hõivas Poola taas Tšehhoslovakkia põhjaosas asuva Děčíni, mille ta 1920. aastal Prantsusmaa nõudmisel oli sunnitud tagastama tšehhidele.
 Tšehhoslovakkia, mille sõjatööstuses oli rakendatud 130 000 inimest ja mis andis 1938. aastal 25% maailma relvaekspordist, kukkus kokku nagu kaardimajake. Tšehhoslovakkia 5 miljonit töölist rakendati Saksa sõjamajandusse ja Tšehhoslovakkia relvatööstuse Škoda tehased ja muud ettevõtted rakendati Saksa sõjamajanduse käsutusse.
 Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus tegutses aga Londonis, ja seda juhtis riigi viimane juht Edvard Beneš, eksiilvalitsust tunnustasid Suurbritannia, USA ja teised liitlased, pärast Saksamaa sissetungi NSV Liitu, ka NSV Liit. 8 miljonist tšehhist sõdisid oma riigi taastamise nimel 36 000 meest (vt. Ludvík Svoboda), slovakid enam-vähem üksmeelselt Saksa poolel. Pärast sõda mõrvati Tšehhi põrgus üle 200 000 Saksamaa ja selle liitlaste sõduri, Sudeedimaalt küüditati üle 3 miljoni sakslase.
 Tšehhoslovakkia vabariik, 1945–1948
 Pärast Teist maailmasõda, aastast 1945 taastati Tšehhoslovakkia vabariik. 29. juunil kirjutati alla Nõukogude Liidu ja Tšehhoslovakkia Vabariigi vahel leping Taga-Karpaatide Ukraina kohta. Lepingu kohaselt Taga-Karpaatide Ukraina, mis 1919. aastast alates kuulus autonoomsena Tšehhoslovakkia Vabariigile, ühendati taas Ukrainaga ja liideti Ukraina Nõukogude Sotsialistliku Vabariigiga. Teise maailmasõja järgse maade ümberjagamiste ajal 1945 aga jaotati Cieszyn'i ala uuesti tšehhide kasuks, praegune Poola-Tšehhi piir läheb vahetult Cieszyni/Těšíni linna juurest, kusjuures piirilinnaks saanud linn ise jäeti Poola poolele.
 1948. aastal haarasid võimu riigis NSV Liidu toel kommunistid.
 Tšehhia ja Slovakkia haldusjaotus
 Pärast II maailmasõja lõppu sai Tšehhoslovakkia tagasi Sudeedimaa, Zaolzie ja Slovakkia alad, aga mitte Taga-Karpaatia, mis oli asustatud põhiliselt ukrainlastega. See piirkond läks 26. juuni 1945. aasta Tšehhoslovakkia – NSV Liidu lepingu alusel NSV Liidule.
 1948. aastal jaotati Tšehhoslovakkia piirkondadeks:
 Tšehhoslovakkia RV, 1948–1960
 1946. aasta parlamendivalimistel sai Tšehhoslovakkia Kommunistlik Partei (KSČ) 38% häältest. Täielikult sai kommunistlik partei võimu enda kätte 25. veebruaril 1948, kui toimus kommunistlik riigipööre Tšehhis ja Slovakkias. 1948. aastal moodustati Tšehhist ja Slovakkiast ühine Tšehhoslovakkia Rahvavabariik, Tšehhoslovakkia oli ÜRO asutajaliige.
 Tšehhoslovakkia FSV, 1960–1990
 1960. aastal reorganiseeriti see uue põhiseaduse vastuvõtmisega Tšehhoslovakkia Sotsialistlikuks Vabariigiks.
 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei juhid:
 1929–1953, Klement Gottwald;
 1968–1969, Alexander Dubček;
 1969–1987, Gustáv Husák;
 1987–1989, Miloš Jakeš;
 1989, Karel Urbánek
 Praha kevad
 1960. aastate keskpaiku alustas Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei juht Alexander Dubček liberaliseerimisprotsessi nn inimnäolise sotsialismi suunas, muuhulgas lõpetades tsensuuri, samas rõhutades, et ei ole soovi lahkuda Varssavi Lepingu Organisatsioonist.
 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee tagandas 1968. aasta jaanuaris oma esimese sekretäri Antonín Novotný. Aprillis kuulutas partei uus juhtkond eesotsas Alexander Dubčekiga välja ulatuslike reformide kava. See tekitas NSV Liidu ja teiste kommunistliku bloki riikide juhtides suurt ärevust. Nõndanimetatud Praha kevade reformid nägid ette riikliku plaanimajanduse täiustamist turumajanduslike reeglitega ning sõnavabaduse kehtestamist, sealhulgas tsensuuri tühistamist. Ideoloogilisest kontrollist loobumine tundus Nõukogude Liidu juhtkonnale eriti ohtlik. Ülestõusu Prahas ei toimunud (erinevalt Ungarist 1956. aastal).
 NSV Liidu ja teiste sotsialismileeri riikide juhid kartsid Tšehhoslovakkia sündmuste ülekandumist teistesse sotsialistlikesse riikidesse ja seetõttu tungisid NSV Liidu väed koos sotsialistlike Poola, Ungari, Bulgaaria ja Saksa Demokraatliku Vabariigi vägedega 21. augustil 1968 Tšehhoslovakkiasse ja võtsid võimu enda kätte.
 1969. aastast said Tšehhi ja Slovakkia iseseisvateks vabariikideks Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi koosseisus, kus mõlemal oma parlament.
 Sotsialistlik riigijuhtimine
 Tšehhoslovakkia juhtiv jõud oli Tšehhoslovakkia Kommunistlik Partei, kelle viimane juhtkond oli 1989. aastal:
 TSKP Presiidium: Ladislav Adamec, Jan Fojtík, Karel Hoffmann, Gustáv Husák, Alois Indra, Miloš Jakeš, Ignác Janák, Ivan Knotek, Jozef Lenárt, František Pitra, Miroslav Štěpán, Karel Urbánek, Miroslav Zavadil, keskkomitee liikmekandidaadid Josef Haman, Vladimír Herman, Miloslav Hruškovič
 TSKP Keskkomitee peasekretär Miloš Jakeš, sekretärid Jan Fojtík, František Hanus, Karel Hoffmann, Jozef Lenárt, keskkomitee liikmed Zdeněk Hoření, Marie Kabrhelová, Josef Mevald, Vasil Mohorita, Jindřich Poledník, Rudolf Rohlíček
 Tšehhoslovakkia president Gustáv Husák
 Tšehhoslovakkia Rahvusassamblee esimees Alois Indra
 Tšehhoslovakkia Ministrite Nõukogu esimees Ladislav Adamec, esimehe 1. asetäitjad Pavel Hrivnák ja Bohumil Urban, esimehe asetäitjad Karel Juliš, Ivan Knotek, Matej Lúčan, Jaromír Obzina, František Pitra
 Tšehhi Ministrite Nõukogu esimees František Pitra, esimehe 1. asetäitja Miroslav Toman, Jaroslav Tlapák
 Slovaki Ministrite Nõukogu esimees Ivan Knotek, esimehe asetäitja Pavol Bahyl, Stefan Murin.
 Tšehhoslovakkia lagunemine
 1989. aastal toimus Tšehhoslovakkias Sametrevolutsioon, mille tulemusena taastati demokraatlik riigivalitsemine, presidendiks sai Václav Havel. Sõna "sotsialistlik" asendati riigi nimes 29. märtsil 1990 sõnaga "föderaalne".
 Tšehho-Slovakkia FV, 1990–1992
 Kasvavate rahvuspingete tõttu saatis parlament Tšehhoslovakkia 1992. aastal rahumeelselt laiali.
 Tšehhia ja Slovakkia FV, 1992–1993
 Tšehhia ja Slovakkia Föderatiivne Vabariik jagunes 1. jaanuaril 1993 iseseisvateks Tšehhi Vabariigiks ja Slovaki Vabariigiks.
 2004. aastal võeti nii Tšehhi Vabariik kui ka Slovaki Vabariik vastu Euroopa Liitu.
 Vaata ka
 Tšehhi ajalugu
 Tšehhoslovakkia riigipeade loend
 Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis
 Viited
 Euroopa ajaloolised riigid
 Tšehhi ajalugu
 Slovakkia ajalugu


text:
Ronnie Sundin (* 3. október 1970, Ludvika, Švédsko) je bývalý švédsky hokejista.
 Klubový hokej
 Hral na poste obrancu. Je 186 cm vysoký a váži 98 kg (údaj z roku 2006). Vrcholový hokej hral od sezóny 1993/94, keď začal hrať za klub Frölunda HC Göteborg vo švédskej Elitserien. V roku 1996 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom New York Rangers v 9. kole z 237. miesta. Sezónu 1997/98 strávil v zámorí. Nastúpil však za New York Rangers iba na jeden zápas NHL. Zvyšok sezóny odohral vo farmárskom tíme Hartford Wolf Pack v AHL. Už v nasledujúcej sezóne sa vrátil do klubu Frölunda HC Göteborg. Hral tam s číslom 23.
 Reprezentácia
 Reprezentoval Švédsko na majstrovstvách sveta v roku 2005, kde sa jeho mužstvo umiestnilo na štvrtom mieste. V roku 2006 získal so švédskou reprezentáciou zlatú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Obliekal reprezentačný dres s číslom 23.
 Štatistika na MS
 Zimné olympijské hry 2006
 Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo Švédsko až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2.
 Štatistika na ZOH
 Externé odkazy
 Ronnie Sundin na stránke Frölunda HC Göteborg (choď na A-LAGET/Ronnie Sundin)
 Švédski hokejisti
 Švédski olympijskí víťazi
 Olympijskí víťazi v ľadovom hokeji
 Majstri sveta v ľadovom hokeji


type: legislation

text:
 8.11.2018
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 278/3
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2018/1659
 zo 7. novembra 2018,
 ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 844/2012 z hľadiska vedeckých kritérií určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém zavedených nariadením (EÚ) 2018/605
 (Text s významom pre EHP)
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (1), a najmä na jeho článok 19,
 keďže:
 (1)
 Vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) č. 844/2012 (2) sa stanovuje vykonávanie postupu obnovenia účinných látok podľa nariadenia (ES) č. 1107/2009.
 (2)
 Nariadením Komisie (EÚ) 2018/605 (3) sa zaviedli nové vedecké kritériá určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém, ktoré zohľadňujú súčasný stav vedeckých a technických poznatkov. Tieto kritériá sa majú uplatňovať od 10. novembra 2018 na žiadosti o obnovenie schválenia účinných látok v súlade s nariadením (ES) č. 1107/2009 vrátane nevybavených žiadostí.
 (3)
 Žiadosti o obnovenie schválenia účinnej látky, ktoré boli predložené pred 10. novembrom 2018 a v prípade ktorých do uvedeného dátumu výbor uvedený v článku 79 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009 nehlasoval o návrhu nariadenia o obnovení alebo neobnovení schválenia uvedenej účinnej látky, by sa mali považovať za nevybavené žiadosti.
 (4)
 V prípade takýchto nevybavených žiadostí je možné, že informácie, ktoré žiadateľ predložil, neumožňujú dospieť pri posudzovaní k záveru, či sú alebo nie sú splnené vedecké kritériá určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém stanovené v bode 3.6.5 a v bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, ani k záveru, či sú alebo nie sú splnené kritériá schválenia stanovené v uvedených bodoch. Preto by mal mať Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „úrad“) možnosť vyžiadať od žiadateľa dodatočné informácie, aby mohol skonštatovať, či sú alebo nie sú splnené kritériá schválenia stanovené v uvedených bodoch. Tieto dodatočné informácie by sa mali predložiť v lehote stanovenej úradom, ktorá by mala byť čo najkratšia, aby sa predišlo neodôvodneným zdržaniam postupu obnovenia, a ktorá by sa mala zakladať na druhu informácií, ktoré sa majú predložiť.
 (5)
 V lehote určenej na poskytnutie dodatočných informácií by žiadatelia mali mať možnosť požiadať aj o výnimku podľa článku 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1107/2009.
 (6)
 Ak na základe už dostupných informácií orgán dospel k záveru, že látka spĺňa vedecké kritériá na určenie vlastností narúšajúcich endokrinný systém, žiadatelia by mali mať možnosť predložiť dodatočné informácie, pokiaľ ide o kritériá schválenia stanovené v bode 3.6.5 a v bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, a/alebo predložiť dôkazy preukazujúce, že sú splnené podmienky na uplatnenie výnimky podľa článku 4 ods. 7 uvedeného nariadenia.
 (7)
 Ak úrad požaduje od žiadateľa takéto dodatočné informácie, lehota určená na prípravu záveru zo strany úradu by sa mala predĺžiť, aby sa tieto informácie mohli zohľadniť.
 (8)
 Pri žiadaní o dodatočné informácie od žiadateľa by mal úrad zvážiť, že v súlade s článkom 62 nariadenia (ES) č. 1107/2009 sa testovanie na zvieratách má minimalizovať a testy na stavovcoch sa majú vykonať len ako posledná možnosť.
 (9)
 Keďže vedecké kritériá určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém, ktoré sa zaviedli nariadením (EÚ) 2018/605, sa uplatňujú od 10. novembra 2018, toto nariadenie by malo nadobudnúť účinnosť čo najskôr a malo by sa uplatňovať od 10. novembra 2018.
 (10)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 844/2012 sa mení takto:
 1.
 Za článok 11 sa vkladá tento článok:
 „Článok 11a
 Na účely posúdenia kritérií schválenia stanovených v bode 3.6.5 a v bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, zmenenému nariadením Komisie (EÚ) 2018/605 (*1), vo vzťahu k žiadostiam predloženým v súlade s článkom 1 pred 10. novembrom 2018, v súvislosti s ktorými nebol do tohto dátumu predložený návrh hodnotiacej správy o obnovení schválenia, ak informácie dostupné v doplňujúcej dokumentácii nestačia na to, aby spravodajský členský štát dospel k záveru, či sú tieto kritériá schválenia splnené, a prípadne či je opodstatnené uplatňovanie článku 4 ods. 7, spravodajský členský štát v návrhu hodnotiacej správy o obnovení schválenia podrobne uvedie dodatočné informácie, ktoré sú potrebné na vykonanie príslušného hodnotenia.
 (*1) Nariadenie Komisie (EÚ) 2018/605 z 19. apríla 2018, ktorým sa mení príloha II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009 stanovením vedeckých kritérií určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém (Ú. v. EÚ L 101, 20.4.2018, s. 33).“"
 2.
 Za článok 13 ods. 3 sa vkladá tento odsek:
 „3a. Na účely posúdenia kritérií schválenia stanovených v bode 3.6.5 a v bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, zmenenému nariadením Komisie (EÚ) 2018/605, vo vzťahu k žiadostiam predloženým v súlade s článkom 1 pred 10. novembrom 2018, v súvislosti s ktorými bol predložený návrh hodnotiacej správy o obnovení schválenia, ale informácie dostupné v dokumentácii úradu nestačia na to, aby dospel pri posudzovaní k záveru o tom, či sú tieto kritériá schválenia splnené, úrad po konzultácii s členskými štátmi požiada žiadateľa o predloženie doplňujúcich informácií spravodajskému členskému štátu, ostatným členským štátom, Komisii a úradu vo forme aktualizovanej doplňujúcej dokumentácie s danými dodatočnými informáciami. Orgán po konzultácii so spravodajským členským štátom a žiadateľom stanoví lehotu na predloženie týchto informácií. Táto lehota musí byť najmenej 3 mesiace a nie dlhšia ako 30 mesiacov a musí byť odôvodnená v súvislosti s druhom informácií, ktoré sa majú predložiť.
 V rámci tejto lehoty stanovenej úradom môže žiadateľ podľa potreby predložiť aj dokumentáciu, ktorá preukazuje, že sú splnené podmienky na uplatnenie výnimky podľa článku 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1107/2009.
 Ak je úrad po konzultácii s členskými štátmi schopný bez toho, aby žiadal o dodatočné informácie, dospieť k záveru, že sú splnené vedecké kritériá na určenie vlastností narúšajúcich endokrinný systém, ktoré sú stanovené v bode 3.6.5 a/alebo bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, informuje o tom žiadateľa. Do 3 mesiacov po tom, ako žiadateľ dostane od úradu túto informáciu, môže predložiť spravodajskému členskému štátu, ostatným členským štátom, Komisii a úradu dodatočné informácie na účely posúdenia kritérií schválenia stanovených v bode 3.6.5 a/alebo bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009 a/alebo dokumentáciu preukazujúcu, že podmienky na uplatnenie výnimky podľa článku 4 ods. 7 uvedeného nariadenia sú splnené.
 Ak sa uplatňuje prvý alebo tretí pododsek, lehota uvedená v odseku 1 sa predĺži o obdobie určené na predloženie dodatočných informácií.
 Ak sa nepredložia žiadne dodatočné informácie v súlade s prvým, druhým alebo tretím pododsekom v lehote stanovenej na predloženie, úrad o tom bezodkladne informuje žiadateľa, spravodajský členský štát, Komisiu a ostatné členské štáty a ukončí posúdenie na základe dostupných informácií.
 Ak sa predložia dodatočné informácie v súlade s prvým, druhým alebo tretím pododsekom v lehote stanovenej na ich predloženie, spravodajský členský štát do 90 dní od dátumu prijatia dodatočných informácií vyhodnotí prijaté informácie a svoje hodnotenie zašle úradu vo forme revidovaného návrhu hodnotiacej správy o obnovení schválenia. Úrad uskutoční konzultáciu o revidovanom návrhu hodnotiacej správy o obnovení schválenia so všetkými členskými štátmi a žiadateľom v súlade s článkom 12. Úrad prijme záver uvedený v odseku 1 do 120 dní od dátumu doručenia revidovaného návrhu hodnotiacej správy o obnovení schválenia, pričom použije usmernenia na identifikáciu endokrinných disruptorov platné v deň predloženia aktualizovanej doplňujúcej dokumentácie uvedenej v prvom pododseku.“
 3.
 V článku 13 sa odsek 5 nahrádza takto:
 „5. Informácie, ktoré žiadateľ predložil bez toho, aby o to bol požiadaný, prípadne informácie predložené po uplynutí lehoty stanovenej na ich predloženie v súlade s odsekom 3 prvým pododsekom alebo v súlade s týmto článkom ods. 3a prvým alebo tretím pododsekom, sa nezohľadnia, ak neboli predložené v súlade s článkom 56 nariadenia (ES) č. 1107/2009.“
 4.
 Za článok 14 ods. 1 sa vkladá tento odsek:
 „1a. Na účely posúdenia kritérií schválenia stanovených v bode 3.6.5 a bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, zmenenému nariadením Komisie (EÚ) 2018/605, pokiaľ ide o žiadosti, v súvislosti s ktorými úrad prijal záver pred 10. novembrom 2018, a v prípade, že výbor uvedený v článku 79 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009 ešte nehlasoval o návrhu nariadenia o obnovení alebo neobnovení tejto účinnej látky do uvedeného dátumu, Komisia sa môže domnievať, že sú potrebné ďalšie informácie na posúdenie toho, či sú tieto kritériá schválenia splnené. V takýchto prípadoch Komisia požiada úrad, aby v primeranej lehote opätovne posúdil dostupné informácie a informoval žiadateľa o tejto žiadosti.
 Na žiadosť Komisie v súlade s prvým pododsekom môže orgán po konzultácii so spravodajským členským štátom rozhodnúť, či sú potrebné dodatočné informácie, a požiadať žiadateľa, aby poskytol takéto informácie spravodajskému členskému štátu, ostatným členským štátom, Komisii a úradu vo forme aktualizovanej doplňujúcej dokumentácie vrátane dodatočných informácií. Orgán po konzultácii so spravodajským členským štátom a žiadateľom stanoví lehotu na predloženie týchto informácií. Táto lehota musí byť najmenej 3 mesiace a nie dlhšia ako 30 mesiacov a musí byť odôvodnená v súvislosti s druhom informácií, ktoré sa majú predložiť.
 V rámci tejto lehoty stanovenej úradom môže žiadateľ podľa potreby predložiť aj dokumentáciu, ktorá preukazuje, že sú splnené podmienky na uplatnenie výnimky podľa článku 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1107/2009.
 Ak je úrad po konzultácii s členskými štátmi schopný bez toho, aby žiadal o dodatočné informácie, dospieť k záveru, že sú splnené vedecké kritériá na určenie vlastností narúšajúcich endokrinný systém, ktoré sú stanovené v bode 3.6.5 a/alebo bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, informuje o tom žiadateľa. Do 3 mesiacov po tom, ako žiadateľ dostane od úradu túto informáciu, môže predložiť spravodajskému členskému štátu, ostatným členským štátom, Komisii a úradu dodatočné informácie na účely posúdenia kritérií schválenia stanovených v bode 3.6.5 a/alebo bode 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009 a/alebo dokumentáciu preukazujúcu, že podmienky na uplatnenie výnimky podľa článku 4 ods. 7 uvedeného nariadenia sú splnené.
 Spravodajský členský štát do 90 dní od dátumu prijatia dodatočných informácií vyhodnotí prijaté informácie a svoje hodnotenie zašle úradu vo forme revidovaného návrhu hodnotiacej správy o obnovení schválenia. Úrad uskutoční konzultáciu o revidovanej hodnotiacej správe o obnovení schválenia so všetkými členskými štátmi a žiadateľom v súlade s článkom 12.
 Úrad prijme dodatok k záveru uvedenému v odseku 1 do 120 dní od dátumu doručenia revidovaného návrhu hodnotiacej správy o obnovení schválenia, pričom použije usmernenia na identifikáciu endokrinných disruptorov platné v deň predloženia aktualizovanej doplňujúcej dokumentácie uvedenej v druhom pododseku.
 Ak sa nepredložia žiadne dodatočné informácie v súlade s druhým, tretím alebo štvrtým pododsekom v lehote stanovenej na predloženie, úrad o tom bezodkladne informuje žiadateľa, spravodajský členský štát, spoluspravodajský členský štát, Komisiu a ostatné členské štáty a ukončí posúdenie na základe dostupných informácií do 30 dní od skončenia lehoty uvedenej v druhom alebo štvrtom pododseku.
 Informácie, ktoré žiadateľ predložil bez toho, aby o to bol požiadaný, prípadne informácie predložené po uplynutí lehoty stanovenej na ich predloženie v súlade s týmto článkom druhým alebo štvrtým pododsekom, sa nezohľadnia, ak neboli predložené v súlade s článkom 56 nariadenia (ES) č. 1107/2009.“
 Článok 2
 Ustanovenia vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 844/2012 vložené článkom 1 tohto nariadenia sa uplatňujú spolu s ostatnými ustanoveniami vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 844/2012.
 Článok 3
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Uplatňuje sa od 10. novembra 2018.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 7. novembra 2018
 Za Komisiu
 predseda
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) Ú. v. EÚ L 309, 24.11.2009, s. 1.
 (2) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 844/2012 z 18. septembra 2012, ktorým sa stanovujú ustanovenia potrebné na vykonávanie postupu obnovenia účinných látok podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. EÚ L 252, 19.9.2012, s. 26).
 (3) Nariadenie Komisie (EÚ) 2018/605 z 19. apríla 2018, ktorým sa mení príloha II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009 stanovením vedeckých kritérií určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém (Ú. v. EÚ L 101, 20.4.2018, s. 33).


type: other

text:
Punase meedia sulgemine - kas põhiseaduse vastane aktsioon?
 8. oktoobril 2016. kirjutas Postimees, et
 Ungari populaarne peaminister Vicror Orban peatas oma riigi suurima valitsuskriitilise meediaväljaande (Népszabadsági) tegevuse. Nimetatud ajaleht on aegade jooksul pidevalt kritiseerinud Orbani parempoolset poliitikat, seda iseäranis 2. oktoobril 2016. korraldatud migratsioonikvootide referendumi osas.
 Vasakaktivistid, "euroopalike väärtuste" ning "demokraatia" kaitsjad üle maailma on tõstnud hädakisa, et viiakse läbi riigipööret, sõnavabadust piiratakse jne. Analüüsime antud asja aga põhiseadusest lähtuvalt (mis on kõikides EL riikides oma sisult üsnagi sarnased).
 2011. a. jaanuaris avaldas ettevõtja Rene Naptal Delfis artikli, milles süüdistas Swedbanka finantsvägivallas ning Eesti põhiseaduse §32 (mille kohaselt eraomandit ei tohi kasutada üldiste huvide vastaselt) rikkumises.
 Põhiseaduse §32 on väga huvitav, mida praktikas pole vist kunagi kuskil rakendatud (võite mind meeleldi parandada kui eksin). Seega ei ole olemas ka täpsemaid kohtupretsedente, millest lähtuda, tõenäoliselt ei ole seda paragrahvi ka kriminaalseadustikuga ühendatud (kui eksin andke julgesti teada). Küll aga minu hinnangul peaks olema PS §32te üpris lihtne hinnata: kui keegi persoon kasutab enda eraomdandit avalikkuse huvide vastaselt, tuleb seda sanktsioneerida, sõltuvalt kahju suurusest kas rahalise trahvi, omandi sundvõõrandamise või vangistusega.
 Kuid mida tähendab avalikkuse huvide vastaselt? See on muidugi laiem teema, mis võib hõlmata väga mitmeid sfääre, mitmel erineval viisil. Kuid antud kontekstis, kui rääkida meediast, on asi ju üpris selge: riigivastane õõnestustöö, oma rahvusriigi ja kultuuri vaenamine, parasiitide ja islamistide importimisele kaasa aitamine ja muud sellised asjad on ilmselgelt avalikkuse huvide vastane tegevus. Lisaks sellele on multikultuursuse soosimine ning "euroopalike väärtuste" arendamise propaganda ka ajakirjanduseetikaga vastuolus, sest põhineb valeväidetel ning agressiivsel demagoogial; ja valeinfo levitamine on ka võlaõigusseaduse järgi kuritegu.
 Eesti näitel võiks kohe esile tuua, et Eesti meediaväljaanded, kes lubavad oma veergudele välja pritsida Krister Parise, Jevgeni "Düstoop" Ossinovski ja Ahto Lobjakase mürgist, oma riiki õõnestavat propagandat, eiravad põhiseaduse §32te. Ajaleht on eraettevõte, seega eraomand, mida ei tohi kasutada avalikkuse huvide - milleks on Eesti kui rahvusriigi säilimine lähtuvalt PS preambulast - vastaselt. Praegusel punasel ajastul, kus sotsialiste, karjeriste ja muid tähelepanuvaeguse käes kannatavaid pugejaid toetab tugevalt Brüsseli multikulti propaganda kahurvägi, ei ole keegi julgenud sellele tähelepanu juhtida. On positiivne, et Orban lõpuks oma riigis põhiseaduse maksma pani.
 Millised põhiseaduse paragrahvid võiksid veel Orbani teguviisi toetada? Eesti PS §49 ütleb, et igaühel on õigus säilitada oma rahvuskuuluvus. See peaks siis ka eestlaste kohta kehtima. Küll aga punased demagoogid meedia väljadel tahavad meil seda röövida - ja seda tulebki takistada.
 Ning meie PS §54 sätestab, et Eesti kodaniku kohus on olla ustav põhiseaduslikule korrale ja kui muid vahendeid ei leidu, on igal Eesti kodanikul õigus osutada põhiseadusliku korra vägivaldsele muutmisele omaalgatuslikku vastupanu. Seega on meil kõigil, ka valitsusel, mitte ainult luba vaid kohustus astuda vastu misiganes riiki õõnestavale tegevusele, seega ka erafirmade (meediaväljaanne) vastu.
 Ja edasi, Eesti karistusseadustiku §232 sätestab riigi reetmise definitsiooni: Eesti kodaniku poolne välisriigi (organisatsiooni) aitamine Eesti iseseisvuse ja sõltumatuse vastu suunatud tegevuses. Selle eest on ettenähtud 6-20 aastane või eluaegne vangistus. Pariste, Lobjakaste, Ossinovskite ja muude sääraste tegevus on otseselt suunatud abistama Brüsseli neoliberaalseid diktaatoreid, kelle eesmärk on Eesti kui rahvusriigi juriidiline ja füüsiline hävitamine, ja nende sõnumit levitavad meediaväljaanded on selles otsesed kaasosalised.
 Keda kõiki peaks karistama riigi ideoloogilise ja kultuurse õõnestamise eest, sellest peab MTÜ International SIS jooksvalt nimekirja:


text:
28.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 320/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 5. august 2015 — Secretary of State for Work and Pensions mod Tolley (afdød, ved procesbefuldmægtiget)
 (Sag C-430/15)
 (2015/C 320/32)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Secretary of State for Work and Pensions
 Sagsøgt: Tolley (afdød, ved procesbefuldmægtiget)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det med henblik på forordning nr. 1408/71 (1) korrekt at klassificere plejedelen i Det Forenede Kongeriges underholdsydelse til handicappede som en invaliditetsydelse frem for en kontantydelse ved sygdom?
 2)
 i)
 Ophører en person, der ikke længere er berettiget til Det Forenede Kongeriges underholdsydelse til handicappede som følge af lovgivningen i Det Forenede Kongerige, fordi den pågældende person er flyttet til en anden medlemsstat for at bosætte sig der, og som før denne flytning helt er ophørt med at have erhvervsmæssig beskæftigelse, men fortsat er forsikret mod alderdom under Det Forenede Kongeriges sociale sikringsordning, med at være omfattet af Det Forenede Kongeriges lovgivning med henblik på artikel 13, stk. 2, litra f), i forordning nr. 1408/71?
 ii)
 Er en sådan person under alle omstændigheder fortsat omfattet af Det Forenede Kongeriges lovgivning på baggrund af punkt 19, litra c), i Det Forenede Kongeriges bilag VI til forordningen?
 iii)
 Såfremt den pågældende er ophørt med at være omfattet af Det Forenede Kongeriges lovgivning som omhandlet i artikel 13, stk. 2, litra f), er Det Forenede Kongerige så forpligtet til eller har det blot mulighed for i medfør af punkt 20 i bilag VI at lade bestemmelserne i afdeling III, kapitel 1 til forordningen finde anvendelse på hende?
 3)
 i)
 Finder den vide definition af arbejdstager i [sag C-543/03, Dodl og Oberhollenzer] anvendelse med henblik på forordningens artikel 19 — 22, når en person helt er ophørt med at have erhvervsmæssig beskæftigelse før den pågældende flyttede til en anden medlemsstat, uanset den sondring, der er anlagt i afdeling II, kapitel 1, mellem på [org. s. 14] den ene side arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende og på den anden siden arbejdsløse personer?
 (ii)
 Såfremt denne definition finder anvendelse, er en sådan person da berettiget til at overføre ydelsen i henhold til artikel 19 eller artikel 22? Tager artikel 22, stk. 1, litra b), sigte på at forebygge, at en sagsøgers ret til plejedelen af DLA ophæves ved, at der i national ret stilles krav om bopæl ved flytning til en anden medlemsstats område?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366).


text:
Das Naturschutzgebiet Oberes Diemeltal mit einer Größe von 187 ha liegt östlich des Ausgleichsbeckens des Diemelsees bei Helminghausen bis zur Wepa Papierfabrik nördlich von Giershagen im Stadtgebiet von Marsberg im Hochsauerlandkreis. Dort schließt sich direkt das Naturschutzgebiet Unteres Diemeltal an. Das Gebiet wurde 2001 mit dem Landschaftsplan Hoppecketal durch den Hochsauerlandkreis als Naturschutzgebiet (NSG) ausgewiesen. Das NSG gehört seit 2004 zum FFH-Gebiet Gewässersystem Diemel und Hoppecke (DE 4617-302) mit 588 ha Größe.
 Gebietsbeschreibung
 Beim NSG handelt es sich um den Fluss Diemel mit seiner unbebauten Flussaue in diesem Bereich. Auch Teile von Nebenflüssen der Diemel, insbesondere die Rhene, wurden ins NSG einbezogen.
 Schutzzweck
 Das NSG soll die Diemel und seine Aue schützen. Wie bei allen Naturschutzgebieten in Deutschland wurde in der Schutzausweisung darauf hingewiesen, dass das Gebiet „wegen der Seltenheit, besonderen Eigenart und Schönheit des Gebietes“ zum Naturschutzgebiet wurde.
 Beeinträchtigungen des NSG
 Im August 2018 wurde Goldsucher bei goldwaschen in der Diemel im NSG westlich der Wepa Papierfabrik entdeckt. Die Untere Naturschutzbehörde des Kreises (UNB) wurde vom Verein für Natur- und Vogelschutz im Hochsauerlandkreis (VNV) informiert um diese illegale Tätigkeit zu beenden. Nordöstlich der Wepa Papierfabrik wurden Ende Oktober oder Anfang November große Mengen Getreideschrot in einen Teich, den dortigen Erlenwald bzw. in die Wiese und Gebüsch als Wildfütterung abgekippt. Mit der Wildfütterung wollten Jäger Wildenten und Wildschweine anlocken, um diese zu schießen. In diesem Bereich wurden in den Vorjahren auch immer wieder Gehölze gefällt und zurückgeschnitten um freies Schussfeld von einem Hochsitz zu bekommen. Der VNV informierte die Untere Naturschutzbehörde über die Missstände im NSG. Zwischen Helminghausen und Padberg wurde Ende 2018 ein asphaltierter Feldweg erneuert und der Aushub des alten Weges mit dem Asphalt in den angrenzenden Wald, in eine Feuchtwiese und an die Diemel gekippt. Dadurch wurden der Lebensraum von Pflanzen wie Gelber Eisenhut und Blauer Eisenhut vernichtet. Der VNV informierte die Untere Naturschutzbehörde über die Missstände im NSG.
 Naturschutzmaßnahmen im NSG
 Seit 2020 laufen Renaturierungsmaßnahmen im NSG. Dabei wurden 2020 beispielsweise zwei Nebengerinne unterstromig wieder an die Dimel angeschlossen. 2021 entfernte man in kurzen Bereichen die Uferbefestigungen und legte größere Steine der Uferbefestigung als Strömungslenker in die Diemel.
 Siehe auch
 Liste der Naturschutzgebiete im Hochsauerlandkreis
 Liste der FFH-Gebiete in Nordrhein-Westfalen
 Literatur
 Hochsauerlandkreis – Untere Landschaftsbehörde: Landschaftsplan Hoppecketal (PDF; 1,2 MB), Meschede 2001, S. 21–25 + 36–35 + 204–213.
 Weblinks
 Einzelnachweise
 Oberes Diemeltal
 FFH-Gebiet in Nordrhein-Westfalen


text:
 4.12.2019
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 313/41
 A BIZOTTSÁG (EU) 2019/2029 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2019. november 29.)
 a „CVAS Disinfectant product based on Pésiopan-2-ol” egyedi biocid termék uniós engedélyezéséről
 (EGT-vonatkozású szöveg)
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 44. cikke (5) bekezdésének első albekezdésére,
 mivel:
 (1)
 2016. június 29-én a CVAS Development GmbH nevében eljáró SCC GmbH az 528/2012/EU rendelet 43. cikkének (1) bekezdésével összhangban kérelmet nyújtott be egy, az említett rendelet V. melléklete szerinti 2. és 4. terméktípusba tartozó, „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” nevet viselő egyedi biocid termék engedélyezése iránt, amelyhez írásbeli megerősítést mellékelt arról, hogy az illetékes német hatóság vállalta a kérelem értékelését. A kérelem BC-DH025620-60 ügyszámon került bejegyzésre a biocid termékek nyilvántartásába.
 (2)
 A „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” termék propán-2-olt tartalmaz hatóanyagként, amely szerepel az engedélyezett hatóanyagoknak az 528/2012/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdésében említett uniós jegyzékében.
 (3)
 2018. augusztus 17-én az értékelő illetékes hatóság az 528/2012/EU rendelet 44. cikke (1) bekezdésének megfelelően benyújtotta értékelési jelentését, valamint értékelésének következtetéseit az Európai Vegyianyag-ügynökséghez (a továbbiakban: Ügynökség).
 (4)
 2019. március 25-én az Ügynökség az 528/2012/EU rendelet 44. cikke (3) bekezdésének megfelelően benyújtotta a Bizottsághoz véleményét (2), a „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” biocid termék jellemzői összefoglalójának tervezetét (a továbbiakban: a termék jellemzőinek összefoglalója) és az egyedi biocid termékre vonatkozó végső értékelési jelentést. Véleményében az Ügynökség arra a következtetésre jutott, hogy a „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” az 528/2012/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdésének r) pontja szerinti „egyedi biocid termék”, amelyre az említett rendelet 42. cikke (1) bekezdésével összhangban uniós engedély adható, és amely – feltéve, hogy megfelel a termék jellemzői összefoglalójának tervezetében foglaltaknak – teljesíti a rendelet 19. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételeket.
 (5)
 2019. június 3-án az Ügynökség az 528/2012/EU rendelet 44. cikke (4) bekezdésének megfelelően az Unió valamennyi hivatalos nyelvén benyújtotta a Bizottsághoz a termék jellemzői összefoglalójának tervezetét.
 (6)
 A Bizottság egyetért az Ügynökség véleményével, ezért úgy ítéli meg, hogy helyénvaló uniós engedélyt adni a „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” tekintetében.
 (7)
 Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a biocid termékekkel foglalkozó állandó bizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A CVAS Development GmbH EU-0020461-0000 engedélyszámon uniós engedélyt kap a „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” egyedi biocid terméknek a biocid termék jellemzőinek a mellékletben szereplő összefoglalójával összhangban történő forgalmazására és felhasználására.
 Az uniós engedély 2019. december 24-től 2029. november 30-ig érvényes.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2019. november 29-én.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) HL L 167., 2012.6.27., 1. o.
 (2) Az ECHA 2019. február 28-i véleménye a „CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol” uniós engedélyezéséről (ECHA/BPC/222/2019).
 MELLÉKLET
 A biocid termék jellemzőinek összefoglalója
 CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol
 2. terméktípus – Nem közvetlenül embereken vagy állatokon való felhasználásra szánt fertőtlenítőszerek és algásodás elleni szerek (Fertőtlenítőszerek)
 4. terméktípus – Élelmiszer és takarmány közelében használt termékek (Fertőtlenítőszerek)
 Engedélyszám: EU-0020461-0000
 R4BP eszközszám: EU-0020461-0000
 1. ADMINISZTRATÍV INFORMÁCIÓK
 1.1. A termék kereskedelmi neve(i)
 Kereskedelmi név
 CVAS Disinfectant product based on Propan-2-ol
 calgonit DS 622
 R 3000 SCHNELLDESINFEKTION
 IPADES 70
 Alpha Septin
 Blu-Sept
 Disinfect home
 Schnell Des
 Disinfect Rapid
 Bakt-Ex Pur
 Bakt-Ex Rapid
 ROTIE-DES quick
 Bactazol I
 Dezynfektator
 EOSSAN-Desinfektionsspray-Fluid
 FS-7-Spray
 Gartengeräte Hygiene Spray
 NeudoClean Hygiene Spray
 1.2. Engedélyes
 Az engedélyes neve és címe
 Név
 CVAS Development GmbH
 Cím
 Dr. Albert Reimann Str. 16a, 68526, Ladenburg, Németország
 Engedélyszám
 EU-0020461-0000
 R4BP eszközszám
 EU-0020461-0000
 Az engedélyezés dátuma
 2019. december 24.
 Az engedély léjáratának dátuma
 2029. november 30.
 1.3. A termék gyártója (gyártói)
 A gyártó neve
 Brenntag GmbH
 A gyártó címe
 Messeallee 11, 45131 Essen Németország
 Gyártási helyek
 Am Nordseekai 22, 73207 Plochingen Németország
 A gyártó neve
 Calvatis GmbH
 A gyártó címe
 Dr. Albert Reimann Str. 16a, 68526 Ladenburg Németország
 Gyártási helyek
 Dr. Albert Reimann Str. 16a, 68526 Ladenburg Németország
 A gyártó neve
 Arthur Schopf Hygiene GmbH & Co. KG
 A gyártó címe
 Pfaffensteinstr. 1, 83115 Neubeuern Németország
 Gyártási helyek
 Pfaffensteinstr. 1, 83115 Neubeuern Németország
 1.4. A hatóanyag(ok) gyártója/gyártói
 Hatóanyag
 Propán-2-ol
 A gyártó neve
 Shell Nederland Raffinaderij B.V.
 A gyártó címe
 Vondelingenweg 601, 3196 KK, Vodelingenenplaat Rotterdam Hollandia
 Gyártási helyek
 Vondelingenweg 601, 3196 KK, Vodelingenenplaat Rotterdam Hollandia
 Hatóanyag
 Propán-2-ol
 A gyártó neve
 ExxonMobil
 A gyártó címe
 4999 Scenic Highway, LA 70897 Baton Rouge, Louisana Egyesült Államok
 Gyártási helyek
 4999 Scenic Highway, LA 70897 Baton Rouge, Louisana Egyesült Államok
 Hatóanyag
 Propán-2-ol
 A gyártó neve
 INEOS Solvents Germany GmbH
 A gyártó címe
 Römerstraße 733, 47443 Moers Németország
 Gyártási helyek
 Römerstraße 733, 47443 Moers Németország
 2. A TERMÉK ÖSSZETÉTELE ÉS A FORMULÁCIÓ TÍPUSA
 2.1. A termék minőségi és mennyiségi összetétele
 Triviális név
 IUPAC-név
 Funkció
 CAS-szám
 EK-szám
 Tartalom (%)
 Propán-2-ol
 Hatóanyag
 67-63-0
 200-661-7
 61,25
 2.2. Az előállítás típusa
 Bármilyen más folyadék (használatra kész)
 3. FIGYELMEZTETŐ ÉS ÓVINTÉZKEDÉSEKRE VONATKOZÓ MONDATOK
 Figyelmeztető mondatok
 Fokozottan tűzveszélyes folyadék és gőz.
 Súlyos szemirritációt okoz.
 Álmosságot vagy szédülést okozhat.
 Ismétlődő expozíció a bőr kiszáradását vagy megrepedezését okozhatja.
 Óvintézkedésre vonatkozó mondatok
 Orvosi tanácsadás esetén tartsa kéznél a termék edényét vagy címkéjét.
 Gyermekektől elzárva tartandó.
 Hőtől, forró felületektől, szikrától, nyílt lángtól és más gyújtóforrástól távol tartandó. Tilos a dohányzás.
 Az edény szorosan lezárva tartandó.
 Kerülje a gőzök belélegzését.
 A használatot követően a(z) kezeket-t alaposan meg kell mosni.
 Kizárólag szabadban vagy jól szellőző helyiségben használható.
 Szemvédő használata kötelező.
 HA BŐRRE (vagy hajra) KERÜL:Az összes szennyezett ruhadarabot azonnal le kell vetni.A bőrt le kell öblíteni vízzel.
 BELÉLEGZÉS ESETÉN:Az érintett személyt friss levegőre kell vinni és olyan nyugalmi testhelyzetbe kell helyezni, hogy könnyen tudjon lélegezni.
 SZEMBE KERÜLÉS ESETÉN:Óvatos öblítés vízzel több percen keresztül.Adott esetben kontaktlencsék eltávolítása, ha könnyen megoldható. Az öblítés folytatása.
 Rosszullét esetén forduljon TOXIKOLÓGIAI KÖZPONTHOZ.
 Ha a szemirritáció nem múlik el:Orvosi ellátást kell kérni.
 Tűz esetén:Oltásra alkoholnak ellenálló hab használandó.
 Jól szellőző helyen tárolandó.Hűvös helyen tartandó.
 Elzárva tárolandó.
 A tartalom elhelyezése hulladékként: helyi szabályozásoknak megfelelően.
 4. ENGEDÉLYEZETT FELHASZNÁLÁS(OK)
 4.1. A felhasználás leírása
 1. táblázat
 # 1 – Felhasználás #1 – Kisebb felületek fertőtlenítése 2. terméktípusban – lakossági felhasználás használata
 Terméktípus
 02. terméktípus – Nem közvetlenül embereken vagy állatokon való felhasználásra szánt fertőtlenítőszerek és algásodás elleni szerek(fertőtlenítőszerek)
 Az engedélyezett felhasználás pontos leírása, amennyiben indokolt
 -
 Célorganizmus(ok) (beleértve a fejlődési szakaszt is)
 Baktérium
 Élesztőgomba
 Felhasználási terület
 Beltéri
 Nem porózus felületek fertőtlenítése háztartási területeken.
 Az alkalmazás módja(i)
 Permetezés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel)
 Permetezés és törlés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel) és törlés
 Öntés és törlés
 Alkalmazási arány(ok) és gyakoriság
 40-50 mL/m2
 Felhasználói kör
 Lakossági (nem foglalkozásszerű)
 Csomagolási méretek és csomagolóanyagok
 1.
 Nagy sűrűségű polietilén (HDPE) palack: 250 – 1000 mL
 2.
 Porlasztópumpával vagy szórópisztoly fejjel rendelkező HDPE palack: 250 – 1000 mL
 4.1.1. Felhasználásra vonatkozó specifikus előírások
 Adagolási mennyiség:
 •
 Szórópisztoly: 20 szórásnyi 0,5 m2-enként.
 •
 Pumpás spray: 3 sugárnyi 100 cm2-enként.
 •
 Palack: egy adagolókupaknyi m2-enként.
 4.1.2. Felhasználásra vonatkozó specifikus kockázatcsökkentő intézkedések
 Lásd 5.2
 4.1.3. A felhasználás során valószínűsíthető közvetlen vagy közvetett hatások részletei, az elsősegély-nyújtási előírások és a környezet védelmét célzó óvintézkedések
 Lásd 5.3
 4.1.4. A felhasználástól függően a termék és csomagolása biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó előírások
 Lásd 5.4
 4.1.5. A felhasználástól függően a termék tárolási feltételei és eltarthatósági ideje szokásos tárolási feltételek mellett
 Lásd az 5.5
 4.2. A felhasználás leírása
 2. táblázat
 # 2 – Felhasználás #2 – Kisebb felületek fertőtlenítése 2. terméktípusban – foglalkozásszerű felhasználás használata
 Terméktípus
 02. terméktípus – Nem közvetlenül embereken vagy állatokon való felhasználásra szánt fertőtlenítőszerek és algásodás elleni szerek(fertőtlenítőszerek)
 Az engedélyezett felhasználás pontos leírása, amennyiben indokolt
 -
 Célorganizmus(ok) (beleértve a fejlődési szakaszt is)
 Baktérium
 Élesztőgomba
 Felhasználási terület
 Beltéri
 Nem porózus felületek fertőtlenítése az iparban, kisvállalatoknál, intézményekben és háztartásokban.
 Az alkalmazás módja(i)
 Permetezés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel)
 Permetezés és törlés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel) és törlés
 Öntés és törlés
 Alkalmazási arány(ok) és gyakoriság
 40-50 mL/m2
 Felhasználói kör
 Foglalkozásszerű felhasználó
 Csomagolási méretek és csomagolóanyagok
 1.
 HDPE palack: 250 – 1000 mL
 2.
 Porlasztópumpával, vagy szórópisztoly fejjel rendelkező HDPE palack: 250 – 1000 mL
 3.
 Köztes ömlesztettáru-tartály HDPE: 720 L
 4.
 Acél, cink bevonatú és festésű hordó: 200 – 220 L
 5.
 HDPE doboz: 5 – 50 L
 4.2.1. Felhasználásra vonatkozó specifikus előírások
 Lásd 5.1
 4.2.2. Felhasználásra vonatkozó specifikus kockázatcsökkentő intézkedések
 1.
 A következő személyes kockázatcsökkentési intézkedés élelmiszerfeldolgozó gépek fertőtlenítéséhez és újratöltési műveletekhez alkalmazható ha azokat nem lehet helyettesíteni műszaki és/vagy szervezési intézkedésekkel: A termék kezelése közben szemvédő viselése javasolt.
 2.
 A termék kizárólag kisebb felületek fertőtlenítésére alkalmazható.
 4.2.3. A felhasználás során valószínűsíthető közvetlen vagy közvetett hatások részletei, az elsősegély-nyújtási előírások és a környezet védelmét célzó óvintézkedések
 Lásd 5.3
 4.2.4. A felhasználástól függően a termék és csomagolása biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó előírások
 Lásd 5.4
 4.2.5. A felhasználástól függően a termék tárolási feltételei és eltarthatósági ideje szokásos tárolási feltételek mellett
 Lásd 5.5
 4.3. A felhasználás leírása
 3. táblázat
 # 3 – Felhasználás #3 – Kisebb felületek fertőtlenítése 4. terméktípusban – lakossági felhasználás használata
 Terméktípus
 04. terméktípus – Élelmiszer és takarmány közelében használt termékek(fertőtlenítőszerek)
 Az engedélyezett felhasználás pontos leírása, amennyiben indokolt
 -
 Célorganizmus(ok) (beleértve a fejlődési szakaszt is)
 Baktérium
 Élesztőgomba
 Felhasználási terület
 Beltéri
 Nem porózus felületek fertőtlenítése konyhákban.
 Kertészeti felszerelések fertőtlenítése kizárólag humán higiéniai célokra.
 Az alkalmazás módja(i)
 Permetezés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel)
 Permetezés és törlés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel) és törlés
 Öntés és törlés
 Alkalmazási arány(ok) és gyakoriság
 40-50 mL/m2
 Felhasználói kör
 Lakossági (nem foglalkozásszerű)
 Csomagolási méretek és csomagolóanyagok
 1.
 HDPE palack: 250 – 1000 mL
 2.
 Porlasztópumpával vagy szórópisztoly fejjel rendelkező HDPE palack: 250 – 1000 mL
 4.3.1. Felhasználásra vonatkozó specifikus előírások
 1.
 Szobahőmérsékleten (20 ± 2 °C) történő használatra.
 2.
 Adagolási mennyiség:
 •
 Szórópisztoly: 20 szórásnyi 0,5 m2-enként.
 •
 Pumpás spray: 3 sugárnyi 100 cm2-enként.
 •
 Palack: egy adagolókupaknyi m2-enként.
 3.
 Kertészeti felszerelések fertőtlenítése kizárólag humán higiéniai célokra.
 4.
 Kertészeti felszerelések fertőtlenítése csak beltérben.
 4.3.2. Felhasználásra vonatkozó specifikus kockázatcsökkentő intézkedések
 Lásd 5.2
 4.3.3. A felhasználás során valószínűsíthető közvetlen vagy közvetett hatások részletei, az elsősegély-nyújtási előírások és a környezet védelmét célzó óvintézkedések
 Lásd 5.3
 4.3.4. A felhasználástól függően a termék és csomagolása biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó előírások
 Lásd 5.4
 4.3.5. A felhasználástól függően a termék tárolási feltételei és eltarthatósági ideje szokásos tárolási feltételek mellett
 Lásd 5.3
 4.4. A felhasználás leírása
 4. táblázat
 # 4 – Felhasználás #4 – Kisebb felületek fertőtlenítése 4. terméktípusban – foglalkozásszerű felhasználás használata
 Terméktípus
 04. terméktípus – Élelmiszer és takarmány közelében használt termékek(fertőtlenítőszerek)
 Az engedélyezett felhasználás pontos leírása, amennyiben indokolt
 -
 Célorganizmus(ok) (beleértve a fejlődési szakaszt is)
 Baktérium
 Élesztőgomba
 Felhasználási terület
 Beltéri
 Nem porózus felületek fertőtlenítése étkezdékben vagy konyhákban, élelmiszerfeldolgozó iparban (ideértve a sörfőzdéket is).
 Kertészeti felszerelések fertőtlenítése kizárólag humán higiéniai célokra.
 Az alkalmazás módja(i)
 Permetezés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel)
 Permetezés és törlés
 Permetezés (szórópisztollyal vagy pumpás spray-vel) és törlés
 Öntés és törlés
 Alkalmazási arány(ok) és gyakoriság
 40-50 mL/m2
 Felhasználói kör
 Foglalkozásszerű felhasználó
 Csomagolási méretek és csomagolóanyagok
 1.
 HDPE palack: 250 – 1000 mL
 2.
 Porlasztópumpával, vagy szórópisztoly fejjel rendelkező HDPE palack: 250 – 1000 mL
 3.
 HDPE IBC: 720 L
 4.
 Acél, cink bevonatú és festésű hordó: 200 – 220 L
 5.
 HDPE doboz: 5 – 50 L
 4.4.1. Felhasználásra vonatkozó specifikus előírások
 1.
 Szobahőmérsékleten (20 ± 2 °C) történő használatra.
 2.
 Kertészeti felszerelések fertőtlenítése kizárólag humán higiéniai célokra.
 3.
 Kertészeti felszerelések fertőtlenítése csak beltérben.
 4.4.2. Felhasználásra vonatkozó specifikus kockázatcsökkentő intézkedések
 1.
 Gondoskodjon megfelelő szellőzésről (ipari szellőzés vagy ablakok és ajtók nyitva tartása).
 2.
 A terméket kizárólag kisebb felületek fertőtlenítésére alkalmazható.
 3.
 A következő személyes kockázatcsökkentési intézkedés élelmiszerfeldolgozó gépek fertőtlenítéséhez és újratöltési műveletekhez alkalmazható, ha azokat nem lehet helyettesíteni műszaki és/vagy szervezési intézkedésekkel: A termék kezelése közben szemvédő viselése javasolt.
 4.4.3. A felhasználás során valószínűsíthető közvetlen vagy közvetett hatások részletei, az elsősegély-nyújtási előírások és a környezet védelmét célzó óvintézkedések
 Lásd 5.3
 4.4.4. A felhasználástól függően a termék és csomagolása biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó előírások
 Lásd 5.4
 4.4.5. A felhasználástól függően a termék tárolási feltételei és eltarthatósági ideje szokásos tárolási feltételek mellett
 Lásd 5.5
 5. ÁLTALÁNOS HASZNÁLATI UTASÍTÁS (1)
 5.1. Használati utasítások
 1.
 Előzetesen megtisztított felületen kell alkalmazni.
 2.
 A terméket hígítás nélkül, permetezéssel vigye fel a fertőtlenítendő felületre. Teljesen nedvesítse meg a felületet, majd várjon legalább 15 percet, hogy a szer kifejtse hatását.
 3.
 Permetezéssel/öntéssel vigye fel a felületre a hígítatlan fertőtlenítőszert és egy erre a célra alkalmas törlőkendővel alaposan és egyenletesen törölje át a kezelendő felületet. Teljesen nedvesítse meg a felületet, majd várjon legalább 5 percet, hogy a szer kifejtse hatását.
 4.
 Ne alkalmazzon 50 mL/m2-nél többet a termékből.
 5.
 A használt törlőkendőket helyezze zárt hulladéktároló edénybe.
 6.
 Kizárólag lakossági felhasználók számára: A terméket naponta 4-nél több alkalommal ne használja.
 5.2. Kockázatcsökkentő intézkedések
 1.
 Gyermekektől és kisállatoktól elzárva tartandó.
 2.
 Kerülje a termék szembe kerülését.
 3.
 Ne használja kisgyermekek jelenlétében.
 4.
 Tartsa távol a gyermekeket és a kisállatokat azoktól a helyiségektől, ahol fertőtlenítés zajlik. Mielőtt a gyermekek bemennek a kezelt helyiségekbe, megfelelően szellőztessen ki.
 5.
 Újratöltéshez használjon tölcsért.
 5.3. Várható közvetlen vagy közvetett hatások részletes leírása, az elsősegélynyújtási előírások és a környezetvédelmi óvintézkedések
 Elsősegély:
 1.
 BELÉGZÉSKOR: Az érintett személyt friss levegőre kell vinni és olyan nyugalmi testhelyzetbe kell helyezni, hogy könnyen tudjon lélegezni.
 2.
 SZEMBE KERÜLÉS ESETÉN: Óvatosan öblítse ki a nyitott szemet. Adott esetben távolítsa el a kontaktlencsét, amennyiben az könnyen megoldható, majd folytassa az öblögetést a szem öblítésére szolgáló folyadékkal vagy vízzel.
 3.
 Rosszullét esetén forduljon a TOXIKOLÓGIAI KÖZPONTHOZ vagy orvoshoz.
 4.
 Ha a szemirritáció nem múlik el, orvosi ellátást kell kérni.
 5.4. A termék és csomagolása biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó előírások
 A kezelés végén a helyi előírásoknak megfelelően ártalmatlanítsa a fel nem használt terméket és a csomagolást.
 5.5. A termék tárolási feltételei és eltarthatósági ideje szokásos tárolási feltételek mellett
 Hűvös (30 C°-ot nem meghaladó hőmérsékleten) és fagymentes helyen tárolja.
 Felhasználhatósági időtartam: 24 hónap.
 6. EGYÉB INFORMÁCIÓK
 Kérjük vegye figyelembe a propán-2-ol (CAS-szám: 67-63-0) hatóanyagra vonatkozó 129,28 mg/m3-es európai referencia-értéket, amely a termék kockázatértékelésénél is alkalmazásra került.
 (1) Az e szakasz szerinti használati utasítás, kockázatenyhítési intézkedések és egyéb használati utasítások érvényesek bármely engedélyezett felhasználás vonatkozásában.


text:
 6.10.2011
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 262/20
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 66/2011
 de 1 de Julho de 2011
 que altera o anexo II (Regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEE
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo Protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado «o Acordo», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 O anexo II do Acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 10/2011, de 1 de Abril de 2011 (1).
 (2)
 A Directiva 2009/139/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de Novembro de 2009, relativa às inscrições regulamentares dos veículos a motor de duas ou três rodas (2), deve ser incorporada no Acordo.
 (3)
 A Directiva 2009/139/CE revoga a Directiva 93/34/CEE do Conselho (3), que está incorporada no Acordo e deve, por conseguinte, ser dele suprimida,
 ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo 1.o
 No capítulo I do anexo II, o texto do ponto 45n (Directiva 93/34/CEE do Conselho) passa a ter a seguinte redacção:
 «32009 L 0139: Directiva 2009/139/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de Novembro de 2009, relativa às inscrições regulamentares dos veículos a motor de duas ou três rodas (JO L 322 de 9.12.2009, p. 3).».
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos da Directiva 2009/139/CE nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 2 de Julho de 2011, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações, em conformidade com o artigo 103.o, n.o 1, do Acordo (4).
 Artigo 4.o
 A presente decisão é publicada na Secção EEE e no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 1 de Julho de 2011.
 Pelo Comité Misto do EEE
 O Presidente
 Kurt JÄGER
 (1) JO L 171 de 30.6.2011, p. 7.
 (2) JO L 322 de 9.12.2009, p. 3.
 (3) JO L 188 de 29.7.1993, p. 38.
 (4) Não foram indicados requisitos constitucionais.


text:
BGE-51-I-32 - 1925-03-13 - BGE - Verfassungsrecht -
 32 Staatsrecht.
 pas abuse. Toutefois, si l'on ne peut pas dire que les eirconstances
 de fait exigeaient qu'on mit l'Astoria au bénéfice du meine traitement
 que le Restaurant de la Maison ouvrière, et si, des lors, la garantie de
 l'égalité devant la loi n'a pas été violée, il convient de remarquer que
 les circonstances eussent aussi permis au Conseil d'Etat d'arriver à une
 autre solution et de revenir en faveur de I'Astoria sur ses premières
 Le Tribunal fédéral pronome : Le recours est rejeté.
 · 6. Urteil vom 13. März 1925 1. S. sm gegen Staatsanwaltschaft und
 Obergerîcht des Kantons Zürich. Es ist vor Art 31
 BV zulässi ' '
 .. g, Personen, die wem er als 18 Jahre alt smd, von gewöhnlichen
 Kinematogräphenvorstellungen auszuschliessen und jüngere Kinder auch zu
 geWissen Jugendvorstellungen nicht zuzulassen. Es bildet keine FVillkur,
 wenn einer kantonalen (zürcherischen) Polizeibehorde die Befugnis
 zuerkannt wird, bei der Bewilligung von. Jugendvorstellungen jüngere
 Kinder hievon auszuschhessen, obwohl die massgebenden Vorschriften nicht
 ausdrücklich einen Unterschied zwischen d ältern Jugend machen. , er
 1111136111 und
 A. Nach § 27 der zürcherischen Verordnung über den Betrieb von
 Kinematographentheatern und Filmverleihgeschäften vom 16. Oktober 1916,
 nach der abgeänderten Fassung vom 26. Juni 1922, haben zu allgemeinen
 Vorstellungen der Kinematographentheater nur Personen von über 18 Jahren
 Zutritt. Jugendlichen bis zum vollendeten 18. Jahre , bestimmt Absatz
 2 ist der Zutritt zu besonderen Vorstellungen gestattet,. In diesen
 dürfen nur Filme vorgeführt werden, die für dieses Alter als zulässig
 erklärt worden sind. In der
 Handelsund Gewerbefieiheit. N° 6. 33
 früheren Fassung lauteten die entsprechenden Bestimmungen : Kindern unter
 15 Jahren ist der Besuch der Kinematographen auch in der Begleitung von
 Erwachsenen verboten. Kindervorstellungen dürfen nur mit Bewilligung
 des Gemeinderates, dem die Programme zur Genehmigung vorzulegen sind,
 veranstaltet werden, Der Besuch solcher Vorstellungen ist auch Kindern
 unter 15 Jahren gestattet. Nach § 26 der abgeänderten Verordnung darf
 ein Film ohne Bewilligung nicht vorgeführt werden; die Polizeidirektion
 ordnet die Prüfung der Filme durch Sachverständige an und entscheidet
 über Zulassung oder Verbot.
 Der Kinematographendirektor Hans Sutz hat am
 ,16. April 1924 von der kantonalen Polizeidirektion die
 Bewilligung erhalten, die Filme Das romantische Indien und Frigo
 als Seekapitän Jugendlichen vom 10. Altersjahre an vorzuführen. Zu
 den am 16., 19. und 21. April veranstalteten Vorführungen dieser Filme
 hat Sutz auch Kinder unter 10 Jahren zugelassen. Er wurde deshalb
 vom Polizeirichteramt der Stadt Zürich wegen Übertretung des § 26 der
 Kinematographenverordnung gebüsst. Die Busse wurde vom Bezirksgericht,
 das Sutz ! angerufen hatte, aufgehoben, weil die Bedingung der;
 Nichtzulassung von Kindern unter 10 Jahren über die Î Verordnung
 hinausgehe. Auf Nichtigkeitsbeschwerde der ] Staatsanwaltschaft hin
 wurde aber vom Obergericht
 ss des Kantons Zürich, 111. Kammer, die Bussenverfügung
 aufrecht erhalten mit folgender Begründung : Dass eine Polizeierlaubnis
 mit Bedingungen verbunden sein kann, welche die Erfüllung gesetzlicher
 Anforderungen sicherstellen sollen, ist in Theorie und Praxis
 anerkannt. Wenn das Bezirksgericht betont, dass die Exekutivbehörden bei
 solchen Auflagen sich im Rahmen der von ihnen zu vollziehenden Gesetze
 zushalten hätten, so ist dies an sich richtig. Die Auffassung, dass die
 Polizeidirektion durch die von ihr im vorliegenden Falle vorgenommene
 Einschränkung der erteilten Bewilli-
 AS 51 I 1925 3
 34 Staatsrecht.
 gung über die Kinematographenverordnung hinausgegangen sei, kann jedoch
 nicht als zutreffend anerkannt werden. Nach dem ursprünglichen Wortlaut
 des § 27 der Verordnung war der Besuch von Kinder-vorstelIungen,
 die vom Gemeinderat bewilligt waren, auch Kindern unter 15 Jahren,
 die sonst vom Besuch der Kinomatographen ganz ausgeschlossen waren,
 allgemein gestattet. Daraus mochte abgeleitet werden, dass die Zulassung
 eines Films für Kindervorstellungen schlechthin bedeute, dass er vor
 Kindern aller Altersstufen vorgeführt werden dürfe. Bei der Revision
 der Kinematographenverordnung vom Jahre 1922 ist nun aber nicht nur
 die Altersgrenze, von der an der Besuch allgemeiner Vorstellungen
 statthaft ist, vorgerückt worden, sondern es hat der § 27 auch sonst
 eine Veränderung erfahren, da nun in Absatz 2 nur noch gesagt ist,
 dass Jugendlichen bis zum vollendeten 18. Altersjahre der Zutritt zu
 besondern Vorstellungen gestattet sei. Indem die Verordnung lediglich
 allgemein von besonderen Vorstellungen spricht, zu denen die Jugendlichen
 Zutritt haben sollen, lässt sie es zu, dass die Polizeidirektion bei
 Erteilung der Bewilligung die geistige Reife der an der Vorstellung
 teilnehmenden Zuschauer innerhalb der von der Verord-nung gezogenen
 Altersgrenze berücksichtigt und darnach und im Hinblick auf den Inhalt
 des Films bestimmt, vor welchen Jugendlichen der letztere gespielt werden
 darf. Der Zweck des § 27 der Verordnung besteht darin, die heranwachsende
 Jugend vor dem verderblichen Einfluss ungeeigneter kinematographischer
 Vorstellungen nach Möglichkeit zu schützen ; um dieses Ziel besser zu
 erreichen, ist das Schutzalter von 15 auf 18 Jahre erhöht worden. Gerade
 diese Heraufsetzung des Schutzalters und überhaupt derFürsorgegedanke,
 welcher der Verordnung zu' Grunde liegt, machen es zu einer Notwendigkeit,
 bei der Entscheidung über die Zulässigkeit der Vorführung von Filmen vor
 Jugendlichen zwischen jüngeren und älteren Kindern zu unterscheiden. Denn
 Handelsund Gewerbetreiheit. N° 6. 35
 der Reifegrad der für Kindervorstellungen in Betracht kommenden
 Jugendlichen ist nunmehr ein derart verschiedener, dass ein zur Vorführung
 angemeldeter Film sich gewiss in vielen Fällen zwar für die eine, nicht
 aber für die andere Kategorie von Jugendlichen eignet. Wirkt der Film auf
 jüngere Kinder schädlich, so ist es klar, dass er nicht freigegeben werden
 darf, da sonst der Zweck der Verordnung vereitelt wiirde. Anderseits
 müsste es aber auch als unrichtig bezeichnet werden, wenn ein für die
 Belehrung der reiferen Jugend geeigneter und zu empfehlender Film nur
 deswegen von der Vorführung ausgeschlossen würde, weil er für ganz
 junge Kinder nicht passt. Diese Überlegung zeigt, dass sich die von
 der Polizeidirektion vorgenommene Unterscheidung zwischen älteren und
 jüngeren Jugendlichen in vielen Fällen geradezu aufdrängt. Dieselbe
 muss daher, da sie mit dem Wortlaut des § 27 durchaus vereinbar ist,
 als im Sinne der Verordnung liegend betrachtet werden.
 B. Gegen dieses Urteil hat Sutz die staatsrechtliche Beschwerde
 ergriffen mit dem Antrag auf Aufhebung desselben. Es wird geltend
 gemacht, das Urteil verstosse Î insofern gegen Art. 4
 BV, als es den
 Grundsatz _: keine Strafe ohne Gesetz verletze, sowie gegen Art. 31
 ln ersterer Beziehung wird ausgeführt: Eine eingeschränkte Bewilligung
 für Jugendvorstellungen sei unzulässig, da sie in der Verordnung
 keine Grundlage finde. Das ergehe sich aus deren Wortlaut, aus der
 Entstehungsgeschichte und dem Sinne derselben. Im Zweifelsfalle müsse sie
 im Sinne der Gewerbefreiheit ausgelegt werden. Eine andere Auslegung wäre
 willkürlich und widerrechtlich. Was die Entstehungsgeschichte betrifft,
 wird auf den Wortlaut der Bestimmung in der Fassung von 1916 verwiesen,
 und was den Sinn der Bestimmung betrifft, wird geltend gemacht: Ihr
 Zweck sei, die Kinder vor moralischer Gefährdung zu schützen. In dieser
 Beziehung sei eine Unterscheidung nach verschiedenen Altersstufen nicht
 gerechtfertigt, wasfür Jugendliche unver-
 36 Staatsrecht.
 fänglich sei, sei es in der Regel auch für Kinder ; erstere seien sogar
 für Anzüglichkeiten zugänglichen Andere Gesichtspunkte seien bei der
 Prüfung ausgeschlossen. Die Abgrenzung, die die Polizeidirektion mache,
 sei wohl auf das Bestreben zurückzuführen, Jugendliche unter einem
 gewissen Alter überhaupt vom Kino auszuschliessen. Diese Befugnis
 sei aber in der Verordnung der Polizeidirektion nicht eingeräumt. Es
 bestehe kein Grund der öffentlichen Sittlichkeit, Kinder von dem
 Besuch von Jugendvorstellungen auszuschliessen. Ein solches Verbot
 verstosse gegen die Gewerbefreiheit. Und eine Verfügung, die von der
 gegenteiligen Annahme ausgehe, verstosse gegen die Verordnung, die eine
 Differenzierung nicht kenne. Der allgemeine Ausschluss von Kindern unter
 10 Jahren könnte nur in allgemeinen Wohlfahrtsgründen liegen, die aber
 nicht berücksichtigt werden dürften. Der Polizeidirektion könne auch
 ein Urteil, wo die Schutzgrenze zu ziehen sei, nicht zugestanden werden,
 wie sie denn auch diese Grenze verschieden gezogen habe (hei 10, 12 und
 15 Jahren). Der Gesetzgeber habe das auch nicht gewollt. Wenn der Staat
 zu solchen Unterscheidungen nicht fähig sei, so sei eine diesbezügliche
 Verfügung unmöglich, unangängig ,und willkürlich. Die vom Gesetz gezogenen
 Grenzen dürften nicht verschoben werden.
 C. Die Staatsanwaltschaft von Zürich hat auf Abweisung der Beschwerde
 eingetragen, indem sie auf die Erwägungen des angefochtenen Urteils
 verweist und beifügt : Das Urteil des Obergerichtes des Kantons Zürich
 verstösst weder gegen Art. 4
 noch gegen Art. 31
 der BV._ Es ist klar,
 dass sich die Bussenverfiigung des Polizeirichters gegen Hans Sutz auf die
 Kinematographenverordnung vom 16. Oktober 1916, abgeändert den 26. Januar
 1922, stützen kann. In der Befugnis, einen Film als Kinderfilm zuzulassen
 oder abzulehnen, ist auch die Befugnis enthalten, einen Film beschränkt
 als Kinderfilm zuzulassen, d. h. für Kinder von einem
 Handelsund Gewerbefreiheit. N° 6. 37
 gewissen Alter unter 18 Jahren an. Die Verfügung des Polizeirichters
 verstösst auch nicht gegen den Grundsatz der Gewerbefreiheit. Die
 Polizeidirektion hätte diesen Film als Kinderfilm ebensogut ganz verbieten
 können gestützt auf die zit. Kinematographenverordnung. Auch in diesem
 Falle hätte von einer Verletzung der Gewerbefreiheit nicht die Rede sein
 können. Um so weniger kann aber von einer Verletzung der Gewerbefreiheit
 die Rede sein, wenn die Polizeidirektion den Film mit Beschränkung auf
 Kinder über 10 Jahren zu-
 1. Der Kinematographenbetrieb ist im Kanton Zürich ein durch die Pflicht
 zur Einholung einer Bewilligung und durch verschiedene Vorschriften über
 den Betrieb beschränktes Gewerbe. Zu letzteren gehört diejenige über die
 allgemeine Filmprüfung, die der Polizeidirektion in Verbindung mit von
 ihr bestellten Sachverständigen übertragen ist (g 26 der abgeänderten
 Verordnung). Diese Prüfung bedeutet eine polizeiliche Auflage für die
 Ausübung des Gewerbes, die im allgemeinen. Interesse, zur Wahrung des
 öffentlichen An-ss standes, der Ordnung und der Sittlichkeit notwendig
 erscheint. Daneben schliesst die Verordnung Jugendliche unter 18 Jahren
 vom Besuch von kinematographischen Vorstellungen aus, mit Ausnahme von
 besonderen Vorstellungen, in denen nur hiefür ausdrücklich zugelassene
 Filme vorgeführt werden dürfen. Angesichts des allgemeinen Verbots,
 Jugendliche unter 18 Jahren zu den Vorstellungen zuzulassen, handelt es
 sich bei Jugendvor-stellungen um eine Polizeierlaubnis, durch die unter
 Umständen das allgemeine Verbot durchbrochen wird.
 2. Der Ausschluss jugendlicher Personen von den gewöhnlichen
 Kinematographenvorstellungen ist nicht nur aus dem Gesichtspunkte der
 Wahrung der öffentlichen Sittlichkeit und Ordnung, sondern auch als Aus-
 38 staatsrecht-
 fluss der Erziehungsgewalt des Staates, kraft deren er die Jugend vor
 Verwahrlosung zu schützen und von unnützen oder schädlichen Ausgaben
 abzuhalten berufen ist, als zulässige polizeiliche Beschränkung in der
 Ausübung des Kinematographenbetriebes anerkannt worden (s.BGE 39 I S. 16;
 41 I 3.268 f.; 421 8.274 ff.; 43 I S. 260 f. und Entscheid vom 2. Februar
 1917 i. S. des Verbandes der Interessenten im kinematographischen
 Gewerbe der Schweiz gegen Bern, Erw. 5). Es kann dahingestellt
 bleiben, ob ein vollständiger Ausschluss von jugendlichen Personen vom
 Kinematographentheater mit der Gewerbefreiheit vereinbar wäre (vgl. BGE
 42 I S. 477), da jedenfalls gegen die in Zürich bestehende Verweisung
 der Jugendlichen auf besondere Vorstellungen nichts einzuwenden ist,
 sowenig wie gegen die daselbst angenommene Grenze des Schutzalters
 (vgl. BGE 43 I 8.260). Sebald aber danach die Zulassung Jugendlicher
 zu kinematographischen Vorstellungen auf solche Weise ohne Verletzung
 der Gewerbefreiheit beschränkt werden darf, kann es dann auch nicht als
 Verletzung der Gewerbefreiheit betrachtet werden, wenn innerhalb des
 Schutzalters Abstufungen nach dem Masse des Schutzbedürfnisses gemacht
 werden in der Weise, dass bestimmte Vorführungen nur Jugendlichen von
 einer gewissen Altersstufe an zugänglich und der jüngern verschlossen sein
 sollen. Wenn auch solche Unterscheidungen etwas unsicheres an sich tragen,
 so sind doch die natürlichen Unterschiede in der Aufnahmefähigkeit und
 Beeinflussbarkeit innerhalb des schutzwürdigen Alters derart beträchtlich,
 dass es sich rechtfertigt, das Besuchsverbot für eine untere Stufe
 weiter auszudehnen als für eine obere, und so Jugendvorstellungen für
 alle Jugendlichen und solche für die reifere Jugend zu unterscheiden. Der
 Einwand, dass gerade die reifere Jugend den Gefahren des Kinematographen
 ' mehr ausgesetzt sei, weil Anzüglichkeiten für sie gefährlicher seien,
 berührt nur eine Seite der Sache und schlägt gegenüber dem
 Handelsund Gewerbe-mindrN° c. 39
 Unterschied in der geistigen Reife nicht durch. Gerade da wo, wie in
 Zürich, die Grenze des Schutzalters hoch hinaufgesetzt ist, erscheint
 es als Milderung des Verbots der Zulassung Jugendlicher und damit der
 Einschränkung der Gewerbefreiheit, wenn, Vorstellungen, die wegen der
 Rücksicht auf die untere Altersstufe nicht gestattet werden dürften,
 doch für die obere zugelassen Werden. Somit ist vom Standpunkt der
 Gewerbefreiheit aus gegen die durch die Praxis der zürcherischen
 Polizeidirektion eingeführte Unterscheidung von Vorstellungen, in denen
 alle Jugendlichen zugelassen werden, und solchen, in denen nur Jugendliche
 von einem gewissen Alter an Zutritt haben, nichts einzuwenden.
 3. Dagegen kann es sich fragen, ob die Polizeidirektion befugt sei,
 derartige Unterscheidungen einzuführen, ob eine solche Befugnis in
 ihrem Bewilligungsrecht inbegriffen sei oder nicht. Dem Rekurrenten
 ist zuzugeben, dass sich gegen die Bejahung der Frage die von ihm
 erhobenen Bedenken anführen lassen. Doch vermögen diese gegenüber den
 grundsätzlichen Erwägungen, die zur Verneinung der gestellten Frage
 führen, nicht aufzukommen. Es handelt sich um eine Frage des kantonalen
 Staats. und Verwaltungsrechts, deren Nachprüfung dem Bundesgericht nur aus
 dem Gesichtspunkt des Art. 4
 BV zusteht. Und auf diesem Boden erscheint es
 keinesvregs als willkürlich, Wenn gesagt wird, dass in der Befugnis zur
 Erteilung von Bewilligungen zur Veranstaltung von Sondervorstellungen
 für die schutzbedürftige Jugend auch die Befugnis enthalten sei, nur
 beschränkte, mit einer Bedingung versehene Bewilli-gungen zu erteilen,
 solange sich diese Bedingungen mit dem Zwecke der Beschränkung und des
 Bewilligungszwanges vertragen und in der gleichen Richtung sich bewegen
 (vgl. OTTO MAYER, Deutsches Verwaltungsrecht I S. 259 u. 261). Das trifft
 aber bei der in Frage stehenden Bedingung gewiss zu: stand es doch der
 Polizeidirektion zu, die nachgesuchte Bewilligung ,für die
 40 Staatsrecht.
 Vorführung der beiden Filme wegen der Rücksicht auf die eigentlichen
 Kinder überhaupt zu versagen. Der Wertlaut des g 27 der Verordnung
 schliesst diese Auffassung nicht zwingend aus, wie das Obergericht
 richtig ausführt; das Bedenken, das sich aus der früheren Fassung der
 Bestimmung ergibt, ist vom Obergericht gewürdigt, aber mit zutreffenden
 Gründen beseitigt worden. Gerade auch die durch die neue Fassung
 erfolgte Heraufsetzung des Schutzalters spricht für die Zulassung
 von Abstufungen. Dem weitem Bedenken, dass man mit der Zulassung
 solcher Beschränkungen bei den Bewilligungen von Jugendvorstellungen
 zu rein willkürlichen Abstufungen komme, ist in der Weise Rechnung
 zu tragen, dass die Beteiligten auf eine möglichst gleichmässige
 Handhabung der Filmprüfung für Jugendliche und darauf hinwirken, dass
 die Polizeidirektion Abstufungen in der Zulassung von Jugendlichen nur
 gestützt auf das Gutachten der Sachverständigen vornimmt. Es ist ferner
 klar, dass es nicht anginge, durch die Praxis der vollziehenden Behörden
 Kinder unter einem bestimmten Alter gänzlich von kinematographischen
 Vorstellungen auszuschliessen ; falls eine solche Tendenz bestehen sollte,
 Wäre ihr aber auf administrativem Wege entgegenzutreten.
 Der Rekurs wird im Sinne der Erwägungen ,abgewiesen.
 Vgl. auch Nr. 74. Voir aussi n° 4.Niederiassungsfreiheit. N° 7. 41
 lV. NIEDERLASSUNGSFREIHEITLIBERTÉ D'ÉTABLISSEMENT
 7. Arrét du 21 février 1925 dans la cause Karmann contre Conseil d'Etat
 Art. 45 Const. fed. L'établissement ne peut pas etre refusé par le
 motif que le requérant a suhi dans un autre canton une condamnation qui,
 d'après la loi du canton où l'établissement est sollicité, entraine la
 privation des droits civiques.
 L'établissement ne peut pas etre retiré à celui qui, après s'ètre établi,
 subit une condamnation pour un délit commis avant son établissement.
 A. Adolf Kor-mann, ressortissant hernois, est venu s'établir à Genève
 avec sa femme, le 18 septembre 1924. Il entra au service de M. Coutinho,
 en qualité de chauffeur et sa femme en qualité de femme de chambre. Ses
 deux enfants restèrent auprès de leurs grands parents a Messen. A raison
 de taxes miiitaires arriérées, les autorités' bernoises refusèrent de
 délivrer à Kormann ses papiers de légitimation.
 Le 3 décembre 1924 le Département genevois de Justice et Police décida
 de ne pas accorder à Komann et famille l'autorisation de séjourner
 dans le canton , attendu que le requérant n'est pas en règle vis-à-Vis
 du Bureau des permis de séjour et , qu'il a été condamné à réitérées
 fois pour vol, détournement, escroquerie et violation de domicile .
 Le Conseil d'Etat du canton de Genève a confirmé cette decision par
 arreté du 9 janvier 1925 considèrant que le recourant persiste à ne pas
 se mettre en régle avec le Bureau des permis de séjour et qu'il a subi
 8 condamnations pour vols, detournernetits,f escroqueries, etc. .
 Entscheid : 51 I 32
 Datum : 13. März 1925
 Status : 51 I 32
 39-I-12 • 41-I-6 • 43-I-7
 film • frage • bedingung • innerhalb • bundesgericht • weiler • richtigkeit • bewilligung oder genehmigung • gemeinderat • altersgrenze • entscheid • filmvorführung • zuschauer • zugang • gefahr • kantonales rechtsmittel • sitte • begründung des entscheids • prüfung • verhältnis zwischen


text:
Blūmingtona (Bloomington, Indiana) ir pilsēta ASV, Indiānas štatā, Monro apgabalā. Atrodas uz dienvidrietumiem no štata galvaspilsētas Indianapolisas. Pilsētā atrodas Indiānas Universitātes galvenā universitātes pilsētiņa un Kinsija institūts (Kinsey Institute). Universitātes pilsētiņa tiek uzskatīta par vienu no skaistākajām ASV. Viena no pirmajām pilsētām štatā, kas ieviesa stingrus smēķēšanas ierobežojumus, kā viena no pirmajām pilsētām, kura aizliedza diskrimināciju darba vietā pēc seksuālās orientācijas.
 Cilvēki
 Blūmingtonā dzimuši:
 Džošua Bells (Joshua Bell, 1967) — vijolnieks;
 Miks Folijs (Mick Foley, 1965) — cīkstonis;
 Hogijs Karmaikls (Hoagy Carmichael, 1899—1981) — komponists;
 Mega Kebota (Meg Cabot, 1967) — rakstniece;
 Deivids Lī Rots (David Lee Roth, 1954) — mūziķis.
 Ārējās saites
 Atsauces
 Bluzmingtona, Indiāna


text:
 Avis juridique important
 |
 21986A0618(03)
 Protokoll - Anhang zur Schlußakte der Konferenz der Bevollmächtigten der Vertragschließenden Staaten der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik
 Amtsblatt Nr. L 162 vom 18/06/1986 S. 0041 - 0041 Finnische Sonderausgabe: Kapitel 11 Band 11 S. 0269 Schwedische Sonderausgabe: Kapitel 11 Band 11 S. 0269
 ***** PROTOKOLL Anhang zur Schlussakte der Konferenz der Bevollmächtigten der Vertragschließenden Staaten der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik Paris, 9. und 10. Juli 1984 I. Die Artikel XIV, XV und XVI der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik werden wie folgt geändert. Artikel XIV (1) Diese Konvention liegt für die Regierungen aller Mitgliedstaaten der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen und aller ihrer Sonderorganisationen zur Unterzeichnung auf. Regierungen, die die Konvention nicht unterzeichnet haben, können ihr jederzeit beitreten. (2) Diese Konvention wird den Unterzeichnerstaaten zur Ratifikation oder zur Genehmigung gemäß ihrer Verfassung übermittelt. Die Ratifikations-, Genehmigungs- oder Beitrittsurkunden werden bei dem Generaldirektor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen hinterlegt. (3) Diese Konvention tritt zu dem Zeitpunkt in Kraft, an dem Ratifikations-, Genehmigungs- oder Beitrittsurkunden von sieben Regierungen hinterlegt worden sind; sie tritt für alle Regierungen, die später Ratifikations-, Genehmigungs- oder Beitrittsurkunden hinterlegen, ab dem Zeitpunkt der Hinterlegung dieser Urkunde in Kraft. (4) Diese Konvention liegt für jede zwischenstaatliche Organisation wirtschaftlicher Integration, die aus Staaten besteht, die ihr Befugnisse für die Bereiche übertragen haben, die durch die Konvention erfasst sind, einschließlich der Befugnis, Verträge in diesen Bereichen abzuschließen, zur Unterzeichnung oder zum Beitritt auf. (5) Mit der Hinterlegung der Urkunde über ihre formelle Zusage oder der Beitrittsurkunde wird jede in Absatz 4 genannte Organisation Vertragschließende Partei, die gemäß den Bestimmungen der Konvention dieselben Rechte und Verpflichtungen wie die übrigen Vertragschließenden Parteien hat. Der Bezug im Wortlaut der Konvention auf den Begriff »Staat" in Artikel IX Absatz 3 und auf den Begriff »Regierung" in der Präambel und in Artikel XIII Absatz 1 wird in diesen Sinne ausgelegt. (6) Sobald eine in Absatz 4 genannte Organisation Vertragschließende Partei dieser Konvention wird, hört die Mitgliedschaft der Mitgliedstaaten dieser Organisation und deren eventueller künftiger Mitglieder auf. Sie senden zu diesem Zweck eine schriftliche Notifizierung an den Generaldirektor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen. Artikel XV Der Generaldirektor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen unterrichtet alle in Artikel XIV Absatz 1 genannten Regierungen und alle in Artikel XIV Absatz 4 genannten Organisationen von der Hinterlegung der Ratifikations-, Genehmigungs-, formellen Bestätigungs- oder Beitrittsurkunden, von den Zeitpunkt des Inkrafttretens der Konvention, von den Änderungsvorschlägen, den Annahmenotifizierungen, von dem Inkrafttreten dieser Änderungen und von den Rücktrittsnotifizierungen. Artikel XVI Die Urschrift dieser Konvention wird bei dem Generaldirektor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen hinterlegt, der beglaubigte Kopien davon den in Artikel XIV Absatz 1 genannten Regierungen und den in Artikel XIV Absatz 4 genannten Organisationen übermittelt. II. Die Urschrift dieses Protokolls, deren englischer, spanischer und französischer Wortlaut gleichermassen verbindlich ist, wird bei dem Generaldirektor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen hinterlegt. Sie liegt bis zum 10. September 1984 in Rom zur Unterzeichnung auf. Die Vertragschließenden Parteien der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik, die das Protokoll bis zu jenem Zeitpunkt nicht unterzeichnet haben, können jedoch ihre Annahmeurkunde jederzeit hinterlegen. Der Generaldirektor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen übermittelt allen Vertragschließenden Parteien der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik eine beglaubigte Kopie dieses Protokolls. III. Dieses Protokoll tritt in Kraft, wenn alle Vertragschließenden Parteien ihre Genehmigungs-, Ratifikations- oder Annahmeurkunde bei dem General-direktor der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen hinterlegt haben. Die im letzten Satz von Artikel XIII Absatz 1 der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik vorgesehenen Bestimmungen werden dann entsprechend angewandt. Diese Konvention tritt am 30. Tag nach der Hinterlegung der letzten Urkunde in Kraft. Geschehen zu Paris am 10. Juli 1984.