text:
 20.2.2019
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 49/1
 A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusza és hatálybalépésének időpontja az ENSZ EGB TRANS/WP.29/343 sz. státuszdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ EGB) 58. számú előírása – Egységes rendelkezések a következők jóváhagyásáról:
 I.
 Hátsó aláfutásgátlók (RUPD)
 II.
 Járművek, jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátló beépítése tekintetében
 III.
 Járművek, hátsó aláfutás elleni védelem (RUP) tekintetében [2019/272]
 Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:
 Az előírás 03. módosítássorozata – hatálybalépés dátuma: 2016. június 18.
 TARTALOMJEGYZÉK
 ELŐÍRÁS
 1.
 Alkalmazási kör
 2.
 Általános követelmények
 3.
 Közös fogalommeghatározások az I., a II. és a III. részhez
 I. RÉSZ: HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓK JÓVÁHAGYÁSA
 4.
 Fogalommeghatározások
 5.
 Jóváhagyás iránti kérelem
 6.
 Jóváhagyás
 7.
 Követelmények
 8.
 A gyártás megfelelősége
 9.
 Szankciók nem megfelelő gyártás esetén
 10.
 Hátsó aláfutásgátló típusának módosítása és jóváhagyásának kiterjesztése
 11.
 A gyártás végleges leállítása
 12.
 A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a típusjóváhagyó hatóságok neve és címe
 II. RÉSZ: JÁRMŰ JÓVÁHAGYÁSA JÓVÁHAGYOTT TÍPUSÚ HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓ BEÉPÍTÉSE TEKINTETÉBEN
 13.
 Fogalommeghatározások
 14.
 Jóváhagyás iránti kérelem
 15.
 Jóváhagyás
 16.
 Jóváhagyott hátsó aláfutásgátló beépítésére vonatkozó követelmények
 17.
 A gyártás megfelelősége
 18.
 Szankciók nem megfelelő gyártás esetén
 19.
 Járműtípus módosítása és jóváhagyásának kiterjesztése
 20.
 A gyártás végleges leállítása
 21.
 A jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a típusjóváhagyó hatóságok neve és címe
 III. RÉSZ: JÁRMŰVEK JÓVÁHAGYÁSA HÁTSÓ ALÁFUTÁS ELLENI VÉDELEM (RUP) TEKINTETÉBEN
 22.
 Fogalommeghatározások
 23.
 Jóváhagyás iránti kérelem
 24.
 Jóváhagyás
 25.
 A hátsó aláfutás elleni védelemre (RUP) vonatkozó követelmények
 26.
 A gyártás megfelelősége
 27.
 Szankciók nem megfelelő gyártás esetén
 28.
 Járműtípus módosítása és jóváhagyásának kiterjesztése
 29.
 A gyártás végleges leállítása
 30.
 A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a típusjóváhagyó hatóságok neve és címe
 IV. RÉSZ: ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
 31.
 Átmeneti rendelkezések
 MELLÉKLETEK
 1.
 Értesítés (I. rész)
 2.
 Értesítés (II. rész)
 3.
 Értesítés (III. rész)
 4.
 A jóváhagyási jelek elrendezése
 5.
 Vizsgálati feltételek és eljárások
 6.
 Speciális járművek
 7.
 Különböző járműkategóriákra vonatkozó követelmények
 1. ALKALMAZÁSI KÖR
 1.1. Ez az előírás az alábbiakra vonatkozik:
 1.1.1.
 I. RÉSZ: M, N és O kategóriájú (1) járművekhez tervezett hátsó aláfutásgátlók (RUPD);
 1.1.2.
 II. RÉSZ: ezen előírás I. része szerint jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátló beépítése M, N és O (1) kategóriájú járművekbe;
 1.1.3.
 III. RÉSZ: olyan hátsó aláfutásgátlóval felszerelt M, N és O (1) kategóriájú járművek, amelyeket ezen előírás I. része szerint külön nem hagytak jóvá, vagy olyan járművek, amelyeket úgy terveztek, illetve olyan felszereléssel láttak el, hogy alkatrészeik teljesen vagy részlegesen ellátják a hátsó aláfutásgátló funkcióját;
 1.1.4.
 az M1, M2, M3, N1, O1 és O2 (1) kategóriájú járművek a hátsó aláfutás elleni védelem tekintetében.
 1.2. Ez az előírás nem vonatkozik az alábbiakra:
 1.2.1.
 csuklós járművek vontatói;
 1.2.2.
 olyan pótkocsik, amelyeket kifejezetten nagyon hosszú, hosszában oszthatatlan rakomány, mint például gerendák, acélrudak stb. szállítására terveztek és gyártottak.
 1.3. Az olyan járművek, amelyek (pl. rögzített, levehető, lehajtható, állítható stb.) hátsó aláfutásgátlója nem egyeztethető össze a jármű forgalmi utakon való használatával, a típusjóváhagyó hatóság döntésétől függően részben vagy egészben mentesülhetnek ezen előírás alól.
 2. ÁLTALÁNOS KÖVETELMÉNYEK
 2.1. Valamennyi járművet úgy kell kialakítani és/vagy felszerelni, hogy az ezen előírás 1. szakaszában említett járművek teljes szélességükben hatásos védelmet nyújtsanak aláfutás ellen M1 és N1 kategóriájú járművekkel hátulról bekövetkező ütközés esetén (2).
 2.2. A járművet az 5. melléklet 2. szakaszában meghatározott feltételek mellett kell vizsgálni.
 2.3. Valamennyi M1, M2, M3, N1, O1 vagy O2 kategóriájú jármű megfelel a fent megállapított feltételnek, ha:
 a)
 megfelel a II. részben vagy a III. részben megállapított feltételeknek; vagy
 b)
 a terheletlen jármű hátsó részének talaj feletti szabad magassága egyik oldalon sem haladja meg az 550 mm-t a hátsó tengely szélességénél legfeljebb 100 mm-rel rövidebb szélességben (eltekintve a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától); vagy
 c)
 O1 vagy O2 kategóriájú járművek esetében, amelyeknél az abroncsok szélességének több mint fele kívül esik a felépítményen (eltekintve a kerékdoboktól) vagy felépítmény hiányában az alvázon, a terheletlen jármű hátsó részének talaj feletti szabad magassága egyik oldalon sem haladja meg az 550 mm-t az abroncsok legbelső pontjai között mért távolságnál legfeljebb 100 mm-rel rövidebb szélességben (eltekintve a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától).
 Ha egynél több hátsó tengely van, a legszélesebb tengely méretét kell figyelembe venni.
 A fenti 2.3. szakasz b) és c) pontjában szereplő követelményeknek legalább egy olyan vonalon teljesülniük kell, amely(en):
 a)
 legfeljebb 450 mm-re van a jármű leghátsó pontjától;
 b)
 összesen legfeljebb 200 mm hosszúságban vannak hézagok.
 2.4. Minden G kategóriájú jármű esetében a talaj feletti szabad magasságra vonatkozó, fent meghatározott feltételeket teljesítettnek kell tekinteni, ha az elhagyási szög (ISO 612:1978) nem haladja meg a következő értékeket:
 a)
 10° az M1G és N1G kategóriájú járművek esetében;
 b)
 20° az M2G és N2G kategóriájú járművek esetében; valamint
 c)
 25° az M3G és N3G kategóriájú járművek esetében;
 a hátsó tengely szélességénél mindkét oldalon legfeljebb 100 mm-rel rövidebb szélességben (eltekintve a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától).
 Ha egynél több hátsó tengely van, a legszélesebb tengely méretét kell figyelembe venni. Az ezen szakasz a) és c) pontjában szereplő követelményeknek legalább egy olyan vonalon teljesülniük kell, amely(en):
 a)
 legfeljebb 450 mm-re van a jármű leghátsó pontjától;
 b)
 összesen legfeljebb 200 mm hosszúságban vannak hézagok.
 3. KÖZÖS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK AZ I., A II. ÉS A III. RÉSZHEZ
 3.1. Ezen előírás alkalmazásában:
 3.1.1.
 „Terheletlen tömeg”: a menetkész tömeg utasok és csomagok nélkül, de üzemanyaggal, hűtőfolyadékkal, kenőanyaggal feltöltve, illetve szerszámokkal és pótkerékkel felszerelve (ha ezek a jármű gyártója által biztosított alapfelszereléshez tartoznak).
 3.1.2.
 „Legnagyobb tömeg”: a gyártó által műszakilag megengedett legnagyobb tömegként megadott tömeg (ez a tömeg nagyobb lehet, mint a nemzeti hatóságok által meghatározott „megengedett legnagyobb tömeg”).
 3.1.3.
 A „hátsó aláfutásgátló” szokásosan egy keresztidomból és az alváz hossztartóihoz vagy a jármű más szerkezeti elemeihez kapcsolódó összekötő elemekből áll.
 3.1.4.
 „Különálló vezetőfülke”: a jármű alvázához speciális rögzítő elemekkel rögzített vezetőfülke, melynek nincs közös elem a raktérrel.
 I. RÉSZ HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓK JÓVÁHAGYÁSA
 4. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
 4.1. Ezen előírás I. részének alkalmazásában:
 4.1.1. „hátsó aláfutásgátló jóváhagyása”: a hátsó aláfutásgátló adott típusának jóváhagyása az alábbi 7. szakasz előírásai szerint;
 4.1.2. „hátsóaláfutásgátló-típus”: olyan hátsó aláfutásgátlók, amelyek nem különböznek egymástól olyan lényeges jellemzők tekintetében, mint az alak, méretek, felerősítés, anyag és az alábbi 5.2.2. szakaszban megadott jelölések.
 5. JÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM
 5.1. A hátsó aláfutásgátló jóváhagyására vonatkozó kérelmet a hátsó aláfutásgátló gyártója vagy jogszerűen meghatalmazott képviselője nyújtja be.
 5.2. A hátsó aláfutásgátlók minden típusa esetében a kérelemmel együtt be kell nyújtani a következőket:
 5.2.1.
 a hátsó aláfutásgátló következő műszaki jellemzőit ismertető dokumentáció három példányban: méretek, körvonalrajz, szerkezeti anyagok és a beépítés módja;
 5.2.2.
 a hátsó aláfutásgátló típusának mintapéldánya: a mintapéldány minden fő alkatrészén jól láthatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a kérelmező márkanevét/védjegyét és a típusjelölést.
 5.3. Egy, a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő hátsó aláfutásgátlót át kell adni a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatnak.
 5.4. A típusjóváhagyó hatóság a típusjóváhagyás megadása előtt ellenőrzi, hogy megtették-e a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító megfelelő intézkedéseket.
 6. JÓVÁHAGYÁS
 6.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott hátsó aláfutásgátló megfelel az alábbi 7. szakasz előírásainak, akkor a hátsó aláfutásgátló e típusát jóvá kell hagyni.
 6.2. Minden jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelen esetben ez a 03. módosítássorozatnak megfelelően 03). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot a hátsó aláfutásgátlók több típusához.
 6.3. A hátsó aláfutásgátlók egy típusának ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon.
 6.4. Minden olyan hátsó aláfutásgátlón, amely megfelel egy ezen előírás szerint jóváhagyott típusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:
 6.4.1.
 egy kör, benne egy „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma; (3)
 6.4.2.
 ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 6.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.
 6.5. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.
 6.6. Ezen előírás 4. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jelek elrendezésére.
 7. KÖVETELMÉNYEK
 7.1. A keresztidom szelvénymagassága nem lehet kisebb mint 120 mm. A keresztidom végei oldalt nem lehetnek hátrafelé hajlítva és nem lehetnek éles külső szélei. Ez a feltétel akkor teljesül, ha a keresztidom oldalsó végei le vannak kerekítve, és a görbületi sugár legalább 2,5 mm.
 Az M, az N1, a legfeljebb 8 tonna legnagyobb tömegű N2, az O1, az O2 és a G kategóriájú járművekhez, valamint az emelőhátfalas járművekhez gyártott hátsó aláfutásgátlók esetében a keresztidom szelvénymagassága nem lehet kisebb mint 100 mm.
 7.2. A hátsó aláfutásgátló úgy is kialakítható, hogy a jármű hátulján többféle állása is lehet. Ebben az esetben olyan garantált módszerrel kell azt üzemi helyzetében rögzíteni, amely kizár minden szándékolatlan elmozdulást. Az aláfutásgátló állásának megváltoztatásához szükséges emberi erő nem haladhatja meg a 40 daN értéket.
 Az olyan hátsó aláfutásgátlókat, amelyeknek a jármű hátsó részén több állása is lehet, el kell látni egy címkével, amely egy szimbólummal/szimbólumokkal vagy az értékesítés helye szerinti ország nyelvén (nyelvein) írt felirattal tájékoztatja az üzemeltetőt a hátsó aláfutásgátló standard (aláfutással szemben hatékony védelmet nyújtó) állásáról.
 A címke mérete legalább: 60 x 120 mm.
 7.3. A hátsó aláfutásgátlónak megfelelő szilárdságot kell tanúsítania a jármű hosszirányú tengelyével párhuzamosan ható erőkkel szemben. (Ezt az ezen előírás 5. mellékletében meghatározott vizsgálati eljárással és vizsgálati körülmények között igazolni kell.) A hátsó aláfutásgátlónak az 5. mellékletben meghatározott erők kifejtése alatt és után mért legnagyobb vízszintes behajlását fel kell tüntetni a típusjóváhagyási értesítésben (1. melléklet 8. szakasza).
 7.4. Emelőhátfalas járműveknél az aláfutásgátló folytonossága megszakítható, hogy helyet hagyjon a mozgató szerkezetnek. Ilyenkor a következő speciális előírások alkalmazandók:
 7.4.1.
 az aláfutásgátló elemei és az emelőhátfal azon elemei között, amelyek az aláfutásgátló síkján áthaladnak az emelő működése közben, és amelyek szükségessé tették a folytonosság megszakítását, a legnagyobb oldalirányú hézag legfeljebb 2,5 cm lehet;
 7.4.2.
 az aláfutásgátló egyes elemeinek effektív felülete minden esetben legalább 420 cm2 kell hogy legyen, ideértve adott esetben azokat az elemeket is, amelyek az emelőszerkezet mellett vannak;
 7.4.3.
 azon keresztidomok esetében, amelyek szelvénymagassága nem éri el a 120 mm-t, az aláfutásgátló egyes elemeinek effektív felülete legalább 350 cm2 kell hogy legyen, ideértve adott esetben azokat az elemeket is, amelyek az emelőszerkezet mellett vannak;
 7.4.4.
 ha azonban a jármű szélessége 2 000 mm-nél kisebb, és a 7.4.2. és 7.4.3. szakaszok követelményei nem teljesíthetők, az effektív felület csökkenthető, feltéve, hogy a szilárdságra vonatkozó kritériumok teljesülnek.
 8. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE
 A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az 1958. évi megállapodás (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) 1. jegyzékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő követelményeknek:
 8.1.
 az ezen előírás szerint jóváhagyott minden hátsó aláfutásgátlót úgy kell gyártani, hogy a fenti 7. szakaszban megállapított követelményeket teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak;
 8.2.
 A típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.
 9. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN
 9.1. Az ezen előírás alapján a hátsó aláfutásgátlók egy adott típusára megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a fent előírt követelmények, illetve ha az aláfutásgátló nem felelt meg az 5. mellékletben előírt vizsgálaton.
 9.2. Ha a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 10. HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓ TÍPUSÁNAK MÓDOSÍTÁSA ÉS JÓVÁHAGYÁSÁNAK KITERJESZTÉSE
 10.1. A hátsó aláfutásgátlók típusainak minden módosításáról értesíteni kell az a típusjóváhagyó hatóságot, amely az adott típusú aláfutásgátlót jóváhagyta. A típusjóváhagyó hatóság ezt követően a következőképpen járhat el:
 10.1.1.
 úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a hátsó aláfutásgátló továbbra is megfelel az előírásoknak, vagy
 10.1.2.
 új vizsgálati jegyzőkönyvet kér a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.
 10.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a módosítások részletes leírásával együtt, a fenti 6.3. szakaszban említett eljárás szerint értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 10.3. A jóváhagyást kiterjesztő típusjóváhagyó hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi felet.
 11. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA
 Ha a jóváhagyás birtokosa véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátló gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságot. A hatóság az értesítés kézhezvételét követően az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 12. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A TÍPUSJÓVÁHAGYÓ HATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME
 Az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó felek közlik az Egyesült Nemzetek Titkárságával a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó típusjóváhagyó hatóságok nevét és címét.
 II. RÉSZ JÁRMŰ JÓVÁHAGYÁSA JÓVÁHAGYOTT TÍPUSÚ HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓ BEÉPÍTÉSE TEKINTETÉBEN
 13. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
 13.1. Ezen előírás II. részének alkalmazásában:
 13.1.1. „jármű jóváhagyása”: járműtípus jóváhagyása ezen előírás I. része szerint jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátló beépítése tekintetében;
 13.1.2. „járműtípus”: olyan járművek, amelyek nem különböznek egymástól olyan lényeges jellemzőik tekintetében, mint:
 a hátsó tengely szélessége;
 a szerkezet, a méretek, az alak és a jármű hátsó részének magassága a talajtól, valamint a hátsó felfüggesztés jellemzői, ha érintik az ezen előírás 19. szakaszában foglalt előírásokat;
 a járműre felszerelt, jóváhagyott hátsó aláfutásgátló.
 13.2. A II. részben alkalmazni kell még az ezen előírás 3. szakaszában található többi fogalommeghatározást is.
 14. JÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM
 14.1. A járműtípusnak jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátló(k) beépítése tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó kérelmet a járműgyártó vagy jogszerűen meghatalmazott képviselője nyújtja be.
 14.2. A kérelemhez három példányban csatolni kell az alábbi dokumentumokat, és meg kell adni a következő adatokat:
 14.2.1.
 a jármű rajzai, amelyek – az ezen előírás 13.1.2. szakaszában felsorolt kritériumok szerint – a járműtípust oldalnézetben és hátulnézetben ábrázolják a jóváhagyott hátsó aláfutásgátló helyzetének feltüntetésével, valamint az azt a jármű alvázához rögzítő elemek részletrajzával;
 14.2.2.
 a jármű legnagyobb tömege;
 14.2.3.
 a járműre tervezés szerint felszerelhető hátsó aláfutásgátlók jegyzéke;
 14.2.4.
 az illetékes hatóság kérésére minden egyes hátsó aláfutásgátló típusjóváhagyási értesítését (azaz az ezen előírás 1. melléklete szerinti nyomtatványt) szintén be kell nyújtani.
 14.3. Egy, a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő és jóváhagyott hátsó aláfutásgátlóval felszerelt járművet át kell adni a jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatnak.
 14.3.1. Vizsgálható a típus egyes jellemző alkatrészeit nem tartalmazó jármű is, ha a kérelmező a típusjóváhagyó hatóságnak kielégítően bizonyítja, hogy a kérdéses alkatrészek hiánya – az ezen előírásban foglalt követelmények tekintetében – nem befolyásolja a vizsgálati eredményeket.
 14.4. A típusjóváhagyó hatóság a típusjóváhagyás megadása előtt ellenőrzi, hogy meghozták-e a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító, megfelelő intézkedéseket.
 15. JÓVÁHAGYÁS
 15.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott jármű fel van szerelve jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátlóval, megfelel az alábbi 16. szakasz előírásainak, és vizsgálatára a 2.2. szakaszban megállapított feltételek szerint került sor, akkor e járműtípust jóvá kell hagyni.
 15.2. Minden jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelenleg ez a 03. módosítássorozatnak megfelelően 03). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot több járműtípushoz.
 15.3. Egy járműtípus ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő nyomtatványon.
 15.4. Minden olyan járművön, amely megfelel egy ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:
 15.4.1.
 egy kör, benne egy „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma; (4)
 15.4.2.
 ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 15.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.
 15.5. Ha a jármű megfelel egy, a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több további előírás szerint abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ország ezen előírás szerint megadta a jóváhagyást, akkor a 15.4.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni. Ilyen esetben az előírás és a jóváhagyás számát, valamint az összes olyan előírás kiegészítő jelét, amelyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a fenti 15.4.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.
 15.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.
 15.7. A jóváhagyási jelet a gyártó által a járműre szerelt adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.
 15.8. Ezen előírás 4. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jelek elrendezésére.
 16. JÓVÁHAGYOTT HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓ BEÉPÍTÉSÉRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
 16.1. A 8 tonnát meghaladó legnagyobb tömegű N2, az N3, az O3 és az O4 kategóriájú járművek esetében az aláfutásgátló aljának talaj feletti magassága terheletlen jármű esetén sem haladhatja meg a következő értéket:
 a)
 450 mm a hidropneumatikus, hidraulikus vagy pneumatikus rugózással, illetve terhelésfüggő automatikus szintszabályozó berendezéssel felszerelt gépjárművek és pótkocsik esetében. Továbbá minden esetben, ha az elhagyási szög az ISO 612:1978 szabvány szerint nem haladja meg a 8°-ot, a talaj feletti szabad magasság pedig az 550 mm-t, úgy kell tekinteni, hogy az aláfutásgátló megfelel a követelményeknek.
 b)
 500 mm vagy az ISO 612:1978 szabvány szerinti 8°-os elhagyási szög (amelyik kisebb) a fenti a) pontban nem említett járművek esetében. Továbbá minden esetben, ha az elhagyási szög az ISO 612:1978 szabvány szerint nem haladja meg a 8°-ot, a talaj feletti szabad magasság pedig az 550 mm-t, úgy kell tekinteni, hogy az aláfutásgátló megfelel a követelményeknek.
 Ennek a követelménynek a gépjármű vagy pótkocsi teljes szélessége mentén teljesülnie kell úgy, hogy közben az aláfutásgátlóra az előírás I. része szerint kifejtett vizsgálati erők – a típusjóváhagyási értesítésben (1. melléklet 7. szakasza) feltüntetett– támadáspontjainak a talaj feletti magassága nem haladja meg a fenti a) és b) pontban megadott érték és a hátsó aláfutásgátló keresztidomjára előírt minimális szelvénymagasság felének összegét.
 A vizsgálati erők támadáspontjára vonatkozó magassági követelményt az elhagyási szögre vonatkozó fenti előírásoknak megfelelően hozzá kell igazítani a módosított talaj feletti szabad magassághoz.
 16.2. Az M, az N1, a legfeljebb 8 tonna legnagyobb tömegű N2, valamint az O1 és O2 kategóriájú járművek esetében az aláfutásgátló aljának talaj feletti szabad magassága sehol sem haladhatja meg az 550 mm-t még terheletlen jármű esetében sem, és olyannak kell lennie, hogy az ezen előírás I. része szerint az aláfutásgátlóra kifejtett vizsgálati erők – a típusjóváhagyási értesítésben (1. melléklet 7. szakasza) feltüntetett – támadáspontjainak talaj feletti magassága ne legyen nagyobb 600 mm-nél.
 16.3. A hátsó aláfutásgátló szélessége egyrészt sehol sem haladhatja meg a hátsó tengely szélességét (a kerekek külső pontjai között, a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától különböző helyen mérve), másrészt egyik oldalon sem lehet több mint 100 mm-rel rövidebb annál. Ha az aláfutásgátló a hátsó tengelynél szélesebb felépítmény részét képezi, akkor nem érvényes az az előírás, hogy a hátsó aláfutásgátló nem lehet szélesebb a hátsó tengely szélességénél. O1 vagy O2 kategóriájú járművek esetében azonban, amelyeknél az abroncsok szélességének több mint fele kívül esik a felépítményen (eltekintve a kerékdoboktól) vagy felépítmény hiányában az alvázon, a hátsó aláfutásgátló szélessége legfeljebb 100 mm-rel lehet rövidebb az abroncsok legbelső pontjai között mért távolságnál (eltekintve a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától). Ha egynél több hátsó tengely van, a legszélesebb hátsó tengely méretét kell figyelembe venni. Ezenfelül a méréshez használt erők támadáspontjának a hátsó kerekek külső síkjától való távolságára az 5. melléklet 3.1.2. és 3.1.3. szakaszában előírt követelmények teljesülését is ellenőrizni kell, és azt fel kell tüntetni a típusjóváhagyási értesítésben (1. melléklet 7. szakasza).
 16.4. Az M, az N1, a 8 tonnát meg nem haladó legnagyobb tömegű N2, az O1 és az O2 kategóriájú járművek esetében az aláfutásgátlót úgy kell beszerelni, hogy az aláfutásgátló keresztidomjának hátsó része és a jármű leghátsó pontja (beleszámítva adott esetben az emelőhátfalat mozgató rendszert is) közötti vízszintes távolság ne haladja meg a 400 mm és a hátsó aláfutásgátlón az ezen előírás I. része szerint végzett típusjóváhagyási vizsgálat során kifejtett vizsgálati erők bármely támadáspontjánál mért és rögzített – és a típusjóváhagyási értesítésben feltüntetett (1. melléklet 8. szakasza) – legnagyobb teljes plasztikus és elasztikus alakváltozás (I. rész 7.3. szakasza) különbségét. Ennek a távolságnak a mérésekor figyelmen kívül kell hagyni a jármű minden olyan részét, amely a jármű bármilyen terheltsége mellett a talajtól 2 m-nél magasabban van.
 A 8 tonnát meghaladó legnagyobb tömegű N2, az N3, valamint az emelőhátfallal felszerelt vagy billenő pótkocsiként használt O3 és O4 kategóriájú járművekre szintén a fenti követelmények vonatkoznak. Az ilyen kategóriájú járművek esetében azonban a vizsgálati erők hatása előtt a keresztidom hátsó részéig mért vízszintes távolság nem haladhatja meg a 300 mm-t.
 Az emelőhátfallal nem rendelkező és nem billenő pótkocsiként használt O3 és O4 kategóriájú járművek esetében a legnagyobb vízszintes távolság 200 mm lehet a vizsgálati erők hatása előtt, illetve 300 mm és a vizsgálat során mért és rögzített legnagyobb teljes plasztikus és elasztikus alakváltozás (I. rész, 7.3. szakasza) különbsége a kifejtett vizsgálati erők bármely támadáspontjánál (1. melléklet, 8. pont).
 A jármű leghátsó pontjának meghatározásakor a nem szerkezeti kinyúlásokat, pl. hátsó helyzetjelző lámpákat, valamint bármilyen 50 mm-nél kisebb kinyúlást (például a gumi lökhárítókat, a rugalmas ütközőket, a forgó- és a csuklópántokat) semmilyen esetben sem szabad figyelembe venni.
 A vizsgálati erők kifejtése előtt az osztatlan, szegmentált és ferde keresztidommal rendelkező hátsó aláfutásgátlók esetében a legelülső pontra állított keresztidom hátsó része és a leghátsó pontra állított keresztidom hátsó része közötti legnagyobb megengedett vízszintes távolság – a jármű hosszanti síkjában mérve – 100 mm lehet.
 16.5. Az aláfutásgátlót úgy kell beszerelni, hogy a 8 tonnát meghaladó legnagyobb tömegű N2, az N3, az O3 és az O4 kategóriájú járművek esetében, az 5. mellékletben meghatározott vizsgálati erők kifejtése után a védőberendezés legnagyobb talaj feletti magassága még terheletlen jármű esetén se haladja meg 60 mm-nél nagyobb mértékben a vizsgálat előtti értéket. A legfeljebb 8°-os elhagyási szöggel rendelkező járművek esetében (16.1. szakasz) a legnagyobb talaj feletti szabad magasság nem haladhatja meg a 600 mm-t.
 16.6. A jóváhagyási kérelem tárgyát képező járműtípus legnagyobb tömege nem haladhatja meg azt a tömeget, amelyet a járműre történő felszerelésre szánt, jóváhagyott hátsó aláfutásgátló típusjóváhagyási értesítésében feltüntettek.
 16.7. Tekintettel a 7.2. szakasz rendelkezéseire, az állítható hátsó aláfutásgátló esetében a címkét vagy a vezetőülésnél, egy jól és állandóan látható helyen vagy a jármű hátsó részén, egy, a hátsó aláfutásgátló melletti jól látható helyen kell elhelyezni.
 17. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE
 A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az 1958. évi megállapodás (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) 1. jegyzékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő követelményeknek:
 17.1.
 Az ezen előírás szerint jóváhagyott minden járművet úgy kell gyártani, hogy a fenti 16. szakaszban megállapított követelményeket teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak.
 17.2.
 A típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.
 18. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN
 18.1. Az ezen előírás szerint egy adott járműtípusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha a fentiekben előírt követelmények nem teljesülnek.
 18.2. Ha a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 19. JÁRMŰTÍPUS MÓDOSÍTÁSA ÉS JÓVÁHAGYÁSÁNAK KITERJESZTÉSE
 19.1. A járműtípus minden módosításáról értesíteni kell a járműtípust jóváhagyó típusjóváhagyó hatóságot. A típusjóváhagyó hatóság ezt követően a következőképpen járhat el:
 19.1.1.
 úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a jármű továbbra is megfelel a követelményeknek; vagy
 19.1.2.
 új vizsgálati jegyzőkönyvet kér a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.
 19.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a módosítás részletes leírásával együtt, a fenti 15.3. szakaszban említett eljárás szerint értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 19.3. A jóváhagyást kiterjesztő típusjóváhagyó hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi felet.
 20. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA
 Amennyiben a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípus gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságot. A hatóság az értesítés kézhezvétele után az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 21. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A TÍPUSJÓVÁHAGYÓ HATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME
 Az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó felek közlik az Egyesült Nemzetek Titkárságával a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó típusjóváhagyó hatóságok nevét és címét.
 III. RÉSZ JÁRMŰVEK JÓVÁHAGYÁSA HÁTSÓ ALÁFUTÁS ELLENI VÉDELEM (RUP) TEKINTETÉBEN
 22. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
 22.1. Az előírás III. részének alkalmazásában:
 22.1.1. „jármű jóváhagyása”: egy járműtípus jóváhagyása hátsó aláfutás elleni védelem tekintetében;
 22.1.2. „járműtípus”: olyan járművek kategóriája, amelyek nem különböznek egymástól olyan lényeges jellemzőik tekintetében, mint a hátsó tengely szélessége, szerkezet, méretek, a jármű hátsó részének alakja és szerkezeti anyagai, és hátsó felfüggesztésének jellemzői, amennyiben ezek érintik az ezen előírás 25. szakaszában foglalt előírásokat;
 22.1.3. „hátsó aláfutás elleni védelem (RUP)”: a jármű hátsó részén elhelyezett:
 22.1.3.1.
 speciális hátsó aláfutásgátló, vagy
 22.1.3.2.
 olyan kialakítású felépítmény, alvázrész vagy más alkatrész, hogy alakjánál és jellemzőinél fogva úgy tekinthető, hogy teljesen vagy részlegesen ellátja a hátsó aláfutásgátló feladatát.
 22.2. A III. részben alkalmazni kell még az ezen előírás 3. szakaszában található többi fogalommeghatározást is.
 23. JÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM
 23.1. A járműtípusnak az aláfutás elleni védelem által biztosított védelem tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó kérelmet a járműgyártó vagy jogszerűen meghatalmazott képviselője nyújtja be.
 23.2. A kérelemhez három példányban csatolni kell az alábbi dokumentumokat, és meg kell adni a következő adatokat:
 23.2.1.
 a járműtípus olyan mértékben részletes ismertetése szerkezete, méretei, körvonalrajza és szerkezeti anyagai tekintetében, amilyen mértékben ezen előírás céljára szükséges;
 23.2.2.
 a jármű rajzai, amelyek a járműtípus oldalnézetét és hátulnézetét ábrázolják, valamint a szerkezet hátsó részeinek részletrajzai;
 23.2.3.
 a jármű legnagyobb tömege;
 23.2.4.
 a hátsó aláfutás elleni védelem részletes leírása: méretek, körvonalrajz, szerkezeti anyagok és elhelyezkedés a járművön.
 23.3. Egy, a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő járművet át kell adni a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatnak.
 23.3.1. Vizsgálható a típus egyes jellemző alkatrészeit nem tartalmazó jármű is, ha a kérelmező az illetékes hatóságnak kielégítően bizonyítja, hogy a kérdéses alkatrészek hiánya – az ezen előírásban foglalt követelmények tekintetében – nem befolyásolja a vizsgálat eredményét.
 23.4. A típusjóváhagyó hatóság a típusjóváhagyás megadása előtt ellenőrzi, hogy meghozták-e a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító, megfelelő intézkedéseket.
 24. JÓVÁHAGYÁS
 24.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott jármű megfelel a 2.3. szakasz b) pontja, a 2.3. szakasz c) pontja vagy a 25. szakasz előírásainak, és vizsgálatára a 2.2. szakaszban megállapított feltételek szerint került sor, akkor e járműtípust jóvá kell hagyni.
 24.2. Minden jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelenleg ez a 03. módosítássorozatnak megfelelően 03). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot több járműtípushoz.
 24.3. Egy járműtípusnak az ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket az ezen előírás 3. mellékletének megfelelő nyomtatványon.
 24.4. Minden olyan járművön, amely megfelel egy ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:
 24.4.1.
 egy kör, benne egy „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma; (5)
 24.4.2.
 ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 24.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.
 24.5. Ha a jármű megfelel egy, a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több további előírás szerint abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ország ezen előírás szerint megadta a jóváhagyást, akkor az 24.4.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni; ilyen esetben az előírás és a jóváhagyás számát, valamint az összes olyan előírás kiegészítő jelét, amelyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a 24.4.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.
 24.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.
 24.7. A jóváhagyási jelet a gyártó által a járműre szerelt adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.
 24.8. Ezen előírás 4. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jelek elrendezésére.
 25. A HÁTSÓ ALÁFUTÁS ELLENI VÉDELEMRE (RUP) VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
 25.1. A 8 tonnát meg nem haladó legnagyobb tömegű N2, az N3, az O3 és az O4 kategóriájú járművek esetében a hátsó aláfutás elleni védelem aljának talaj feletti magassága terheletlen jármű esetén sem haladhatja meg a következő értéket:
 a)
 450 mm a hidropneumatikus, hidraulikus vagy pneumatikus rugózással, illetve terhelésfüggő automatikus szintszabályozó berendezéssel felszerelt gépjárművek és pótkocsik esetében. Továbbá minden esetben, ha az elhagyási szög nem haladja meg az ISO 612:1978 szabvány szerint 8°-ot, a talaj feletti szabad magasság pedig az 550 mm-t, úgy kell tekinteni, hogy az aláfutás elleni védelem megfelel a követelményeknek.
 b)
 500 mm vagy az ISO 612:1978 szabvány szerinti 8°-os elhagyási szög (amelyik kisebb) a fenti a) pontban nem említett járművek esetében. Továbbá minden esetben, ha az elhagyási szög nem haladja meg az ISO 612:1978 szabvány szerint 8°-ot, a talaj feletti szabad magasság pedig az 550 mm-t, úgy kell tekinteni, hogy az aláfutás elleni védelem megfelel a követelményeknek.
 Ennek a követelménynek a gépjármű vagy pótkocsi teljes szélessége mentén teljesülnie kell úgy, hogy közben az előírás I. része szerint az aláfutás elleni védelemre kifejtett vizsgálati erők – a típusjóváhagyási értesítésben feltüntetett (1. melléklet 7. szakasza) – támadáspontjainak a talaj feletti magasság nem haladja meg a fenti a) és b) pontban megadott érték és a hátsó aláfutásgátló keresztidomjára előírt minimális szelvénymagasság felének összegét.
 A vizsgálati erők támadáspontjára vonatkozó magassági követelményt a módosított elhagyási szögre vonatkozó fenti előírásoknak megfelelően ki kell igazítani.
 25.2. Az M, az N1, a legfeljebb 8 tonna legnagyobb tömegű N2, valamint az O1 és O2 kategóriájú járművek esetében az aláfutás elleni védelem aljának talaj feletti szabad magassága sehol sem haladhatja meg az 550 mm-t még terheletlen jármű esetén sem, és olyannak kell lennie, hogy az aláfutás elleni védelemre kifejtett erő támadáspontjának talaj feletti magassága ne legyen nagyobb 600 mm-nél.
 25.3. Az M, az N1, a legfeljebb 8 tonna legnagyobb tömegű N2, az O1 és az O2 kategóriájú járművek esetében a hátsó aláfutás elleni védelem a jármű hátsó részéhez a lehető legközelebb kell elhelyezni. A vizsgálat során az aláfutás elleni védelem hátsó része és a jármű leghátsó pontja (beleszámítva adott esetben az emelőhátfalat mozgató rendszert is) közötti – a keresztidom hátsó részéig mért – legnagyobb vízszintes távolság nem haladja meg a 400 mm-t a vizsgálati erők hatásakor.
 A 8 tonnát meghaladó legnagyobb tömegű N2, az N3, valamint az emelőhátfallal felszerelt vagy billenő pótkocsiként használt O3 és O4 kategóriájú járművekre szintén a fenti követelmények vonatkoznak. Az ilyen kategóriájú járművek esetében azonban a vizsgálati erők hatása előtt a keresztidom hátsó részéig mért vízszintes távolság nem haladhatja meg a 300 mm-t.
 Az emelőhátfallal nem rendelkező és nem billenő pótkocsiként használt O3 és O4 kategóriájú járművekhez tervezett aláfutás elleni védelem esetében a legnagyobb vízszintes távolság 200 mm lehet a vizsgálati erők hatása előtt, illetve 300 mm a vizsgálat során, a vizsgálati erők hatása alatt.
 A jármű leghátsó pontjának meghatározásakor a nem szerkezeti kinyúlásokat, pl. a hátsó helyzetjelző lámpákat, valamint bármilyen 50 mm-nél kisebb kinyúlást (pl. a gumi lökhárítókat, a rugalmas ütközőket, a forgó- és a csuklópántokat) semmilyen esetben sem szabad figyelembe venni.
 A vizsgálati erők kifejtése előtt az osztatlan, szegmentált és ferde keresztidommal rendelkező hátsó aláfutásgátlók esetében a legelülső pontra állított keresztidom hátsó része és a leghátsó pontra állított keresztidom hátsó része közötti legnagyobb megengedett vízszintes távolság – a jármű hosszanti síkjában mérve – 100 mm lehet.
 25.4. A hátsó aláfutás elleni védelem szélessége egyrészt sehol sem haladhatja meg a hátsó tengely hosszát (a kerekek külső pontjai között, a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától különböző helyen mérve), másrészt egyik oldalon sem lehet több mint 100 mm-rel rövidebb annál. Ha az aláfutás elleni védelem a hátsó tengelynél szélesebb felépítmény részét képezi, akkor nem érvényes az az előírás, hogy a hátsó aláfutás elleni védelem nem lehet szélesebb a hátsó tengely hosszánál. Az olyan O1 vagy O2 kategóriájú járművek esetében azonban, amelyeknél az abroncsok szélességének több mint fele kívül esik a felépítményen (eltekintve a kerékdoboktól) vagy felépítmény hiányában az alvázon, a hátsó aláfutás elleni védelem szélessége legfeljebb 100 mm-rel lehet rövidebb az abroncsok legbelső pontjai között mért távolságnál (eltekintve a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától). Ha egynél több hátsó tengely van, a legszélesebb hátsó tengely méretét kell figyelembe venni. Ezenfelül a méréshez használt erők támadáspontjának a hátsó kerekek külső síkjától való távolságára az 5. melléklet 3.1.2. és 3.1.3. szakaszában előírt követelmények teljesülését is ellenőrizni kell, és azt fel kell tüntetni a típusjóváhagyási értesítésben (1. melléklet 7. szakasza).
 25.5. A keresztidom szelvénymagassága nem lehet kisebb mint 120 mm. A keresztidom végei oldalt nem lehetnek hátrafelé hajlítva és nem lehetnek éles külső szélei; ez a feltétel teljesül, ha a keresztidom végein a külső élek legalább 2,5 mm-es sugárral le vannak kerekítve.
 Az M, az N1, a legfeljebb 8 tonna legnagyobb tömegű N2, az O1, az O2 és a G kategóriájú járművek, valamint az emelőhátfalas járművek esetében a keresztidom szelvénymagassága nem lehet kisebb mint 100 mm.
 25.6. A hátsó aláfutás elleni védelem úgy is kialakítható, hogy a jármű hátulján többféle állása is lehet. Ebben az esetben olyan garantált módszerrel kell azt üzemi helyzetében rögzíteni, amely kizár minden szándékolatlan elmozdulást. Az aláfutás elleni védelem állásának megváltoztatásához szükséges emberi erő nem haladhatja meg a 40 daN értéket.
 Az olyan hátsó aláfutás elleni védelmet, amelyeknek a jármű hátsó részén több állása is lehet, el kell látni egy az értékesítés helye szerinti ország nyelvén (nyelvein) írt címkével.
 A címke mérete legalább: 60 × 120 mm.
 Az üzemeltetőt a hátsó aláfutásgátló standard (aláfutással szemben hatékony védelmet nyújtó) állásáról tájékoztató címkét a hátsó aláfutás elleni védelem mellett, a jármű hátsó részén egy jól és állandóan látható helyén kell elhelyezni.
 25.7. A hátsó aláfutás elleni védelemnek megfelelő ellenállást kell tanúsítania a jármű hossztengelyével párhuzamosan ható erőkkel szemben, és annak üzemi helyzetében az alváz oldaltartóihoz vagy egyéb ezt helyettesítő részeihez kell rögzítve lennie. Ez az előírás teljesítettnek tekintendő, ha az 5. mellékletben leírt erőhatások alatt és után a hátsó aláfutás elleni védelem hátulja és a jármű hátuljának leghátsó pontja (beleértve adott esetben az emelőhátfalat mozgató rendszert is) közötti vízszintes távolság a kifejtett vizsgálati erők egyik támadáspontjánál sem haladja meg a 400 mm-t a támadáspontoknál. Ennek a távolságnak a mérésekor figyelmen kívül kell hagyni a jármű minden olyan részét, amely a jármű terheletlen állapotában a talajtól 2 m-nél magasabban van.
 A 8 tonnát meghaladó legnagyobb tömegű N2, az N3, az O3 és az O4 kategóriájú járművek esetében, az 5. mellékletben meghatározott vizsgálati erők hatása után a védőberendezés legnagyobb talaj feletti magassága még terheletlen jármű esetén sem haladja meg 60 mm-nél nagyobb mértékben a vizsgálat előtti értéket. A legfeljebb 8°-os elhagyási szöggel rendelkező járművek esetében (16.1. szakasz) a legnagyobb talaj feletti szabad magasság nem haladhatja meg a 600 mm-t.
 25.8. Nem szükséges gyakorlati vizsgálatot végezni, ha számításokkal kimutatható, hogy az 5. melléklet 3. szakaszában meghatározott feltételek teljesülnek. Gyakorlati vizsgálat végzése esetén az aláfutás elleni védelmet a jármű alvázának oldaltartóihoz vagy ezek jelentős részéhez, illetve más szerkezeti elemhez kell rögzíteni.
 25.9. Emelőhátfalas járműveknél az aláfutásgátló folytonossága megszakítható, hogy helyet hagyjon a mozgató szerkezetnek. Ilyenkor a következő speciális előírások alkalmazandók:
 25.9.1.
 az aláfutásgátló elemei és az emelőhátfal azon elemei között, amelyek az aláfutásgátló síkján áthaladnak az emelő működése közben, és amelyek szükségessé tették a folytonosság megszakítását, a legnagyobb oldalirányú hézag legfeljebb 2,5 cm lehet;
 25.9.2.
 az aláfutás elleni védelem egyes elemeinek effektív felülete minden esetben legalább 420 cm2 kell hogy legyen, ideértve adott esetben azokat az elemeket is, amelyek az emelőrendszer mellett vannak;
 25.9.3.
 azon keresztidomok esetében, amelyek szelvénymagassága nem éri el a 120 mm-t, az aláfutásgátló egyes elemeinek effektív felülete legalább 350 cm2 kell hogy legyen, ideértve adott esetben azokat az elemeket is, amelyek az emelőszerkezet mellett vannak;
 25.9.4.
 ha azonban a jármű szélessége 2 000 mm-nél kisebb, és a 25.9.2. és 25.9.3. szakaszok követelményei nem teljesíthetők, az effektív felület csökkenthető, feltéve, hogy a szilárdságra vonatkozó kritériumok teljesülnek.
 26. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE
 A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az 1958. évi megállapodás (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) 1. jegyzékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő követelményeknek:
 26.1.
 Az ezen előírás szerint jóváhagyott minden járművet úgy kell gyártani, hogy a fenti 25. szakaszban megállapított követelményeket teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak.
 26.2.
 A típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.
 27. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN
 27.1. Az ezen előírás alapján egy adott járműtípusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a fent előírt követelmények, illetve ha a jármű nem felelt meg az 5. mellékletben előírt vizsgálaton.
 27.2. Ha a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás 3. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 28. JÁRMŰTÍPUS MÓDOSÍTÁSA ÉS JÓVÁHAGYÁSÁNAK KITERJESZTÉSE
 28.1. A járműtípus minden módosításáról értesíteni kell a járműtípust jóváhagyó típusjóváhagyó hatóságot. A típusjóváhagyó hatóság ezt követően a következőképpen járhat el:
 28.1.1.
 úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a jármű továbbra is megfelel a követelményeknek; vagy
 28.1.2.
 új vizsgálati jegyzőkönyvet kér a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.
 28.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a módosítások részletes leírásával együtt, a fenti 24.3. szakaszban említett eljárás szerint értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 28.3. A jóváhagyást kiterjesztő típusjóváhagyó hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és az ezen előírás 3. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi felet.
 29. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA
 Ha a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípus gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságot. A hatóság az értesítés kézhezvételét követően az ezen előírás 3. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 30. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A TÍPUSJÓVÁHAGYÓ HATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME
 Az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó felek közlik az Egyesült Nemzetek Titkárságával a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó típusjóváhagyó hatóságok nevét és címét.
 IV. RÉSZ ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
 31. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
 31.1. A 03. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatja el járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek ezen, 03. módosítássorozattal módosított előírás I., II. vagy III. része szerinti típusjóváhagyásának megadását vagy elfogadását.
 31.2. 2019. szeptember 1-jéig az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek ezen, 02. módosítássorozattal módosított előírás I., II. vagy III. része szerinti típusjóváhagyásának megadását vagy elfogadását.
 31.3. 2019. szeptember 1-jétől után az ezen előírást alkalmazó szerződő csak akkor adják meg a jóváhagyást, ha a jármű, alkatrészek vagy önálló műszaki egység jóváhagyandó típusa teljesíti az ezen, 03. módosításcsomaggal módosított előírás I., II. vagy III. részében foglalt előírásokat;
 31.4. 2021. szeptember 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nemzeti vagy regionális típusjóváhagyás céljából nem kötelesek elfogadni az ezen, 03. módosítássorozattal módosított előírás I., II. vagy III. része szerint nem jóváhagyott típusú járműveket, alkatrészeket és önálló műszaki egységeket.
 31.5. 2021. szeptember 1-jéig az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el azon járművek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásának kiterjesztését, amelyek megfelelnek ezen, 02. módosítássorozattal módosított előírásnak. Azoknak a szerződő feleknek azonban, akik 2021. szeptember 1. után a 31.4. szakaszban leírt célból továbbra is elfogadják a 02. módosítássorozat szerinti jóváhagyásokat, a jóváhagyások kiterjesztését sem utasíthatják el 2021. szeptember 1. után.
 31.6. Függetlenül a fenti átmeneti rendelkezésektől, azok a szerződő felek, akik ezt az előírást csak a legújabb módosítássorozat hatálybalépése napja után kezdik el alkalmazni, nem kötelesek elfogadni az olyan jóváhagyásokat, amelyeket ezen előírás valamely előző módosítássorozata szerint adtak meg.
 (1) A Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6) 2. szakaszának meghatározása szerint – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) A Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6) 2. szakaszának meghatározása szerint – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (3) Az 1958. évi megállapodásban részes szerződő felek megkülönböztető számai a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6) 3. mellékletében találhatók – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (4) Az 1958. évi megállapodásban részes szerződő felek megkülönböztető számai a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6) 3. mellékletében találhatók – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (5) Az 1958. évi megállapodásban részes szerződő felek megkülönböztető számai a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6) 3. mellékletében találhatók – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 1. MELLÉKLET
 Szövege kép
 ÉRTESÍTÉS
 (Legnagyobb méret: A4 [210 × 297 mm])
 (1)
 Kibocsátó: Hatóság neve
 Tárgy (2): Jóváhagyás megadása
 Jóváhagyás kiterjesztése
 Jóváhagyás elutasítása
 Jóváhagyás visszavonása
 A gyártás végleges leállítása
 hátsó aláfutásgátló (RUPD) típusára, az 58. sz. ENSZ-előírás szerint.
 Jóváhagyás száma: Kiterjesztés száma:
 1. Az aláfutásgátló neve vagy védjegye:
 2. Az aláfutásgátló típusa:
 3. A gyártó neve és címe:
 4. A gyártó képviselőjének (ha van) neve és címe:
 5. Az aláfutásgátló jellemzői (méretek és rögzítő elemek):
 6. A vizsgálat a járművön/a jármű alvázának reprezentatív részén lett elvégezve (2).
 7. A vizsgálati erők támadáspontjainak helye az aláfutásgátlón:
 8. Az 5. melléklet szerint alkalmazott erők hatása alatt és után megfigyelt legnagyobb vízszintes és függőleges behajlás:
 9. Az alkalmazásra vonatkozó korlátozások
 Azok a járművek, amelyekbe az aláfutásgátló beépíthető (adott esetben):
 Azon alvázak jellemzői (pl. merevség, profil méretei stb.), amelyekre az aláfutásgátló felszerelhető (adott esetben)
 10. Annak a járműnek a legnagyobb tömege, amelyre az aláfutásgátló felszerelhető:
 11. Az aláfutásgátló jóváhagyásra történő benyújtásának dátuma:
 12. A jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat:
 13. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv dátuma:
 14. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv száma:
 15. A jóváhagyást a hátsó aláfutásgátló tekintetében megadták/kiterjesztették/elutasították/visszavonták (2).
 16. A jóváhagyási jel helye az aláfutásgátlón:
 Szövege kép
 17. Hely:
 18. Dátum:
 19. Aláírás:
 20. A fenti jóváhagyási számot viselő alábbi dokumentumok kérésre megtekinthetők:
 ezen előírás szempontjából fontosnak ítélt szerkezeti elemek rajzai, ábrái és elrendezési rajzai;
 a hátsó aláfutásgátló rögzítéséhez használt járműszerkezeteket alkotó eszközök részletes adatai (pl. a tartógerendák tehetetlenségi nyomatéka);
 adott esetben az aláfutásgátló rajzai és elhelyezkedése a járművön.
 (1) A jóváhagyást megadó/kiterjesztő/elutasító/visszavonó ország azonosító száma (lásd az ebben az előírásban rögzített jóváhagyási rendelkezéseket).
 (2) A nem kívánt rész törlendő.
 2. MELLÉKLET
 Szövege kép
 ÉRTESÍTÉS
 (Legnagyobb méret: A4 [210 × 297 mm])
 (1)
 Kibocsátó: Hatóság neve
 Tárgy (2): Jóváhagyás megadása
 Jóváhagyás kiterjesztése
 Jóváhagyás elutasítása
 Jóváhagyás visszavonása
 A gyártás végleges leállítása
 járműre, jóváhagyott típusú hátsó aláfutásgátló (RUPD) beépítése tekintetében, az 58. sz. ENSZ-előírás II. része szerint.
 Jóváhagyás száma: Kiterjesztés száma:
 1. A jármű neve vagy védjegye:
 2. Járműtípus:
 3. Gyártó neve és címe:
 4. A gyártó képviselőjének (ha van) neve és címe:
 5. A járműtípus rövid ismertetése méretei és körvonalai tekintetében:
 6. A hátsó aláfutásgátló márkaneve vagy védjegye, és jóváhagyási száma:
 7. A jármű legnagyobb tömege:
 8. A járműre vonatkozó jóváhagyási kérelem benyújtásának dátuma:
 9. A jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat:
 10. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv dátuma:
 11. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv száma:
 12. A jóváhagyást megadták/elutasították/kiterjesztették/visszavonták (2)
 13. A jóváhagyási jel helye a járművön:
 14. Hely:
 15. Dátum:
 16. Aláírás:
 17. A fenti jóváhagyási számot viselő alábbi dokumentumok kérésre megtekinthetők:
 ezen előírás szempontjából fontosnak ítélt szerkezeti elemek rajzai, ábrái és elrendezési rajzai;
 adott esetben az aláfutásgátló rajzai és elhelyezkedése a járművön.
 (1) A jóváhagyást megadó/kiterjesztő/elutasító/visszavonó ország azonosító száma (lásd az ebben az előírásban rögzített jóváhagyási rendelkezéseket).
 (2) A nem kívánt rész törlendő.
 3. MELLÉKLET
 Szövege kép
 ÉRTESÍTÉS
 (Legnagyobb méret: A4 [210 × 297 mm])
 (1)
 Kibocsátó: Hatóság neve
 Tárgy (2): Jóváhagyás megadása
 Jóváhagyás kiterjesztése
 Jóváhagyás elutasítása
 Jóváhagyás visszavonása
 A gyártás végleges leállítása
 járműtípusra, hátsó aláfutás elleni védelem (RUP) tekintetében, az 58. sz. ENSZ-előírás 2.3. szakaszának b) pontja/2.3. szakaszának c) pontja/III. része (2) szerint.
 Jóváhagyás száma: Kiterjesztés száma:
 1. A jármű neve vagy védjegye:
 2. Járműtípus:
 3. Gyártó neve és címe:
 4. A gyártó képviselőjének (ha van) neve és címe:
 5. A járműtípus rövid leírása szerkezetére, méreteire, kialakítására és rögzítő elemeire vonatkozóan:
 6. A hátsó aláfutás elleni védelem rövid ismertetése méretei és szerkezeti anyagai tekintetében:
 7. A jármű legnagyobb tömege:
 8. A vizsgálat során alkalmazott erő nagysága:
 9. A járműre vonatkozó jóváhagyási kérelem benyújtásának dátuma:
 10. A jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat:
 11. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv dátuma:
 12. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv száma:
 13. A jóváhagyást megadták/elutasították/kiterjesztették/visszavonták (2)
 14. A jóváhagyási jel helye a járművön:
 15. Hely:
 16. Dátum:
 17. Aláírás:
 18. A fenti jóváhagyási számot viselő alábbi dokumentumok kérésre megtekinthetők:
 ezen előírás szempontjából fontosnak ítélt szerkezeti elemek rajzai, ábrái és elrendezési rajzai;
 adott esetben az aláfutásgátló rajzai és elhelyezkedése a járművön.
 (1) A jóváhagyást megadó/kiterjesztő/elutasító/visszavonó ország azonosító száma (lásd az ebben az előírásban rögzített jóváhagyási rendelkezéseket).
 (2) A nem kívánt rész törlendő.
 4. MELLÉKLET
 A JÓVÁHAGYÁSI JELEK ELRENDEZÉSE
 A. MINTA
 (Lásd ezen előírás 6.4., 15.4. és 24.4. szakaszát.)
 a = legalább 8 mm
 A járművön vagy a hátsó aláfutásgátlón elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az érintett járműtípust vagy a hátsó aláfutásgátló érintett típusát az ütközés esetén fenyegető hátsó aláfutás elleni védelem tekintetében az 58. számú ENSZ-előírás szerint hagyták jóvá Hollandiában (E 4), 032439 jóváhagyási számon. A jóváhagyási szám első két számjegye azt jelzi, hogy a jóváhagyást a 03. módosítássorozattal módosított 58. ENSZ-előírás alapján adták meg.
 B. MINTA
 (Lásd ezen előírás 6.5., 15.5. és 24.5. szakaszát.)
 a = legalább 8 mm
 A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott járműtípust Hollandiában (E 4), az 58. és a 31. számú (1) ENSZ-előírás szerint hagyták jóvá. A jóváhagyási számok azt jelzik, hogy a jóváhagyások megadásának napján az 58. számú előírás tartalmazta a 03. módosítássorozatot, a 31. számú előírás pedig még eredeti formájában volt hatályos.
 (1) Az utóbbi szám csak példaként szolgál.
 5. MELLÉKLET
 VIZSGÁLATI FELTÉTELEK ÉS ELJÁRÁSOK
 1. A HÁTSÓ ALÁFUTÁSGÁTLÓRA VONATKOZÓ VIZSGÁLATI FELTÉTELEK
 1.1. A gyártó kérésétől függően a vizsgálat végezhető:
 1.1.1.
 olyan típusú járművön, amelyhez a hátsó aláfutásgátlót tervezték, mely esetben a 2. szakaszban szereplő feltételeket kell figyelembe venni; vagy
 1.1.2.
 olyan járműtípus alvázának egy részén, amelyhez a hátsó aláfutásgátlót tervezték. Ennek a résznek reprezentatívnak kell lennie a szóban forgó járműtípusra. vagy
 1.2. Az 1.1.2. szakasz esetében a hátsó aláfutásgátlót a járműalváz részéhez rögzítő elemeknek egyenértékűnek kell lenniük azokkal, amelyekkel a hátsó aláfutásgátló a járműbe beépíthető. Az alvázrész rögzíthető próbapadra a – teljesítendő minimumkövetelményeket mutató – alábbi ábrán látható módon. Az oldalsínként használt szerkezetnek reprezentatívnak kell lennie azon járművek alvázára, amelyekhez az aláfutásgátló rendszert tervezték.
 A hátsó aláfutásgátló legelülső rögzítési pontja és a merev próbapad közötti távolság nem lehet kisebb, mint 500 mm. Ha a hátsó aláfutásgátlót átlós támasztórúd tartja, akkor ezt a távolságot a támasztórúdnak az oldalsínszerkezeten található legelülső rögzítési pontja és a merev próbapad között kell megmérni.
 Szövege kép
 Vizsgált alkatrész (aláfutásgátló)
 min. 1 000 mm
 min. 500 mm
 Merev próbapad
 A vizsgált szerkezet merev rögzítése
 Legelülső rögzítési pont (pl. szegecs vagy hegesztés)
 1.3. A gyártó kérésére és a műszaki szolgálat beleegyezésével a 3. szakaszban leírt vizsgálati eljárást számítással lehet helyettesíteni.
 A matematikai modellt a tényleges vizsgálati feltételekkel összehasonlítva kell érvényesíteni. Ennek értelmében egy fizikai vizsgálatot kell lefolytatni abból a célból, hogy a matematikai modell alkalmazásával kapott eredményeket össze lehessen hasonlítani a fizikai vizsgálat eredményeivel. Bizonyítani kell a vizsgálatok eredményeinek összehasonlíthatóságát. A gyártónak vagy a műszaki szolgálatnak ellenőrzési jelentést kell készítenie, és azt be kell nyújtania a típusjóváhagyó hatósághoz.
 A matematikai modell és a szoftver minden olyan módosítására, amely valószínűleg érvényteleníti az ellenőrzési jelentést, fel kell hívni a típusjóváhagyó hatóság figyelmét, amely új ellenőrzési eljárás végzését írhatja elő.
 1.4. Olyan hátsó aláfutásgátlók esetében, ahol a keresztidomnak nincs olyan függőleges sík felülete, amelynek hossza eléri a keresztidom – ezen előírás 7.1. vagy 25.5. szakasza szerinti – minimális szelvénymagasságának 50 %-át a vizsgálati erők támadáspontjának – 16.1. vagy 25.1. szakasz szerinti – magasságában, a gyártónak a műszaki szolgálat rendelkezésére kell bocsátania egy olyan eszközt, amely lehetővé teszi vízszintes vizsgálati terhelés kifejtését a keresztidomra a műszaki szolgálat által használt vizsgálati berendezéssel. Az eszköz nem módosíthatja a hátsó aláfutásgátló méreteit és mechanikai jellemzőit és nem növelheti a vizsgálat során mért szilárdságot. Az eszköz a hátsó aláfutásgátlóhoz és a vizsgálati berendezéshez sem lehet mereven rögzítve.
 2. A JÁRMŰRE VONATKOZÓ VIZSGÁLATI FELTÉTELEK
 2.1. A járműnek vízszintes, sík, merev és sima felületen kell állnia.
 2.2. Az első kerekeknek egyenesen előrefelé kell állniuk,.
 2.3. A gumiabroncsokat fel kell fújni a járműgyártó által ajánlott nyomásra.
 2.4. A járművet bármilyen, a jármű gyártója által meghatározott módszerrel rögzíteni lehet, ha ez az alábbi 3.1. szakaszban előírt erők kialakulásához szükséges.
 2.5. Hidropneumatikus, hidraulikus vagy pneumatikus felfüggesztéssel, vagy a terhelés függvényében a magasságot automatikusan szabályozó szerkezettel ellátott járműveknél a vizsgálatot úgy kell elvégezni, hogy a felfüggesztés vagy a szabályozó szerkezet a gyártó által megadott szokásos üzemi állásban van.
 3. VIZSGÁLATI ELJÁRÁS
 3.1. Az ezen előírás 7.3. és 25.7. szakaszában foglalt előírások teljesülését alkalmas bélyeggel kell ellenőrizni. Az alábbi 3.1.1. és 3.1.2. szakaszban előírt erőket külön-külön és egymás után kell kifejteni egy legfeljebb 250 mm magas (de a keresztidom vagy a hátsó aláfutás elleni védelem legnagyobb szelvénymagasságát elérő [a pontos magasságot a gyártó adja meg]), 200 mm széles és a függőleges éleken 5 ± 1 mm görbületi sugárral lekerekített felületen. A hátsó aláfutás elleni védelemnek megfelelő szilárdságot kell tanúsítania a jármű hosszirányú tengelyével párhuzamosan ható erőkkel szemben. A felület nem rögzíthető mereven a hátsó aláfutásgátlóra vagy a hátsó aláfutás elleni védelemre, és minden irányba elfordíthatónak kell lennie. A felület középpontjának talaj feletti magasságát a gyártó határozza meg, az aláfutásgátlót vízszintesen határoló vonalakon belül. Ha a vizsgálatot járművön végzik, terheletlen jármű esetében a magasság nem haladhatja meg az ezen előírás 16.1. és 16.2. szakaszban vagy a 25.1. és 25.2. szakaszában meghatározott értékeket. Az erőhatások kifejtésének sorrendjét a gyártó határozhatja meg.
 Az említett síkon a vizsgálati erő elosztására használt eszközt egy forgócsuklóval kell a terhelő szerkezethez csatlakoztatni. A terhelő szerkezet kialakításának olyannak kell lennie, hogy sem toláskor, sem húzáskor ne növelje az aláfutásgátló rendszer szerkezetének merevségét vagy stabilitását, azaz nem növelheti az instabilitáshoz szükséges erő küszöbértékét és nem csökkenti az aláfutásgátló rendszer legnagyobb behajlását.
 3.1.1. 180 kN vagy a jármű legnagyobb tömegének megfelelő erő 85 %-ával egyenlő vízszintes erőt (amelyik kisebb) kell kifejteni egymás után az aláfutásgátló, illetve a jármű középvonalára szimmetrikusan egymástól legalább 700 mm és legfeljebb 1 m távolságban lévő két pontra. A támadáspontok pontos helyét a gyártó határozza meg.
 A fenti rendelkezés ellenére, a 8 tonnát meg nem haladó legnagyobb tömegű, nem különálló vezetőfülkével rendelkező N2 kategóriájú járművek esetében a vízszintes erők 100 kN-ra vagy 50 %-ra csökkenthetők.
 3.1.2. Az e melléklet 1.1.1. és 1.1.2. szakaszában meghatározott esetekben 100 kN vagy a jármű legnagyobb tömegének megfelelő erő 50 %-ával egyenlő vízszintes erőt (amelyik kisebb) kell kifejteni egymás után a hátsó tengely kerekeinek vagy, ha a hátsó aláfutásgátló szélessége meghaladja a hátsó tengely hosszát, a hátsó aláfutásgátló külső síkjával egybeeső hosszirányú síkoktól 300 ± 25 mm távolságra elhelyezkedő két pontra és a jármű függőleges középsíkjának és az e két ponton átmenő egyenes metszéspontjában elhelyezkedő harmadik pontra.
 A fenti rendelkezés ellenére, a legfeljebb 8 tonna legnagyobb tömegű, nem különálló vezetőfülkével rendelkező N2 kategóriájú járművek esetében a vízszintes erők 50 kN-ra vagy 25 %-ra csökkenthetők.
 3.1.3. A 6. mellékletben felsorolt járművek esetében a gyártó kérésére az erők nagysága a 3.1.1–3.1.2. szakaszban megadott követelmény 80 %-ára csökkenthetők.
 3.2. A támadáspontok megváltoztatása
 Ha egy, a 3.1. szakaszban meghatározott pont az aláfutásgátlónak az ezen előírás 7.4. vagy 25.8. szakaszában említett megszakításába esik, akkor az erőt olyan másik pontban kell kifejteni, amelynek elhelyezkedése a következő:
 3.2.1.
 a 3.1.1. szakaszban meghatározott követelmény esetében: a vízszintes középvonalon és az említett szakaszban meghatározott eredeti támadáspontokhoz legközelebb eső függőleges élekhez képest 50 mm-en belül, és
 3.2.2.
 a 3.1.2. szakaszban meghatározott követelmény esetében: az aláfutásgátló, illetve a jármű függőleges középvonalától legtávolabbra eső elemek vízszintes és függőleges középvonalainak metszéspontjában. Ezek a pontok a hátsó tengely kerekeinek külső síkjával egybeeső hosszirányú síkoktól legfeljebb 325 mm-re helyezkedhetnek el.
 6. MELLÉKLET
 SPECIÁLIS JÁRMŰVEK
 1. Speciális járműtípusok
 1.1. Billenő platós járművek
 1.2. Emelőhátfalas járművek
 7. MELLÉKLET
 KÜLÖNBÖZŐ JÁRMŰKATEGÓRIÁKRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
 Járműkategória vagy járműtípus
 A geometriát említő szakasz
 A vizsgálati erőt említő szakasz(ok)
 Szelvénymagasság
 Talaj feletti magasság a vizsgálat előtt
 Az aláfutásgátló hátsó része és a jármű hátulja közötti vízszintes távolság
 M, N1, MaxM (*1) < 8 t tömegű N2, O1, O2, G
 2.3./2.4./7.1./25.5.
 2.3./2.4./16.2./25.2.
 2.3./2.4./16.4./25.3.
 2.3./2.4./A5/3.1.1–3.1.2.
 MaxM (*1) > 8 t tömegű N2, N3
 7.1. vagy 25.5.
 16.1. vagy 25.1.
 16.4. vagy 25.3.
 A5/3.1.1–3.1.2.
 O3, O4
 7.1. vagy 25.5.
 16.1./16.2. vagy 25.1./25.2.
 16.4. vagy 25.3.
 A5/3.1.1–3.1.2.
 Speciális járművek (lásd a 6. mellékletben)
 7.1. vagy 25.5.
 16.1./16.2. vagy 25.1./25.2.
 16.4. vagy 25.3.
 A5/3.1.3.
 Megjegyzés: A táblázatban az „A5/3.1.1.” formátumú hivatkozások azt jelölik, hogy a vonatkozó jármű vagy követelmény leírása és meghatározása mely melléklet (5. melléklet) mely (3.1.1) szakaszában található. A táblázatban a „2.3.” formátumú hivatkozások azt jelölik, hogy a vonatkozó követelmények leírását ezen előírás mely szakasza (2.3.) tartalmazza.
 (*1) MaxM: legnagyobb tömeg.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 3.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 58/80
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 122/2010
 ze dne 10. listopadu 2010,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 108/2010 ze dne 1. října 2010 (1).
 (2)
 Doporučení Komise 2010/19/EU ze dne 13. ledna 2010 o bezpečné výměně elektronických údajů mezi členskými státy za účelem kontroly jedinečnosti karet řidičů, které vydávají, (2) by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 36a (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/59/ES) přílohy XIII Dohody se vkládá text, který zní:
 „AKTY, KTERÉ BEROU SMLUVNÍ STRANY NA VĚDOMÍ
 Smluvní strany berou na vědomí obsah těchto aktů:
 36b.
 32010 H 0019: doporučení Komise 2010/19/EU ze dne 13. ledna 2010 o bezpečné výměně elektronických údajů mezi členskými státy za účelem kontroly jedinečnosti karet řidičů, které vydávají (Úř. věst. L 9, 14.1.2010, s. 10).“
 Článek 2
 Znění doporučení 2010/19/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. listopadu 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 332, 16.12.2010, s. 58.
 (2) Úř. věst. L 9, 14.1.2010, s. 10.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


type: legislation

text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52007PC0435
 Pasiūlymas Tarybos sprendimas iš dalies keičiantis Sprendimą 2003/77/EB, nustatantį likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymo daugiametes finansines gaires /* KOM/2007/0435 galutinis - CNS 2007/0015 */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 20.7.2007KOM(2007)435 galutinis20047/0150(CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą 2003/77/EB, nustatantį likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymo daugiametes finansines gaires(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMA.S PASIūLYMO APLINKYBėS |110 | Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Tarybos sprendimo 2003/77/EB (Finansinės gairės) 2 straipsnyje nustatyta, kad kas penkerius metus (pirmą kartą iki 2007 m. gruodžio 31 d.) „Komisija iš naujo įvertina finansinių gairių veikimą ir efektyvumą ir pasiūlo atitinkamus pakeitimus“. Šie pakeitimai siūlomi atlikus pirmąją gairių peržiūrą atsižvelgiant į sukauptą patirtį per pirmuosius penkerius jų taikymo metus ir į paskutinius rinkos pokyčius. Siekiama papildomai didinti Finansinių gairių efektyvumą jas pritaikant prie rinkos pokyčių ir paaiškinant tam tikras sąvokas. |120 | Bendrosios aplinkybės 2002 m. liepos 23 d. pasibaigus EAPB sutarties galiojimui, likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymas patikėtas Komisijai. Atsižvelgdama į Tarybos sprendime 2003/77/EB nustatytas turto paskirstymo taisykles ir investavimo ribas bei visų pirma siekdama užtikrinti „didžiausią įmanomą pelną, išsaugant ilgalaikį aukšto lygio saugumą ir stabilumą“ (Finansinių gairių 3 punktas), Komisija nustatė tikslinę likviduojamos EAPB portfelio investicijų struktūrą. Šia tiksline struktūra siekiama investicijas padalyti vienodai su tam tikrais leistinais nuokrypiais dešimčiai metų. Vienintelė išimtis – lėšų priskyrimas vieneriems metams ar mažiau, kurios dvigubinamos, kad susidarytų likvidumo rezervas. Ši struktūra visiškai įgyvendinta 2006 m. pabaigoje. Šia struktūra sudaryta pakankamo likviduojamos EAPB likvidumo galimybė, kad visi biudžetinio mokėjimo prašymai būtų apmokėti laiku, išvengiant nereikalingų ir palyginti brangių investavimo pozicijų panaikinimo. Leidžiamos investicijų kategorijos aiškiai išdėstytos 4 punkte. Keletu atvejų buvo apsvarstyta galimybė investuoti į investicijų fondus, bet iki šiol nebuvo ekonominių argumentų tokioms investicijoms atsižvelgiant į tiesioginėms investicijoms į obligacijas nustatytus konservatyvius rizikos kriterijus, išpirkimo termino ribojimą ir finansinį efektyvumą. Komisija reikalauja, kad visos fondo investicijų klasės atitiktų Finansinių gairių investavimo kriterijus. Stabilus pelnas, kuris, palyginti su rinkos standartais, yra geras, gautas labai mažai rizikuojant. Valstybėms narėms siunčiamos ketvirčio ataskaitos; su jomis susijusių pastabų ar klausimų negauta. Vis dėlto, atsižvelgiant į patirtį, sukauptą taikant Finansines gaires, ir paskutinius rinkos pokyčius, būtina Finansines gaires nežymiai iš dalies pakeisti. Šie pakeitimai daugiausia yra techninio pobūdžio. |130 | Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos 2003/77/EB |141 | Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |219 | Netaikoma. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |229 | Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |230 | Poveikio vertinimas Netaikoma. Pasiūlyme pateikiami galiojančio Tarybos sprendimo techninio pobūdžio pakeitimai. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |305 | Siūlomų veiksmų santrauka Finansinėse gairėse nustatytas likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymas peržiūrėtas pagal Tarybos sprendimo 2003/77/EB 2 straipsnį. Atlikus šią peržiūrą siūloma keletas nežymių Finansinių gairių pakeitimų. Pakeitimais atspindima per pirmuosius penkerius gairių taikymo metus sukaupta patirtis, pokyčiai finansų rinkose, kuriose veikia likviduojama EAPB, ir galiausiai visos Komisijos perėjimas prie tarptautiniu mastu pripažintų apskaitos taisyklių. Pakeitimus sudaro keleto apibrėžčių paaiškinimas, būtent obligacijos išpirkimo termino sąvoka, kuri patikslinta, kad apimtų apibrėžtį, naudojamą turtu garantuotiems vertybiniams popieriams apibrėžti, vyriausybės vertybinių popierių arba vertybinių popierių su vyriausybės garantija apibrėžtis ir bankų skolos apibrėžtis. Pardavimo ir atpirkimo operacijų taisyklės pakeistos atsižvelgiant į rinkos standartus. Be to, paaiškintos tam tikros su reitingais susijusios nuostatos, o ilgiausias leistinas obligacijų išpirkimo terminas pratęstas, kad būtų atsižvelgta į kintantį vertybinių popierių emisijos modelį valstybėse narėse. Jau seniau likviduojamos EAPB finansinė atskaitomybė buvo rengiama pagal kaupimo principą. Dabar apskaitos nuostatos atnaujintos siekiant atsižvelgti į visos Komisijos perėjimą prie tarptautiniu mastu pripažintų apskaitos taisyklių. |310 | Teisinis pagrindas Prie Europos bendrijos steigimo sutarties pridėtas Protokolas dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo. Tarybos sprendimas 2003/76/EB. |329 | Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas |332 | Netaikoma. |Pasirinkta priemonė |341 | Siūloma priemonė – kita. |342 | Kitos priemonės būtų netinkamos dėl toliau nurodytos (-ų) priežasties (-čių). Siekiant pakeisti pirminį sprendimą reikia priimti naują sprendimą. |POVEIKIS BIUDžETUI |409 | Pasiūlymas neturi poveikio Bendrijos biudžetui. |PAPILDOMA INFORMACIJA |570 | Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Tarybos sprendimo 2003/77/EB priedo 3 punktas Daugelis valstybių narių aukcionuose platina finansų rinkoje vadinamąsias dešimties metų palyginamąsias obligacijas, kurių išpirkimo terminas yra iki 10 metų ir šešių mėnesių, su galimybe per ateinančius mėnesius per papildomą emisiją padidinti obligacijos dydį, kartu ir likvidumą. Siekiant turėti galimybę išpirkti tokių obligacijų po jų išleidimo, kai jos paprastai pelningiausios, siūloma padidinti ilgiausią leistiną išpirkimo terminą, nustatytą 3 punkto a dalies iii podalyje, nuo 10 metų iki 10 su puse metų nuo obligacijos apmokėjimo datos. Be to, siūloma paaiškinti, kad investuoti į turtu garantuotus vertybinius popierius, kurie tampa vis reikšmingesnė išleidžiamų vertybinių popierių klasė, galima remiantis jų „numatomu išpirkimo terminu“. Turtu garantuoti vertybiniai popieriai yra vertybiniai popieriai, garantuojami turtu, kaip antai hipoteka ar kitų rūšių gautinos sumos. Jie paprastai padalijami į kelias skirtingo reitingo dalis su skirtingomis numatomo išpirkimo termino datomis, nes teisinis išpirkimo terminas priklauso nuo gautinų sumų, kurios sudaro struktūros pagrindą, ir paprastai yra kur kas ilgesnis. Tačiau visų, išskyrus mažiausio reitingo, dalių numatomo išpirkimo termino data atitinka išpirkimo termino datą įprastine to žodžio prasme ir tokia ją laiko rinkos dalyviai. Todėl siūloma numatomą išpirkimo terminą naudoti kaip lemiamą veiksnį nustatant, ar turtu garantuoti vertybiniai popieriai, kurių reitingas yra AAA arba jam lygiavertis ir kurie laikomi vienintelėmis tinkamomis likviduojamos EAPB investicijomis, atitinka investicijų taisykles ir ar jiems taikomi tie patys išpirkimo termino apribojimai, kurie pasiūlyti kitų rūšių obligacijoms, t. y. 10 metų ir šeši mėnesiai. Kiek tai susiję su atpirkimo operacijomis ir atvirkštinėmis atpirkimo operacijomis, apibūdintomis 3 punkto b dalyje, siūloma atsisakyti perpardavimo draudimo reikalavimo, nes jis galėtų būti interpretuojamas kaip reikalavimas grąžinti fiziškai tą (-as) pačią (-ias) obligaciją (-as), kuris netinka nematerialių vertybinių popierių atveju. Svarbiausia užtikrinti, kad grąžintieji vertybiniai popieriai būtų teisiškai ir ekonomiškai lygiaverčiai. Todėl įterpiamas sakinys, kuriame nustatoma, kad likviduojama EAPB turėtų galėti atgauti lygiaverčius vertybinius popierius, kurių įprasta rinkoje apibrėžtis pridedama. 4 punktas Siūloma paaiškinti, kokie emitentai gali būti laikomi valstybės emitentais dėl didelio valstybės nuosavybės, vyriausybės garantijos arba valstybės kontrolės masto, nepaisant to, kad vertybinius popierius leidžia ne pati centrinė valdžia. Po šio paaiškinimo, be to, su sąlyga, kad mažiausio reitingo reikalavimai bus taikomi tiek pagal 4 punkto a dalies i podalį, tiek pagal 4 punkto a dalies ii podalį, paaiškinamos rinkos dalyvių ir rinkos reguliavimo institucijų sąvokos. Siūloma aiškiai paaiškinti, kad 4 punkto a dalies iii podalyje nurodytos skolos priemonės apima obligacijas. Siūloma paaiškinti, kad didžiausia 20 % emisijos dydžio riba, nurodyta 4 punkto b dalyje, turi būti taikoma ir patikrinama tik vertybinių popierių pirkimo metu. Siūloma įterpti sakinį paaiškinti, kad Komisija turėtų siekti pakeisti investicijas, kurių reitingas tampa mažesnis už mažiausią reikalaujamą, su sąlyga, kad galėtų būti gautos patenkinamos finansinės sąlygos. Be to, įterptas sakinys paaiškinti, kad jei obligacijos reitingas yra aukštesnis už emitento, kaip gali būti garantuotų obligacijų atveju, arba emitentas neturi reitingo, kaip gali būti garantuotų obligacijų ir turtu garantuotų vertybinių popierių atveju, taikytinas obligacijos reitingas. 6 punktas Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomame finansiniame reglamente, Tarybos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, numatoma, kad nuo 2005 biudžetinių metų apskaita vykdoma kaupiamuoju pagrindu (125 ir 181 straipsniai[1]). Be to, Finansinio reglamento 133 straipsnyje numatoma, kad apskaitos taisyklės ir metodai ir suderintas sąskaitų planas, kurie turi būti taikomi visose institucijose, pagrindžiami tarptautiniu mastu pripažintais apskaitos standartais, taikomais viešajam sektoriui, bet gali nuo jų nukrypti, kai tokį nukrypimą pateisina specifinis Bendrijų veiklos pobūdis. Pagal Tarybos sprendimo 2003/76/EB 3 straipsnį likviduojama EAPB kasmet parengia pelno (nuostolio), balanso ir finansinę ataskaitas siekiant atskirai nuo likusių Bendrijų kitų finansinių operacijų parodyti likvidavimo operacijas ir kapitalo investicijų sandorius. Šią finansinę atskaitomybę kasmet konsoliduoja Komisija, vadovaudamasi EB sutarties 275 straipsniu ir Finansiniu reglamentu. Kadangi pasikeitė tarptautiniu mastu pripažinti apskaitos standartai, nuoroda į Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 86/635/EEB tapo nebereikalinga. Siekiant atsižvelgti į specifinį likviduojamos EAPB veikimo pobūdį, finansinę ataskaitą likviduojama EAPB rengia pagal rekomendacijas finansų įstaigoms. Taigi likviduojama EAPB parengia pelno ataskaitą, balansą, nuosavo kapitalo pokyčių ataskaitą, pinigų srautų ataskaitą ir finansinės atskaitomybės aiškinamuosius raštus. 7 punktas Siūloma nuo šiol ataskaitas siųsti kas šešis mėnesius. Kadangi dėl ankstesnių ataskaitų jokių pastabų ar klausimų nepateikta, laikoma, kad ataskaitų siuntimas kas šešis mėnesius būtų veiksmingesnis tiek valstybių narių atžvilgiu, nes retesnėms ataskaitoms jos galės skirti daugiau dėmesio, tiek Komisijos atžvilgiu, nes sumažės jos administracinės išlaidos. |E-3676 |1. 20047/0150(CNS)PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASiš dalies keičiantis Sprendimą 2003/77/EB, nustatantį likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymo daugiametes finansines gairesEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į prie Europos bendrijos steigimo sutarties pridedamą Protokolą dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo,atsižvelgdama į 2003 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimą 2003/76/EB, numatantį būtinas prie Europos bendrijos steigimo sutarties pridėto Protokolo dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo įgyvendinimo priemones[2], ypač į jo 2 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą[3],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[4],kadangi:2. Siekdama įgyvendinti prie Europos bendrijos steigimo sutarties pridėtą Protokolą dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo, Komisija valdo likviduojamos EAPB turtą, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turtą.3. Pagal 2003 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimo 2003/77/EB, nustatančio likviduojamos EAPB turto, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto valdymo daugiametes finansines gaires, 2 straipsnį Komisija iš naujo įvertino finansinių gairių taikymą ir efektyvumą.4. Per pirmuosius penkerius gairių įgyvendinimo metus sukaupta patirtis ir finansų rinkos praktikos pokyčiai rodo, kad šias gaires reikia pakeisti.5. Gairės turėtų atspindėti standartinę rinkos praktiką ir apibrėžtis, susijusias, inter alia , su naudojamomis obligacijų išpirkimo termino sąvokomis, lygiaverčiais vertybiniais popieriais atpirkimo sandoriuose ir taikytinais reitingais.6. Su sąlyga, kad laikomasi su reitingais susijusių reikalavimų, taikant investavimo ribas tam tikri viešieji subjektai turėtų būti prilyginti valstybėms narėms ar kitiems valstybės emitentams.7. Gairėse reikėtų atsižvelgti į Komisijos apskaitos taisyklių pokyčius.8. Veiksmingumo tikslais ir siekiant sumažinti administracines išlaidas, ataskaitų siuntimo dažnis turėtų būti pakeistas.9. Dėl to reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą 2003/77/EB,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo 2003/77/EB priedas iš dalies keičiamas taip:10. 3 punktas iš dalies keičiamas taip:11. a dalies iii podalis pakeičiamas taip:„fiksuotos arba kintamos palūkanų normos obligacijas, kurių išpirkimo terminas arba, turtu garantuotų vertybinių popierių atveju – numatomas išpirkimo terminas, per likusį jų galiojimo laikotarpį neviršija 10 metų ir šešių mėnesių nuo apmokėjimo datos, su sąlyga, kad jas išleidžia kuri nors iš patvirtintų emitentų kategorijų;“12. b dalies i podalis pakeičiamas taip:„i) atpirkimo sandorius ir atvirkštinius atpirkimo sandorius, jei partneriams leidžiama atlikti tokius sandorius ir su sąlyga, kad Komisija išlaiko galimybę atpirkti lygiaverčius vertybinius popierius, kuriuos ji galėjo būti pardavusi sutartyje numatytą dieną. Lygiaverčiai vertybiniai popieriai yra vertybiniai popieriai: i) kuriuos išleido tas pats emitentas, ii) kurie sudaro tos pačios emisijos dalį ir iii) kurių rūšis, nominali vertė, aprašas ir suma yra identiški tų parduotų vertybinių popierių, išskyrus atvejus, kai tai yra esminis įvykis arba išraiškos pakeitimas.“13. 4 punktas iš dalies keičiamas taip:14. a dalies i–iii podaliai pakeičiami taip:„a) Investicijos ribojamos taip:i) Sąjungos valstybių narių arba institucijų išleistoms arba garantuojamoms obligacijoms – 250 mln. EUR vienai valstybei narei arba institucijai; regioninės arba vietos valdžios institucijų arba valstybei priklausančių ir (arba) kontroliuojamų viešųjų įmonių ar institucijų išleistoms arba garantuojamoms obligacijoms gali būti taikoma atitinkamos valstybės narės riba, jei jų kredito reitingas ne mažesnis už „AA“ arba jo ekvivalentą;ii) kitų valstybės skolintojų, jų regioninės arba vietos valdžios institucijų arba valstybei priklausančių ir (arba) kontroliuojamų viešųjų įmonių ar institucijų arba viršvalstybinių skolintojų, kurių kredito reitingas ne mažesnis už „AA“ arba jo ekvivalentą, išleistoms arba garantuojamoms obligacijoms – 100 mln. EUR emitentui arba garantui;iii) indėliams patvirtintame banke ir (arba) jo skolos priemonėms, įskaitant obligacijas – arba 100 mln. EUR bankui, arba 5 % banko nuosavų lėšų, priklausomai nuo to, kuri suma mažesnė;“15. b dalis pakeičiama taip:„Investicija į bet kurią vieną obligacijų emisiją laikantis a dalyje nurodytų ribų negali būti didesnė kaip 20 % visos tokios emisijos dydžio jos pirkimo metu.“16. d dalis papildoma šia antra pastraipa:„Kai Komisija sužino, kad reitingas sumažėja iki mažesnio už mažiausius reikalaujamus reitingus, ji siekia pakeisti susijusias investicijas, su sąlyga, kad galėtų būti gautos patenkinamos finansinės sąlygos.“17. pridedama ši e dalis:„Jei obligacijos reitingas yra aukštesnis už emitento arba emitentas neturi reitingo, taikytinas obligacijos reitingas.“18. 6 punktas pakeičiamas taip:„6. APSKAITALėšų valdymas parodomas likviduojamos EAPB, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto metinėse ataskaitose. Atsižvelgiant į specifinį likviduojamos EAPB, o užbaigus likvidavimą, Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo turto pobūdį, tos ataskaitos pagrindžiamos ir pateikiamos remiantis Komisijos apskaitos pareigūno priimtomis EB apskaitos taisyklėmis. Šias ataskaitas patvirtina Komisija ir išnagrinėja Audito Rūmai. Komisija pasitelkia išorės bendroves savo ataskaitų metiniam auditui atlikti.“19. 7 punkto antra pastraipa pakeičiama taip:„Kas šeši mėnesiai parengiama išsami pagal šias gaires atliktų valdymo operacijų ataskaita ir nusiunčiama valstybėms narėms.“2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .3 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas [1] Prieš Finansinio reglamento 181 straipsnio pakeitimą, priimtą 2006 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1995/2006 (OL L 390, 2006 12 30, p. 1).[2] OL L 29, 2003 2 5, p. 22.[3] OL C [...], p. [...].[4] OL C [...], p. [...].


type: caselaw

text:
 29.7.2006
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 178/20
 Beroep ingesteld op 11 mei 2006 — Commissie van de Europese Gemeenschappen/Ierland
 (Zaak C-215/06)
 (2006/C 178/32)
 Procestaal: Engels
 Partijen
 Verzoekster: Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: D. Recchia en D. Lawunmi, gemachtigden)
 Verweerder: Ierland
 Conclusies van verzoekster
 1.
 vast te stellen dat Ierland, door niet de nodige maatregelen te treffen om ervoor te zorgen dat projecten die vallen binnen de werkingssfeer van richtlijn 85/337/EEG betreffende de milieu-effectbeoordeling van bepaalde openbare en particuliere projecten (1),
 —
 vóór of na de wijziging bij richtlijn 97/11/EG (2), voordat zij geheel of gedeeltelijk worden uitgevoerd, in de eerste plaats worden onderzocht met het oog op de noodzaak van een milieu-effectbeoordeling en in de tweede plaats, wanneer zij een aanzienlijk milieu-effect kunnen hebben, gezien hun aard, omvang of ligging, worden onderworpen aan een beoordeling van dat effect overeenkomstig de artikelen 5 tot en met 10 van richtlijn 85/337/EEG, de verplichtingen niet is nagekomen die op hem rusten krachtens de artikelen 2, 4 en 5 tot en met 10 van die richtlijn, en
 —
 dat Ierland, door niet de nodige maatregelen te treffen om ervoor te zorgen dat vóór de afgifte van vergunningen voor de oprichting van windmolenparken te Derrybrien, County Galway, en de daarmee verbonden werkzaamheden een beoordeling van de milieu-effecten ervan plaatsvindt overeenkomstig de artikelen 5 tot en met 10 van richtlijn 85/337/EEG, de verplichtingen niet is nagekomen die op hem rusten krachtens de artikelen 2, 4 en 5 tot en met 10 van die richtlijn;
 2.
 Ierland te verwijzen in de kosten.
 Middelen en voornaamste argumenten
 Volgens de Commissie was en is de uitvoering door Ierland van richtlijn 85/337/EEG van de Raad (de milieu-effectbeoordelingsrichtlijn) om de volgende redenen gebrekkig:
 Ierland heeft geen maatregelen genomen om ervoor te zorgen dat controles worden verricht om vast te stellen of geplande werkzaamheden een aanzienlijk milieu-effect kunnen hebben, overeenkomstig artikel 2, lid 1, van de milieu-effectbeoordelingsrichtlijn. De wettelijke regeling van Ierland voorziet niet in een beoordeling van dit effect overeenkomstig de artikelen 5 tot en met 10 van de richtlijn.
 Het stelsel in Ierland, op grond waarvan een vergunning voor de instandhouding kan worden aangevraagd nadat een project geheel of gedeeltelijk zonder vergunning is uitgevoerd, ondermijnt de preventieve doelstellingen van de milieu-effectbeoordelingsrichtlijn.
 De controleregeling in Ierland is geen waarborg voor de doeltreffende toepassing van de milieu-effectbeoordelingsrichtlijn. Derhalve is Ierland de krachtens artikel 249 van het Verdrag op hem rustende algemene verplichting om ervoor te zorgen dat de richtlijn doeltreffend wordt toegepast, niet nagekomen.
 De uitvoering van de milieu-effectbeoordeling voor een windmolenpark te Derrybrien, County Galway, vertoont een aantal specifieke gebreken, wat neerkomt op een kennelijke schending van de richtlijn.
 (1) PB L 175, blz. 40.
 (2) PB L 73, blz. 5.


type: wikipedia

text:
Morfeu (Morpheus) a fost zeul grec al viselor, unul dintre cei o mie de fii ai lui Hypnos.
 Fiu al Somnului si al Nopții, zeul viselor in mitologia greacă; în vis lua formă omenească. Avea aripi de fluture, și în mână frunze de mac, cu care atingea pleoapele muritorilor. În alte reprezentări, el apare sub forma unui bătrân cu aripi, cu o coroană de mac pe cap și cornul abundenței în mână.
 Bibliografie
 Victor Kernbach, Dicționar de mitologie generală, Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1989
 Anca Balaci, Mic dicționar de mitologie greacă si romană, Editura Mondero, București, 1992, ISBN 973-9004-09-2
 George Lăzărescu, Dicționar de mitologie, Casa Editorială Odeon, București, 1992, ISBN 973-9008-28-3
 N.A.Kun, Legendele și miturile Greciei Antice, Editura Lider, București, 2003, ISBN 973-629-035-2
 Vezi și
 Lista personajelor mitologice elene
 Listă de eroi din mitologia greacă
 Listă de ființe fabuloase în mitologia greacă
 Mitologie greacă
 Listă de zei
 Muze
 Legături externe
 Dicționar mitologic
 Mitologia greacă
 Eponime ale asteroizilor