type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 30.6.2011
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 171/25
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 27/2011
 z dne 1. aprila 2011
 o spremembi Priloge XXII (Pravo družb) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XXII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 127/2010 z dne 10. novembra 2010 (1).
 (2)
 Uredbo Komisije (EU) št. 550/2010 z dne 23. junija 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1126/2008 o sprejetju nekaterih mednarodnih računovodskih standardov v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta glede mednarodnega standarda računovodskega poročanja (MSRP) 1 (2) je treba vključiti v Sporazum.
 (3)
 Uredbo Komisije (EU) št. 574/2010 z dne 30. junija 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1126/2008 o sprejetju nekaterih mednarodnih računovodskih standardov v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta glede mednarodnega standarda računovodskega poročanja (MSRP) 1 in MSRP 7 (3) je treba vključiti v Sporazum.
 (4)
 Uredbo Komisije (EU) št. 632/2010 z dne 19. julija 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1126/2008 o sprejetju nekaterih mednarodnih računovodskih standardov v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta glede Mednarodnega računovodskega standarda (MRS) 24 in Mednarodnega standarda računovodskega poročanja (MSRP) 8 (4) je treba vključiti v Sporazum.
 (5)
 Uredbo Komisije (EU) št. 633/2010 z dne 19. julija 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1126/2008 o sprejetju nekaterih mednarodnih računovodskih standardov v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta glede Pojasnila 14 Odbora za pojasnjevanje mednarodnih standardov računovodskega poročanja (OPMSRP) (5) je treba vključiti v Sporazum.
 (6)
 Uredbo Komisije (EU) št. 662/2010 z dne 23. julija 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 1126/2008 o sprejetju nekaterih mednarodnih računovodskih standardov v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta glede Pojasnila 19 Odbora za pojasnjevanje mednarodnih standardov računovodskega poročanja (OPMSRP) in Mednarodnega standarda računovodskega poročanja (MSRP) 1 (6) je treba vključiti v Sporazum –
 SKLENIL:
 Člen 1
 V točki 10ba (Uredba Komisije (ES) št. 1126/2008) Priloge XXII k Sporazumu se vstavijo naslednje alinee:
 „—
 32010 R 0550: Uredba Komisije (EU) št. 550/2010 z dne 23. junija 2010 (UL L 157, 24.6.2010, str. 3),
 —
 32010 R 0574: Uredba Komisije (EU) št. 574/2010 z dne 30. junija 2010 (UL L 166, 1.7.2010, str. 6),
 —
 32010 R 0632: Uredba Komisije (EU) št. 632/2010 z dne 19. julija 2010 (UL L 186, 20.7.2010, str. 1),
 —
 32010 R 0633: Uredba Komisije (EU) št. 633/2010 z dne 19. julija 2010 (UL L 186, 20.7.2010, str. 10),
 —
 32010 R 0662: Uredba Komisije (EU) št. 662/2010 z dne 23. julija 2010 (UL L 193, 24.7.2010, str. 1).“.
 Člen 2
 Besedila uredb (EU) št. 550/2010, (EU) št. 574/2010, (EU) št. 632/2010, (EU) št. 633/2010 in (EU) št. 662/2010 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavijo v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, so verodostojna.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 2. aprila 2011 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (7).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 1. aprila 2011
 Za Skupni odbor EGP
 Vršilec dolžnosti predsednika
 Gianluca GRIPPA
 (1) UL L 58, 3.3.2011, str. 85.
 (2) UL L 157, 24.6.2010, str. 3.
 (3) UL L 166, 1.7.2010, str. 6.
 (4) UL L 186, 20.7.2010, str. 1.
 (5) UL L 186, 20.7.2010, str. 10.
 (6) UL L 193, 24.7.2010, str. 1.
 (7) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


type: wikipedia

text:
Марс е четвъртата планета от Слънчевата система. Тя носи името на римския бог на войната, чийто щит и копие образуват символа на планетата (♂). Заради особения ѝ цвят е наричана още „Червената планета“.
 Марс има два естествени спътника: Фобос и Деймос (в превод от гръцки: „страх“ и „ужас“). Те са малки и имат неправилна форма. Вероятно са бивши астероиди, уловени от гравитационното поле на планетата и останали в орбита около нея.
 Марс е планета от земен тип с разредена атмосфера. Повърхността му напомня едновременно за ударните кратери на Луната и за вулканите, пустините, долините и полярните шапки на Земята. На Марс се намира най-високият планински връх в Слънчевата система – Олимп. Периодът на завъртане и смяната на годишните времена на Марс много наподобяват земните.
 След първото прелитане край планетата, направено от „Маринър 4“ през 1965 г., възниква предположението, че на повърхността на Марс има вода, а през септември 2015 НАСА обявява, че разполага с доказателства за това. От всички планети от земен тип Марс е най-вероятното място, където може да се открие вода или дори живот.
 Около планетата обикалят три космически апарата: „Марс Одисей“, „Марс експрес“ и „Марс риконисънс орбитър“. Това е повече от всяка друга планета в Слънчевата система с изключение на Земята. Повърхността на планетата приютява два марсохода от програмата „Марс експлорейшън ровър“ – „Спирит“ и „Опъртюнити“, както и по-новия апарат „Кюриосити“. Данните, събрани от тези и предишни апарати, говорят, че планетата някога е била покрита с вода. Наблюденията показват, че повърхността е прорязана от малки потоци, подобни на гейзери. Наблюдения, направени с апарата на НАСА „Марс глобъл сървейър“, дават доказателства, че южната полярна шапка намалява.
 Физически характеристики
 Диаметърът на Марс е почти двойно по-малък от земния. Планетата е по-малко плътна от Земята, притежава едва 15% от нейния обем и само около 11% от нейната маса. Повърхността на Марс е почти толкова голяма, колкото общата площ на земните континенти, а масата му е 10 пъти по-малка от земната. Марс е по-голям и по-масивен от Меркурий, обаче Меркурий е по-плътен. В резултат на това двете планети имат почти еднакво гравитационно привличане на повърхността си – разликата е по-малко от 1% в полза на Марс.
 Червеникаво-кафявият цвят на планетата се дължи на наличието на железен(III) оксид, по-познат като хематит или ръжда. Той може да изглежда с карамелен или с друг подобен цвят: златист, оранжев, светлокафяв, зеленикав – в зависимост от състава на минералите по повърхността на планетата.
 Денонощието на Марс е с продължителност 24 часа, 39 минути и 35,244 секунди, което съвсем малко се различава от земното денонощие.
 Атмосфера
 Атмосферата на Марс е изключително рядка: повърхностното ѝ налягане е едва 750 Pa (0,75%, тоест 133 пъти по-малко от атмосферното налягане на Земята, измерено на морското равнище). Марсианската атмосфера се състои от 95% въглероден диоксид, 3% азот, 1,6% аргон и следи от кислород и вода. През 2003 г. по време на наблюдения от Земята е открит и метан. Откритието е потвърдено през март 2004 г. от апарата „Марс Експрес“.
 Метанът е неустойчив газ. Разгражда се под действието на слънчевото лъчение и някои химически вещества. Поради това наличието му сочи, че съществува или в недалечното минало е имало механизъм за неговото отделяне, вероятно намиращ се на повърхността на планетата. Смята се, че газът е с вулканичен произход или е попаднал на повърхността вследствие сблъсъци с комети. Учените не изключват възможността той да е продукт на жизнената дейност на метаногенни организми, но за това няма достатъчно доказателства. Метанът е разпределен неравномерно в атмосферата под формата на облаци, което показва, че бива сравнително бързо разграждан и отделян. Планират се допълнителни изследвания с цел доказване произхода на метана чрез „съпътстващи газове“: етан – в случай на биологични дейности; или серен диоксид – ако произходът е вулканичен.
 За атмосферата на Марс е характерна циркулация на водните пари от единия полюс до другия в зависимост от сезоните на планетата. Тя поражда типично земни атмосферни явления като скреж и переста облачност (вижте тук за снимки на скреж, направени от марсохода „Опъртюнити“ през 2004 г.)
 Геология
 Наблюдения на магнитното поле на Марс, извършени от апарата Марс глобъл сървейър, сочат, че част от кората на планетата е магнетизирана на ивици с променлива полярност, широки около 150 km и дълги около 1000 km, по начин, подобен на земните океански дъна. Според теория, публикувана през 1999 г., тези ивици показват наличието на активна геология в миналото на Марс. Ако тя е правилна, това би направило възможно съществуването на атмосфера от земен тип чрез осъществяване на въглеродния кръговрат и би потвърдило наличието на силно магнитно поле, защитаващо атмосферата от космическите и слънчевите лъчения. Дебелината на кората на Марс е около 50 km, а на места достига до 125 km. За сравнение дебелината на кората на Земята е 40 km.
 Сред най-интересните находки на марсохода Опъртюнити са хематитите на повърхността на планетата: сферични тела с размери от няколко милиметра, намиращи се в областта Меридианната равнина. За тях се счита, че са се формирали на дъното на древните океани преди милиарди години. Открити са и минерали, съдържащи съединения на сяра, желязо и бром. Все по-широко прието в научните среди е схващането, че в миналото в областта Меридианната равнина е имало вода, която се е просмуквала в повърхностните слоеве на кората. Следователно на Марс е имало благоприятни условия поне за известно време за появата и развитието на живот. Марсоходът Спирит от друга страна също открива наличие на минерали, чието формиране може да се обясни само с наличието на течна вода.
 През 1996 г. група изследователи на метеорита ALH84001, за който се счита, че произхожда от повърхността на Марс, изнесоха доклад, в който се описват структури, приличащи на микровкаменелости, образувани вследствие на жизнена дейност. Оценките на доклада обаче са противоречиви – сред научните среди липсва съгласие относно интерпретацията на резултатите.
 Топография
 Топографиите на Северното и на Южното полукълбо на Марс се различават значително. В Северното полукълбо преобладават равнини, оформени под въздействието на потоци от лава, а в Южното – високи плата, покрити с астероидни кратери. Гледани от Земята, северните равнини на планетата са покрити с марсиански прах и изглеждат бледи. За разлика от тях червените планини и плата на юг са наситени с железен оксид, придаващ характерния им цвят. В миналото за тях се е смятало, че са континенти и са им дадени подходящи за целта имена, като Арабия Тера („Арабска Земя“) и Амазонис Планиция („Амазонска равнина“). За тъмните райони от повърхността като Маре Еритреум, Маре Сиренум и Ауроре Синус се е смятало, че са морета. Най-тъмната част от повърхността на планетата, гледана от Земята, е Сиртис Майор.
 Полярните шапки на Марс съдържат замръзнала вода и въглероден диоксид. Диоксидът е под формата на сух лед и се топи през марсианското лято, разкривайки повърхността на планетата. Замръзва отново през марсианската зима. На Марс е разположен най-високият вулкан в Слънчевата система – щитовидният Олимп, висок 27 km. Вулканът е неактивен, намира се в обширната равнина Тарсис, която съдържа няколко други вулкана (виж списък на вулкани на Марс). На Марс се намира и най-големият каньон в Слънчевата система – Валес Маринерис („Долината на Маринър“). Той е дълъг около 4000 km и дълбок 7 km. Повърхността на планетата е осеяна с множество метеоритни кратери, най-големият от които е Хелас Планиция с покривка от светлочервен пясък (виж списък на кратери на Марс).
 Работната група по планетарна номенклатура към Международния астрономически съюз определя именуването на обектите по повърхността на Марс.
 Тъй като Марс няма морета и океани, дефиниращи морското равнище, както на Земята, за височина 0 m се приема равнището, отговарящо на налягане от 610,5 Pa (6,105 mbar) (0,6% от налягането на земното морско равнище) при температура от 273,16 K (температура на тройната точка на водата). За нулев меридиан на Марс е избран меридианът, преминаващ през малкия кратер Аири-0, намиращ се в Меридианния залив.
 Канали
 В миналото, поради убедеността си, че на Марс има живот, някои астрономи създават карти на повърхността му, на които отбелязват множество „канали“ – линейни структури, за които се е смятало, че са плод на марсианска цивилизация. За картографирането на каналите допринася американският астроном Пърсивал Лоуел, който също предполага, че промяната в облика на дадени части от повърхността на планетата е следствие от наличието на растения – източник на вдъхновение за поколения писатели фантасти. За линейните структури е установено, че са плод на въображението на наблюдателите, или в най-добрия случай – пресъхнали корита на древни марсиански реки. Променящите се цветове на повърхността са следствие на бушуващи обширни пясъчни бури.
 Спътниците на Марс
 Марс има два естествени спътника – Фобос и Деймос, чиито орбити са много близко до планетата, затова се смята, че са прихванати астероиди. И двата спътника се въртят синхронно с планетата вследствие на нейните приливни сили. Тъй като Фобос извършва едно пълно завъртане около Марс по-бързо от собственото въртене на планетата (намира се на под-стационарна орбита), приливните сили на Марс водят до бавно намаляване на орбиталния радиус на спътника. След около 50 милиона години Фобос ще премине границата на Рош и ще бъде разрушен от гравитацията на Марс. Деймос от друга страна се намира на над-стационарна орбита и под въздействието на приливните сили на планетата бавно се отдалечава.
 Спътниците са открити през август 1877 г. от Асаф Хол и носят имената на героите от древногръцката митология Фобос и Деймос, синове на бога на войната Арес. Арес е бил наричан Марс от римляните.
 Двата спътника на Марс са с малки размери и светимост. Виждат се само с по-мощни телескопи. Въпреки това е странно, че са споменавани преди откритието на Хол. Може би съвпадение, но е факт, че 270 години преди откриването на телескопите великият Йохан Кеплер изказал предположението, че Марс би могъл да има два спътника. Също така удивително е, че 150 години преди откриването им известният писател Джонатан Суифт е посочил достатъчно точно разстоянията на двата спътника до планетата им в своя фантастичен роман, излязъл през 1727 г.
 Те не са много големи и по тази причина на Марс не могат да се наблюдават пълни слънчеви затъмнения.
 Гледан от Марс, Фобос има ъглов диаметър приблизително равен на 12', Деймос – 2' а Слънцето – 21'.
 Изследване
 Марс е изследван от автоматични апарати, между които орбитални модули, спускателни модули и марсоходи, изпратени от космическите програми на СССР, САЩ, Европа и Япония с цел изучаване повърхността, климата и географията на планетата.
 Приблизително 2⁄3 от всички мисии обаче завършват с повреда преди да приключат (а някои дори преди да започнат) планираните задачи. За някои от мисиите са известни точните технически проблеми, довели до неизправностите, но за останалата част те остават загадка. В научно-техническите среди шеговито се говори за Бермудски триъгълник, намиращ се между орбитите на Земята и Марс.
 Предишни мисии
 Първата успешна мисия до Марс е тази на Маринър 4, изстрелян през 1964 г. На 14 ноември 1971 г. Маринър 9 става първата космическа сонда, която успешно навлиза в орбита около друга планета, когато влиза в орбита на Марс. Първите обекти, успешно приземили се на повърхността на планетата, са съветските сонди Марс 2 и Марс 3 от програма Марс. Изстреляни са през 1971 г., като връзката с двата апарата се губи секунди след приземяването на Марс. През 1975 г. НАСА изстрелва две сонди по програма Викинг. Програмата включва два летателни апарата и две спускаеми сонди, които се приземяват на планетата през 1976 г. Сондите правят първите цветни снимки на Марс и картографират повърхността на планетата толкова добре, че тези снимки се използват и сега.
 Съветските сонди Фобос 1 и 2 са изстреляни през 1988 г., за да изучават Марс и неговите естествени спътници. Фобос 1 изгубва връзка със Земята още по пътя към червената планета, а Фобос 2 успешно фотографира Марс и Фобос, но се поврежда малко преди да изпрати двата спускаеми апарата към повърхността на Фобос.
 След провала на Марс Обзървър през 1992 г., НАСА изпраща Марс глобъл сървейър, който влиза в орбита около Марс през 1997 г. Мисията му е пълен успех, като мисията по картографирането на планетата е завършена през 2001 г. Сондата предоставя снимки от повърхността на планетата, показващи наличието на пресъхнали речни корита, които сочат наличието в миналото на водни източници близко до повърхността. Контактът с апарата е загубен през 2006 г. по време на третата му удължителна мисия, като до този момент сондата е функционирала 10 години. Друг апарат на НАСА – Марс Патфайндър, носи на борда си марсоход, който успешно се приземява в „Долината на Марс“ през лятото на 1997 г. и успява да изпрати множество снимки на планетата.
 Космическият апарат Финикс се спуска на северния полярен регион на Марс на 25 май 2008 г. Роботизираната му ръка копае в марсианската почва и потвърждава наличието на вода на 20 юни същата година. Мисията приключва на 10 ноември 2008 г. след загуба на връзка с апарата.
 Сегашни мисии
 През 2001 г. НАСА успешно изстрелва Марс Одисей, който все още е в орбита към началото на 2008 г. Спектрометърът за гама-лъчи е засякъл значителни количества от водород и на реголит. Водородът се съдържа основно в ледовете по повърхността на планетата.
 През 2003 г. ЕКА изстрелва Марс експрес, състоящ се от орбитален (Марс експрес орбитър) и спускаем модул (Бийгъл 2). Орбиталният модул потвърждава наличието на запаси от замръзнала вода на южния полюс на планетата. Контактът със спускаемия модул е загубен малко преди кацането му на повърхността през декември 2003 г. Счита се, че той се е разбил поради техническа неизправност. В началото на 2004 г. работещият по мисията екип съобщава, че в атмосферата на Марс е открит метан, а ЕКА оповестява, че е открила полярно сияние на Марс през юни 2006 г.
 През 2003 г. НАСА изстрелва марсоходите близнаци Спирит („Дух“), носещ означението MER-A и Опъртюнити (Възможност), носещ означението MER-B по програмата Марс експлорейшън ровър. Двата марсохода достигат успешно до повърхността на планетата през януари 2004 г. и към март 2005 г. запазват почти пълната си функционалност, надхвърлили многократно очакванията на НАСА за надеждност от порядъка на 3 месеца. Двата марсохода откриват ценни доказателства за наличието на вода на повърхността на Марс в миналото.
 На 10 март 2006 г. апаратът Марс Риконъсънс Орбитър (МРО) на НАСА влиза в орбита на Марс, за да проведе двегодишно научно наблюдение. Орбиталният апарат картографира марсиански терени, за да търси подходящи места за бъдещо кацане на сонди на повърхността. Според научния екип, МРО е заснел за първи път активни лавини по повърхността на червената планета.
 През февруари 2009 г. космическият кораб Дон прелита покрай Марс, за да използва гравитацията му и да се отправи към астероидите 4 Веста и 1 Церера, за да ги изследва.
 Космическият апарат на НАСА Марс Сайънс Лаборътори, включващ марсохода Кюриосити, е изстрелян на 26 ноември 2011 г. и достига планетата на 6 август 2012 г. Кюриосити е по-голям и по-съвършен от предшестващите го марсоходи. Той има възможността да се придвижва със скорост 90 m/h.
 На 20 юли 2020 г. Обединените арабски емирства изстрелват от японския космически център Танигашима автоматична междупланетна станция Ал Амал („Надежда“) по програмата Emirates Mars Mission. На 9 февруари 2021 г. ОАЕ става първата арабска страна и петата страна в света, достигнала Марс, както и втората страна, успешно навлязла в орбита около Марс от първи опит..
 Бъдещи мисии
 Руско-китайската сонда Фобос-грунт беше насрочена за октомври 2009 г., но след забавяне се очаква да бъде изстреляна през 2011 г. Мисията планира да се вземе материал от марсианския спътник Фобос. През 2018 г. ЕКА планира да изстреля първия си марсоход ЕкзоМарс, който ще може да сондира 2 m надълбоко в почвата и да изследва за органични молекули.
 Руско-финландската мисия МетНет, планира да бъдат изстреляни десетки малки сонди до Марс, които да изградят широкоразпространена наблюдателна мрежа, за да се изследва структурата на атмосферата и метеорологичните особености на Марс. Пробна мисия за изпращане на 1 – 2 сонди е насрочена за 2009 или 2011 г. Възможно е МетНет да бъде изстрелян с Фобос-грунт или сондите да бъдат изстреляни отделно на интервали до 2019 г.
 Пилотирани полети до Марс са планирани от САЩ като дългосрочна цел на „Вижданията за космическото изследване“ през 2004 г. според президента Джордж Буш. НАСА и Локхийд Мартин разработват космически кораб Орион, с който се планира да бъдат изстреляни пилотирани мисии до Луната някъде към 2020 г. Те ще бъдат като отправна точка за следващи мисии до Марс.
 Европейската космическа агенция се надява да прати хора на червената планета до 2030, най-късно 2035 г. Това ще бъде предшествано от пращането на големи сонди, като ЕкзоМарс през 2013 г.
 На 28 септември 2007 г. директорът на НАСА Майкъл Грифин заявява, че смятат да пратят човек на Марс до 2037 г.: „през 2057 ще празнуваме 20 години от изпращането на човек на Марс.“
 Допълнителна информация
 Земята се доближава до Марс на разстояние от 80 милиона километра всеки 26 месеца. За земния наблюдател планетата изглежда от жълта до червена в зависимост от орбиталното си положение и сезони. Яркостта на планетата варира значително в зависимост от разстоянието ѝ до Земята. При близък подход със Земята детайли от повърхността ѝ могат да се наблюдават добре с телескоп. Особено видими дори при малки увеличения са полярните шапки.
 Сближаване през 2003
 На 27 август 2003 г. 9:51:13 по Гринуич разстоянието от Марс до Земята е най-малкото от 60 000 години насам: 55 758 006 km поради факта, че планетата се намира на един ден разстояние от постигане на астрономическа опозиция и на три дни от перихелий. За 2287 г. се очаква още по-близък подход. Тези максимални сближавания на Марс и Земята са незначително по-големи от сближаванията с период от 284 г., за последното от които на 22 август 1924 г. разстоянието е 0,37284 АЕ, сравнено с 0,37271 АЕ на 27 август 2003 г. и очаквани 0,37278 АЕ на 24 август 2208 г.
 Пасаж на Земята, гледана от Марс, ще се наблюдава на 10 ноември 2084 г. На този ден Слънцето, Земята и Марс ще лежат на една права (виж също: пасаж на Меркурий, гледан от Марс, и пасаж на Венера, гледана от Марс). Ъгловият диаметър на Деймос, гледан от повърхността на Марс, е достатъчно малък, за да се наричат неговите закривания на Слънцето пасажи, а не затъмнения, както тези на Фобос.
 2007 – 2008
 Ретроградното движение започва на 16 ноември 2007 г. и продължава до 31 януари 2008, като планетата се движи обратно в небето от съзвездието Близнаци към Телец.
 Марсиански метеорити
 За няколко метеорита, открити на земната повърхност, е известно, че произхождат от Марс. На два от тях са открити признаци на бактериална дейност в далечното минало. На 6 август 1996 г. изданието Солър Систем Рисърч в броя си от март 2004 г. оповестява, че Кайдунския метеорит, намерен в Йемен, вероятно произхожда от Фобос.
 На 14 април 2004 г. НАСА обявява, че скалата, наречена „Баунс“, има същото химично съдържание. Намерена е в Антарктика през 1979 г. Възможно е скалата да произхожда от същия кратер, който е изхвърлил и австралийския метеорит.
 Живот на Марс
 Съществуват доказателства, че в миналото Марс е бил значително по-подходящ за развитието на живот, отколкото в наши дни. Но отговор на въпроса, дали Марс е бил обитаван от организми и дали е обитаван сега, все още няма. Спускаемите модули Викинг провеждат изследвания с цел откриването на биологични процеси, но резултатите не са категорични. За метана в атмосферата на планетата също се счита, че по-вероятно е в резултат на небиологични процеси.
 Марс и древните цивилизации
 В Древен Египет планетата е наричана „Червеният Хор“ заради наситения си цвят. Поради ретроградното въртене на планетата спрямо Земята (Земята се върти по-бързо около Слънцето, отколкото Марс), древните египтяни са казвали, че тя „пътува в обратна посока“. В допълнение, името на град Кайро произлиза от „Ел-Кахира“, значещо „планетата Марс“ на арабски.
 В китайската и японската култури планетата Марс е символизирана от знаците 火星 (в превод „Огнената звезда“) като част от петте елемента, традиционно използвани от източните култури за класификация на предметите.
 Символът му произлиза от астрологическия символ на Марс. Представлява окръжност, от която излиза стрела. Това е стилизирано изобразяване на щита и копието на римския бог на войната Марс. Този символ се използва и в биологията за обозначаване на мъжкия пол, както и в алхимията като знак на желязото, за което се смятало, че изобилства на Марс, поради червения цвят на планетата, който действително е резултат от наличието на железен оксид.
 Марс в киното и фантастиката
 Поради близостта на планетата със Земята, сходната продължителност на деня и наклона на оста, както и многобройните наблюдения на „канали“ и други структури на повърхността, тя е едно от най-често споменаваните места в научнофантастичните творби.
 Във „Война на световете“ на Хърбърт Уелс марсианците имат пипала и глави като на сепии. Произвеждат „червени водорасли“, които се смятат за причината за червения цвят на Марс. Последвалата радиоверсия на книгата на 30 октомври 1938 г. е представена като реална ситуация и много слушатели, които не чули началото на радиопредаването, си помислили, че това е истина. Това довело до масова психоза, траяла няколко часа.
 В трилогията за Марс („Червеният Марс“, „Зеленият Марс“, „Синият Марс“) на Ким Стенли Робинсън се описва човешкото колонизиране на Марс, основано на съвременните научни данни за Червената планета.
 В научнофантастичния филм от 2000 г. „Червената планета“ се разказва за група космонавти, които се опитват да направят Марс подходящ за живеене на хора поради пренаселеността на Земята.
 „Мисия до Марс“ (2000 г.) е научнофантастичен филм, в който първата човешка експедиция към Марс се сблъсква с мистериозно катастрофално събитие и е изпратена спасителна група, която да разследва трагедията и да върне оцелелите.
 В научнофантастичния сериал „Вавилон 5“ на Марс съществува голяма човешка колония, която се бори за независимостта си от Земния съюз. Колонията има добре изградена инфраструктура, но често страда от недостиг на хранителни запаси и други важни суровини, от които зависи нейното съществуване.
 През 2015 г. излезе нашумелият филм „Марсианецът“ с Мат Деймън в главната роля, който играе ролята на астронавт, по погрешка сметнат за мъртъв и изоставен на планетата.
 Вижте също
 Астрономически наблюдения на Марс
 Марсиански календар
 Изследване на Марс
 Списък на обекти с човешки произход на Марс
 Списък на кратери на Марс
 Списък на планини на Марс
 Марсиански метеорит
 Извънземен живот
 Тераформинг
 Мисията Mars Direct
 Източници
 Литература
 „Митове и легенди за съзвездията“, Ангел Бонов, София, 1978 г.
 Външни препратки
 Информация за Марс на български език
 Марс днес – условия на планетата и топографска видимост от Земята в момента
 Астрономически календар. Актуална информация за видимостта на Марс
 Факти за Марс от НАСА
 Деветте планети
 MarsNews.com – Новини и информация
 Въведение в марсианската топография, снимки от телескопа Хъбъл
 Астрономическо време на Марс
 Изследване на Марс през периода 1958 – 1978
 Флагът на марсианското общество .
 Снимки и описание на Марс
 Марсиански закони
 Сравнение между земни и марсиански терени
 Статьи о геоморфологии Марса .
 3D карта на Марс
 Наличие на вода на Марс
 Страницата на др. Тони Филипс: „Приводняване на Марс“, статия от 29 юни 2000 г. в журнала Science@NASA
 Репортаж на BBC за леда на повърхността на Марс
 Репортаж на BBC за изследванията полярните шапки и свидетелства за водна ерозия на Mars Express
 Микроскопични скални форми сочещи наличието на вода
 Снимки на замръзнало море на Марс
 Изследвания на Марс
 Политическата икономика на мащабните космически предприятия
 Интерактивна симулация на марсианска база, носите на наградата Webby в областта на науката за 2003 г.
 Страница на НАСА за марсоходите Спирит и Опъртюнити
 Триизмерни снимки от повърхността на Марс


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 109 HCON 9 IH: Entitled the
 U.S. House of Representatives
 2005-01-04
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 IV
 109th CONGRESS
 1st Session
 H. CON. RES. 9
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 January 4, 2005
 Mr. Serrano submitted the following concurrent resolution; which was referred to the Committee on Education and the Workforce
 CONCURRENT RESOLUTION
 Entitled the English Plus Resolution.
 Whereas English is the language of the United States, and all members of the society recognize the importance of English to national life and individual accomplishment;
 Whereas many residents of the United States speak native languages other than English, including many languages indigenous to this country, and these linguistic resources should be conserved and developed;
 Whereas this Nation was founded on a commitment to democratic principles, and not on racial, ethnic, or religious homogeneity, and has drawn strength from a diversity of languages and cultures and from a respect for individual liberties;
 Whereas multilingualism, or the ability to speak languages in addition to English, is a tremendous resource to the United States because such ability enhances American competitiveness in global markets by permitting improved communication and cross-cultural understanding between producers and suppliers, vendors and clients, and retailers and consumers;
 Whereas multilingualism improves United States diplomatic efforts by fostering enhanced communication and greater understanding between nations;
 Whereas multilingualism has historically been an essential element of national security, including the use of Native American languages in the development of coded communications during World War II, the Korean War, and the Vietnam War;
 Whereas multilingualism promotes greater cross-cultural understanding between different racial and ethnic groups in the United States;
 Whereas there is no threat to the status of English in the United States, a language that is spoken by 92 percent of United States residents, according to the 2000 United States Census, and there is no need to designate any official United States language or to adopt similar restrictionist legislation;
 Whereas English-only measures, or proposals to designate English as the sole official language of the United States, would violate traditions of cultural pluralism, divide communities along ethnic lines, jeopardize the provision of law enforcement, public health, education, and other vital services to those whose English is limited, impair government efficiency, and undercut the national interest by hindering the development of language skills needed to enhance international competitiveness and conduct diplomacy; and
 Whereas such English-only measures would represent an unwarranted Federal regulation of self-expression, abrogate constitutional rights to freedom of expression and equal protection of the laws, violate international human rights treaties to which the United States is a signatory, and contradict the spirit of the 1923 Supreme Court case Meyer v. Nebraska, wherein the Court declared that The protection of the Constitution extends to all; to those who speak other languages as well as to those born with English on the tongue: Now, therefore, be it
 That the United States Government should pursue policies that—
 (1)encourage all residents of this country to become fully proficient in English by expanding educational opportunities and access to information technologies;
 (2)conserve and develop the Nation’s linguistic resources by encouraging all residents of this country to learn or maintain skills in languages other than English;
 (3)assist Native Americans, Native Alaskans, Native Hawaiians, and other peoples indigenous to the United States, in their efforts to prevent the extinction of their languages and cultures;
 (4)continue to provide services in languages other than English as needed to facilitate access to essential functions of government, promote public health and safety, ensure due process, promote equal educational opportunity, and protect fundamental rights; and
 (5)recognize the importance of multilingualism to vital American interests and individual rights, and oppose English-only measures and other restrictionist language measures.


text:
 Важна правна забележка
 |
 21997D0904(12)
 Официален вестник n° L 242 , 04/09/1997 стр. 0081 - 0081 специално чешко издание глава 11 том 02 стр. 279 - 279 специално испанско издание глава 11 том 02 стр. 279 - 279 специално унгарско издание глава 11 том 02 стр. 279 - 279 специално литвийско издание глава 11 том 02 стр. 279 - 279 LV.ES глава 11 том 02 стр. 279 - 279 MT.ES глава 11 том 02 стр. 279 - 279 PL.ES глава 11 том 02 стр. 279 - 279 SK.ES глава 11 том 02 стр. 279 - 279 специално словенско издание глава 11 том 02 стр. 279 - 279
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 32/97от 12 юни 1997 годиназа изменение на приложение II (Технически регламенти, стандарти, изпитвания и сертицифиране) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, оттук нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че приложение II към Споразумението беше изменено с Решение No 21/97 на Съвместния комитет на ЕИП [1];като има предвид, че Регламент (ЕО) No 282/96 на Комисията от 14 февруари 1996 г. за изменение на приложения I, II и III към Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход [2] трябва да бъде включен в Споразумението,РЕШИ:Член 1Добавя се следното тире в глава III, точка 14 (Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета) на приложение II към Споразумението:- "— 396 R 0282: Регламент (ЕО) No 282/96 на Комисията от 14 февруари 1996 г. (ОВ L 37, 15.2.1996 г., стр. 12)."Член 2Текстовете на Регламент (ЕО) No 282/96 на Комисията на исландски и норвежки език, приложени към съответните езикови версии на настоящото решение, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 13 юни 1997 г., при условие че всички нотификации съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са били представени на Съвместния комитет на ЕИП.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 12 юни 1997 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателC. Day[1] ОВ L 242, 4.9.1997 г., стр. 67.[2] ОВ L 37, 15.2.1996 г., стр. 12.--------------------------------------------------


text:
 27.2.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 58/27
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 173/2013 HATÁROZATA
 (2013. október 8.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XX. mellékletének (Környezet) módosításáról
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A tiszta és energiahatékony közúti járművek használatának előmozdításáról szóló, 2009. április 23-i 2009/33/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 Az EGT-megállapodás XX. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás XX. melléklete a 21au. pont (2009/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) után a következő ponttal egészül ki:
 „21av.
 32009 L 0033: az Európai Parlament és a Tanács 2009. április 23-i 2009/33/EK irányelve a tiszta és energiahatékony közúti járművek használatának előmozdításáról (HL L 120., 2009.5.15., 5. o.)”.
 2. cikk
 A 2009/33/EK irányelvnek az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2013. október 9-én lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (2).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2013. október 8-án.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Thórir IBSEN
 (1) HL L 120., 2009.5.15., 5. o.
 (2) Alkotmányos követelmények fennállását jelezték.


type: other

text:
Accueil - Triathlon de Châteauneuf la Forêt
 Règlement du Triathlon de Châteauneuf-La-Forêt
 CHATEAUNEUF LA FORET 19 MAI 2019 | TRIATHLON
 un grand merci à tous les participants, bénévoles et spectateurs | BRIANCE ROSELLE AVENTURE
 Ils nous soutiennent dans la réalisation du triathlon
 Les couleurs orange et noir de Briance Roselle Aventure sont bien connus dans le milieu du cyclisme depuis de nombreuses années, grâce à son dynamisme et ses fers de lances qui sont montent régulièrement sur les podiums jeunes et séniors.
 Depuis l’an dernier, on retrouve également ces 2 couleurs dans le monde du triple effort car à l’ouverture de sa section triathlon.
 Dès sa création, la section à immédiatement eu, l’ambition d’organiser une épreuve de grande ampleur en la Haute-Vienne.
 Après une année de réflexion, la BRA s’est tout naturellement tournée vers le plan d’eau de Châteauneuf-La-Forêt. Quel site pourrait mieux mettre le triple effort en valeur dans le département?
 Quel site pourrait mieux mettre le triple effort en valeur dans le département?
 Un plan d’eau lumineux et une eau de très bonne qualité pour la baignade.
 Un cadre verdoyant sur le pourtour du lac et un parcours pédestre plat visible en quasi-totalité par les spectateurs.
 D’un point de vue sportif, ce triathlon va vite devenir une référence compte tenu de distances approchant au maximum des formats officiels, et avec des parcours accessibles à tous.
 Le triathlon met en valeur les trois disciplines.
 Si vous êtes triathlète confirmé venez vous tester sur un triathlon à la mesure de votre niveau. Quel bonheur pour un triathlète de venir titiller la barrière des 1H sur format S et des 2H sur format M...
 Si vous êtes débutants venez tester le triple effort sur des formats accessibles à tous et sur une course ou vos supporters pourront vous soutenir tout au long de l’épreuve et immortaliser facilement ce moment.
 On vous attend nombreux le 19 mai 2019 pour cette grande fête du triathlon.
 Pour obtenir plus de détails sur les parcours, il suffit de cliquer dessus. ;-)
 Vous avez relevez le défi !!!!
 XS - Départ 9h30
 Accessible à partir des benjamins (2007 et avant)
 400 m de natation
 2500 m de course à pied
 6/9 ans - Départ 14h
 Accessible aux catégories mini-poussins et poussins (2010 à 2013)
 1 km de Vélo
 10/13 ans - Départ 14h15
 Accessible aux catégories pupilles et benjamnins (2006 à 2009)
 150 m de natation
 2,5 km de Vélo
 S - Départ 10h
 Accessible à partir de la catégorie cadet (2003 et avant)
 5000 m de course à pied
 RELAIS - S Départ 10h
 M - Départ 15h15
 Accessible à partir de la catégorie junior (2001 et avant)
 RELAIS - M Départ 15h15
 https://youtu.be/pKOsuWXICiE
 https://youtu.be/_EdRZ8Ukcso
 Copyright © 2019 Triathlon de Châteauneuf la Forêt


text:
Americkí gayovia vyhrali v Česku spor. Ústavný súd im priznal rodičovské práva
 Koronavírus online: Igor Matovič s hlavným hygienikom informuje po krízovom štábe
 Manželský pár gayov žijúcich v Amerike má mať ku štvorročnému synovi, ktorý odnosila náhradná matka v Los Angeles rodičovské práva aj v Česku. Susedný Ústavný súd dnes zrušil rozhodnutie Najvyššieho súdu, ktorý jednému z partnerov túto možnosť vzal. Matrika tak bude musieť zapísať do rodného listu aj druhého z manželov.
 Dvaja muži sú podľa legislatívy amerického štátu Kalifornia manželia a žijú v spoločnej domácnosti v Spojených štátoch, Česko však pravidelne navštevujú. Dôvodom je to, že jeden z nich, český občan, tu má príbuzných.
 Pred piatimi rokmi pár uzavrel zmluvu s náhradnou matkou, ktorá donosila umelo oplodnené embryo. Kto je otcom vie iba ošetrujúci lekár, muži dobrovoľne nechceli vedieť, ktorého z nich boli použité spermie.
 Muži následne požiadali matriku mestskej časti Praha 1 o vydanie osvedčenia o štátnom občianstve svojho dieťaťa. Úrad konanie prerušil a vyzval ich, aby sa obrátili na Najvyšší súd. Ten musel najprv uznať rozsudok kalifornského súdu, ktorý ich otcovstvo ešte pred narodením dieťaťa potvrdil.
 Matrika zapísala len otca
 Najvyšší súd návrhu pred dvomi rokmi aj čiastočne vyhovel a rozsudok kalifornského súdu v Česku uznal. To však len čo sa týka rodičovstva prvého sťažovateľa - českého občana.
 S odkazom na tento rozsudok matrika vydala osvedčenie o štátnom občianstve dieťaťa a následne bol dieťaťu vystavený český rodný list. Problém nastal, keď bol v kolónke uvedený ako otec len český občan a kolónka matky ostala prázdna.
 Američanovi tak prakticky odňal rodičovské práva na českom území, a to okamihom jeho vystúpenia z lietadla na letisku.
 Rodinný život treba chrániť
 Muži preto opätovne podali Najvyššiemu súdu návrh na uznanie rozsudku kalifornského súdu vo vzťahu k druhému z nich. To súd zamietol.
 Podľa neho sa takáto požiadavka priečila verejnému poriadku a prakticky by akceptovala spoločné osvojenie dieťaťa dvoma osobami rovnakého pohlavia, čo je stav, ktorý české právo nepozná.
 Český Ústavný súd dnes rozhodnutie Najvyšší súdu zrušil a tvrdí, že porušil práva manželov i dieťaťa na rodinný život. Podľa ústavných sudcov treba rešpektovať, že muži nechcú vedieť, ktorý z nich je biologickým otcom dieťaťa.
 Aj judikatúra Európskeho súdu pre ľudské práva navyše tvrdí, že páry rovnakého pohlavia, ktoré spolu zdieľajú spoločnú domácnosť, spadajú pod ochranu rodinného života.
 Ústavný súd sa v rozhodnutí nevyjadril k problematike osvojovania detí pármi rovnakého pohlavia. To je v Česku ale aj na Slovensku stále zakázané.
 Tagy: práva gayov
 Koronavírus online: Igor Matovič s hlavným hygienikom informuje po krízovom štábe Video


type: caselaw

text:
This is an appeal from a judgment for the appellee for injuries suffered by her as a result of being bitten by a parrot while in the pet shop of the appellant's department store.
 There is but one exception, and that is to the granting of the plaintiff's (appellee's) first or damage prayer, the refusal of the defendant's prayers for an instructed verdict for the defendant, and the overruling of the defendant's special exception to so much of the plaintiff's prayer as presents the question of permanency of injuries. The only questions argued by the appellant were the legal sufficiency of the evidence and the plaintiff's contributory negligence.
 The plaintiff testified that she had gone to the department store of the defendant in Baltimore, where she had made some purchases, and, while waiting for change, noticed the *Page 145
 pet shop near by, and thought she "would go there and see if they had a parrot." While talking to a bird which was in a cage, "another bird which was loose came from the back part and of course I started to talk to it and it flew at me and the bird held on to my finger." The bird which did the damage was at large at the time, because its cage was being cleaned, and it was the custom to let it out into the room while this was being done. The plaintiff contends that the offending parrot belong to the class of animals known as ferae naturae and that, as alleged in the first count of the declaration, the "injury was caused solely by the negligence of the defendant in leaving at large a vicious bird without any negligence on the part of the plaintiff." In the second count the allegation of the first count is repeated with the additional charge of the scienter of the defendant. The defendant's contention is that parrots do not belong to that class of animals from injury by which negligence may be presumed, and that, before recovery, knowledge of their viciousness must be proved against the owner, and there being no evidence of such knowledge in this case, there should have been an instructed verdict for the defendant.
 Both sides cite the dog case of Twigg v. Ryland, 62 Md. 380, as authority for their respective contentions, and they can well do so, as Judge Alvey, in the opinion, states the law applicable to both classes of animals, but holds that notice of the dog's propensity should have been brought home to the owner. The law of such cases as stated in the opinion (page 385 of 62 Md.), and as followed by this court since that time, is as follows:
 "In regard to the law of the case, it is well settled, that if any person keeps an animal mansuetae naturae, of a ferocious or vicious disposition, accustomed to bite or attack mankind, knowing that it is possessed of such disposition or vicious propensity, he is bound to restrain such animal at his peril; and if he allows it to escape or go at large, he is liable for all the injury it may inflict by attacking persons in consequence of such ferocious propensity. As declared by the *Page 146
 Queen's Bench, in May v. Burdett, 9 Q.B. 101, `Whoever keeps an animal accustomed to attack and bite mankind, with knowledge that it is so accustomed, is, prima facie, liable in an action on the case, at the suit of any person attacked, and injured by the animal, without any averment of negligence or default in the securing or taking care of it. The gist of the action is the keeping the animal after knowledge of its mischievous propensities.' The owner or keeper of the dog or other domestic animal must be shown to have had knowledge of its disposition to commit such injury, and the burden of proving this fact is on the plaintiff, though it would be otherwise if the animal was of a nature to be fierce and untamable, such as bears, tigers, etc.Spring Co. v. Edgar, 99 U.S. 654 (25 L. Ed. 487)."
 See also 2 Cooley on Torts (3rd Ed.), 690-708; Webb'sPollock on Torts, 613; Phillips v. Garner, 106 Miss. 828,64 So. 735, and note 52 L.R.A. (N.S.) 377; Vaughan v. Miller Bros. (W.Va.), 153 S.E. 289, and note 69 A.L.R. 500; Bachman v.Clark, 128 Md. 245, 97 A. 440.
 The plaintiff assumes that parrots are by nature wild, and that once wild they legally remain so. In 2 Kent's Commentaries, 348, 349, it is stated that deer, although ferae naturae, may be reclaimed and domesticated, and that the common law refers the question whether an animal is wild or tame to knowledge of its habits derived from fact and experience. The plaintiff testified that she "has frequently talked to other parrots before and had been around them a great deal." "I thought the bird was tame and I was talking to the one that was loose." "It looked like it was very tame and I could pet it." William Wallie, head animal keeper and taxidermist at Druid Hill Park, Baltimore, who had at one time owned a bird store, testified without objection that he had handled hundreds of parrots in the last thirty-five years; that they kept them in wire cages because they could gnaw through wooden ones. He was not permitted to express an opinion as to their strength or whether it was safe to allow them to be at large; the court ruling that these *Page 147
 were questions for the jury and not proper matter of expert testimony. We have no difficulty in deciding that parrots, even though they may be classed as animals ferae naturae, are such as may become domesticated or tamed, and that they come within the rule laid down by Chancellor Kent that our knowledge of them is such as may be derived from fact and experience.
 This conclusion, then, reduces the question to the negligencevel non of the defendant (appellant). 2 Cooley on Torts (3rd Ed.), 706-709; 3 Corp. Jur. 88. When the plaintiff sustained the injury complained of, she was a customer in the store of the defendant, though not of the pet shop. No question, however, is raised by the defendant of her right to be where she was. The duty of the proprietor under such circumstances, as stated inCooley on Torts, 718 (3rd Ed. 1258), is: "If one expressly or by implication, invites others to come upon his premises, whether for business or for any other purpose, it is his duty to be reasonably sure that he is not inviting them into danger, and to that end he must exercise ordinary care and prudence to render the premises reasonably safe for the visit." Kann v. Meyer,88 Md. 541, 549, 41 A. 1065; Isaac Benesch Sons v. Ferkler,153 Md. 680, 683, 139 A. 557; Dickey v. Hochschild, Kohn Co.,157 Md. 448, 454, 146 A. 282; Grzboski v. Bernheimer-Leader Stores,156 Md. 146, 143 A. 706. It is necessary to recovery, however, that negligence be shown in the owner or proprietor.
 The question here, then, is whether the defendant was guilty of any negligence resulting in the plaintiff's injury. The parrot's viciousness is evidenced by its biting the plaintiff, but this is not sufficient for a recovery, unless its propensity to bite or attack was known to the defendant, or there were circumstances from which it might have been inferred that it did, or that it was unsafe to allow it to be at large. The plaintiff testified that she thought it was tame, and she might have so inferred from the fact that it was not in a cage. The only evidence tending to show that it was vicious *Page 148
 came from the defendant's witnesses. Harry F. Crouch, on cross-examination, was asked, "Had any parrot at all ever molested any one in that store?" and answered, "The only person I know was the man that had charge of the pet shop in taking the parrots out of the cage when they were shipped from Texas sometimes putting his hand down, a strange parrot * * * might nip his finger." He then stated that this parrot was shipped from Texas. This evidence is too far fetched to prove the scienter
 of the defendant. Adopting the view that the offending parrot was a domesticated or tamed bird, it is necessary for the plaintiff to show that it was possessed of a vicious propensity, and that the defendant knew of it or had reason for believing that it was not safe to let it run or fly at large in the store or shop. Mr. Crouch on direct examination testified: "I was in the pet shop when this parrot bit Mrs. Drury. She was looking around the shop. The man that had charge of the pet shop, the floor manager, and myself happened to be there at the time, and there was one bird in the cage and another on top of the cage, and she started toward the cage and she was warned by myself, also by the man in charge of the pet shop, whatever she did not to go near the bird on top of the cage. The only reason he was there was due to the fact the cage he was in was being cleaned. The man in charge of the pet shop and myself told Mrs. Drury, whatever she did, not to touch the bird, and she walked over to it." He said he knew "nothing whatever" about the bird. "The only reason Mrs. Drury was told to keep away was due to the fact you could never tell what would happen and we did that as a precaution, whenever we let the bird out, to tell people to keep away from the birds."
 This evidence so closely resembles the facts in Goode v.Martin, 57 Md. 606, as to bring this case within the decision in that case. There it is stated in the opinion (page 611 of 57 Md.) that "the fact that the appellee kept his dogs tied during the day and let them loose at night, furnishes proof that he knew it would endanger his neighbors to permit them *Page 149
 to be unfastened. His statement that the dogs had not been chained at an earlier hour, on the day the boy was bitten, because he, the appellee, had remained in bed later that day than usual, is also proof tending to show that he knew that it was unsafe to permit them to he unchained at a time when it was likely that persons would be visiting his house; and he also knew that this very boy was in the habit of coming to this house about that time of the day for the purpose of obtaining milk. This evidence ought to have been left to the jury as tending to prove the temper and vicious disposition of the dogs, and the knowledge of the appellee thereof."
 In the instant case the evidence of the defendant is that they kept the parrots caged except when their cages were being cleaned, and that then they "told people to keep away from the birds'; Mr. Crouch concluded his cross-examination by saying, "I am sure I warned the lady not to go near the parrot." If they felt this way about it, the parrots should not have been allowed within reach of the customers. Nothing but the fear of consequences such as we have here could have inspired those having charge of the parrots to warn customers to stay away from them. As held in Goode v. Martin, supra, we consider this evidence properly left to the jury "as tending to prove the temper and vicious disposition" of the parrot, and the trial court should have refused, as it did, the A prayer of the defendant.
 The defendant's B prayer was for an instructed verdict on the ground that the plaintiff's negligence directly contributed to the accident. There is considerable inconsistency in the contentions of both parties in this respect. If, as the plaintiff contends, the parrot was an animal ferae naturae, then it was negligence for her to attempt to strike up an acquaintance with a bird which she knew to be naturally vicious, untamed, and untamable. On the other hand, the defendant is not consistent in contending that the parrot was a domestic or tamed animal, and that at the same time it was negligence for the plaintiff to come within reach of it; *Page 150
 that is, come within harm's way of a bird which the defendant says was harmless.
 The plaintiff's second count, however, charged the defendant with knowledge, and the evidence of both parties is not at variance with the allegations of that count. The prayer does not raise the question of a variance between the evidence and the declaration or either of its counts, so that the decision on the defendant's B prayer must rest upon the facts as offered in evidence. Code, art. 5, sec. 11. The plaintiff went into the pet shop of the defendant, where she had no reason to assume she would be in danger of injury, and where she had every reason to suppose it would be a safe place for her to go. Dickey v.Hochschild, Kohn Co., 157 Md. 448, 146 A. 282, and cases therein and heretofore cited. There she encountered the parrot. The defendant's witness testified that she was warned not to go near it. She testified that she was not so warned, so that it became a question of fact as to which statement the jury would accept. The matter of the plaintiff's contributory negligence being a disputed fact, of which there was evidence both ways, the court properly rejected the defendant's prayer.
 The special exception to so much of the plaintiff's prayer as presented to the jury the matter of the permanency of the plaintiff's injury not having been argued or mentioned in the defendant's brief, we assume that it has been abandoned.
 Finding no error in the court's rulings on the prayers, the judgment will be affirmed.
 Judgment affirmed, with costs. *Page 151


text:
 21.7.2007
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 170/29
 2007 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys byloje Avaya prieš VRDT — ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)
 (Byla T-171/07)
 (2007/C 170/57)
 Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
 Šalys
 Ieškovė: Avaya Inc. (Basking Ridge, JAV), atstovaujama advokatų A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas
 Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
 Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: ZyXEL Communications Corp. (Hsin-Chu, Taivanas)
 Ieškovės reikalavimai
 —
 Panaikinti 2007 m. kovo 14 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą R 156/2006-2 dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 3 291 457 „VANTAGE CNM“.
 —
 Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi Pirmosios instancijos teisme išlaidas, o iš į procedūrą įstojusios šalies — su administracine procedūra Apeliacinėje taryboje susijusias išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ZyXEL Communications Corp.
 Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „VANTAGE“ 9 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 3 291 457
 Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Avaya Inc.
 Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: žodinis Bendrijos prekių ženklas „MULTIVANTAGE“ 9, 38 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 2 409 589
 Protestų skyriaus sprendimas: atmesti visą protestą
 Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją
 Ieškinio pagrindai: paremdama savo ieškinį ieškovė nurodo du ieškinio pagrindus, būtent, pirma, vienodo požiūrio principo ir teismų praktikos nuoseklumo principo pažeidimą ir, antra, Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimą.
 Savo pirmą ieškinio pagrindą ieškovė grindžia tuo, kad Apeliacinė taryba, nepateikdama jokių priežasčių dėl staigaus savo praktikos pasikeitimo, nukrypo nuo ankstesnio sprendimo, priimto lygiagrečioje byloje nagrinėjant beveik tapatų klausimą.
 Savo antrą ieškinio pagrindą ieškovė grindžia tuo, kad Apeliacinė taryba nepakankamai nagrinėjo prekių ir paslaugų, dėl kurių prekių ženklų prieštaraujama, tapatumą bei didelį pačių prekių ženklų panašumą.


text:
COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS
 COM(93) 214 final
 Bruselas, 17 de mayo de 1993
 Propuesta de
 REGLAMENTO (CEE) PEL CONSEJO
 relativo a la celebración de un Acuerdo en forma de Canje de Notas
 entre la Comunidad Económica Europea, por una parte, y el Gobierno de
 Canadá, por otra, sobre sus relaciones en el sector pesquero
 (presentada por la Comisión)
 ---pagebreak--- EXPOSICIÓN DE MOTIVOS
 I. Antftcftttontaa
 1. En las relaciones entre la Comunidad y Canadá, la pesca ha sido
 tradiclonalmente un punto de fricción politicamente sensible.
 2. Debido al profundo desacuerdo sobre la gestión de la parte de la
 población de bacalao denominada 2J3KL en aguas adyacentes a la ZEE
 canadiense, que se produjo en 1985 y que se Intensificó tras la
 ampliación de la Comunidad en 1986, el acceso de los buques
 comunitarios a los recursos situados en la ZEE canadiense y a los
 puertos canadienses se Interrumpió en 1987. Como resultado de lo
 anterior, tanto el Acuerdo en materia de pesca entre la CEE y
 Canadá de 1981 como el Acuerdo bilateral de pesca entre Portugal
 y Canadá de 1976 dejaron de surtir efecto, a la vez que el
 Acuerdo bilateral de pesca entre España y Canadá de 1976 era
 denunciado por este último.
 3. Por otra parte, existían enormes divergencias entre la Comunidad y
 Canadá acerca de la conservación y la gestión racional de las
 poblaciones de peces dentro de la NAFO. Canadá logró convencer a
 la NAFO para que concediese una suspensión de la pesca directa de
 bacalao en la zona 3L, a lo que se opuso la Comunidad ya que tal
 decisión no se basaba en dictámenes científicos, no era coherente
 con la explotación de la población en la zona de pesca canadiense
 y no tenia por objeto lograr una utilización óptima de los
 recursos situados en la Zona de Regulación. Además, la Comunidad
 se opuso a la gestión basada en una mortalidad por pesca de F0,1
 ya que la situación de los recursos, en ese momento, Justificaba
 una mortalidad por pesca superior, como, por ejemplo, Fmax. (La
 diferencia entre estas estrategias es considerable con relación al
 esfuerzo pesquero, que en el caso de F0,1 es mucho menor y, en
 esos años, resultaba adecuada al tamaño de la flota canadiense).
 Por los motivos arriba expuestos, en 1986 la Comunidad adoptó
 cuotas de pesca autónomas para la Zona de Regulación (véase el
 Anexo).
 4. Desde 1989, la Comunidad ha perseguido una política activa con el
 fin de celebrar un acuerdo de pesca global con Canadá y ha
 emprendido numerosas Iniciativas a tal efecto. En concreto, se
 han reducido gradualmente las cuotas autónomas (véase el Anexo).
 Esta política se Intensificó a lo largo de 1992, cuando Canadá
 acepto finalmente la evaluación de la población de bacalao 2J3KL
 por parte del Consejo Científico de la NAFO y propuso una solución
 para la gestión de dicha población en 1993, coherente con los
 planteamientos de esa organización.
 ---pagebreak--- De acuerdo con esa política, la Comisión inició una serle de
 contactoe diplomáticos y consultas exploratorias a diferentes
 niveles. El Presidente de la Comisión, Jacques Delors, y los
 Vicepresidentes Andrlessen y Marin mantuvieron en Canadá
 conversaciones sobre asuntos peequeros con sus homólogos
 canadienses, al tiempo que ministros canadienses visitaban Europa.
 Como resultado de la visita efectuada por el Vicepresidente Marín
 a Canadá a principios de 1990, la Comisión y Canadá Iniciaron una
 cooperación bilateral de expertos en diferentes áreas (cooperación
 científica, control y observancia de las normas, y pesca efectuada
 por las Partes no Contratantes) y en 1991 la Comisión celebró una
 serie de reuniones de altos funcionarlos.
 5; Las Iniciativas emprendidas por ia Comunidad en 1990, 1991 y,
 principalmente, 1992, le permitieron volver a Integrarse en la
 NAFO para la distribución de ios TAC y las cuotas de 1993.
 Como resultado de esas Iniciativas, se esperaba que Canadá
 normalizarla sus relaciones pesqueras (trato no discriminatorio de
 los pescadores comunitarios con relación al acceso a los recursos
 excedentarlos y a los puertos). A finales de 1992, las
 delegaciones canadienses se desplazaron en dos ocasiones a
 Bruselas (29-30 de octubre y 24-26 de noviembre) para llevar a
 cabo consultas exploratorias. A pesar del método de trabajo
 canadiense y del delicado carácter de las relaciones en materia
 pesquera entre Canadá y la Comunidad, se logró esbozar un proyecto
 de acuerdo.
 El miércoles 9 de diciembre de 1992, la Comisión examinó los
 resultados de las consultas exploratorias y decidió enviar al
 Consejo una recomendación de Decisión del Consejo que autorizara a
 la Comisión a negociar un acuerdo de pesca con Canadá. Dicha
 recomendación se presentó formalmente en el Consejo del día
 siguiente, Juevee. El COREPER acordó examinar la recomendación de
 la Comisión al día siguiente, viernes; durante la celebración de
 dicho examen, los Estados miembros acordaron proceder a la
 adopción de un mandato el lunes o el martes de la semana
 siguiente, adoptando el Consejo dicho mandato el martes 15 de
 diciembre de 1992.
 Una vez que el Consejo hubo adoptado el mandato por el que se
 autorizaba a la Comisión a negociar un acuerdo pesquero, se
 iniciaron las negociaciones oficiales. El hecho de que el Consejo
 adoptara Inmediatamente la recomendación de la Comisión demuestra
 que ambas Instituciones tenían Idénticos puntos de vista sobre la
 Importancia y fragilidad de las relaciones pesqueras entre la
 Comunidad y Canadá.
 11. NoqocIaciones oficíalos
 Con arreglo al mandato del Consejo, los días 16 y 17 de diciembre
 de 1992 la Comisión dirigió en Bruselas las negociaciones
 oficiales entre la Comunidad y Canadá.
 ---pagebreak--- 3
 En las reuniones participaron expertos de los Estados miembros y
 estuvieron presentes también asesores Jurídicos de la Comisión y
 del Consejo, que colaboraron en el examen de los documentos
 elaborados.
 En opinión de la Comisión, no hay ningún motivo que Justifique el
 mantenimiento de unas relaciones tirantes con Canadá en el sector
 de la pesca, siempre que se respeten los principios del Convenio
 de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar y del Convenio
 NAFO.
 La NAFO, que geetlona únicamente una pequeña parte de los recursos
 pesqueros del Atlántico noroccI dental, y Canadá tienen que
 Incrementar sus esfuerzos para restablecer las poblaciones de
 peces (en un periodo de seis años las capturas de bacalao en el
 Atlántico norocci dental han disminuido casi un 80%) buscando
 soluciones para las actividades pesqueras de los buques que
 naveguen bajo pabellón de Partes no Contratantes. Dado que la
 mayoría de los recursos pesqueros del Atlántico noroccidental se
 hallan en la zona de pesca canadienee, Canadá tendrá que soportar
 la mayor parte de las medidas restrictivas de gestión durante los
 próximos años.
 Por los motivos arriba indicados, la Comisión propone al Consejo
 que adopte la propuesta de Reglamento adjunta por la que se
 aprueba el Acuerdo alcanzado en diciembre.
 ---pagebreak--- CUOTAS PROPUESTAS POR LA NAFO A LA CEE / CUOTA AUTÓNOMA DE LA CEE / CAPTURAS DE LA CEE
 19 8 6 - 1 98»
 1986 19 8 7 19 8 8 19 8 9
 Cuoto de lo Cuota Captura* Cuota de la Cuota Capturas Cuoto de la Cuoto Capturo» Cuota de lo Cuota Capturas
 NAFO pora autónoma do la CEE NAFO paro autónomo de la CEE NAFO pora autónoma do la CEE NAFO para autónoma de la CEE
 la CEE do la CEE la CEE do la CEE lo CEE de la CEE la CEE de la CEE
 POBLACIÓN
 Bocaloo 2J + 3KL PROHIBICIÓN 68 960 60 076 PROHIBICIÓN 79 700 33 679 PROHIBICIÓN 84 000 19 998 PROHIBICIÓN 98 400 (2) 40 669
 3M 6 469 7 900 11 091 6 469 7 900 6 441 PROHIBICIÓN PROHIBICIÓN PROHIBICIÓN PROHIBICIÓN
 3N0 12 449 26 400 30 470 12 449 26 400 21 884 14 790 26 400 16 902 9 220 26 400 19 610
 Palometa austral lana 3M 3 100 11 972 3 100 22 648 3 100 12 000 7 180 3 100 12 000 12 901
 XN 23 434 27 883 20 000 12 296 20 000 7 183
 Plot 1 jo ornar icono 3M 390 2 789 390 9 106 390 3 000 1 311 390 3 000 2 981
 3LN0 700 21 162 610 11 812 910 9 000 7 086 390 6 820 8 179
 Sor lolo coroono 3LN0 300 9 887 300 1 213 300 9 000 209 100 1 670 610
 Mondo 3N0 6 263 2 482 4 000 1 402 4 000 1 337
 Capolan 3NO 379 379 290 379 700 700
 Calamar 3 + 4 (1) SIN ESPECIF 29 000 SIN ESPECIF 29 000 1 130 SIN ESPECIF 29 000 SIN ESPECIF 29 000 990
 (1) No M especifico lo cuoto asignoda o la Comunidod
 (2) Ajustado a lo bojo a partir de 84.000 t
 /uVdoyle/CANADA/186 93 es 11
 ---pagebreak--- CUOTAS tttOMKSTA* POR LA NATO A LA CEE / CUOTA AUTÓNOMA OE LA CEE / CAPTURAS DE LA CEE
 1 0 9 0 - 1 0 0 3
 i too 19 9 1 19 9 2 1993
 Cuota do la Cuota Capturas Cuota do la Cuota Capturas Cuota ds la Cuota Capturas Cuoto do lo Capturas
 NAFO para autónomo ds la CEE NAFO para autónomo de lo CEE NAFO pora autónomo de lo CEE NAFO paro do la CEE
 lo CEE de lo CEE la CEE do lo CEE la CEE de lo CEE lo CEE
 POBLACIÓN
 Bocoloo 2J + 3KL PROHIBICIÓN 32.000 23 914 (4) PROHIBICIÓN 27 000 21 797 (4) PROHIBICIÓN 26 300 9 932 (9) 0
 3M PROHIBICIÓN PROHIBICIÓN 637 6 489 3 999 (9) 6 469 6 291 (6) 6 469
 3N0 6 880 7 000 6 821 (9) 9 016 4 913 (6) 9 016 2 463 (7) 3 762
 Palometa oustrollona 3M 7 790 12 000 17 499 7 790 9 363 (7) 6 669 6 814 (8) 4 690
 3LN 6 000 (2) 7 064 6 000 (2) ••. 9 881 (8) 6 000 (3) 3 972 (9) 476
 Platija anericano 3M 380 900 464 390 702 (9) 390 429 (10) 390
 3LN0 317 900 661 (6) 328 440 (10) 326 910 (11) 133
 Seriólo coreano 3LN0 100 200 118 140 242 (11) 140 • (12) 140
 Mondo 3N0 1 200(3) 1 194 1 000 (3) 608 1 000 (4) 972
 Capolan 3N0 790 72 790 30 790 0
 Caloñar 3 • 4 (1) SIN ESPECIF 19 000 SIN ESPECIF 13 000 316 SIN ESPECIF 19 000 SIN ESPECIF
 1991 1992
 (1) PM sin sspocifIcor (1) PM sin ospselflear (1) PM sin sspocif icor "\
 (2) Incluido lo cuota de 476 t de la ont loua ROA (2) Incluido la cuoto de 476 t de la antigua ROA (2) Cifras correspondientes o fin ds diciembre do 1992
 (3) No hay cuota NAFO trodiclonol/peeco de la CEE (3) No hay cuota NAFO trod le lona I/pesco ds lo CEE (3) Incluida la cuoto do 476 t de la antiguo ROA
 (4) La posea so paralizó ol 10.12.90 (Portugal) (4) La poseo so paral Izó ol 03.08.91 (Espona) (4) No hoy cuota NAFO tradicional/poseo do la CEE
 (3) La posea so parol Izó ol 23.11.90 (Espolia) (3) La posea ss paralizó ol 20.11.91 (España) (9) La posea so paralizó el 03.06.92 (CEE)
 (8) La posea so paral izó ol 27.10.90 (CEE) (6) La posea so paralizó ol 10.10.91 (RU) y ol 12.11.91 (Portugal) (6) La poseo so paralizó ol 16.07.92 (CEE)
 (7) La posea ss paralizó ol 09.11.91 (CEE) (7) La posea so paralizó ol 26.07.92 (CEE)
 (8) Lo posea so paralizó ol 14.12.91 (CEE) (8) La posea so paralizó ol 28.07.92 (CEE)
 (9) La posea so paralizó ol 07.12.91 (CEE) (9) La posea so paralizó ol 26.07.92 (CEE)
 (10) La posea so paralizó ol 19.09.91 (CEE) (10) La posea so paralizó ol 01.11.92 (CEE)
 (11) La posea so paralizó ol 10.11.91 (CEE) (11) La posea so paralizó ol 09.06.92 (CEE)
 (12) La posea so paralizó ol 16.07.92 (CEE)
 /wVd^ls/CANAOA/186 93 ss 12
 ---pagebreak--- ¿
 Propuesta de
 REGLAMENTO (CEE) No. DEL CONSEJO
 de
 relativo a la celebración de un Acuerdo en forma de Canje de Notas
 entre la Comunidad Económica Europea, por una parte, y el Gobierno de
 Canadá, por otra, sobre sus relaciones en el sector pesquero
 EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
 Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en
 particular, su articulo 43,
 Vista la propuesta de la Comisión,
 (1)
 Visto el dictamen del Parlamento Europeo ,
 Considerando que Canadá es un socio Importante de la Comunidad Europea
 con el que es deseable mantener buenas relaciones en el sector pesquero
 y que, por lo tanto, es conveniente establecer un marco que facilite la
 cooperación mutua con vistas a favorecer la conservación eficaz y la
 aplicación de un régimen de explotación duradera de los recursos
 pesqueros del Atlántico del noroeste y que, a este respecto, ambas
 Partes han decidido los elementos que constituyen sus relaciones en
 este sector;
 Considerando que es conveniente aprobar el Acuerdo en forma de Canje de
 Notas entre la Comunidad Económica Europea, por una parte, y el
 Gobierno de Canadá, por otra, sobre sus relaciones en el sector
 pesquero;
 Considerando que ambas Partes tienen Intención de aplicar las medidas
 especificas de cooperación contenidas en el Memorandum de Acuerdo anejo
 al Canje de Notas, de conformidad con el Convenio de las Naciones
 Unidas sobre el Derecho del Mar, del que son signatarias, y con el
 Convenio sobre la futura cooperación multilateral en las pesquerías del
 Atlántico del noroeste, del que son Partes contratantes; que, por lo
 tanto, procede afirmar que la Comisión está autorizada para llevar a
 cabo las consultas previstas al efecto de conformidad con las
 directrices de negociación decididas el 15 de diciembre de 1992;
 Considerando que las relaciones entre ambas Partes en el sector
 pesquero se basan, en particular, en el acceso a los recursos
 excedentarlos que se encuentran en aguas canadienses;
 Considerando que es conveniente establecer disposiciones específicas
 para denunciar la cooperación si, debido a circunstancias especiales,
 la Comunidad no puede mantenerla*,
 (1)
 ---pagebreak--- }
 HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
 Articulo 1
 Queda aprobado, en nombre de la Comunidad, el Acuerdo en forma de Canje
 de Notas entre la Comunidad Económica Europea, por una parte, y el
 Gobierno de Canadá, por otra.
 El texto del Acuerdo en forma de Canje de Notas, del que forma parte
 Integrante el Memorandum de Acuerdo, se adjunta al presente Reglamento.
 Artículo 2
 Se autoriza ai Presidente del Consejo para que designe a las personas
 facultadas para firmar el Acuerdo en forma de Canje de Notas.
 Artículo 3
 La Comisión, asistida por un Comité formado por repreeentantes de los
 Estados miembros, llevará a cabo las consultas entre la Comunidad
 Económica Europea y el Gobierno de Canadá en virtud de lo dispuesto en
 las letras d ) , e ) , g) y h) del punto l y en el punto II del Memorandum
 de Acuerdo.
 Artículo 4
 1. En caso de que surjan las dificultades citadas en la letra d) del
 punto IV del Memorandum de Acuerdo, la Comisión presentará de
 Inmediato al Consejo y a los Estado miembros un informe acompañado
 de un dictamen en el que Indique que se cumplen las condiciones
 previstas para la denuncia del Acuerdo. Dentro de los diez días
 siguientes a la presentación del dictamen al Consejo, cualquier
 Estado miembro podrá tratar este asunto en el Consejo. El Consejo
 podrá decidir por mayoría cualificada no poner fin al Acuerdo. Si
 dicha decisión no se produce en un plazo de un mes a partir de la
 comunicación del dictamen al Consejo, o si ningún Estado miembro
 plantea el asunto en el Consejo dentro del plazo de diez días antes
 citado, la Comisión procederá a denunciar el Acuerdo.
 2. La Comisión notificará en nombre de la Comunidad la denuncia del
 Acuerdo en forma de Canje de Notas, de conformidad con lo dispuesto
 en la letra e) del punto IV del Memorandum de Acuerdo.
 ---pagebreak--- î
 Articulo 5
 1. En el caso de que el Gobierno de Canadá, de conformidad con lo
 dispuesto en la letra b) del punto III del Memorandum de Acuerdo,
 decida ofrecer a la Comunidad Económica Europea posibilidades de
 pesca de los recursos excedentarlos existentes en su zona de pesca,
 el Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión,
 adoptará una decisión sobre su distribución entre los Estados
 miembros en el plazo de los dos meses siguientes a la recepción de
 la oferta.
 2. El propietario o el fletador de un buque de un Estado miembro que
 efectúe una operación de pesca u otra operación con arreglo a lo
 dispuesto en la letra c) del punto III del Memorandum de Acuerdo
 facilitará a las autoridades competentes de la Comunidad
 Información referente al pescado o a los productos de la pesca
 capturados u obtenidos por otro medio en aplicación de dicho punto,
 tal como pudiera prescribirse. Las disposiciones de aplicación del
 presente apartado convenientemente detalladas al efecto se
 adoptarán con arreglo al procedimiento establecido en el articulo
 18 del Reglamento (CEE) nú 3760/92 <1>.
 Articulo 6
 El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su
 publicación en el Diarlo Oficial de las Comunidades Europeas.
 El presente Reglamento eerá obligatorio en todos sus elementos y
 directamente aplicable en cada Estado miembro.
 Hecho en Bruselas, el
 Por el Consejo
 (1) DO No L 389 de 31.12.1992, p. 1.
 ---pagebreak--- 1
 ACUERDO
 EN FORMA DE CANJE DE NOTAS
 EN MATERIA DE RELACIONES DE PESCA
 ENTRE LA COMUNIDAD ECONÓMICA EUROPEA
 Y EL GOBIERNO DE CANADÁ
 ---pagebreak--- yto
 Nota de la Comunidad Europea
 Señor :
 Tengo el honor de acusar recibo de su Nota del día de hoy, redactada en
 los siguientes términos:
 "Tengo el honor de referirme a las negociaciones entre las Delegaciones
 de Canadá y la Comunidad Económica Europea celebradas en Bruselas los
 días 16 y 17 de diciembre de 1992 sobre relaciones bilaterales en
 materia de pesca. Como resultado de esas negociaciones, el 17 de
 diciembre de 1992 se rubricó el adjunto Memorándum de Acuerdo en
 materia de relaciones de pesca entre el Gobierno de Canadá y la
 Comunidad Europea que tiene por objeto lograr la conservación efectiva
 y la explotación sosten I ble de los recursos pesqueros del Atlántico
 noroccidental, de conformidad con las disposiciones del Convenio de las
 Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar y del Convenio Internacional
 sobre la futura cooperación multilateral en los caladeros del Atlántico
 noroccidental de 1978.
 Asimismo tengo el honor de proponerle que, si lo que precede es
 aceptable para la Comunidad, la presente Nota, cuyo texto auténtico
 está redactado en alemán, danés, español, francés, griego, Inglés,
 Italiano, neerlandés y portugués, y el Memorándum adjunto, así como su
 Nota de confirmación, constituyan conjuntamente un Acuerdo en materia
 de relaciones de pesca entre el Gobierno de Canadá y la Comunidad
 Europea, cuya fecha de entrada en vigor será la de su Nota de
 confirmación."
 Asimismo tengo el honor de Informarle de que el contenido de su Nota es
 aceptable para la Comunidad Europea.
 Le ruego acepte el testimonio de mi mayor consideración.
 Adlunto; Memorándum de Acuerdo
 ---pagebreak--- s*
 Nota de Canadá
 Señor :
 Tengo el honor de referirme a las negociaciones entre las Delegaciones
 de Canadá y la Comunidad Económica Europea celebradas en Bruselas los
 días 16 y 17 de diciembre de 1992 sobre relaciones bilaterales en
 materia de pesca. Como resultado de esas negociaciones, el 17 de
 diciembre de 1992 se rubricó el adjunto Memorándum de Acuerdo en
 materia de relaciones de pesca entre el Gobierno de Canadá y la
 Comunidad Europea que tiene por objeto lograr la conservación efectiva
 y la explotación sosten i ble de los recursos pesqueros del Atlántico
 noroccidental, de conformidad con las disposiciones del Convenio de las
 Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar y del Convenio Internacional
 sobre la futura cooperación multilateral en los caladeros del Atlántico
 noroccidental de 1978.
 Asimismo tengo el honor de proponerle que, si lo que precede es
 aceptable para la Comunidad, la presente Nota, cuyo texto auténtico
 está redactado en alemán, danés, español, francés, griego, inglés,
 italiano, neerlandés y portugués, y el Memorándum adjunto, asi como su
 Nota de confirmación, constituyan conjuntamente un Acuerdo en materia
 de relaciones de pesca entre el Gobierno de Canadá y la Comunidad
 Europea, cuya fecha de entrada en vigor será la de su Nota de
 confirmación.
 Le ruego acepte el testimonio de mi mayor consideración.
 Adjunto: Memorándum de Acuerdo
 ---pagebreak--- - 1l>
 MEMORANDUM DE ACUERDO EN MATERIA DE RELACIONES DE PESCA
 ENTRE LA COMUNIDAD EUROPEA Y EL GOBIERNO DE CANADA
 A raíz de las consultas sobre las relaciones bilaterales en materia de
 pesca celebradas en Bruselas los días 16 y 17 de diciembre de 1992 por
 las Delegaciones de Canadá y la Comunidad Europea,
 El Gobierno de Canadá y la Comunidad Europea (en lo sucesivo
 denominados "las Partes"),
 Considerando el Acuerdo Marco para la Cooperación Económica y
 Comercial entre la Comunidad Europea y Canadá de 1976,
 Considerando la Declaración de 1990 sobre las Relaciones entre la
 CE y Canadá, en la que ambas Partes reafirman su voluntad de consolidar
 su asociación y de cooperar más estrechamente en los asuntos de Interés
 mutuo, especialmente en el seno de los organismos internacionales;
 Tomando nota de la voluntad de las Partes de cooperar
 estrechamente en todos los foros internacionales con el fin de fomentar
 la aplicación de la Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho
 del Mar, de conformidad con el Derecho Internacional, especialmente en
 lo que respecta a la conservación y la utilización de los recursos
 marinos vivos;
 Considerando el Convenio de 1978 sobre la Futura Cooperación
 Multilateral en los caladeros del Atlántico Noroccidental y, en
 particular, el compromiso contraído por las Partes de aplicar en sus
 respectivos ámbitos nacionales las propuestas de acción común por las
 que se rige la pesca en la Zona de Regulación, adoptadas de conformidad
 con el artículo XI del Convenio;
 Tomando nota de la inquietud de las Partes en lo que respecta al
 estado actual de las poblaciones de peces del Atlántico Noroccidental,
 especialmente los altos índices de mortalidad y la captura de
 Juveniles, que Impide la reconstitución de las poblaciones;
 Tomando nota de que ambas Partes se muestran de acuerdo al afirmar
 que la aplicación efectiva de las medidas adoptadas por la Comisión de
 Pesca en la decimocuarta reunión anual de la NAFO, especialmente las
 relativas a la dimensión mínima de malla y el tamaño mínimo de los
 peces, reducirá la mortalidad por pesca y las capturas de Juveniles;
 Tomando nota de la gravedad de la situación y el hecho de que las
 anteriores reducciones de las posibilidades de pesca no han redundado
 en una reducción proporcional de la mortalidad por pesca;
 Tomando nota de que las Partes convienen en que la gestión del
 esfuerzo pesquero en la Zona de Regulación de la NAFO debe contribuir a
 la reconstitución de las poblaciones;
 ---pagebreak--- -13-
 Tomando nota de la moratoria Impueeta por Canadá en 1992 a la
 pesca del bacalao 2J 3KL en su zona de pesca, con el fin de garantizar
 la conservación de esta población, y la decisión adoptada en la
 decimocuarta reunión anual de la NAFO, según la cual queda prohibida en
 1993 la pesca dirigida de esta población en la división 3L de la Zona
 de Regulación de la NAFO;
 Tomando nota de que las Partes, tanto de forma bilateral como en
 el marco de la NAFO, cooperan para la creación y la aprobación de
 medidas destinadas a garantizar la inspección y el control
 Internacionales efectivos de la actividad pesquera en la Zona de
 Regulación de la NAFO;
 Tomando nota de que las Partes, tanto de forma Individual como en
 el marco de la NAFO, están estudiando medidas para mejorar el
 equilibrio entre el esfuerzo pesquero y las posibilidades legítimas de
 pesca en la Zona de Regulación de la NAFO;
 Tomando nota de que las Partes han convenido en que la práctica
 seguida por ciertos buques, que cambian sus pabellones por otros de
 Estados que no son Partes Contratantes del Convenio NAFO con el fin de
 faenar sin limitaciones en la Zona de Regulación de la NAFO, constituye
 una amenaza Intolerable para la conservación de las poblaciones de
 peces del Atlántico Noroccidental;
 Considerando que el Consejo Científico de la NAFO ha observado la
 existencia de buques que enarbolan pabellón de Estados que no son
 Partes Contratantes de la NAFO y faenan en la Zona de Regulación de la
 NAFO para pescar poblaciones y con mallas de pequeñas dimensiones que
 contravienen las medidas de conservación promulgadas por las Partes
 Contratantes, lo que perjudica a la consecución de los objetivos del
 Convenio;
 Considerando que las Partes han cooperado con la NAFO para la
 adopción de medidas encaminadas a erradicar el ejercicio de la pesca
 contraria a las decisiones en materia de conservación adoptadas por la
 NAFO por parte de buques que enarbolen pabellón de Estados que no sean
 Partes Contratantee del Convenio NAFO, y que las Partes han Intentado
 obtener la cooperación de los Estados a los que pertenecen dichos
 pabellones, solicitándoles que retiren sus buques de la Zona de
 Regulación de la NAFO;
 Reconociendo que las medidas adoptadas por los Estados de pabellón
 que no son Partee Contratantes del Convenio NAFO no han bastado para
 eliminar la amenaza que pende sobre la conservación de las poblaciones
 de la Zona de Regulación de la NAFO;
 Reconociendo: Que, para mejorar la inspección y los controles en
 la Zona de Regulación, ambas Partes han adoptado y aplicado en el marco
 de la NAFO las siguientes medidas:
 (a) medidas relativas a la documentación y la marcación de los buques
 pesqueros y los aparejos de pesca de acuerdo con las normas
 establecidas por la NAFO;
 (b) medidas para establecer un intercambio regular tanto de la
 Información obtenida durante las Inspecciones y los controles como
 de Inspectores;
 ---pagebreak--- -IV-
 (c) medidas de vigilancia aérea con arreglo al Programa Internacional
 de Inspección Mutua de la NAFO y de tratamiento de los informes
 que se elaboren;
 (d) medidas referentes al sistema "hall" de la NAFO;
 (e) medidas para garantizar que las autoridades responsables Inicien
 rápidamente las Investigaciones necesarias para obtener pruebas de
 las presuntas infracciones de las medidas de conservación y
 ejecución de la NAFO y para garantizar la inmediata intervención
 Judicial o administrativa;
 (f) medidas de control de la utilización de las cuotas (comparación de
 las cifras de capturas y cuotas) y del cumplimiento de las
 prohibiciones de pesca, consistentes en la presencia de
 Inspectores en la Zona de Regulación de la NAFO y el control de
 los desembarques.
 Reconociendo que ambas Partes aplicarán a partir del 1 de enero de
 1993 las siguientes medidas acordadas en la NAFO:
 (a) un programa piloto de observación de una duración de 18 meses;
 (b) la presentación por parte de los responsables de los buques de
 planes de estiba o registros de producción a los inspectores de la
 NAFO;
 (c) dimensiones mínimas del bacalao y los pecee pianos;
 (d) una dimensión de malla estándar de 130 mm para las especies
 demersales, con dos excepciones autorizadas por la NAFO;
 (e) normas sobre capturas accesorias, y
 (f) la norma de la red única (estiba segura de los aparejos cuya
 utilización en la Zona de Regulación de la NAFO no esté
 autorizada).
 i Las Partes han acordado
 (a) cooperar para fomentar la coneervación y la explotación
 equilibrada reales de los recursos pesqueros del Atlántico
 Noroccidental;
 (b) acatar, de acuerdo con sus respectivos derechos y
 obligaciones derivados del Convenio NAFO, las decisiones de
 la NAFO sobre la gestión y conservación de los recursos
 pesqueros ;
 (c) respaldar la adopción por parte de la Comisión de Pesca de la
 NAFO de disposiciones de gestión y conservación con arreglo
 al Articulo XI del Convenio NAFO, teniendo presente el
 sistema de cooperación con el que Canadá y la Comunidad
 contribuyeron a la toma de decisiones de gestión y
 conservación en la reunión anual de la NAFO de 1992. De
 acuerdo con lo establecido en el citado Articulo, Canadá
 seguirá Informando a la Comisión de Pesca de toda medida o
 decisión que adopte en materia de gestión y de conservación;
 ---pagebreak--- -IS-
 (d) hallar medios de fomentar el aumento de la cooperación
 económica y comercial entre los sectores con intereses
 pesqueros canadiense y comunitario;
 (e) celebrar consultas encaminadas a la elaboración de propuestas
 comunes, sin perjuicio de los derechos y obligaciones
 Internacionales, para su presentación en la reunión anual de
 la NAFO de 1993. Dichas propuestas versarán sobre los puntos
 siguientes:
 - un mecanismo para dirimir los litigios entre Partes
 Contratantes de la NAFO que puedan surgir a raíz del
 recurso al procedimiento de objeción y entorpecer la
 consecución de los objetivos del Convenio NAFO;
 - medidas para impedir el ejercicio de la pesca en la Zona
 de Regulación de la NAFO a aquellos buques que enarbolen
 pabellón de Eetados que no sean Partes Contratantes del
 Convenio NAFO, lo que afecta negativamente a la
 consecución de los objetivos del Convenio NAFO; se tratará
 en especial de medidas aplicables a loe Eetados de
 pabellón que no tomen medidas rápidas y eficaces contra la
 actividad pesquera de sus subditos o buques en la Zona de
 Regulación de la NAFO;
 - otras medidas, como la posibilidad de prohibir las
 Importaciones de pescado capturado en la Zona de
 Regulación de la NAFO por buques que enarbolen pabellón de
 Estados que no sean Partes Contratantes del Convenio NAFO;
 (f) aplicar medidas para disuadir a los buques de cambiar su
 pabellón por otro de un Estado que no sea Parte Contratante
 del Convenio NAFO con el propósito de faenar en la Zona de
 Regulación de la NAFO contraviniendo las medidas de
 conservación y ejecución de este organismo;
 (g) cooperar para la ejecución y el perfeccionamiento de las
 medidas destinadas a garantizar la eficacia de los controles
 y la Inspección de la actividad pesquera en la Zona de
 Regulación de la NAFO, con el fin de que se respeten las
 medidas de gestión acordadas;
 (h) colaborar con la NAFO para la creación y la aplicación de
 nuevas medidas que permitan obtener un mayor equilibrio entre
 el esfuerzo pesquero y las posibilidades legítimas de pesca,
 y adoptar las disposiciones nacionales necesarias para
 garantizar la aplicación efectiva de dichas medidas;
 (i) crear un Comité mixto formado por altos funcionarios que se
 reunirá con la frecuencia que dicten las circunstancias, y
 una vez al año como mínimo, para estudiar el desenvolvimiento
 del presente Acuerdo y el cumplimiento de loe compromisos
 respectivos de las Partes;
 (J) garantizar la aplicación adecuada de las medidas de
 conservación y ejecución de la NAFO y de las normativas
 respectivas de las Partes aplicables al ejercicio de la pesca
 en la Zona de Regulación de la NAFO por parte de sus propios
 buques;
 ---pagebreak--- -\é-
 - a partir de 1993, la Comunidad ejercerá sobre los buques
 comunitarios los mismos controles que en 1992, como
 mínimo, para garantizar que sus capturas no sobrepasen las
 cuotas, cerrará las pesquerías cuando considere que se
 hayan agotado las cuotas y procederá a limitar el esfuerzo
 pesquero (número de buques y de días de pesca) en relación
 con las cuotas y otras posibilidades legitimas de pesca
 con el fin de lograr una vigilancia y un control eficaces;
 (k) dentro de los limites prácticos, seguir enviando patrulleros
 de peeca a la zona de regulación de la NAFO para que efectúen
 las tareas de Inspección establecidas en el Programa
 Internacional de Inspección Mutua de la NAFO;
 - con este fin, la Comisión Europea tiene previsto asignar
 en 1993 un patrullero de pesca a la Zona de Regulación de
 la NAFO por un periodo de diez meses, como ya se hizo en
 1992;
 - cuando no pueda contarse con un buque patrullero
 comunitario y sea factible para ambas Partes, la Comisión
 Europea designará inspectores de pesca para que realicen
 las inspecciones de la NAFO desde un patrullero
 canadiense;
 (I) proseguir durante 1993, sin perjuicio de lo que pueda
 decidirse en años siguientes de mutuo acuerdo, los controles
 trimestrales de las actividades y los datos obtenidos durante
 los controles e Inspecciones comunitarios y canadienses.
 Incluidos los Informes sobre las capturas efectuadas por sus
 buques en la Zona de Regulación de la NAFO, con el fin de
 determinar con exactitud y en el momento oportuno la
 utilización real de las cuotas.
 ii En lo referente al bacalao 2J3KL
 Reconociendo que el Consejo Científico de la NAFO I legó en 1986 a
 la conclusión de que, como término medio, un 5% de la b I omasa
 total de la población se sitúa en la Zona de Regulación de la
 NAFO, las Partes:
 (a) Toman nota de que, todos los años, Canadá sol le I tara que el
 Comité Científico de la NAFO efectúe un estudio de la
 población teniendo en cuenta todos los datos científicos
 pertinentes, Incluidos las comprobaciones y los datos de
 apoyo del Comité Científico Consultivo de las Pesquerías
 Atlánticas Canadienses;
 (b) Reconocen que Canadá fijará un total admisible de capturas
 (TAC) anual y que la Comisión de Pesca de la NAFO establecerá
 y asignará a las Partes Contratantes una cantidad Igual al 5%
 del TAC correspondiente a la Zona de Regulación de la NAFO,
 de acuerdo con la clave de distribución establecida por la
 Comisión y de conformidad con el Convenio NAFO;
 ---pagebreak--- -If-
 (c) Acuerdan respaldar las decielonee acerca de este 5% del TAC
 que adopte la Comisión de Pesca de la NAFO basándose en
 Información o dictámenes del Consejo Científico de la NAFO y
 que se ajusten a las medidas de gestión y conservación de los
 recursos adoptadas por Canadá.
 Ill Laa Partea toman nota da la decisión del Gobierno de Canadá
 (a) de permitir a los buques pesqueros comunitarios el acceso a
 los puertos canadienses y su utilización de acuerdo con la
 legislación, normas y condiciones canadienses;
 (b) de poner a disposición de la Comunidad las cantidades de
 peces consideradas por Canadá excedentes de sus necesidades
 de pesca, siguiendo un procedimiento comparable a los
 utilizados para la concesión de licencias de pesca a otros
 buques extranjeroe para que faenen en la zona de pesca
 canadiense, teniendo en cuenta el Interés trad i clona Intente
 expresado por la Comunidad de recibir, en caso de que se
 produzcan excedentes, asignaciones de ciertas especies
 demersales (especialmente de gallineta nórdica, mendo y
 fletan negro); y
 (c) de permitir a los buques comunitarios participar Junto con
 empresas canadienses en los proyectos comerciales que se
 Inscriban en programas de desarrollo u otras actividades del
 sector pesquero, de acuerdo con la política fijada por el
 Gobierno de Canadá.
 IV Laa Partea acuerdan que
 (a) Nada de lo contenido en el presente Acuerdo se entenderá en
 perjuicio de ningún convenio multilateral del que formen
 parte Canadá y la Comunidad, o Canadá y cualquier Estado
 miembro de la Comunidad, ni en perjuicio de los puntos de
 vista de ninguna de las Partes respecto a las cuestiones
 referentes al Derecho del Mar.
 (b) El presente Acuerdo se entiende sin perjuicio de la
 delimitación de laa zonas económicas o de pesca entre Canadá
 y los Estados miembros de la Comunidad.
 (c) El presente Acuerdo entrará en vigor a partir de su firma,
 momento en el que sustituirá al Acuerdo de Pesca entre la
 Comunidad y los Estados miembros de la Comunidad firmado el
 30 de diciembre de 1981.
 (d) En caso de que eurjan dificultades derivadas de la
 Interpretación o la aplicación del Presente Acuerdo,
 cualquiera de las Partes se lo comunicará a la otra y
 solicitará la celebración de consultas bilaterales lo más
 pronto posible con el fin de resolver dichas dificultades.
 (e) Por último, si no se llegara a ningún entendimiento a pesar
 de la buena voluntad de ambas Partes, cada una de las Partes
 podrá denunciar el presente Acuerdo una vez hayan
 transcurrido 60 días desde la fecha en que la otra Parte
 hubiera recibido la solicitud de celebración de consultas
 mencionada en la letra b ) .
 ---pagebreak--- -\3-
 Nota de Canadá
 Señor Presidente,
 En relación con el Acuerdo en materia de relaciones pesqueras
 entre el Gobierno de Canadá y la Comunidad Europea, firmado el día de
 hoy, y con la decisión que ha de adoptarse acerca de la distribución
 entre los mismbros de la NAFO del 5% del total admisible de capturas de
 bacalao 2J3KL disponible anualmente en la Zona de Regulación de la
 NAFO, me complace confirmarle que en la reunión anual de la NAFO de
 1993 Canadá y la Comunidad propondrán que la parte de este 5%
 correspondiente a la Comunidad sea de dos tercios.
 Tengo el honor de confirmarle mi acuerdo con el hecho de que la
 Comunidad limite sus capturas de bacalao 2J3KL a la cuota autorizada
 por la NAFO.
 Canadá desea advertir que el Consejo de la Comunidad Europea está
 estudiando ciertas disposiciones para la reforma de la política
 pesquera común, entre las que se cuentan nuevas medidas de control y un
 sistema de licencias aplicables a los buques de la CE que faenen en la
 Zona dé Regulación de la NAFO, dirigido a controlar el esfuerzo
 pesquero (número de buques y de días de pesca) y asegurar que las
 capturas sean proporcionales a las cuotas establecidas y a otras
 posibilidades de pesca legítimas, así como la retirada de las licencias
 en caso de Infracción.
 Tengo además el honor de proponer que la presente Nota, igualmente
 auténtica en inglés y en francés, y su Nota de la misma fecha pasen a
 formar parte Integrante del Acuerdo sobre Relaciones Pesqueras entre el
 Gobierno de Canadá y la Comunidad Europea firmado en el día de hoy.
 Reciba, señor Presidente, el testimonio de mi más alta
 consideración.
 ---pagebreak--- -o-
 Nota de la Comunidad Europea
 Señor Presidente,
 Tengo el honor de acusar recibo de su Nota fechada en el día de
 hoy y redactada en los siguientes términos:
 "En relación con el Acuerdo en materia de relaciones pesqueras
 entre el Gobierno de Canadá y la Comunidad Europea, firmado el día de
 hoy, y con la decisión que ha de adoptarse acerca de la distribución
 entre los miembros de la NAFO del 5% del total admisible de capturas de
 bacalao 2J3KL disponible anualmente en la Zona de Regulación de la
 NAFO, me complace confirmarle que en la reunión anual de la NAFO de
 1993 Canadá y la Comunidad propondrán que la parte de este 5%
 correspondiente a la Comunidad sea de dos tercios.
 Tengo el honor de confirmarle mi acuerdo con el hecho de que la
 Comunidad limite sus capturas de bacalao 2J3KL a la cuota autorizada
 por la NAFO.
 Canadá desea advertir que el Consejo de ia Comunidad Europea está
 estudiando ciertas disposiciones para la reforma de la política
 pesquera común, entre las que se cuentan nuevas medidas de control y un
 sistema de licencias aplicables a los buques de la CE que faenen en la
 Zona de Regulación de la NAFO, dirigido a controlar el esfuerzo
 pesquero (número de buques y de días de peeca) y asegurar que las
 capturas sean proporcionales a las cuotas establecidas y a otras
 posibilidades de pesca legítimas, así como la retirada de las licencias
 en caso de infracción.
 Tengo además el honor de proponer que la presente Nota, igualmente
 auténtica en Inglés y en francés, y su Nota de la misma fecha pasen a
 formar parte Integrante del Acuerdo eobre Relaciones Pesqueras entre el
 Gobierno de Canadá y la Comunidad Europea firmado en el día de hoy."
 Tengo el honor de confirmarle que la Comunidad considera su Nota
 aceptable y que. Junto con la presente, pasará a constituir parte
 integrante del Acuerdo en materia de Relaciones Pesqueras entre el
 Gobierno de Canadá y la Comunidad Europea firmado el día de hoy de
 acuerdo con su propuesta.
 Reciba, señor Presidente, el testimonio de mi más alta
 consideración.
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- ---pagebreak--- ISSN 0257-9545
 COM(93) 214 final
 DOCUMENTOS
 ES 11 03
 N° de catálogo : CB-CO-93-239-ES-C
 ISBN 92-77-55796-6
 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Buropeas
 L-2985 Luxemburgo