type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 30.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 164/92
 Единствено оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343, който е на разположение на адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 98 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрение на предни фарове за моторни превозни средства, оборудвани с газоразрядни светлинни източници
 Включващо всички текстове в сила до:
 Допълнение 13 към първоначалната версия на правилото — дата на влизане в сила: 19 август 2010 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 A. ДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
 0.
 Обхват
 1.
 Определения
 2.
 Заявление за одобрение на преден фар
 3.
 Маркировки
 4.
 Одобрение
 Б. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРЕДНИТЕ ФАРОВЕ
 5.
 Общи изисквания
 6.
 Осветяване
 7.
 Измерване на дискомфорта и/или заслепяването
 В. ДОПЪЛНИТЕЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
 8.
 Промяна на типа преден фар и разширение на одобрението
 9.
 Съответствие на производството
 10.
 Санкции при несъответствие на производството
 11.
 Окончателно прекратяване на производството
 12.
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за одобрение, както и на административните отдели
 13.
 Преходни разпоредби
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 Приложение 1 —
 Съобщение относно одобрението, разширението, отказа или отмяната на одобрение или окончателното прекратяване на производството на тип преден фар съгласно Правило No 98
 Приложение 2 —
 Примери на оформление на маркировки за одобрение
 Приложение 3 —
 Измервателни екрани
 Приложение 4 —
 Изпитвания за стабилност на фотометричните показатели на предни фарове при експлоатация
 Допълнение
 —
 Периоди на експлоатация при изпитването за стабилност на фотометричните показатели
 Приложение 5 —
 Изисквания за фарове с лещи от пластмаса — изпитване на образци на лещи или пластмаса и комплектовани фарове
 Допълнение 1— Хронологичен ред на изпитванията за одобрение
 Допълнение 2— Метод за измерване степента на разсейване и пропускане на светлина
 Допълнение 3— Метод на изпитване с пръскане
 Допълнение 4— Изпитване на прилепването с помощта на самозалепваща се лента
 Приложение 6 —
 Базов център
 Приложение 7 —
 Означения за напрежението
 Приложение 8 —
 Минимални изисквания за процедурите на контрол за съответствие на производството
 Приложение 9 —
 Минимални изисквания за вземане на образци от инспектор
 Приложение 10 —
 Проверка на границата между осветената и тъмната зона за предни фарове с къса светлина с помощта на измерване
 Приложение 11 —
 Изисквания за светодиодните модули и за предните фарове, включващи светодиодни модули
 A. АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
 0. ОБХВАТ (1)
 Настоящото правило се прилага за:
 а)
 предни фарове; и
 б)
 разпределени системи за осветяване,
 използващи газоразрядни светлинни източници, за превозни средства от категориите M, N и L3.
 1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 За целите на настоящото правило:
 1.1. Определенията, дадени в Правило No 48 и неговите серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на типа, се прилагат към настоящото правило.
 1.2. „Леща“ означава най-външният елемент на предния фар (модул), който пропуска светлината през осветителната повърхност.
 1.3. „Покритие“ означава всеки продукт или продукти, нанесен на един или няколко слоя върху външната повърхност на лещата.
 1.4. „Баласт“означава устройство за захранване с електрическа енергия на газоразрядния източник на светлина. Баластът може да се намира частично или изцяло извън или в предния фар.
 1.5. „Комбинирана двойка фарове“ означава група от фарове с един и същ вид светлина, разположени от дясната и съответно от лявата страна на превозното средство.
 1.6. Предни фарове от различен „тип“ са предни фарове, които се различават по отношение на такива основни характеристики, като:
 1.6.1.
 търговското име или марката;
 1.6.2.
 характеристиките на оптичната система;
 1.6.3.
 включването или изключването на елементи, годни да изменят оптичните резултати чрез отражение, пречупване, поглъщане и/или деформиране по време на експлоатация;
 1.6.4.
 възможността за използване за дясно или ляво движение, или и за двете;
 1.6.5.
 вида на излъчения светлинен сноп (къса светлина или дълга светлина, или и двете);
 1.6.6.
 материали, влизащи в състава на лещите и покритието, ако има такова;
 1.6.7.
 счита се обаче, че устройство, предназначено за монтиране от лявата страна на превозното средство, и съответното устройство, предназначено за монтиране от дясната страна на превозното средство, принадлежат към един и същи тип.
 1.7. Позоваванията, които се правят в настоящото правило към стандартна/и (еталонна/и) нажежаема/и лампа/и и към газоразряден/и светлинен/и източник/ци, се отнасят съответно до Правило No 37 и Правило No 99 и техните серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на тип.
 2. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ НА ПРЕДЕН ФАР (2)
 2.1. Заявлението за одобрение се подава от притежателя на търговското наименование или марка на предния фар или от негов надлежно упълномощен представител. В него се посочва:
 2.1.1.
 дали предният фар е предназначен да осигурява къса светлина, дълга светлина или и двете;
 2.1.2.
 дали, ако предният фар е предназначен да осигурява къса светлина, той е проектиран само за ляво движение, само за дясно движение или и за двата вида движение;
 2.1.3.
 ако предният фар е оборудван с регулируем отражател — положението(положенията) за монтиране на фара спрямо повърхността на пътя и спрямо средната надлъжна равнина на превозното средство;
 2.1.4.
 максималните ъгли във вертикална равнина, нагоре и надолу спрямо нормалното(ите) положение(я), на което(ито) може да се регулира фарът;
 2.1.5.
 светлинните източници, захранени при използването на различните комбинации светлини;
 2.1.6.
 дали се използва разпределена система за осветяване и типа(овете) светлина(и), който(които) тази система е предназначена да осигурява;
 2.1.7.
 категорията светлинен източник, както е изброена в Правило No 37 или Правило No 99 и техните серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на типа.
 За разпределена система за осветяване, използваща незаменяем газоразряден светлинен източник, който не е одобрен съгласно Правило No 99 — номерът на частта, присвоен от производителя на излъчвателя на светлина на въпросния излъчвател на светлина.
 2.2. Всяко заявление трябва да бъде придружено от:
 2.2.1.
 Достатъчно подробни чертежи в три екземпляра, които дават възможност за идентификация на типа (вж. точки 3.2 и 4.2 по-долу). Чертежите трябва да показват мястото, предвидено за номера на одобрението и за допълнителните символи, спрямо окръжността на маркировката за одобрение, а в случай на светодиоден(и) модул(и) — също и мястото, предназначено за специфичния(те) идентификационен(и) код(ове) на модула(модулите).Чертежите трябва да показват вертикален разрез (по оста) на предния фар, изглед отпред, заедно с главните елементи на оптичната схема, включително оребряването на разсейвателя, ако има такова.
 2.2.2.
 Кратко техническо описание, включително, когато е приложимо, конструкцията и типовете баласт(и) и, в случай че предният фар е използван да осигурява осветяване с променлив ъгъл в завой, най-външните положения съгласно точка 6.2.7 по-долу. В случай на светодиоден(и) модул(и) това включва:
 а)
 кратко техническо описание на светодиодния(те) модул(и);
 б)
 чертеж с размери и основните електрични и фотометрични стойности, както и номиналния светлинен поток.
 Освен това — за разпределена система за осветяване — кратко техническо описание, включително списък на светловода(ите) и свързаните оптични елементи, както и достатъчна информация относно излъчвателя(ите) на светлина, която дава възможност за неговото идентифициране. Тази информация трябва да включва номера на частта, присвоен от производителя на излъчвателя на светлина, чертеж с размери и основните електрични и фотометрични стойности и официален протокол от изпитването, свързано с точка 5.8 от настоящото правило.
 2.2.3.
 Образци, както следва:
 2.2.3.1.
 за одобрението на преден фар — два образеца от всеки тип преден фар; единият образец е предназначен за монтиране от лявата страна на превозното средство, а другият е предназначен за монтиране от дясната страна на превозното средство, с еталонен газоразряден светлинен източник и един баласт от всеки тип, подлежащ на използване, когато е приложимо.
 За одобрение на разпределена система за осветяване, използваща незаменяем газоразряден светлинен източник, който не е одобрен съгласно Правило No 99 — два образеца на системата, включително излъчвателя на светлина и един баласт от всеки тип, подлежащ на използване, когато е приложимо.
 2.2.4.
 За изпитването на пластмасата, от която са изработени лещите:
 2.2.4.1.
 четиринадесет лещи;
 2.2.4.1.1.
 десет от тези лещи могат да бъдат заместени с десет образеца от пластмаса с размери най-малко 60 × 80 mm, които имат равна или изпъкнала външна повърхност, а в средата — практически равна зона (радиусът на кривина е не по-малък от 300 mm) с размери най-малко 15 × 15 mm;
 2.2.4.1.2.
 всяка леща или образец от пластмаса се произвежда по метода, който следва да се използва в масовото производство;
 2.2.4.2.
 отражател, върху който лещите могат да се закрепят в съответствие с указанията на производителя.
 2.2.5.
 За изпитване на устойчивостта на въздействието на ултравиолетовото лъчение на пропускащите светлината елементи, изработени от пластмаса, срещу въздействието на ултравиолетовото лъчение на газоразрядни светлинни източници вътре в предния фар:
 2.2.5.1.
 образец от съответната пластмаса, използвана в предния фар, или образец на преден фар, съдържащ тези пластмаси. Всеки образец от пластмаса трябва да има същия вид и, ако е необходимо, да е претърпял същата обработка на повърхността като пластмасите, предназначени за използване в предния фар, подлежащ на одобрение.
 2.2.5.2.
 Изпитването на вътрешните материали за устойчивост на въздействието на ултравиолетовото лъчение по отношение на излъчването на светлинен източник не е необходимо, ако:
 2.2.5.2.1.
 се използват газоразрядни светлинни източници с ниско ниво на ултравиолетово лъчение, посочени в Правило No 99; или
 2.2.5.2.2.
 са предвидени мерки за защита на съответните елементи на предния фар от ултравиолетовото лъчение, напр. посредством стъклени филтри.
 2.3. За разпределена система на осветяване — десет образеца от материала(ите) и прилежащото защитно покритие/екран, ако има такова, от които са изработени светловодът и другите оптични части на системата.
 2.4. Материалите, от които са изработени лещите, и в случай на разпределена система на осветяване, материалите, от които са изработени оптичните части на системата, както и прилежащите защитни покрития/екрани, ако има такива, трябва да бъдат придружени с протокол от изпитването на характеристиките на тези материали и покрития, ако те вече са били изпитвани.
 3. МАРКИРОВКИ
 3.1. На предните фарове или разпределените системи за осветяване, които са предоставени за одобрение, трябва да бъде нанесено четливо и незаличимо търговското наименование или марка на заявителя.
 3.2. На лещата и на основния им корпус (3) трябва да бъде предвидено място с достатъчни размери за маркировката за одобрение и за допълнителните символи, посочени в точка 4; тези места се отбелязват на чертежите, посочени в точка 2.2.1 по-горе.
 3.3. Предните фарове, проектирани да отговарят на изискванията за използване и при дясно движение, и при ляво движение, трябва да имат нанесени маркировки, указващи двете положения на оптичния модул на превозното средство или на газоразрядния светлинен източник на отражателя; тези маркировки трябва да се състоят от буквите „R/D“ за положението за дясно движение и буквите „L/G“ за положението за ляво движение.
 3.4. Всички светлини трябва да имат нанесен на своята светлоизлъчваща повърхност базов център, показан в приложение 6.
 3.5. В случай на излъчвател на светлина на разпределена система за осветяване, използваща незаменяем газоразряден светлинен източник, който не е одобрен съгласно Правило No 99, излъчвателят на светлина трябва да има нанесени търговското наименование или марка на заявителя и номера на частта, посочен в точка 2.2.2 по-горе.
 3.6. В случай на фарове със светодиоден(и) модул(и) фарът трябва да има нанесена маркировката за номиналното напрежение, за номиналната мощност и уникалния идентификационен код на модула на светлинния източник
 3.7. Предоставеният със заявлението за одобрение на фара светодиоден(и) модул(и) трябва:
 3.7.1.
 да има(т) нанесено търговското наименование или марка на заявителя; тази маркировка трябва да е ясна, четлива и незаличима;
 3.7.2.
 да има(т) нанесен уникалния идентификационен код на модула; тази маркировка трябва да бъде ясна, четлива и незаличима.
 Този уникален идентификационен код се състои от началните букви „MD“ за „MODULE“ (модул), последвани от маркировката за одобрение без окръжността, предписана в точка 4.2.1 по-долу, и, в случай на използване на няколко различаващи се модула на светлинния източник, последвани от допълнителни символи или букви. Този уникален идентификационен код се отбелязва на чертежите, споменати в точка 2.2.1 по-горе. Не е задължително маркировката за одобрение да бъде еднаква с маркировката на фара, за който е предназначен модулът, но двете маркировки трябва да бъдат от един и същ заявител.
 3.8. Ако за задействането на светодиодния(те) модул(и) се използва пусково-регулираща апаратура на светлинния източник, която не е част от светодиодния модул, тя трябва да бъде маркирана със свой(и) уникален(ни) идентификационен(и) код(ове), номиналното напрежение на входа и номиналната мощност.
 4. ОДОБРЕНИЕ
 4.1. Общи положения
 4.1.1. Ако всички образци на тип преден фар, предоставени съгласно точка 2 по-горе, удовлетворяват разпоредбите на настоящото правило, се издава одобрение.
 4.1.2. Предните фарове, които отговарят на изискванията на настоящото правило, могат да бъдат групирани, комбинирани или взаимно вградени с други светлинни и светлинно-сигнални устройства, при условие че съответните им видове светлини не се влошават.
 4.1.3. Когато се констатира, че групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини съответстват на изискванията на няколко правила, може да бъде нанесена само една международна маркировка за одобрение, при условие че всяка от тези групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини удовлетворява съответните приложими разпоредби.
 4.1.4. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 00) указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по договора не може да присвоява същия номер на друг тип преден фар, обхванат от настоящото правило. Комбинираната двойка предни фарове обаче се счита за един тип.
 4.1.5. Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение или окончателно прекратяване на производството на тип преден фар съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 4.1.6. На всеки преден фар, който съответства на одобрен съгласно настоящото правило тип, на местата, посочени в точка 3.2 по-горе, и в допълнение на маркировката, предписана в точка 3.1, се поставя маркировка за одобрение, описана в точки 4.2 и 4.3 по-долу.
 4.2. Състав на маркировката за одобрение
 Маркировката за одобрение се състои от:
 4.2.1.
 международната маркировка за одобрение, която се състои от:
 4.2.1.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (4);
 4.2.1.2.
 номера на одобрението, предписан в точка 4.1.4 по-горе;
 4.2.2.
 следния допълнителен символ или символи:
 4.2.2.1.
 на предните фарове, отговарящи само на изискванията за ляво движение, насочена надясно хоризонтална стрелка, когато се гледа срещу предния фар, т.е. насочена към страната на пътя, по която се извършва движението;
 4.2.2.2.
 на предните фарове, проектирани да отговарят на изискванията за двата вида движение посредством съответно коригиране на положението на оптичния модул или на светлинния източник, двупосочна хоризонтална стрелка, която сочи съответно наляво и надясно;
 4.2.2.3.
 на предните фарове, отговарящи на изискванията на настоящото правило само по отношение на късата светлина, буквите „DC“;
 4.2.2.4.
 на предните фарове, отговарящи на изискванията на настоящото правило само по отношение на дългата светлина, буквите „DR“;
 4.2.2.5.
 на предните фарове, отговарящи на изискванията на настоящото правило по отношение на късата и на дългата светлина, буквите „DCR“;
 4.2.2.6.
 на предните фарове с леща от пластмаса, близо до символите, предписани в точки 4.2.2.3—4.2.2.5 по-горе, се поставят буквите „PL“;
 4.2.2.7.
 на предните фарове, отговарящи на изискванията на настоящото правило по отношение на дългата светлина, трябва да бъде указан максималният светлинен интензитет посредством обозначение, определено в точка 6.3.2.2 по-долу, поставено в близост до оградената с окръжност буква „E“.
 В случай на взаимно вградени предни фарове обозначението на максималния светлинен интензитет на дългата светлина трябва да бъде отбелязано, както е посочено по-горе.
 4.2.2.8.
 На разпределените системи за осветяване буквите „DLS“ заместват буквата „D“, изисквана съгласно точки 4.2.2.3, 4.2.2.4 и 4.2.2.5, като се прилагат същите критерии.
 4.2.3.
 Във всички случаи съответният режим на експлоатация, използван по време на процедурата на изпитване съгласно точка 1.1.1.1 от приложение 4, и допустимата(ите) мощност(и) съгласно точка 1.1.1.2 от приложение 4 се посочват във формулярите за одобрение и във формулярите за съобщение, които се предоставят на държавите, които са страни по Спогодбата и прилагат настоящото правило.
 В съответните случаи устройството се маркира, както следва:
 4.2.3.1.
 на предни фарове, отговарящи на изискванията на настоящото правило, които са проектирани да не се включват едновременно с друг вид светлина, с която може да бъдат взаимно вградени: зад символа в маркировката за одобрение на късата светлина се поставя наклонена черта (/);
 4.2.3.2.
 изискването от точка 4.2.3.1 по-горе не се прилага за предни фарове, отговарящи на изискванията на настоящото правило, които са проектирани така, че късата светлина и дългата светлина са осигурявани от един и същ газоразряден светлинен източник.
 4.2.4.
 Двете цифри на номера на одобрение (понастоящем 00), които указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението, и при необходимост съответната стрелка могат да бъдат маркирани в близост до горепосочените допълнителни символи.
 4.2.5.
 Маркировките и символите, посочени в точки 4.2.1—4.2.3 по-горе, трябва да бъдат ясни, четливи и незаличими. Те могат да се поставят върху вътрешна или външна част (прозрачна или не) на предния фар, която не може да се отделя от прозрачната част на предния фар, излъчваща светлината. В случай на разпределена система на осветяване с външна леща, вградена в светловода, това условие се смята за удовлетворено, ако маркировката за одобрение е поставена най-малко на излъчвателя на светлина, на светловода или на неговия защитен екран. Във всеки случай маркировката трябва да е видима, когато предният фар или системата са монтирани на превозното средство или когато подвижна част, като капака на двигателя, е отворена.
 4.3. Оформление на маркировката за одобрение
 4.3.1. Самостоятелни фарове
 В приложение 2, фигури 1—9 към настоящото правило са дадени примери на оформление на маркировките за одобрение, съдържащи гореспоменатите допълнителни символи.
 4.3.2. Групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини
 4.3.2.1.
 Когато се констатира, че групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини съответстват на изискванията на няколко правила, може да бъде поставена само една международна маркировка за одобрение, състояща се от оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението, и номера на одобрението. Тази маркировка за одобрение може да бъде разположена на произволно място върху групираните, комбинираните или взаимно вградените светлини, при условие че:
 4.3.2.1.1.
 е видима съгласно точка 4.2.5;
 4.3.2.1.2.
 никоя част от групираните, комбинираните или взаимно вградените светлини, излъчващи светлина, не може да бъде отстранена, без да бъде отстранена в същото време маркировката за одобрение.
 4.3.2.2.
 Идентификационният символ за всяка светлина, съответен за всяко правило, съгласно което е било издадено одобрение, заедно със съответната серия от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението, и при необходимост, съответната стрелка се маркират:
 4.3.2.2.1.
 или върху съответната светлоизлъчваща повърхност;
 4.3.2.2.2.
 или в случай на група — по такъв начин, че всяка светлина от групираните, комбинираните или взаимно вградените светлини да може ясно да се идентифицира (вж. четири възможни примера, показани в приложение 2, фигура 10).
 4.3.2.3.
 Размерът на елементите на отделната маркировка за одобрение не трябва да бъде по-малък от минималния размер, определен за най-малките отделни маркировки по правилото, съгласно което е издадено одобрението.
 4.3.2.4.
 На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Една и съща страна по договора не може да присвоява същия номер на друг тип групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини, обхванат от настоящото правило.
 4.3.2.5.
 В приложение 2, фигура 10 към настоящото правило са дадени примери за оформлението на маркировките за одобрение за групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини, съдържащи всички гореспоменати допълнителни символи.
 4.3.3. Светлини, чиято леща се използва за различни типове предни фарове и които могат да бъдат взаимно вградени или групирани с други светлини
 Приложими са разпоредбите, посочени в точка 4.3.2 по-горе.
 4.3.3.1.
 Освен това, когато се използва една и съща леща, върху последната могат да бъдат нанесени различните маркировки за одобрение на различните типове предни фарове или комплекти светлини, при условие че основният корпус на предния фар, дори ако не може да бъде отделен от лещата, съдържа също мястото, описано в точка 3.2 по-горе, и носи маркировките за одобрение на фактическите функции.
 4.3.3.2.
 В приложение 2, фигура 11 към настоящото правило са дадени примери на маркировки за одобрение относно горепосочения случай.
 4.3.4. Разпределени системи за осветяване
 За разпределени системи за осветяване трябва да бъдат спазени точки 4.3.1—4.3.3.2 заедно с изкискванията на точка 3.4.
 Б. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРЕДНИТЕ ФАРОВЕ (5)
 5. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 5.1. Всеки образец трябва да отговаря на изискванията, изложени в точки 6—8 по-долу.
 5.2. Предните фарове трябва да бъдат изработени така, че да запазват предписаните за тях фотометрични характеристики и да работят и остават в изправност при нормални условия на експлоатация, въпреки вибрациите, на които могат да бъдат подложени.
 5.2.1. Предните фарове се оборудват с устройство, което дава възможност да се регулират на превозното средство, така че да съответстват на приложимите към тях правила. Не е необходимо това устройство да се монтира на комплектите фарове, на които отражателят и разсейвателят не могат да бъдат разделени, при условие че използването на тези комплекти е ограничено до превозни средства, при които регулировката на предните фарове може да се осигури с други средства.
 Когато преден фар за главна къса светлина и преден фар за дълга светлина, всеки от които е оборудван със собствен светлинен източник(източници), са групирани и образуват съставно устройство, устройството за регулиране трябва да дава възможност за надлежна индивидуална регулировка на всяка оптична система. Същата разпоредба се прилага за предни фарове за предна светлина за мъгла и за дълга светлина, за предни фарове за главна къса светлина и за предна светлина за мъгла, както и за предни фарове за тези три вида светлини.
 5.2.2. Тези разпоредби обаче не трябва да се прилагат за комплекти от фарове, при които отражателите са неделими. За този вид комплекти се прилагат изискванията на точка 6.3 от настоящото правило.
 5.3. Предните фарове, проектирани да удовлетворяват изискванията за ляво и дясно движение, трябва да могат да се регулират за съответния вид движение посредством първоначално регулиране на превозното средство или посредством избирателно регулиране от водача. Това първоначално или избирателно регулиране може да се извършва например или чрез фиксиране на оптичния елемент на зададен ъгъл, или чрез фиксиране на светлинния(те) източник(ци) на определен ъгъл спрямо оптичния елемент. Във всички случаи трябва да са възможни само две ясно различими регулировки, една за дясно движение и една за ляво движение, като конструкцията не трябва да позволява неволно преместване от едното положение в другото или в някакво средно положение. Когато са предвидени две различни регулировки на светлинния източник, елементите, предназначени за закрепване на светлинния източник към отражателя, трябва да бъдат проектирани и изработени така, че и при двете регулировки светлинният източник да се намира в точното положение, което се изисква за предните фарове, проектирани за само един вид движение. Съответствието с изискванията на тази точка се проверява чрез визуална проверка и, когато е необходимо, чрез пробно монтиране.
 5.4. Конфигурация на осветяването за различни условия на движение
 5.4.1. В случай на предни фарове, проектирани да отговарят на изискванията само за един вид движение (дясно или ляво), трябва да бъдат взети подходящи мерки, за да не се заслепяват водачите в държави, при които движението е от страна, обратна на тази, за която е проектиран предният фар (6). Тези мерки могат да бъдат:
 а)
 закриване на част от площта на външната леща на предния фар;
 б)
 преместване надолу на светлинния сноп; допуска се хоризонтално преместване;
 в)
 всякаква друга мярка за отстраняване или намаляване на асиметричната част на светлинния сноп.
 5.4.2. След прилагането на тази(тези) мярка(мерки) трябва да бъдат спазени следните изисквания по отношение на осветяването, като регулировката оставa непроменена в сравнение с регулировката за първоначалния вид движение.
 5.4.2.1.
 Къса светлина, проектирана за дясно движение и адаптирана за ляво движение:
 при 0,86D-1,72L
 най-малко 5 lx;
 при 0,57U-3,43R
 не повече от 1,4 lx.
 5.4.2.2.
 Къса светлина, проектирана за ляво движение и адаптирана за дясно движение:
 не повече от 1,4 lx.
 при 0,86D-1,72R
 най-малко 5 lx;
 при 0,57U-3,43L
 5.5. На предните фаровете, проектирани да осигуряват последователно дълга и къса светлина или къса светлина и/или дълга светлина, проектирана да служи за осветяване с променлив ъгъл в завой, всяко механично, електромеханично или друго устройство, монтирано в предния фар за тази цел (7), трябва да бъде конструирано така, че:
 5.5.1.
 устройството да е достатъчно здраво да издържи 50 000 включвания при нормални условия на експлоатация. За да провери съответствието с това изискване, техническата служба, отговаряща за изпитванията за одобрение, може:
 а)
 да изиска заявителят да предостави необходимото оборудване за извършване на изпитването;
 б)
 да не проведе изпитването, ако представеният от заявителя преден фар е придружен от протокол от изпитване, издаден от техническата служба, отговаряща за изпитванията за одобрение на предни фарове със същата конструкция (сглобка), който потвърждава съответствието с това изпитване;
 5.5.2.
 в случай на неизправност осветяването над линията H-H не трябва да надхвърля стойностите за къса светлина съгласно точка 6.2.6; освен това на предните фарове, проектирани да осигуряват къса и/или дълга светлина, която може да служи за осветяване с променлив ъгъл в завой, в изпитвателната точка 25 V (VV линия, D 75 cm) трябва да бъде постигнато минималнo осветяване най-малко 5 lx.
 Когато извършва изпитванията за проверка на съответствието с тези изисквания, техническата служба, отговаряща за изпитванията за одобрение, трябва да се съобразява с инструкциите, предоставени от заявителя:
 5.5.3.
 фарът трябва да бъде винаги в едно от двете положения (главна къса светлина или дълга светлина), като не трябва да има каквато и да е възможност механизмът да спре между двете положения;
 5.5.4.
 водачът не трябва да може да променя с обикновени инструменти формата или положението на движещите се части.
 5.6. Провеждат се допълнителни изпитвания съгласно изискванията на приложение 4, за да се гарантира, че при експлоатация няма прекомерно изменение във фотометричните показатели.
 5.7. Елементите, пропускащи светлина, изработени от пластмаса, трябва да бъдат изпитвани в съответствие с изискванията на приложение 5.
 5.8. Заменяемост на светлинните източници
 5.8.1. Газоразрядният(те) светлинен(и) източник(ци), използван(и) в газоразрядни предни фарове или разпределени системи за осветяване, трябва да бъде(ат) заменяем(и) и одобрен(и) съгласно Правило No 99 и неговите серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на тип. Газоразряден(и) светлинен(и) източник(ци) обаче, който(които) не е(са) одобрен(и) съгласно Правило No 99, може да бъде(ат) използван(и) само в случай, когато представлява(т) незаменяема част на излъчвател на светлина. В случай на разпределени системи за осветяване обаче излъчвателят на светлина може да бъде заменяем без използването на специални инструменти, както и в случай, когато използваният в него светлинен източник не е одобрен.
 5.8.2. В случай че един или повече (допълнителни) нажежаеми светлинни източници са използвани в газоразрядния преден фар, тези нажежаеми светлинни източници трябва да бъдат одобрени съгласно Правило No 37 и неговите серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на тип, при условие че в Правило No 37 и неговите серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на тип, няма никакви ограничения за използването.
 5.8.3. Конструкцията на устройството трябва да бъде такава, че нажежаемата лампа да не може да бъде монтирана в друго положение освен в правилното.
 5.8.4. В случай на заменяеми газоразрядни светлинни източници и в случай на допълнителни нажежаеми светлинни източници фасунгата трябва да отговаря на данните за размерите, дадени в таблицата със стойности в Публикация на IEC No 60061 за съответната категория използван(и) светлинен(и) източник(ци). Светлинният(те) източник(ци) трябва да се помества(т) без затруднение в предния фар.
 5.9. Освен това незаменяемите газоразрядни светлинни източници, които не са одобрени съгласно Правило No 99 и са използвани в разпределени системи за осветяване, трябва да отговарят на следните изисквания (съответстващи на изискванията, определени в Правило No 99 за одобрение на газоразрядни светлинни източници) за:
 5.9.1.
 включване, разгаряне и повторно включване в загрято състояние, предписани в точка 3.6 от Правило No 99;
 5.9.2.
 цвят, предписан в точка 3.9 от Правило No 99. Цветът трябва да бъде бял;
 5.9.3.
 ултравиолетовото лъчение, предписано в точка 3.10 от Правило No 99, ако това е указано в заявлението за одобрение (точка 2.2.2 по-горе).
 5.10. Предният фар и баластовата система не трябва да генерират излъчени смущения или смущения по захранващите проводници, които причиняват неизправност на други електрически/електронни системи на превозното средство (8).
 5.11. Ако е необходимо за процедурата на изпитване, изпитвателният център може да изиска от производителя допълнителни изпитвателни образци, изпитвателни стендове (стойки) или специални захранващи устройства.
 5.12. Процедурата на изпитване се извършва съгласно спецификациите за монтиране на производителя.
 5.13. Предният фар (ако е оборудван със светодиодни модули) и самият(ите) светодиоден(и) модул(и) трябва да отговарят на съответните изисквания, определени в приложение 11 към настоящото правило. Съответствието с изискванията се изпитва.
 6. ОСВЕТЯВАНЕ
 6.1. Общи условия
 6.1.1. Предните фарове или разпределените системи за осветяване трябва да бъдат изработени така, че с подходящ газоразряден светлинен източник да създават, без да заслепяват, съответната осветеност, когато излъчват къса светлина, и да осветяват добре, когато излъчват дълга светлина.
 6.1.2. Осветяването, осигурявано от предния фар, трябва да бъде определено посредством плосък вертикален екран, разположен 25 m пред предния фар, под прав ъгъл спрямо неговите оси, както е показано в приложение 3 към настоящото правило. Изпитвателният екран трябва да бъде достатъчно широк, за да позволява проверката и коригирането на границата между осветената и тъмната зона на късата светлина в обхват най-малко 5° от всяка страна на линията V–V.
 6.1.3. Счита се, че предният фар или разпределената система на осветяване удовлетворява изискванията, ако фотометричните изисквания, посочени в настоящата точка 6, са спазени със светлинен източник, който е подложен на обгаряне най-малко 15 цикъла в съответствие с точка 4 от приложение 4 към Правило No 99.
 Когато газоразрядният светлинен източник е одобрен съгласно Правило No 99, това трябва да бъде стандартен (еталонен) светлинен източник и неговият светлинен поток може да се различава от номиналния светлинен поток, определен в Правило No 99. В този случай осветеностите трябва да бъдат съответно коригирани.
 Посочената по-горе корекция не се прилага за разпределени системи за осветяване, използващи незаменяем газоразряден светлинен източник, или за предни фарове, чийто(чиито) баласт(и) е(са) изцяло или частично интегриран(и) с фара.
 Когато газоразрядният светлинен източник не е одобрен съгласно Правило No 99, това трябва да бъде произвеждан незаменяем газоразряден светлинен източник.
 6.1.4. Размерите, определящи разположението на дъгата вътре в еталонен газоразряден светлинен източник, са показани в съответната таблица в Правило No 99.
 6.1.5. Съответствието с фотометричните изисквания трябва да бъде проверено съгласно точка 6.2.6 или 6.3 от настоящото правило. Това също е валидно за границата между осветената и тъмната зона между 3°R и 3°L (методът за измерването на цвета на границата между осветената и тъмната зона се уточнява).
 6.1.6. Цветът на светлината на светлинните снопове, излъчвани от предните фарове, използващи газоразрядни светлинни източници, трябва да бъде бял.
 6.1.7. Четири секунди след включването на преден фар, който не е работил 30 или повече минути:
 6.1.7.1.
 в точката HV трябва да бъдат достигнати най-малко 60 lx при преден фар, излъчващ само дълга светлина;
 6.1.7.2.
 в точката 50 V трябва да бъдат достигнати най-малко 10 lx при предни фарове, излъчващи само къса светлина или последователно къса и дълга светлина, както е описано в точка 5.4 от настоящото правило;
 6.1.7.3.
 и в двата случая електрозахранването трябва да бъде достатъчно за безопасно осигуряване на стръмния преден фронт на мощния токов импулс.
 6.2. Условия относно късите светлини
 6.2.1. Разпределението на светлинния интензитет на преден фар за къса светлина трябва да включва граница между осветената и тъмната зона (вж. фигура 1 по-долу), която дава възможност за правилното регулиране на предния фар за фотометричните измервания и за регулирането на фара на превозното средство.
 Границата между осветената и тъмната зона трябва да бъде:
 а)
 за светлини за дясно движение:
 i)
 права „хоризонтална част“ в посока наляво;
 ii)
 издигната част с „коляно и рамо“ в посока надясно;
 б)
 за светлини за ляво движение:
 i)
 права „хоризонтална част“ в посока надясно;
 ii)
 издигната част с „коляно и рамо“ в посока наляво.
 Във всички случаи частта „коляно — рамо“ трябва да има рязко отчетлив край.
 6.2.2. Предният фар трябва да бъде визуално регулиран посредством границата между осветената и тъмната зона (вж. фигура 1 по-долу), както следва:
 6.2.2.1.
 за вертикална корекция: хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона се премества в посока нагоре, като се започва под линията В, и се регулира в нормалното си положение един процент (25 cm) под линията H-H;
 Фигура 1
 6.2.2.2.
 за хоризонтална корекция: частта „коляно — рамо“ на границата между осветената и тъмната зона се премества:
 а)
 за дясно движение — от дясно на ляво и след преместването си се намира на такова място по хоризонталата, че:
 б)
 над линията 0,2° D нейното „рамо“ не излиза отвъд линията А наляво; и
 в)
 върху линията 0,2° D или по-долу нейното „рамо“ трябва да пресича линията А; и
 г)
 върхът на снопа трябва да бъде основно върху линията V-V;
 или
 за ляво движение от ляво на дясно и се намира по хоризонталата след преместването на такова място, че:
 а)
 над линията 0,2° D нейното „рамо“ не надхвърля линията А отдясно; и
 б)
 върху линията 0,2° D или по-долу нейното „рамо“ трябва да пресича линията А; и
 в)
 върхът на снопа трябва да бъде основно върху линията V-V.
 6.2.2.3.
 Когато регулираният по този начин преден фар не отговаря на изискванията, посочени в точки 6.2.5, 6.2.6 и 6.3, регулировката на предния фар може да се промени, при условие че оста на светлината не се измества:
 хоризонтално от линия А с повече от:
 а)
 0,5° наляво или 0,75° надясно, за дясно движение; или
 б)
 0,5° надясно или 0,75° наляво, за ляво движение; и
 по вертикалата с повече от 0,25° нагоре или надолу от линия В.
 6.2.2.4.
 Ако обаче след няколко опита за вертикална корекция в границите на допустимите отклонения, описани в точка 6.2.2.3 по-горе, не се постигне изискваното положение, се прилага измервателният метод от приложение 10, точки 2 и 3, за да се изпита съответствието с изискваното минимално качество на границата между осветената и тъмната зона и да се извърши вертикална и хоризонтална корекция на светлинния сноп.
 6.2.3. Когато фарът е така регулиран и ако неговото одобрение се иска само за къса светлина, той трябва да съответства само на изискванията, посочени в точки 6.2.4 и 6.2.5 по-долу; ако е предназначен да осигурява къса и дълга светлина, той трябва да съответства на изискванията, посочени в точки 6.2.4—6.2.6. Стойностите, определени за зона II в точка 6.2.5, не се прилагат за приложение 3, екран 2.
 6.2.4. В преден фар с къса светлина е разрешено да се използва само един газоразряден светлинен източник. Разрешени са максимум два допълнителни светлинни източника, както следва:
 6.2.4.1.
 един допълнителен светлинен източник съгласно Правило No 37 или един или повече допълнителни светлинни модули вътре в предния фар с къса светлина могат да бъдат използвани за осветяване с променлив ъгъл в завой;
 6.2.4.2.
 един допълнителен светлинен източник съгласно Правило No 37 и/или един или повече допълнителни светлинни модули вътре в предния фар с къса светлина могат да бъдат използвани с цел генериране на инфрачервено лъчение. Той/те трябва да се задейства/т само едновременно с газоразрядния светлинен източник. В случай на неизправност на газоразрядния светлинен източник този допълнителен светлинен източник и/или светлинният(е) модул(и) трябва да се изключва(т) автоматично.
 Изпитвателното напрежение за измерването с този допълнителен светлинен източник и/или светлинния(те) модул(и) трябва да бъде същото, както в точка 6.2.4.4.
 6.2.4.3.
 В случай на неизправност на допълнителния светлинен източник или светлинния модул предният фар трябва да продължи да изпълнява изискванията за къса светлина.
 6.2.4.4.
 Подаваното на клемите на баласта(баластите) напрежение е:
 или:
 13,5 V ± 0,1
 за 12-волтова ел.система;
 или:
 посочено друго
 (вж. приложение 7).
 6.2.5. След повече от 10 минути след пускане на светлинния източник осветеностите, получени върху екран 1 или 2 (или огледалните, спрямо линията VV за ляво движение), трябва да отговарят на следните изисквания:
 Забележка: В таблицата:
 буквата L означава, че точката или зоната е разположена отляво на линията VV;
 буквата R означава, че точката или зоната е разположена отдясно на линията VV;
 буквата U означава, че точката или зоната е разположена над линията НН;
 буквата D означава, че точката или зоната е разположена под линията НН.
 Точки или зони
 Разположение
 Осветеност
 (lx)
 Хоризонталн
 о разстояние
 Вертикално
 разстояние
 Върху и над линията H/H2, или
 Върху и над линията H/H3/H4
 макс. 1
 1
 HV
 макс. 1
 0
 0
 2
 B 50 L
 макс. 0,5
 L 150
 U 25
 3
 75 R
 мин. 20
 R 50
 D 25
 4
 50 L
 макс. 20
 L 150
 D 37,5
 5
 25 L1
 макс. 30
 L 150
 D 75
 6
 50 V
 мин. 12
 0
 D 37,5
 7
 50 R
 мин. 20
 R 75
 D 37,5
 8
 25 L2
 мин. 4
 L 396
 D 75
 9
 25 R1
 мин. 4
 R 396
 D 75
 10
 25 L3
 мин. 2
 L 670
 D 75
 11
 25 R2
 мин. 2
 R 670
 D 75
 12
 15 L
 мин. 1
 L 910
 D 125
 13
 15 R
 мин. 1
 R 910
 D 125
 14
 (9)
 L 350
 U 175
 15
 (9)
 0
 U 175
 16
 (9)
 R 350
 U 175
 17
 (9)
 L 175
 U 87,5
 18
 (9)
 0
 U 87,5
 19
 (9)
 R 175
 U 87,5
 20
 мин. 0,1
 L 350
 0
 21
 мин. 0,2
 L 175
 0
 От A до B
 Зона I
 мин. 6
 L 225 до R 225
 D 37,5
 От C до D
 Зона II
 макс. 6
 R 140 до R 396
 U 45
 От E до F
 Зона III или под нея
 макс. 20
 L 417 до R 375
 D 187,5
 E max R
 макс. 70
 Отдясно на линията VV
 над D 75
 E max L
 макс. 50
 Отляво на линията VV
 6.2.6. Изискванията от точка 6.2.5 по-горе се прилагат също за предни фарове, проектирани да осигуряват осветяване с променлив ъгъл в завой и/или които включват допълнителния светлинен източник или светлинния(те) модул(и), посочен(и) в точка 6.2.4.2. В случай на преден фар, проектиран да осигурява осветяване с променлив ъгъл в завой, неговата регулировка може да се промени, при условие че оста на светлинния сноп не се измества вертикално с повече от 0,2°.
 6.2.6.1.
 Ако осветяването с променлив ъгъл в завой се получава посредством:
 6.2.6.1.1.
 завъртане на късата светлина или хоризонтално преместване на върха на светлинния сноп на границата между осветената и тъмната зона, измерванията се извършват, след като целият комплектован преден фар е регулиран повторно хоризонтално, например посредством гониометър;
 6.2.6.1.2.
 преместване на една или повече оптични части на предния фар, без да се премества върхът на светлинния сноп на границата между осветената и тъмната зона, измерванията се извършват, като тези части са в най-външните положения;
 6.2.6.1.3.
 един допълнителен светлинен източник или един или повече светодиодни модули, без да се премества върхът на светлинния сноп на границата между осветената и тъмната зона, измерванията се извършват, като този допълнителен светлинен източник или един или повече светодиодни модули са включени.
 6.3. Условия относно дългите светлини
 6.3.1. В случай на преден фар, проектиран да осигурява дълга и къса светлина, измерванията на осветяването, получено на екрана, от дългата светлина трябва да се правят при същата регулировка на предния фар, както за измерванията съгласно точка 6.2.5 по-горе; в случай на преден фар само за дълга светлина той трябва да бъде регулиран така, че центърът на зоната на максимално осветяване да съвпада с пресечната точка на линиите Н-Н и V-V; този вид преден фар трябва да отговаря само на изискванията на точка 6.3. Изпитвателното напрежение трябва да бъде същото като в точка 6.2.4.4.
 6.3.2. Възможно е да се използват няколко източника на светлина за дългата светлина, като тези светлинни източници са изброени в Правило No 37 (в този случай нажежаемите лампи трябва да работят със своя еталонен светлинен поток) или в Правило No 99.
 Възможно е също част от дългата светлина, генерирана от един от тези светлинни източници, да бъде използвана изключително за краткотрайни сигнали (примигване), указани от заявителя. Това следва да бъде указано на съответния чертеж и трябва да бъде отбелязано във формуляра за съобщение.
 6.3.3. Осветяването, получено на екрана от дългата светлина, трябва да отговаря на следните изисквания:
 6.3.3.1.
 Пресечната точка (HV) на линиите HH и VV трябва да бъде разположена в границите на изолуксата, представляваща 80 процента от максималната осветеност. Тази максимална осветеност, обозначена по-долу с Emax, трябва да бъде между 70 и 345 lx.
 6.3.3.2.
 Обозначението, посочено в точка 4.2.2.7, се получава, като се използва формулата:
 обозначение = 0,146 Emax.
 Получената стойност трябва да бъде закръглена до по-близката от стойностите: 17,5 — 20 — 25 — 27,5 — 30 — 37,5 — 40.
 6.3.3.3.
 Като се започва от точката НV хоризонтално отляво и отдясно, осветеността не трябва да бъде по-ниска от 40 lx на разстояние до 1,125 m и не по-малко от 10 lx на разстояние до 2,25 m.
 6.4. Стойностите на осветеността, посочени в точки 6.2.5—6.3.2.3, трябва да бъдат измерени посредством уред, фотоприемникът на който има ефективна повърхност, вписваща се в квадрат със страна 65 mm.
 6.5. Условия относно подвижни отражатели
 6.5.1. С лампа, фиксирана в съответствие с всички положения, описани в точка 2.1.4, предният фар трябва да отговаря на фотометричните изисквания на точка 6.2 или 6.3, или и на двете.
 6.5.2. Правят се допълнителни изпитвания, след като посредством устройството за регулиране на предния фар отражателят се наклони вертикално нагоре до ъгъла, посочен в точка 2.1.4, или на 2°, в зависимост от това кой от двата е по-малък. Предният фар след това се регулира отново надолу (посредством гониометъра), като фотометричните изисквания трябва да бъдат спазени в следните точки:
 главна къса светлина: HV и 75 R (75 L съответно);
 дълга светлина: E max, HV като процент от Emax.
 Ако устройството за регулиране не позволява плавно преместване, се избира най-близкото до 2° положение.
 6.5.3. Отражателят се връща обратно в неговото нормално ъглово положение, определено в точка 6.2.2, а гониометърът се поставя в начално положение. Отражателят се накланя надолу до ъгъла, посочен в точка 2.1.4, или на 2°, в зависимост от това кой от двата е по-малък, посредством устройствата за регулиране на предния фар. След това предният фар се регулира отново нагоре (например посредством гониометъра) и се проверяват точките съгласно точка 6.5.2.
 7. ИЗМЕРВАНЕ НА ДИСКОМФОРТА И/ИЛИ ЗАСЛЕПЯВАНЕТО
 Дискомфортът и/или заслепяването, причинени от късата светлина на предните фарове, трябва да бъдат измерени (10).
 В. ДОПЪЛНИТЕЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
 8. ПРОМЯНА НА ТИПА ПРЕДЕН ФАР И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО
 8.1. Административният отдел, одобрил типа преден фар, се уведомява за всяка промяна на типа преден фар, включително на баласта. Тогава споменатият отдел може:
 8.1.1.
 да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения предният фар продължава да съответства на изискванията; или
 8.1.2.
 да изиска протокол от допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.
 8.2. Потвърждението, отказът или одобрението, посочващо измененията, се съобщава по процедурата, посочена в точка 4.1.5 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 8.3. Компетентният орган, издаващ разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и уведомява за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца в приложение 1 към настоящото правило.
 9. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1. Предните фарове, одобрени по настоящото правило, трябва да бъдат произведени така, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията, изложени в точка 6.
 9.2. С цел проверка на спазването на изискванията от точка 9.1 се провеждат подходящи проверки на производството.
 9.3. Титулярят на одобрението трябва по-специално:
 9.3.1.
 да осигури наличието на процедури за ефективен контрол върху качеството на продуктите;
 9.3.2.
 да има достъп до контролното оборудване, необходимо за проверка на съответствието на всеки одобрен тип;
 9.3.3.
 да гарантира, че резултатите от изпитванията се записват и че приложените документи остават на разположение в продължение на срок, който се определя съвместно с административната служба;
 9.3.4.
 да анализира резултатите от всеки вид изпитване с цел удостоверяване и осигуряване на стабилни характеристики на продуктите с отчитане на отклоненията, допустими в условията на промишленото производство;
 9.3.5.
 да гарантира, че за всеки тип продукт се провеждат поне изпитванията, предписани в приложение 8 към настоящото правило;
 9.3.6.
 да гарантира, че всяко вземане на образци, представляващи доказателство за несъответствие със съответния тип изпитване, ще доведе до ново вземане на образци и до провеждането на ново изпитване. Предприемат се всички необходими стъпки, за да се възстанови съответствието на въпросното производство.
 9.4. Органът, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение.
 9.4.1. При всяка инспекция на проверяващия инспектор се представят протоколите от изпитванията и документацията за следене на производството.
 9.4.2. Инспекторът може да подбира произволно образци за изпитване в лабораторията на производителя. Минималният брой образци може да се определя с оглед резултатите от собствените проверки на производителя.
 9.4.3. Когато нивото на качеството изглежда незадоволително или когато е необходимо да се провери валидността на изпитванията, проведени при прилагане на точка 9.4.2 по-горе, инспекторът избира образци, които да се изпратят на техническата служба, провела изпитванията за одобрение на типа, като използва критериите от приложение 9.
 9.4.4. Компетентният орган може да проведе всяко от изпитванията, предписани в настоящото правило. Тези изпитвания се извършват върху произволно избрани образци, без да се причиняват смущения в поетите от производителя ангажименти за доставки и в съответствие с критериите от приложение 9.
 9.4.5. Компетентният орган следва да се стреми към постигане на честота на проверките веднъж на две години. Все пак честотата на проверките зависи от компетентния орган и неговото доверие в мероприятията за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството. В случай че са отчетени незадоволителни резултати, компетентният орган гарантира вземането на всички необходими мерки за възможно най-бързото възстановяване на съответствието на производството.
 9.5. Предни фарове с очевидни дефекти се отхвърлят.
 9.6. Обозначението не се зачита.
 9.7. Измервателните точки 14—21 от точка 6.2.6 от настоящото правило не се отчитат.
 10. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 10.1. Одобрение, издадено за тип преден фар съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията или ако преден фар с нанесена маркировка за одобрение не съответства на одобрения тип.
 10.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, отговарящ на образеца, даден в приложение 1 към настоящото правило.
 11. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип преден фар, одобрен в съответствие с настоящото правило, той трябва да уведоми за това органа, издал одобрението на типа, който на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, отговарящ на образеца в приложение 1 към настоящото правило.
 12. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитвания за одобрение, както и на административните отдели, издаващи одобрение и на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, или окончателно прекратяване на производството, издадени в други страни.
 13. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 13.1. Считано от официалната дата на влизане в сила на допълнение 9, никоя страна по договора, прилагаща настоящото правило, не може да отказва да издава одобрения по настоящото правило, изменено с допълнение 9 към първоначалната версия на правилото.
 13.2. Считано от 24 месеца след датата на влизане в сила на допълнение 9, страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения, само ако подлежащият на одобряване тип преден фар отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено с допълнение 9 към първоначалната версия на правилото.
 13.3. Одобренията, издадени съгласно предшестващи допълнения към настоящото правило, остават валидни.
 13.4. Страните по договора, прилагащи настоящото правило, трябва да продължат да издават одобрения въз основа на предшестващи допълнения към настоящото правило, при условие че предните фарове са предназначени за резервни части за монтаж на превозни средства в експлоатация.
 13.5. Страните по договора, прилагащи настоящото правило, не трябва да отказват да издават разширения на одобрения съгласно предшестващи допълнения към настоящото правило.
 (1) Никоя от разпоредбите в настоящото правило не e пречка за страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, да забраняват комбинацията от преден фар, с одобрение „PL“ (леща от пластмаса) по настоящото правило, с механично устройство за почистване на предния фар (т.е. с чистачки) на регистрирани от тях превозни средства.
 (2) За газоразряден светлинен източник вж. Правило No 99.
 (3) Ако лещата не може да се отдели от основния корпус на предния фар, достатъчно е да бъде нанесена една маркировка, предвидена в точка 4.2.5.
 (4) 1 — Германия, 2 — Франция, 3 — Италия, 4 — Нидерландия, 5 — Швеция, 6 — Белгия, 7 — Унгария, 8 — Чешката република, 9 — Испания, 10 — Сърбия и Черна гора, 11 — Обединеното кралство, 12 — Австрия, 13 — Люксембург, 14 — Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 — Норвегия, 17 — Финландия, 18 — Дания, 19 — Румъния, 20 — Полша, 21 — Португалия, 22 — Русия, 23 — Гърция, 24 — Ирландия, 25 — Хърватия, 26 — Словения, 27 — Словакия, 28 — Беларус, 29 — Естония, 30 (не е присвоен), 31 — Босна и Херцеговина, 32 — Латвия, 33 (не е присвоен), 34 — България, 35 (не е присвоен), 36 — Литва, 37 — Турция, 38 (не е присвоен), 39 — Азербайджан, 40 — бивша югославска република Македония, 41 (не е присвоен), 42 — Европейската общност (официалните одобрения се предоставят от държавите-членки, които използват своя съответен символ), 43 — Япония, 44 (не е присвоен), 45 — Австралия, 46 — Украйна, 47 — Южна Африка, 48 — Нова Зеландия, 49 — Кипър, 50 — Малта, и 51 — Република Корея. Следващи номера ще бъдат присвоявани на други държави в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на единни технически предписания, прилагани спрямо колесните превозни средства, оборудването и частите, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по Спогодбата.
 (5) Технически изисквания за газоразряден светлинен източник: вж. Правило No 99.
 (6) Инструкции относно монтирането на фарове, при чийто монтаж са приложени тези мерки, са дадени в Правило No 48.
 (7) Тези условия не се прилагат за прекъсвача вкл./изкл.
 (8) Съответствието с изискванията за електромагнитна съвместимост зависи от конкретния тип превозно средство.
 (9) Стойностите на осветяване в точки 14—19 трябва да бъдат такива, че:
 14 + 15 + 16 + 0,3 lx и
 17 + 18 + 19 ≥ 0,6 lx.
 (10) Това изискване ще бъде обект на препоръки на административните органи.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm)
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 ПРИМЕРИ НА ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Фигура 1
 Фигура 2
 Фигура 3a
 Предният фар, който има нанесена показаната по-горе маркировка за одобрение, е преден фар, съответстващ на изискванията на настоящото правило по отношение на късата и дългата светлина, и е предназначен за:
 Само за ляво движение
 За двата вида движение посредством регулировка на положението на оптичния модул или на светлинния източник на превозното средство.
 Фигура 3б
 Фигура 4
 Фигура 5
 Предният фар, който има нанесена показаната по-горе маркировка за одобрение, е преден фар, съответстващ на изискванията на настоящото правило в първоначалния му вид, с газоразряден светлинен източник само за късата светлина, оборудван е с леща от пластмаса и е предназначен за:
 За двата вида движение
 Само за дясно движение
 Фигура 6
 Фигура 7a
 Фигура 7б
 Предният фар, който има нанесена показаната по-горе маркировка за одобрение, е преден фар, съответстващ на изискванията на правилото:
 С газоразряден светлинен източник само по отношение на късата светлина и е предназначен само за ляво движение.
 Същото оформление като на фигура 6, но предният фар за мъгла не може да се включва едновременно с дългата светлина.
 Фигура 8
 Фигура 9
 Идентифициране на преден фар за къса светлина, съответстващ на изискванията на настоящото правило и с леща от пластмаса,
 и комбиниран, групиран или взаимно вграден с халогенна дълга светлина R8.
 е предназначен за двата вида движение.
 Късата светлина не се включва едновременно с халогенната дълга светлина. Късата светлина на фара е предназначена само за дясно движение.
 Късата светлина не се включва едновременно с друг взаимно вграден преден фар.
 Фигура 10
 Фигура 11
 Примери на възможна опростена маркировка на групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини, монтирани отпред на превозното средство
 (Вертикалните и хоризонталните линии представят формата и цялостното оформление на устройството за светлинна сигнализация. Те не са част от маркировката за одобрение.)
 ОБРАЗЕЦ А
 ОБРАЗЕЦ Б
 ОБРАЗЕЦ В
 ОБРАЗЕЦ Г
 ЗАБЕЛЕЖКА:
 Четирите примера, показани по-горе, съответстват на светлинно устройство, което има нанесена маркировка за одобрение относно:
 предна габаритна светлина, одобрена в съответствие със серия от изменения 01 на Правило No 7, за монтиране от лявата страна на превозното средство;
 преден фар с газоразрядна къса светлина, предназначена за дясно и ляво движение, и с газоразрядна дълга светлина с максимален интензитет между 86 250 и 101 250 кандели (означено с цифрата 30), одобрен в съответствие с правилото в първоначалния му вид и с леща от пластмаса,
 преден фар за мъгла, одобрен в съответствие със серия от изменения 02 на Правило No 19 и с леща от пластмаса;
 предна пътепоказателна светлина от категория 1а, одобрена в съответствие със серия от изменения 01 на Правило No 6.
 Фигура 12
 Светлина, взаимно вградена или групирана с преден фар
 Пример 1
 На основния корпус на предния фар трябва да бъде нанесен единственият валиден номер на одобрението, например:
 или
 или
 или
 Пример 2
 Фигура 13
 Светодиодни модули
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 Фигура А
 Измервателен екран 1
 *
 Не променяй мащаба.
 Къса светлина
 Фигура Б
 Измервателен екран 2
 *
 Не променяй мащаба.
 Къса светлина
 Фигура В
 Измервателни точки за стойностите на осветяването
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 Изпитване за стабилност на фотометричните показатели на предни фарове при експлоатация
 ИЗПИТВАНЕ НА КОМПЛЕКТОВАНИ ПРЕДНИ ФАРОВЕ
 След измерването на фотометричните стойности съгласно предписанията на настоящото правило в точката Emax за дългата светлина и в точките HV, 50 R и B 50 L за късата светлина (или HV, 50 L R и B 50 R за предни фарове, проектирани за ляво движение), образец на комплектован преден фар се подлага на изпитване на устойчивост на фотометричните показатели при експлоатация. Под „комплектован преден фар“ се разбира самият комплектован фар, включително баласта(ите) и тези прилежащи части на корпуса и светлини, които биха могли да окажат въздействие на неговото топлинно разсейване.
 Изпитванията се провеждат:
 а)
 при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23 °C ± 5 °C, като изпитвателният образец се закрепва върху стойка по начин, който представлява правилното му монтиране на превозното средство;
 б)
 в случай на заменяеми светлинни източници: като се използва масово произвеждан светлинен източник, който е подложен на обгаряне най-малко един час, или масово произвеждан газоразряден светлинен източник, който е подложен на обгаряне най-малко 15 часа, или масово произвеждани светодиодни модули, които са подложени на обгаряне най-малко 48 часа и са охладени до температурата на околния въздух, преди да започнат изпитванията, определени в настоящото правило. Използват се светодиодните модули, предоставени от заявителя.
 Измервателното оборудване трябва да бъде еквивалентно на използваното по време на изпитванията за одобрение на типа преден фар.
 Изпитвателният образец трябва да работи, без да се демонтира от своята стойка, нито да се регулира допълнително спрямо нея. Светлинният източник трябва да бъде светлинен източник от категорията, посочена за съответния преден фар.
 1. ИЗПИТВАНЕ ЗА СТАБИЛНОСТ НА ФОТОМЕТРИЧНИТЕ ПОКАЗАТЕЛИ
 Изпитванията трябва да се провеждат при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23 ± 5 °C, като комплектованият преден фар се закрепва върху стойка по начин, който представлява правилното му монтиране върху превозното средство.
 1.1. Чист преден фар
 Предният фар се включва за период от 12 часа, както е описано в точка 1.1.1, и се проверява, както е предписано в точка 1.1.2.
 1.1.1. Процедура на изпитването
 Предният фар трябва да е включен в продължение на определения период от време, така че:
 а)
 в случай на одобряване на само един вид светлина (дълга или къса светлина) съответният светлинен източник се включва в продължение на предписания период от време (1);
 б)
 в случай на взаимно вградени фар с къса светлина и фар с дълга светлина или в случай на взаимно вградени преден фар за мъгла и преден фар с дълга светлина:
 ако заявителят укаже, че по едно и също време предният фар може да бъде използван само с един включен (2) светлинен източник, изпитването се провежда в съответствие с това условие, като последователно се задейства (1) всеки посочен вид светлина за половината период от време, посочен в точка 1.1;
 във всички други случаи (1)
 (2) предният фар трябва да бъде подложен на следния цикъл за период от време, равен на предписания период:
 15 минути включена къса светлина;
 5 минути включени всички видове светлини;
 в случай на къса светлина и дълга светлина, осигурявани от един и същ газоразряден светлинен източник, цикълът трябва да бъде:
 15 минути включена къса светлина;
 5 минути включени всички източници, участващи в дългата светлина;
 в)
 в случай на групирани видове светлини всички отделни видове светлини трябва бъдат включени едновременно за периода, определен за отделните видове светлини (а), като се отчита използването на взаимно вградени видове светлини (б) съгласно спецификациите на производителя;
 г)
 в случай на къса светлина, проектирана да осигурява осветяване с променлив ъгъл в завой с допълнителен светлинен източник, този светлинен източник се включва за 1 минута и се изключва за 9 минути по време на самостоятелното задействане на късата светлина (вж. допълнение 1);
 д)
 в случай че дългата светлина използва няколко светлинни източника в съответствие с точка 6.3.2 и ако заявителят укаже, че част от дългата светлина (един от тези допълнителни светлинни източници) ще бъде използвана изключително за краткотрайни сигнали (примигване), изпитването се провежда без тази част на дългата светлина.
 1.1.1.2. Изпитвателно напрежение
 На клемите на изпитвателния образец се подава напрежение, както следва:
 а)
 В случай на нажежаем(и) светлинен(и) източник(ци), работещ(и) директно с напрежението на електрическата система на превозното средство:
 Изпитването се извършва съответно при 6,3 V, 13,2 V или 28,0 V, освен ако заявителят не посочи, че изпитвателният образец може да бъде използван при различно напрежение. В този случай изпитването се провежда, като нажежаемият светлинен източник работи при най-високото напрежение, което може да бъде използвано.
 б)
 В случай на заменяем(и) газоразряден(и) светлинен(и) източник(ци): стойността на изпитвателното напрежение за електронна пусково-регулираща апаратура на светлинния източник е 13,2 ± 0,1 V за 12 V електрическа система на превозното средство или друга стойност, определена в заявлението за одобрение.
 в)
 В случай на незаменяем нажежаем светлинен източник, работещ директно с напрежението на електрическата система на превозното средство: Всички измервания на осветителни модули, оборудвани с незаменяеми светлинни източници (нажежаеми светлинни източници и/или други), се провеждат при напрежения 6,3 V, 13,2 V или 28,0 V, или при друга стойност на напрежението съгласно електрическата система на превозното средство, съответно посочени от заявителя.
 г)
 В случай на заменяеми или незаменяеми светлинни източници, които работят независимо от напрежението на захранване на превозното средство и са напълно управлявани от системата, или в случай на светлинни източници, осигурявани от устройство за захранване и работа, посочените по-горе стойности на изпитвателното напрежение се подават на входните клеми на това устройство. Изпитвателната лаборатория може да изиска от производителя устройството за захранване и управление или специалното захранващо устройство, необходимо за захранване на светлинния(те) източник(ци).
 д)
 Измерванията на светодиодния(те) модул(и) се провеждат при напрежения съответно 6,75 V, 13,2 V или 28,0 V, ако не е посочено друго в рамките на настоящото правило. Светодиодният(е) модул(и), който(които) работи(ят) с електронна пусково-регулираща апаратура на светлинния източник, се измерва(т), както е посочено от заявителя.
 е)
 Когато в изпитвателния образец са групирани, комбинирани или взаимно вградени сигнални светлинни устройства, които работят при напрежение, различно от съответното номиналното напрежение 6 V, 12 V или 24 V, напрежението трябва да се регулира съгласно обявеното от производителя за правилното от гледна точка на фотометрията функциониране на този фар.
 1.1.2. Резултати от изпитванията
 1.1.2.1. Визуална проверка:
 След като температурата на предния фар достигне температурата на околния въздух, лещата на предния фар и външната леща, ако има такава, се почистват с чиста и влажна памучна кърпа. След това се проверяват визуално; не трябва да се забелязват изкривявания, деформации, пукнатини или промяна на цвета на лещата на предния фар или външната леща, ако има такава.
 1.1.2.2. Фотометрично изпитване:
 За да бъдат спазени изискванията на настоящото правило, фотометричните стойности се проверяват в следните точки:
 къса светлина:
 50 R — B 50 L — HV за предни фарове, проектирани за дясно движение;
 50 L — B 50 R — HV за предни фарове, проектирани за ляво движение;
 дълга светлина: точката Emax.
 Може да се извърши нова регулировка на предния фар, за да се отчетат евентуални деформации на стойката на предния фар, предизвикани от топлината (преместването на границата между осветената и тъмната зона е разгледано в точка 2 от настоящото приложение).
 Между фотометричните характеристики и стойностите, измерени преди изпитването, се допуска разлика до 10 %, включваща толерансите на фотометричната методика.
 1.2. Мръсен преден фар
 След като бъде изпитан в съответствие с точка 1.1 по-горе, предният фар трябва да работи в продължение на 1 час, както е описано в точка 1.1.1, след като е бил подготвен съгласно предписаното в точка 1.2.1 и проверен съгласно предписаното в точка 1.1.2.
 1.2.1. Подготовка на предния фар
 1.2.1.1. Изпитвателна смес
 1.2.1.1.1.
 За преден фар с външна леща от стъкло:
 Сместа от вода и замърсител, която се нанася върху предния фар, се състои от:
 9 тегловни части кварцов пясък с големина на частиците 0—100 μm;
 1 тегловна част въгленов прах с растителен произход (буково дърво) с големина на частиците 0—100 μm;
 0,2 тегловни части NaCMC (3); и
 съответното количество дестилирана вода с проводимост ≤ 1 mS/m.
 Сместа не трябва да бъде по-стара от 14 дни.
 1.2.1.1.2.
 За преден фар с външна леща от пластмаса:
 Сместа от вода и замърсител, която се нанася върху предния фар, се състои от:
 9 тегловни части кварцов пясък с големина на частиците 0—100 μm;
 1 тегловна част въгленов прах с растителен произход (буково дърво) с големина на частиците 0—100 μm;
 0,2 тегловни части NaCMC (3);
 13 тегловни части дестилирана вода с проводимост ≤ 1 mS/m; и
 2 ± 1 тегловни части повърхностноактивно вещество (4).
 Сместа не трябва да бъде по-стара от 14 дни.
 1.2.1.2. Нанасяне на изпитвателната смес върху предния фар
 Изпитвателната смес се нанася равномерно върху цялата светлоизлъчваща повърхност на предния фар и се оставя да изсъхне. Тази операция се повтаря, докато осветеността не намалее до 15—20 % от стойностите, измерени при условията, описани в настоящото приложение, във всяка от следните точки:
 точката Emax за къса/дълга светлина и само за дълга светлина;
 50 R и 50 V (5) само за къса светлина, проектирана за дясно движение;
 50 L и 50 V (5) само за къса светлина, проектирана за ляво движение.
 2. ИЗПИТВАНЕ ЗА ВЕРТИКАЛНОТО ОТКЛОНЕНИЕ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА ПОД ВЪЗДЕЙСТВИЕТО НА ТОПЛИНА
 Това изпитване се състои в проверка на това, дали вертикалното преместване на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлина не превишава определена стойност за включената къса светлина.
 Предният фар, който се изпитва в съответствие с точка 1, се подлага на изпитването, описано в точка 2.1, без фарът да се демонтира от своята стойка, нито да се регулира допълнително спрямо нея.
 Когато предният фар е с подвижен отражател, това изпитване трябва да се направи само за положението на отражателя, когато той се намира най-близко до средата на хода във вертикална равнина.
 2.1. Изпитване на предните фарове с къса светлина
 Изпитването трябва да се проведе при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23 ± 5 °C.
 Като се използва масово произвеждан газоразряден светлинен източник, който е подложен на обгаряне най-малко 15 часа, предният фар се включва да работи като къса светлина, без да се демонтира от своята стойка, нито да се регулира допълнително спрямо нея. (За целта на това изпитване напрежението се регулира, както е определено в точка 1.1.1.2.) Положението на границата между осветената и тъмната зона в хоризонталната ѝ част (между VV и вертикалната линия, преминаваща през точката B 50 L за дясно движение или B 50 R за ляво движение) трябва да бъде проверявано съответно 3 минути (r3) и 60 минути (r60) след като фарът е включен.
 Гореописаното измерване на отклонението на положението на границата между осветената и тъмната зона трябва да се извършва по метод, осигуряващ достатъчна точност и възпроизводимост на резултатите.
 2.2. Резултати от изпитванията
 2.2.1. Резултатите, изразени в милирадиани (mrad), се считат за приемливи за фар с къса светлина, когато абсолютната стойност , отчетена за предния фар, е не по-голяма от 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2. Ако тази стойност обаче е по-голяма от 1,0 mrad, но не е по-голяма от 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), трябва да бъде изпитван втори преден фар, както е описано в точка 2.1, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан по-долу, за да се стабилизира положението на механичните части на предния фар върху стойка по начин, който представлява правилното му монтиране на превозното средство:
 включване на късата светлина за 1 час (напрежението се регулира, както е определено в точка 1.1.1.2);
 период на изключване за един час.
 Типът преден фар се счита за приемлив, ако средната стойност на абсолютните стойности ΔrI, измерени на първия образец, и ΔrII, измерени за втория образец, е не по-висока от 1,0 mrad.
 (1) Когато изпитваният преден фар е групиран и/или взаимно вграден със сигнални светлинни устройства, последните, с изключение на светлина за движение през деня, трябва да светят през цялото време на изпитването. В случай на пътепоказател той свети в мигащ работен режим във времево съотношение включен/изключен приблизително едно към едно.
 (2) Ако два или повече светлинни източници светят едновременно по време, когато се използва мигането на предния фар, това не се счита за нормална употреба на светлинните източници едновременно.
 (3) NaCMC представлява натриева сол на карбоксиметилцелулозата, обикновено наричана CMC. NaCMC, която се използва в сместа за зацапване, трябва да има степен на заместване (DS) от 0,6—0,7 и вискозитет от 200—300 сР за 2 % разтвор при 20 °C.
 (4) Допустимото отклонение в количеството се дължи на необходимостта да се получи замърсител, който се разпределя правилно по всички пластмасови лещи.
 (5) Точката 50 V се намира на разстояние 375 mm под HV по вертикалната линия VV върху екран, разположен на 25 m пред предния фар.
 Допълнение
 Периоди на експлоатация при изпитването за стабилност на фотометричните показатели
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 Изисквания за фарове с лещи от пластмаса — изпитване на образци на леща или пластмаса и комплектовани фарове
 1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 1.1. Образците, предоставени съгласно точки 2.2.5 и 2.3 от настоящото правило, трябва да отговарят на спецификациите, указани в точки 2.1—2.5 по-долу.
 1.2. Двата образеца на комплектовани фарове/системи, предоставени съгласно точка 2.2.4 от настоящото правило, с лещи от пластмаса трябва да отговарят на спецификациите, посочени по-долу, по отношение на пластмасата, от която е изработена лещата.
 1.3. Образците на лещите от пластмаса или образците от пластмаса се подлагат, заедно с отражателя, на който са предназначени да бъдат монтирани (в съответните случаи), на изпитвания за одобрение в хронологичния ред, указан в таблица А от допълнение 1 към настоящото приложение.
 1.4. Ако обаче производителят на фара може да докаже, че продуктът е преминал предписаните в точки 2.1—2.5 по-долу изпитвания или еквивалентни изпитвания съгласно друго правило, не е необходимо съответните изпитвания да бъдат повтаряни; задължителни са само изпитванията, предписани в допълнение 1, таблица Б.
 1.5. Ако предните фарове са проектирани за монтаж само от дясната страна или за монтаж само от лявата страна на превозното средство, по избор на заявителя изпитванията съгласно настоящото приложение могат да се проведат само върху един образец.
 2. ИЗПИТВАНИЯ
 2.1. Устойчивост на температурни промени
 2.1.1. Изпитвания
 Три нови образеца (лещи) се подлагат на пет цикъла на промяна на температурата и на влажността (ОВ = относителна влажност) в съответствие със следната програма:
 3 часа при 40 ± 2 °С и 85—95 процента ОВ;
 1 час при 23 ± 5 °С и 60—75 процента ОВ.
 15 часа при – 30 ± 2 °C;
 1 час при 23 ± 5 °С и 60—75 процента ОВ;
 3 часа при 80 ± 2 °C;
 1 час при 23 ± 5 °С и 60—75 процента ОВ.
 Преди това изпитване образците трябва да престоят най-малко 4 часа при 23 ± 5 °C и 60—75 процента ОВ.
 Забележка: Периодите от един час при температура 23 °C ± 5 °C включват периодите на преминаване от една температура към друга, необходими за избягване на последствията от топлинния удар.
 2.1.2. Фотометрични измервания
 2.1.2.1. Метод
 Образците се подлагат на фотометрични измервания преди и след изпитването.
 Измерванията трябва да се провеждат с използването на еталонен фар в следните точки:
 в 50 L и 50 R за късата светлина за фар с къса светлина или за фар с къса и дълга светлина (в 50 R и 50 L в случай на предни фарове, предназначени за ляво движение);
 точката Emax за дългата светлина за фар с дълга светлина или за фар с къса и дълга светлина.
 2.1.2.2. Резултати
 Разликите между фотометричните стойности, включващи грешките при фотометричното измерване, измерени за всеки от образците преди и след изпитването, не трябва да надвишават 10 %.
 2.2. Устойчивост на въздействието на атмосферни влияния и химични вещества
 2.2.1. Устойчивост на въздействието на атмосферни влияния
 Три нови образеца (лещи или образци от пластмаса) се подлагат на облъчване от източник, който има спектрално разпределение на енергията, близко до това на черно тяло при температура между 5 500 K и 6 000 K. Между източника и образците се поставят подходящи филтри, за да се намали, доколкото е възможно, излъчването с дължина на вълната, по-малка от 295 nm и по-голяма от 2 500 nm. Образците трябва да бъдат изложени на енергийно облъчване от 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 в продължение на такъв период от време, че получената от тях светлинна енергия да е 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. В ограденото пространство температурата, измерена върху черен екран, разположен на равнището на образците, трябва да е 50 ± 5 °C. За да се осигури равномерно облъчване, образците трябва да се въртят около излъчващия източник със скорост между 1 и 5 min– 1.
 Образците трябва да се пръскат с дестилирана вода, която има проводимост, по-малка от 1 mS/m при температура 23 ± 5 °C, съобразно следния цикъл:
 пръскане
 :
 5 минути;
 изсушаване
 :
 25 минути.
 2.2.2. Устойчивост на въздействието на химични вещества
 След изпитването, описано в точка 2.2.1 по-горе, и извършването на измерването, описано в точка 2.2.3.1 по-долу, външната повърхност на споменатите три образеца се подлага на обработката, описана в точка 2.2.2.2, със сместа, определена в точка 2.2.2.1 по-долу.
 2.2.2.1. Изпитвателна смес
 Изпитвателната смес е съставена от 61,5 % n-хептан, 12,5 % толуол, 7,5 % етилов тетрахлорид, 12,5 % трихлоретилен и 6 % ксилол (обемни проценти).
 2.2.2.2. Нанасяне на изпитвателната смес
 Парче памучен плат се напоява до насищане (в съответствие със стандарта ISO 105) със сместа, определена в точка 2.2.2.1 по-горе, и най-много след 10 секунди се налага в продължение на 10 минути върху външната повърхност на образеца с налягане от 50 N/cm2, съответстващо на натиск от 100 N, приложен върху изпитвателна повърхност от 14 × 14 mm.
 През този период от 10 минути кърпата отново се напоява със сместа така, че съставът на прилаганата течност да бъде винаги еднакъв с предписания състав на изпитвателната смес.
 През периода на нанасяне упражняваният върху образеца натиск може да се компенсира така, че да се избегнат пукнатините, които този натиск може да причини.
 2.2.2.3. Почистване
 След нанасянето на изпитвателната смес образците се изсушават на открито и след това се измиват с разтвора, описан в точка 2.3 (устойчивост на въздействието на миещи препарати), при температура 23 ± 5 °C.
 След това образците внимателно се изплакват с дестилирана вода, която съдържа не повече от 0,2 % примеси, при температура 23 ± 5 °C, след което се избърсват с мек плат.
 2.2.3. Резултати
 2.2.3.1. След изпитването на устойчивост на въздействието на атмосферните влияния върху външната повърхност на образците не трябва да има пукнатини, драскотини, олющвания и деформации и средната стойност на изменението при пропускането на светлината:
 Δt = (T2 – T3)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,020
 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2. След изпитването на устойчивост на въздействие на химични вещества върху образците не трябва да има следи от химическото въздействие, които могат да предизвикат изменение при разсейването на светлината, чиято средна стойност:
 Δd = (T5 – T4)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,020
 (Δdm < 0,020).
 2.2.4. Устойчивост на излъчването на светлинния източник
 Трябва да се проведе следното изпитване:
 На светлината на газоразрядния светлинен източник се излагат плоски образци на всеки пропускащ светлината пластмасов елемент на преден фар. Параметри като ъгли и разстояния на образците трябва да бъдат същите като в предния фар. Тези образци трябва да имат същия цвят и същата обработка на повърхността, ако има такава, като съответните части на предния фар.
 След 1 500 часа непрекъснато осветяване колориметричните характеристики на пропусканата светлина трябва да отговарят на изискванията при използване на нов еталонен газоразряден светлинен източник, както и върху повърхността на образците не трябва да има пукнатини, драскотини, олющвания или деформации.
 2.3. Устойчивост на въздействието на миещи препарати и въглеводороди
 2.3.1. Устойчивост на въздействието на миещи препарати
 Външната повърхност на трите образеца (лещи или образци от пластмаса), след като се нагрее до 50 ± 5 °C, се потапя за 5 минути в смес, чиято температура се поддържа в граници 23 ± 5 °C и която е съставена от 99 части дестилирана вода, съдържаща не повече от 0,02 % примеси, и една част алкиларилсулфонат.
 След края на изпитването образците се изсушават при температура 50 ± 5 °C. Повърхността на образците се почиства с влажен плат.
 2.3.2. Устойчивост на въздействието на въглеводороди
 След това външната повърхност на трите образеца се търка леко в продължение на една минута с памучно парче, напоено със смес, съставена от 70 % n-хептан и 30 % толуол (обемни проценти), след което се изсушават на открито.
 2.3.3. Резултати
 След успешното завършване на гореспоменатите две изпитвания средната стойност на изменението при пропускането на светлината:
 Δt = (T2 – T3)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,010
 (Δtm < 0,010).
 2.4. Устойчивост на механично износване
 2.4.1. Метод на механичното износване
 Външната повърхност на трите нови образеца (лещи) се подлага на изпитване на равномерно механично износване в съответствие с метода, описан в допълнение 3 към настоящото приложение.
 2.4.2. Резултати
 След това изпитване измененията:
 в пропускането на светлината
 :
 Δt = (T2 – T3)/T2,
 и в разсейването на светлината
 :
 Δd = (T5 – T4)/T2
 се измерват съгласно процедурата, описана в допълнение 2, в зоната, определена в точка 2.2.4 по-горе. Средната стойност за трите образеца трябва да бъде такава, че:
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Изпитване на прилепването на покритията, ако има такива
 2.5.1. Подготовка на образеца
 Върху площ с размери 20 mm × 20 mm от покритието на леща с помощта на бръснарско ножче или игла се прорязва мрежа от квадрати с размери приблизително 2 mm × 2 mm. Натискът върху ножчето или иглата трябва да бъде достатъчен, за да прореже поне покритието.
 2.5.2. Описание на изпитването
 Използва се самозалепваща се лента със сила на адхезия 2N/(cm от широчината) ± 20 %, измерена при стандартизираните условия, описани в допълнение 4 към настоящото приложение. Тази самозалепваща се лента с минимална широчина 25 mm се притиска в продължение на най-малко 5 минути към повърхността, подготвена според предписанията в точка 2.5.1.
 След това към края на самозалепващата се лента се прилага усилие, докато силата на адхезия към разглежданата повърхност се уравновеси със сила, перпендикулярна на тази повърхност. От този момент лентата започва да се отлепва с постоянна скорост 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3. Резултати
 Не трябва да има значителни повреди върху прорязания като мрежа участък. Допускат се повреди при пресичането на прорезите или в техните краища, при условие че повредената повърхност не надвишава 15 % от прорязания участък.
 2.6. Изпитвания на комплектован фар с леща от пластмаса
 2.6.1. Устойчивост на механичното износване на повърхността на лещата
 2.6.1.1. Изпитвания
 Лещата на образец No 1 на фара се подлага на изпитването, описано в точка 2.4.1 по-горе.
 2.6.1.2. Резултати
 След изпитването резултатите от фотометричните измервания, извършени на предния фар в съответствие с настоящото правило, не трябва да превишават с повече от 30 % максималните стойности, предписани за точките B 50 L и HV, и да не са с повече от 10 % под минималните стойности, предписани за точката 75 R (в случай че фарът е предназначен за ляво движение, точките, за които се отнасят посочените по-горе изисквания, са B 50 R, HV и 75 L).
 2.6.2. Изпитване на прилепването на покритията, ако има такива
 Лещата на образец No 2 на фара се подлага на изпитването, описано в точка 2.5 по-горе.
 Допълнение 1
 ХРОНОЛОГИЧЕН РЕД НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ
 A. Изпитвания на пластмаси (лещи или образци от пластмаса, предоставени съгласно точка 2.2.4 от настоящото правило)
 Образци
 Изпитвания
 Лещи или образци от пластмаса
 Лещи
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Област на валидност на фотометричните измервания (точка 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Изменение на температурата (точка 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.2.
 Област на валидност на фотометричните измервания (точка 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Измерване на степента на разсейване
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Атмосферни влияния (точка 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 1.4.
 Химични вещества (точка 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Измерване на степента на разсейване
 x
 x
 x
 1.5.
 Миещи препарати (точка 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6.
 Въглеводороди (точка 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 1.7.
 Степен на износване (точка 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Измерване на степента на пропускане
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Измерване на степента на разсейване
 x
 x
 x
 1.8.
 Степен на прилепване (точка 2.5)
 x
 1.9.
 Устойчивост на излъчването на светлинния източник (точка 2.2.4)
 x
 Б. Изпитвания на комплектовани фарове (предоставени съгласно точка 2.3.2 от настоящото правило)
 Изпитвания
 Комплектован фар
 Образец No
 1
 2
 2.1.
 Степен на износване (точка 2.6.1.1.1)
 x
 2.2.
 Фотометрични измервания (точка 2.6.1.2)
 x
 2.3.
 Степен на прилепване (точка 2.6.2)
 x
 Допълнение 2
 Метод за измерване степента на разсейване и пропускане на светлина
 1. ОБОРУДВАНЕ (вж. фигурата)
 Снопът от колиматора K с полуразходимост β/2 = 17,4 × 10–4 rd се ограничава от диафрагма DT с отвор 6 mm, срещу която се намира стойката с образеца.
 Диафрагмата DT е съединена с приемника R посредством събирателна ахроматична леща L2, коригирана за сферични аберации; диаметърът на лещата L2 трябва да е такъв, че да не ограничава снопа светлина, разсейван от образеца в конус с полуъгъл при върха β/2 = 14°.
 Във фокусната равнина на лещата L2 се разполага пръстеновидната диафрагма DD с ъгли α/2 = 1° и αmax/2 = 12°.
 Непрозрачната централна част на диафрагмата е необходима, за да се елиминира директната светлина от светлинния източник. Трябва да е възможно централната част на диафрагмата да се извади от светлинния сноп така, че да може той да се върне точно в своето първоначално положение.
 Разстоянието L2 DT и фокусното разстояние F2
 (1) на лещата L2 трябва да се изберат така, че образът на DT да покрива изцяло приемника R.
 Ако първоначалният падащ поток се приеме за 1 000 единици, абсолютната точност на всяко показание трябва да бъде по-висока от 1 единица.
 2. ИЗМЕРВАНИЯ
 Отчитат се следните показания:
 Показание
 С образеца
 С централната част на DD
 Представена величина
 T1
 Не
 Не
 Падащ поток при първоначалното измерване
 T2
 Да
 (преди изпитването)
 Не
 Поток, пропуснат през новия материал в границите на 24°
 T3
 Да
 (след изпитването)
 Не
 Поток, пропуснат през изпитвания материал в границите на 24°
 T4
 Да
 (преди изпитването)
 Да
 Поток, разсеян от новия материал
 T5
 Да
 (след изпитването)
 Да
 Поток, разсеян от изпитвания материал
 Фигура 1
 Оптична схема за измерване на отклоненията при разсейване и пропускане
 (1) За L2 се препоръчва да се използва фокусно разстояние от порядъка на 80 mm.
 Допълнение 3
 МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ С ПРЪСКАНЕ
 1. Изпитвателно оборудване
 1.1. Пистолет разпръсквач
 Използваният пистолет разпръсквач трябва да е снабден с дюза с диаметър 1,3 mm, която осигурява дебит на течността 0,24 ± 0,02 l/min при работно налягане 6,0 бара – 0, + 0,5 бара.
 При тези условия на употреба трябва да се получи „метла“ с диаметър 170 mm ± 50 mm върху подлаганата на износване повърхност, разположена на разстояние 380 mm ± 10 mm от дюзата.
 1.2. Изпитвателна смес
 Изпитвателната смес е съставена от:
 кварцов пясък с твърдост 7 по Моосовата скала и големина на частиците между 0 и 0,2 mm, с приблизително нормално разпределение и ъглов коефициент от 1,8 до 2;
 вода, чиято твърдост не е по-висока от 205 g/m3, за смес в съотношение 25 g пясък на 1 литър вода.
 2. Изпитвания
 Външната повърхност на лещите на фаровете се подлага веднъж или повече пъти на действието на струята пясък, както е описано по-горе. Струята се пръска почти перпендикулярно на изпитваната повърхност.
 Степента на износване се проверява посредством един или повече стъклени образци, поставени като еталон близо до лещите, които се изпитват. Сместа се пръска, докато отклонението на стойността на разсейването на светлината върху образеца или образците, измерено по метода, описан в допълнение 2, достигне:
 Могат да бъдат използвани няколко еталонни образеца, за да се провери дали цялата повърхност, подлежаща на изпитване, е равномерно износена.
 Допълнение 4
 ИЗПИТВАНЕ НА ПРИЛЕПВАНЕТО С ПОМОЩТА НА САМОЗАЛЕПВАЩА СЕ ЛЕНТА
 1. ЦЕЛ
 Настоящият метод позволява да се определи при стандартни условия линейната сила на адхезия на самозалепваща се лента към стъклена пластина.
 2. ПРИНЦИП
 Измерва се силата, необходима за отлепването под ъгъл 90o на самозалепваща се лента от стъклена пластина.
 3. АТМОСФЕРНИ УСЛОВИЯ ПО СПЕЦИФИКАЦИЯ
 Околният въздух трябва да бъде с температура 23 °С ± 5 °С и относителна влажност (ОВ) 65 ± 15 %.
 4. ИЗПИТВАТЕЛНИ ОБРАЗЦИ
 Преди изпитването ролката с образеца на самозалепваща се лента трябва да престои в продължение на 24 часа при определените условия на околната среда (вж. точка 3 по-горе).
 От всяка ролка се вземат за изпитване 5 изпитвателни образеца с дължина 400 mm. Изпитвателните образци се вземат от ролката след изхвърлянето на първите три навивки.
 5. ПРОЦЕДУРА
 Изпитването се извършва при условията на околната среда, определени в точка 3.
 Вземат се 5 изпитвателни образеца, като лентата се отмотава радиално със скорост приблизително 300 mm/s, след което те се залепват в следващите 15 секунди по следния начин:
 Залепва се парчето лента върху стъклена пластина с леко притискащо движение на пръстите, без прекомерно силен натиск, като между лентата и стъклената пластина не се оставят въздушни мехурчета.
 Така слепената група се оставя в продължение на 10 минути при специфицираните условия на околната среда.
 Отлепва се около 25 mm лента от пластината в равнина, перпендикулярна на оста на изпитвателния образец.
 Пластината се закрепва неподвижно и свободният край на лентата се огъва назад на 90°. Прилага се усилие по такъв начин, че линията на разделяне между пластината и лентата да е перпендикулярна на това усилие и перпендикулярна на пластината.
 За да се отлепи, лентата се издърпва със скорост 300 mm/s ± 30 mm/s и необходимото усилие се отчита.
 6. РЕЗУЛТАТИ
 Петте получени стойности се подреждат хронологично и средната стойност се приема за резултата от измерването. Тази величина се изразява в нютони на сантиметър широчина от лентата.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 БАЗОВ ЦЕНТЪР
 Диаметър = a
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ОЗНАЧЕНИЯ ЗА НАПРЕЖЕНИЕТО
 Това означение трябва да бъде поставено на основния корпус на всеки преден фар, съдържащ само газоразрядни светлинни източници и баласт, както и на всяка външна част на баласта.
 Баластът(баластите) е(са) предназначен(и) за **-волтова ел. система.
 Това означение трябва да бъде поставено на основния корпус на всеки преден фар, съдържащ поне един газоразряден светлинен източник и баласт.
 Баластът(баластите) е(са) предназначен(и) за **-волтова ел. система.
 Предният фар не съдържа нажежаеми лампи и/или светодиоден(и) модул(и), предназначени за 24-волтова ел. система.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 Минимални изисквания за процедурите на контрол за съответствие на производството
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1. Изискванията за съответствие се считат за удовлетворени от механична и геометрична гледна точка, ако разликите не надвишават неизбежните производствени отклонения в рамките на изискванията на настоящото правило.
 1.2. По отношение на фотометричните характеристики съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако при изпитването на фотометричните показатели на всеки произволно избран преден фар измерванията са направени при 13,5 V ± 0,1 V или при друга съответно определена стойност, и:
 или:
 е оборудван със заменяем еталонен газоразряден светлинен източник съгласно точка 6.1.3. Светлинният поток на газоразрядния светлинен източник може да се различава от еталонния светлинен поток, посочен в Правило No 99. В този случай осветеностите трябва да бъдат съответно коригирани;
 или
 е оборудван със серийно произвеждани газоразряден светлинен източник и баласт. Светлинният поток от този газоразряден светлинен източник може да се отклонява от номиналната стойност на светлинния поток поради допустимите отклонения, определени в Правило No 99, за светлинния източник и баласта; съответно измерените стойности на осветеностите могат да се коригират до 20 % в благоприятна посока;
 1.2.1.
 няма стойност на осветеността, ако след измерването и корекцията съгласно точка 1.2 по-горе отклоненията са в неблагоприятна посока повече от 20 % спрямо стойностите, предписани в настоящото правило. За стойностите в точката B 50 L (или R) и върху линията Н/Н2 (или Н/Н3/Н4) и над нея максимално допустимото отклонение в неблагоприятна посока е съответно:
 B 50 L (или R) (1)
 :
 0,20 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,30 lx, еквивалентно на 30 %;
 върху линията Н/Н2 (или линията Н/Н3/Н4) и над нея
 :
 0,30 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,45 lx, еквивалентно на 30 %;
 1.2.2.
 или ако
 1.2.2.1.
 за късата светлина стойностите, предписани в настоящото правило, са постигнати в точката НV (с допустимо отклонение + 0,2 lx) и, по отношение на това регулиране, в една точка от всяка област, определяна на измервателния екран (разположен на 25 m) от окръжност с радиус 15 cm около точките B 50 L (или R) (1) (с допустимо отклонение + 0,1 lx), 75 R (или L), 50 V, 25 R1, 25 L2, както и в зона I;
 1.2.2.2.
 и, ако за дългата светлина точката НV се намира на изолуксата 0,75 Emax, във всяка измервателна точка, определена в точка 6.3 от настоящото правило, за фотометричните стойности се наблюдава допустимо отклонение + 20 % за максималните стойности и – 20 % за минималните стойности.
 1.2.3.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, регулировката на предния фар може да се промени, при условие че оста на светлината не се измества странично с повече от 0,5° надясно или наляво и с повече от 0,2° нагоре или надолу.
 1.2.4.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на предния фара се повтарят, като се използва друг еталонен газоразряден светлинен източник или газоразряден светлинен източник и баласт, в зависимост от приложимото съгласно точка 1.2 по-горе.
 1.3. За проверка на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлината се прилага следната процедура:
 Един от предните фарове, избрани като образци, се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от приложение 4, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от приложение 4.
 Предният фар се счита за приемлив, ако Δr (определена в точки 2.1 и 2.2 от приложение 4 към настоящото правило) не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага втори преден фар, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad.
 1.4. Координатите на цветността трябва да се спазват.
 1.5. Ако обаче след няколко опита за вертикална корекция в границите на допустимите отклонения, описани в точка 6.2.2.3 от настоящото правило, не се постигне изискваното положение, един образец се изпитва съгласно процедурата, описана в точки 2 и 3 от приложение 10.
 2. МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ
 За всеки тип преден фар титулярят на маркировката за одобрение провежда на подходящи интервали най-малко следните изпитвания. Изпитванията се провеждат в съответствие с разпоредбите на настоящото правило.
 Ако някои образци покажат несъответствие по отношение на типа на съответното изпитване, се вземат допълнителни образци и се изпитват. Производителят предприема мерки за осигуряване съответствието на съответното производство.
 2.1. Естество на изпитванията
 Изпитванията за съответствие по настоящото правило обхващат фотометричните характеристики и проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлина.
 2.2. Методи на изпитванията
 2.2.1.
 Като правило изпитванията се извършват в съответствие с методите, определени в настоящото правило.
 2.2.2.
 При всички изпитвания за съответствие, извършвани от производителя, могат да се използват еквивалентни методи със съгласието на компетентния орган, отговарящ за изпитванията за одобрение на типа. Отговорност на производителя е да докаже, че прилаганите методи са еквивалентни на тези, определени в настоящото правило.
 2.2.3.
 Прилагането на точки 2.2.1 и 2.2.2 изисква редовното калибриране на апаратурата за изпитване, както и установяването на съответствието ѝ с измерванията, направени от компетентния орган.
 2.2.4.
 Във всички случаи еталонни са методите, посочени в настоящото правило, особено за целите на административната проверка и вземането на образци.
 2.3. Начин на вземане на образци
 Предните фарове образци се избират произволно от еднородна партида произведени фарове. Еднородна партида означава съвкупност от предни фарове от един и същи тип, определена според производствените методи на производителя.
 Като правило оценката обхваща серийното производство от отделни фабрики. Производителят обаче може да групира заедно документите относно един и същ тип от няколко фабрики, при условие че в тях се работи по еднаква система и управление на качеството.
 2.4. Измерени и записани фотометрични характеристики
 Образците предни фарове трябва да бъдат подложени на фотометрични измервания в точките, предвидени в правилото, като се отчитат стойностите в точките Emax, HV (2), HL, HR (3) за дълга светлина и в точките B 50 L (или R) (4), HV, 50 V, 75 R (или L) и 25 L2 (или R2) за къса светлина (вж. фигурата в приложение 3).
 2.5. Критерии за приемливост
 Производителят е отговорен за извършването на статистическо проучване на резултатите от изпитването и за определяне със съгласието на компетентния орган на критериите, които обуславят приемливостта на неговата продукция, за да се отговори на изискванията, определени за проверка на съответствието на продуктите в точка 9.1 от настоящото правило.
 Критериите за приемливост трябва да са такива, че при доверителна вероятност от 95 процента минималната вероятност да се премине проверка на произволно избрано отделно устройство в съответствие с приложение 9 (първо вземане на образци) да бъде 0,95.
 (1) Буквите в скобите се отнасят за предните фарове, предназначени за ляво движение.
 (2) Когато дългата светлина е взаимно вградена с късата, точката НV за дългата светлина трябва да бъде същата измервателна точка, както за късата светлина.
 (3) HL и HR: точките на линията „hh“, разположени на 1,125 m отляво и съответно отдясно на точката НV.
 (4) Виж бележка под линия на стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 9
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ ОТ ИНСПЕКТОР
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 1.1. Изискванията за съответствие се считат за удовлетворени от механична и геометрична гледна точка, в съответствие с евентуалните изисквания на настоящото правило, ако разликите не надвишават неизбежните производствени отклонения.
 1.2. По отношение на фотометричните показатели съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако при изпитването на фотометричните показатели на всеки произволно избран преден фар измерванията са направени при 13,5 V ± 0,1 V или при друга съответно определена стойност и:
 или:
 е оборудван със заменяем еталонен газоразряден светлинен източник съгласно точка 6.1.3. Светлинният поток на газоразрядния светлинен източник може да се различава от еталонния светлинен поток, посочен в Правило No 99. В този случай осветеностите трябва да бъдат съответно коригирани;
 или:
 е оборудван със серийно произвеждан газоразряден светлинен източник и баласт. Светлинният поток от този газоразряден светлинен източник може да се отклонява от еталонния светлинен поток поради допустимите отклонения, определени в Правило No 99, за светлинния източник и баласта; съответно измерените стойности на осветеностите могат да се коригират до 20 % в благоприятната посока;
 1.2.1.
 никоя измерена стойност не се отклонява в неблагоприятна посока с повече от 20 процента от стойностите, предписани в настоящото правило.
 Максимално допустимото отклонение в неблагоприятна посока е съответно:
 B 50 L (или R) (1)
 :
 0,20 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,30 lx, еквивалентно на 30 %;
 върху линията Н/Н2 (или линията Н/Н3/Н4) и над нея
 :
 0,30 lx, еквивалентно на 20 %;
 0,45 lx, еквивалентно на 30 %;
 1.2.2.
 или ако:
 1.2.2.1.
 за късата светлина стойностите, предписани в настоящото правило, са постигнати в точката НV (с допустимо отклонение + 0,2 lx) и, по отношение на това регулиране, в една точка от всяка област, определяна на измервателния екран (разположен на 25 m) от окръжност с радиус 15 cm около точките B 50 L (или R) (1) (с допустимо отклонение + 0,1 lx), 75 R (или L), 50 V, 25 R1, 25 L2, както и в зона I;
 1.2.2.2.
 и ако за дългата светлина точката НV се намира на изолуксата 0,75 Emax, във всяка измервателна точка, определена в точка 6.3 от настоящото правило, за фотометричните стойности се наблюдава допустимо отклонение + 20 % за максималните стойности и – 20 % за минималните стойности. Обозначението не се зачита.
 1.2.3.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, регулировката на предния фар може да се промени, при условие че оста на светлината не се измества странично с повече от 0,5° надясно или наляво и с повече от 0,2° нагоре или надолу.
 1.2.4.
 Ако резултатите от описаните по-горе изпитвания не отговарят на изискванията, изпитванията на предния фар се повтарят, като се използва друг еталонен газоразряден светлинен източник или газоразряден светлинен източник и баласт, в зависимост от приложимото съгласно точка 1.2 по-горе.
 1.3. По отношение на проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлината се прилага следната процедура:
 един от предните фарове, избрани като образци, се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от приложение 4, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от приложение 4.
 Предният фар се счита за приемлив, ако Δr (определена в точки 2.1 и 2.2 от приложение 4 към настоящото правило) не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага втори преден фар, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad.
 1.4. Координатите на цветността трябва да се спазват.
 1.5. Ако обаче след няколко опита за вертикална корекция в границите на допустимите отклонения, описани в точка 6.2.2.3 от настоящото правило, не се постигне изискваното положение, се изпитва един образец съгласно процедурата, описана в точки 2 и 3 от приложение 10.
 2. ПЪРВО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 При първото вземане на образци се избират произволно четири предни фара. Първият образец от два предни фара се обозначава с А, а вторият образец от два фара се обозначава с В.
 2.1. Случаи, в които съответствието не се оспорва
 2.1.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения в неблагоприятна посока:
 2.1.1.1.
 образец А:
 A1:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 A2:
 двата предни фара: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 преминава се към образец В;
 2.1.1.2.
 образец В:
 B1:
 двата предни фара:
 0 процента,
 2.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец А са изпълнени.
 2.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 2.2.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове се оспорва и производителят трябва да приведе продукцията си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения:
 2.2.1.1.
 образец А:
 A3:
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента,
 но не повече от
 30 процента.
 2.2.1.2.
 образец В:
 B2:
 в случай на А2:
 един преден фар: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 B3:
 в случай на А2:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента,
 но не повече от
 30 процента,
 2.2.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците А не са изпълнени.
 2.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието се оспорва и се прилагат разпоредбите на параграф 10, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, описана във фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на предните фарове са:
 2.3.1.
 образец А:
 A4:
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 30 процента;
 A5:
 двата предни фара: повече от
 20 процента;
 2.3.2.
 образец В:
 B4:
 в случай на А2:
 един преден фар: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента;
 B5:
 в случай на А2:
 двата предни фара: повече от
 20 процента;
 B6:
 в случай на А2:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: повече от
 30 процента;
 2.3.3.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците А и В не са изпълнени.
 3. ПОВТОРНО ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ
 Необходимо е в рамките на два месеца след уведомяването в случаите на A3, B2, B3 да се извърши повторно вземане на образци, трето вземане на образец С от два предни фара и четвърто вземане на образец D от два предни фара, избрани от наличната продукция, произведена след привеждането в съответствие.
 3.1. Случаи, в които съответствието не се оспорва
 3.1.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове не се оспорва, ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения:
 3.1.1.1.
 образец С:
 C1:
 един преден фар:
 0 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 C2:
 двата предни фара: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 преминава се към образец D:
 3.1.1.2.
 образец D:
 D1:
 в случай на С2:
 двата предни фара:
 0 процента,
 3.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец С са изпълнени.
 3.2. Случаи, в които съответствието се оспорва
 3.2.1.
 След прилагането на процедурата за вземане на образци, показана на фигура 1 от настоящото приложение, съответствието на масово произвежданите предни фарове се оспорва и производителят трябва да приведе продукцията си в съответствие с изискванията (привеждане в съответствие), ако стойностите, измерени на дадените предни фарове, показват следните отклонения:
 3.2.1.1.
 образец D:
 D2:
 в случай на С2:
 един преден фар: повече от
 0 процента,
 но не повече от
 20 процента;
 един преден фар: не повече от
 20 процента,
 3.2.1.2.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образец С не са изпълнени.
 3.3. Отмяна на одобрение
 Съответствието се оспорва и се прилагат разпоредбите на точка 11, ако след прилагането на процедурата за вземане на образци, описана във фигура 1 от настоящото приложение, отклоненията на измерените стойности на предните фарове са:
 3.3.1.
 образец С:
 C3:
 един преден фар: не повече от
 20 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента;
 С4:
 двата предни фара: повече от
 20 процента;
 3.3.2.
 образец D:
 D3:
 в случай на С2:
 един преден фар: 0 или повече от
 0 процента;
 един преден фар: повече от
 20 процента,
 3.3.3.
 или ако условията на точка 1.2.2 за образците С и D не са изпълнени.
 4. ВЕРТИКАЛНО ОТКЛОНЕНИЕ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 По отношение на проверката на вертикалното отклонение на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлина се прилага следната процедура:
 След извършване на процедурата за вземане на образци във фигура 1 един от предните фарове от образец А се изпитва съгласно процедурата, описана в точка 2.1 от допълнение 4, след като е подложен три пъти последователно на цикъла, описан в точка 2.2.2 от допълнение 4.
 Предният фар се счита за приемлив, ако Δr не превишава 1,5 mrad.
 Ако тази стойност превишава 1,5 mrad, но не е повече от 2,0 mrad, на изпитването се подлага вторият преден фар от образец А, при което средната стойност на отчетените абсолютни стойности на двата образеца не трябва да превишава 1,5 mrad.
 Ако обаче стойността 1,5 mrad не е спазена за образец А, двата предни фара от образец В се подлагат на същото изпитване, като стойността на Δr за всеки от тях не трябва да превишава 1,5 mrad.
 Фигура 1
 (1) Буквите в скобите се отнасят за фарове, предназначени за ляво движение.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 10
 Проверка на границата между осветената и тъмната зона за предни фарове с къса светлина с помощта на измерване
 1. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
 В случай, когато е приложима точка 6.2.2.4 от настоящото правило, качеството на границата между осветената и тъмната зона се изпитва съгласно изискванията, посочени в точка 2 по-долу, като вертикалната и хоризонталната корекция с помощта на измерване се извършват съгласно изискванията, посочени в точка 3 по-долу.
 Преди извършване на измерването на качеството на границата между осветената и тъмната зона и на процедурата на регулировка с помощта на измерване, се изисква предварителна визуална регулировка в съответствие с точки 6.2.2.1 и 6.2.2.2 от настоящото правило.
 2. ИЗМЕРВАНЕ НА КАЧЕСТВОТО НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА
 За определяне на минималната отчетливост измерванията се извършват чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона на ъглови стъпки, равни на 0,05°, на разстояние на измерване:
 а)
 10 m с детектор с диаметър приблизително 10 mm; или
 б)
 25 m с детектор с диаметър приблизително 30 mm.
 Разстоянието на измерване, при което е проведено изпитването, се записва в точка 9 от формуляра за съобщение (вж. приложение 1 към настоящото правило).
 За определяне на максималната отчетливост измерванията се извършват чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона на ъглови стъпки, които не надвишават 0,05°, само на разстояние на измерване 25 m и с детектор с диаметър приблизително 30 mm.
 Качеството на границата между осветената и тъмната зона се счита за приемливо, ако изискванията на точки 2.1—2.3 по-долу са спазени при поне един набор измервания.
 2.1. Трябва да бъде видима не повече от една граница между осветената и тъмната зона ( (1)).
 2.2. Отчетливост на границата между осветената и тъмната зона
 Коефициентът на отчетливост G се определя чрез обхождане по вертикала през хоризонталната част на границата на 2,5° от V-V, където:
 G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)), където β определя вертикалното положение в градуси.
 Стойността на G не трябва да бъде по-малка от 0,13 (минимална отчетливост) и не по-голяма от 0,40 (максимална отчетливост).
 2.3. Линейност
 Частта от хоризонталната граница между осветената и тъмната зона, която служи за вертикална корекция, трябва да бъде хоризонтална на 1,5° до 3,5° от линията V-V (вж. фигура 1 по-долу).
 а)
 Инфлексните точки на нарастването на границата между осветената и тъмната зона на вертикалните линии на 1,5°, 2,5° и 3,5° се определят по формулата:
 (d2 (log E) / dβ2 = 0).
 б)
 Максималното разстояние по вертикалата между определените инфлексни точки не трябва да превишава 0,2°.
 3. ВЕРТИКАЛНА И ХОРИЗОНТАЛНА КОРЕКЦИЯ
 Ако границата между осветената и тъмната зона съответства на изискванията за качеството от точка 2 от настоящото приложение, корекцията на светлинния сноп може да бъде извършена с помощта на измервания.
 Фигура 1
 Измерване на качеството на границата между осветената и тъмната зона
 3.1. Вертикална корекция
 Като се започва под линията В в посока нагоре, се извършва обхождане по вертикалата през хоризонталната част на границата на 2,5° от V-V. Инфлексната точка (в която d2 (log E)/dv2 = 0) се определя и се намира върху линията В, разположена един процент под H-H.
 3.2. Хоризонтална корекция
 Заявителят трябва да посочи един от следните методи за хоризонтална корекция:
 а)
 метод „линия 0,2 D“ (вж. фигура 2 по-долу)
 След като фарът е регулиран вертикално, се обхожда единична хоризонтална линия на 0,2° D от 5° отляво до 5o отдясно. Максималното нарастване „G“, определено, като се използва формулата G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)), където β е хоризонталното положение в градуси, не трябва да бъде по-малко от 0,08.
 Инфлексната точка, намерена върху линия 0,2 D, трябва да се намира на линия А.
 Фигура 2
 Вертикална и хоризонтална корекция с помощта на измерване — метод на обхождане по хоризонталата
 б)
 метод „линия 3“ (вж. фигура 3 по-долу)
 След като фарът е регулиран вертикално, се обхождат три вертикални линии от 2° D до 2° U при 1°R, 2°R и 3oR. Съответните максимални нараствания „G“, определени, като се използва формулата:
 G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)),
 където β е вертикалното положение в градуси, не трябва да бъдат по-малки от 0,08. Инфлексните точки, намерени върху трите линии, трябва да бъдат използвани за получаването на права линия. Пресечната точка на тази линия и линията В, намерена при извършването на вертикалната корекция, трябва да бъде върху линията V.
 Фигура 3
 Вертикална и хоризонтална корекция с помощта на измерване — метод на обхождане на три линии
 (1) Настоящата точка следва да бъде изменена, когато е налице обективен метод за изпитване.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 11
 Изисквания за светодиодните модули и за предните фарове, включващи светодиодни модули
 1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
 1.1. Всеки предоставен образец на светодиоден модул трябва да отговаря на съответните изисквания на настоящото правило, когато е изпитван с предоставената(ите) електронна(и) пусково-регулираща(и) апаратура(и), ако има такава(такива).
 1.2. Светодиодният(е) модул(и) трябва да бъде(ат) проектиран(и) така, че да работи(ят) и да остава(т) в изправност при нормални условия на експлоатация. Освен това те не трябва да имат конструктивни и производствени дефекти.
 1.3. Светодиодният(е) модул(и) трябва да бъде(ат) защитен(и) от неумело боравене.
 1.4. Конструкцията на демонтируемия(те) светодиоден(и) модул(и) трябва да бъде такава, че:
 1.4.1.
 когато светодиодният модул е демонтиран и заменен с друг модул, предоставен от заявителя и на който има нанесен същият идентификационен код за модул на светлинен източник, фотометричните изисквания на предния фар са спазени;
 1.4.2.
 светодиодните модули с различни идентификационни кодове за модул на светлинен източник не трябва да бъдат взаимозаменяеми в един и същ корпус на фар.
 1.5. Пусково-регулиращата(ите) апаратура(и) на светлинния източник може да бъде(ат) част от светодиодния(те) модул(и).
 2. ИЗРАБОТВАНЕ
 2.1. Светодиодът(светодиодите) на светодиодния модул трябва да бъде(ат) снабден(и) с подходящи елементи за закрепване.
 2.2. Елементите за закрепване трябва да бъдат яки и здраво закрепени към светодиода(светодиодите) и светодиодния модул.
 3. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕТО
 3.1. Приложение
 3.1.1. Всички образци трябва да бъдат изпитвани, както е посочено в точка 4 по-долу.
 3.1.2. Светлинните източници на светодиодния модул трябва да бъдат светодиоди, както са определени в Правило No 48, точка 2.7.1, по-специално по отношение на излъчването във видимата област. Не се допускат други типове светлинни източници.
 3.2. Условия на експлоатация
 3.2.1. Условия на експлоатация на светодиодния модул
 Всички образци трябва да бъдат изпитвани при условията, посочени в точка 6.2.4.4 от настоящото правило. Ако нищо друго не е посочено в настоящото приложение, светодиодните модули се изпитват вътре в предния фар, предоставен от производителя.
 3.2.2. Температура на околната среда
 За измерването на електрическите и фотометричните характеристики предният фар трябва да се използва при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23° C ± 5° C.
 3.3. Стареене
 По искане на заявителя светодиодният модул се включва за период от 15 часа и се охлажда до температурата на околния въздух, преди да започнат изпитванията, посочени в настоящото правило.
 4. СПЕЦИФИЧНИ ИЗИСКВАНИЯ И ИЗПИТВАНИЯ
 4.1. Ултравиолетово лъчение
 Ултравиолетовото лъчение на светодиоден модул трябва да бъде такова, че:
 където:
 S(l)(единици: безразм.) е функцията за спектрално претегляне;
 km = 683 lm/W е максималната стойност на светлинната ефективност на лъчението.
 (За определенията на другите символи вж. точка 4.1.1 от приложение 9 към Правило No 112.)
 Тази стойност се пресмята, като се използват интервали от един нанометър. Ултравиолетовото лъчение се претегля съгласно стойностите, указани в таблицата на ултравиолетовото лъчение, дадена по-долу.
 l
 S(l)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 Таблица за ултравиолетовото лъчение: Стойности съгласно „Международната асоциация по радиационна защита/Комитета по нейонизиращи лъчения (IRPA/INIRC) — Гранични стойности на експозицията на ултравиолетово лъчение“. Избраните дължини на вълните (в нанометри) се считат за представителни; другите стойности следва да се определят чрез интерполация.