text:
Příloha č. 1 - Podpora prorodinných opatření obcí a dalších aktérů na místní úrovni - PDF
 Download "Příloha č. 1 - Podpora prorodinných opatření obcí a dalších aktérů na místní úrovni"
 1 Příloha č. 1 - Podpora prorodinných opatření obcí a dalších aktérů na místní úrovni Výzva je zaměřena na aktivy v oblasti prorodinných opatření, která jsou určena rodičům dětí, kteří se podílí na péči o dítě ve společné domácnosti a dalším pečujícím osobám. Realizace následujících aktivit přispěje ke slaďování pracovního a rodinného života, k podpoře rodiny a k předcházení sociálního vyloučení osob včetně jejich uplatitelnosti na trhu práce. 1.1 Zařízení péče o děti zajišťující péči o děti v době mimo školní vyučování (ranní či odpolední pobyt) Podpora je určena na vybudování zařízení a zajištění služeb péče o děti mimo režim vyhlášky č. 74/2005 Sb., o zájmovém vzdělávání. Jedná se o zakládání a provozování zařízení, která doplní chybějící kapacitu stávajících institucionálních forem tohoto typu (školní družiny, kluby) s dobou provozu odpovídající potřebám rodičů (oproti současné nabídce družin též v časných ranních hodinách a až do pozdního odpoledne). Cílem je zajištění péče o děti v době mimo školní vyučování, kdy jsou rodiče v zaměstnání. Nejde tedy o podporu mimoškolních vzdělávacích aktivit, nýbrž o posílení služeb zajišťujících péči o děti. zařízení je určeno pro děti, které jsou žáky 1. stupně ZŠ (popř. přípravné třídy ZŠ 1 ) minimální kapacita zřizovaného zařízení je 5 dětí, přičemž optimální počet dětí na jednu pečující osobu je nejvýše 15 do rozpočtu projektu je možné zahrnout také náklady na doprovody dětí před/po vyučování do/z provozovaného zařízení a náklady na pečující osobu v době pobytu skupiny dětí ve venkovních prostorách tak, aby se skupinou dětí byly vždy 2 pečující osoby služby péče o děti mohou být poskytovány i v prostorách, ve kterých je provozována družina podle školského zákona; není však možný překryv doby provozu obou zařízení, ta musí být přesně odlišena, tomu pak bude odpovídat i výše nájemného (náklady na vybavení budou způsobilé pouze proporcionálně ve vztahu k využití pro a mimo projekt) s rodiči dětí musí příjemce v průběhu realizace uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby s aktualizací na každé pololetí školního roku (podmínka realizace projektu; není součástí žádosti o podporu) 1.2 Doprovody na kroužky a zájmové aktivity Podpora je určena na zajištění doprovodů dětí na kroužky a zájmové aktivity. Doprovody musí být vždy vázány na další aktivity v prorodinných aktivitách (bod 1.1 a 1.5), nemohou být realizovány jako samostatný projekt. týká se rodičů s předškolními a školními dětmi (1. stupeň ZŠ) v rozpočtu projektu mohou být doprovody zahrnuty buď jako služba (kapitola rozpočtu Nákup služeb), anebo může být doprovázející osoba zaměstnána na DPČ/DPP (kapitola rozpočtu Osobní náklady) jedno dítě může využít doprovod (tam a zpět) maximálně 3 x týdně 1 V oblasti péče o děti na 1. stupni ZŠ platí následující: - v případě provozování služby ve formě volné živnosti vyhláška č. 410/2005 Sb., o hygienických požadavcích na prostory a provoz zařízení a provozoven pro výchovu a vzdělávání dětí a mladistvých, - pokud není služba provozována jako živnost (tedy nikoliv za účelem zisku), stačí respektovat obecně závazné právní předpisy (zákonná opatření se širší působností vymezující pravidla týkající se odpovědnosti za škodu, občanskoprávních a pracovněprávních vztahů, právnických osob, bezpečnosti staveb a požární ochrany).
 2 s rodiči dětí musí příjemce uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby s aktualizací na každé pololetí školního roku (podmínka realizace projektu; není součástí žádosti o podporu) vedení denní evidence doprovázených dětí 1.3 Příměstské tábory Podpora je určena na zajištění služeb péče o děti v době školních prázdnin. Příměstský tábor může být realizován i jako samostatný projekt. Současně nemůže být souběžně realizován v kombinaci s aktivitou 1.2 Doprovody na kroužky a zájmové aktivity. doba konání příměstského tábora je omezena pouze na pracovní dny minimální kapacita příměstského tábora je 10 dětí s rodiči dětí musí příjemce uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby je nutné vést denní evidenci přítomných dětí 1.4 Společná doprava dětí do/ze školy, dětské skupiny a/nebo příměstského tábora Podpora je určena na zajištění dopravy dětí do/ze školy, dětské skupiny a/nebo příměstského tábora (týká se dětí předškolního věku a žáků 1. stupně ZŠ). Společná doprava může být realizována i jako samostatný projekt. Společná doprava dětí do/ze školy, dětské skupiny a/nebo příměstského tábora může být provozována, pokud platí alespoň jedno z níže uvedených kritérií: neexistuje žádné spojení hromadnou dopravou, neexistuje vhodné spojení hromadnou dopravou ve vhodném čase (dítě by na začátek nebo po konci vyučování/dětské skupiny/příměstského tábora čekalo více než 30 min.), návaznost spojů hromadné dopravy je komplikovaná (přestupy, čekání na jednotlivé spoje, interval mezi jednotlivými spoji je větší než 1 hod.). Žadatel v žádosti o podporu musí vždy odůvodnit potřebnost služby. V případě realizace společné dopravy dětí do/z příměstského tábora je nezbytné místo realizace příměstského tábora přizpůsobit délce obvyklé dojížďky do spádových předškolních a školních zařízení. týká se rodičů s předškolními a školními dětmi (1. stupeň ZŠ) v rozpočtu projektu může být společná doprava zahrnuta pouze jako služba (v kapitole rozpočtu Nákup služeb) není možné využívat vlastního dopravního prostředku příjemce dotace nebo rodiče dítěte cena služby vyplývá ze smlouvy s dopravcem (není vázaná na veřejnou dopravu) s rodiči dětí musí příjemce uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby s aktualizací na každé pololetí školního roku (podmínka realizace projektu; není součástí žádosti o podporu) doporučujeme vedení denní evidence přepravovaných dětí náklady na doprovázející/pečující osoby během cesty jsou způsobilými náklady projektu vždy v případě doprovázení předškolních dětí, u žáků 1. stupně ZŠ jen pokud příjemce uzná tento doprovod za potřebný ve zvlášť odůvodněných případech (např. vyžaduje-li to zdravotní stav dítěte apod.); ve druhém uvedeném případě musí žadatel odůvodnit potřebnost služby přepravce musí dodržovat zákonné předpisy (sedačky a poutání dětí pásy)
 3 1.5 Dětské skupiny Podpora je určena na vytvoření nových/transformaci stávajících zařízení 2 poskytujících pravidelnou péči o dítě od 1 roku věku do zahájení povinné školní docházky a na jejich provoz. Účelem je umožnit rodičům zapojení do pracovního procesu. Obsahem služby hlídání a péče o dítě je zajištění potřeb dítěte, výchova, rozvoj schopností a kulturních i hygienických návyků dítěte.. služba je poskytována mimo domácnost dítěte podporu mohou získat pouze zařízení péče o děti, která jsou provozována mimo režim školského zákona 3 minimální kapacita zřizovaného zařízení je 5 dětí, maximální 24 v případě kombinace aktivity dětské skupiny s dalšími aktivitami je nezbytné jednotlivé aktivity dětské skupiny rozlišit i na úrovni položek rozpočtu, aby bylo již v žádosti o podporu zřejmé, že nedošlo k překročení limitu křížového financování stanoveného v této výzvě Službu péče o dítě lze poskytovat v následujících režimech: a) Dětská skupina pro veřejnost Podpora z OPZ může být využita na dětské skupiny pro veřejnost vymezené dle 3 odst. 2 zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Provozovatel dětské skupiny není povinen být zaměstnavatelem rodiče nebo jiné osoby, které bylo rozhodnutím příslušného orgánu svěřeno dítě do péče nahrazující péči rodičů, pokud je: ústavem, jestliže poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s jeho zakládací listinou, právnickou osobou registrovanou nebo evidovanou dle zákona č. 3/2002 Sb., o svobodě náboženského vyznání a postavení církví a náboženských společností (zákon o církvích a náboženských společnostech), pokud poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s jejím předmětem činnosti, územním samosprávným celkem nebo jím zřizovanou právnickou osobou, obecně prospěšnou společností, jestliže poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s její zakládací listinou nebo zakládací smlouvou, nadací nebo nadačním fondem, spolkem, jestliže poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s jeho stanovami. b) Podniková dětská skupina Podpora z OPZ může být využita na podnikové dětské skupiny vymezené dle 3 odst. 1 zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Provozovatel dětské skupiny je zaměstnavatelem rodiče, nebo dle 3, odst. 3 cit. zákona provozovatel může poskytovat službu péče o dítě v dětské skupině rodiči též na základě dohody se zaměstnavatelem tohoto rodiče, a to za podmínek, za kterých poskytuje službu jinému rodiči. 2 Vytvořené místo je takové místo, které je započteno do kapacity zařízení, jež je doložena zápisem do evidence poskytovatelů služby péče o dítě v dětské skupině dle zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o děti v dětské skupině. Transformované místo v dětské skupině je takové místo, které vzniklo v zařízení péče o děti předškolního věku, jež bylo v době realizace projektu zapsáno jako dětská skupina dle zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o děti v dětské skupině, a které je započteno do kapacity této dětské skupiny. Kapacita dětské skupiny je doložena zápisem do evidence poskytovatelů služby péče o dítě v dětské skupině. 3 Tj. zákona č. 591/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon). Zařízení provozována dle tohoto zákona jsou zapsána ve školském rejstříku.
 4 1.6 Vzdělávání pečujících osob Jedná se o další profesní vzdělávání pro pečující osoby zaměřené na zlepšení jejich přístupu na trh práce, včetně výkonu samostatné výdělečné činnosti. Volba profesního vzdělávání musí odpovídat potřebám podporované cílové skupiny a musí mít vazbu na projektem deklarované pracovní uplatnění. Dosažené vzdělání by podpořeným osobám mělo usnadnit jejich uplatnění například v dětských skupinách, v dětských klubech, na příměstských táborech nebo jako OSVČ 4. Podmínky dalšího profesního vzdělávání jsou uvedeny v Příloze č. 1 Výzvy MAS Opavsko na podporu zaměstnanosti č. 048/03_16_047/CLLD_15_01_263 u aktivity 1.1 Příprava osob z cílových skupin ke vstupu či návratu na trh práce. Doporučení k podporované aktivitě 1 Podpora prorodinných opatření: Doporučujeme uzavřít pojištění odpovědnosti za škody (zahrnující pobyt v prostorách zařízení i volný pohyb dětí mimo zařízení), výdaj lze hradit z nepřímých nákladů projektu 5. Podmínky vykazování některých nákladů v aktivitě 1 Podpora prorodinných opatření: cílovou skupinou jsou rodiče dětí; výdaje, které nemají přímý vztah k cílové skupině, nejsou způsobilými náklady projektu (např. stravné dětí, jízdné či případné vstupné), nemohou tedy být součástí rozpočtu projektu cestovné pečujících/doprovázejících osob spadá do nepřímých nákladů v případě společné dopravy dětí do/ze školy, dětské skupiny a /nebo příměstského tábora v rámci regionu (příměstské oblasti, venkovské regiony) je nutno využít službu dopravce; položka bude zahrnuta do kapitoly rozpočtu Nákup služeb případné příspěvky rodičů (ponížené o úhradu výdajů mimo rozpočet projektu, např. stravné dětí) mohou být zahrnuty do spolufinancování ze strany příjemce (pokud by částka vybraných příspěvků přesáhla výši spolufinancování, bude se jednat o příjmy projektu) výdaje, které nejsou hrazeny z projektu, ale jsou nezbytné pro jeho realizaci (např. stravné dětí) je třeba uvést v žádosti o podporu Podmínky vymezující cílovou skupinu rodičů využívajících služeb péče o děti: U cílové skupiny rodičů dětí musí být zajištěna vazba na trh práce. Příjemce má pro každé dítě využívající služeb v rámci projektu písemně doloženo, že oba rodiče (resp. jiné osoby pečující o dítě ve společné domácnosti) splňují jedno z následujících kritérií: jsou zaměstnaní, vykonávají podnikatelskou činnost, v případě nezaměstnanosti si zaměstnání aktivně hledají, jsou zapojeni v procesu vzdělávání či rekvalifikace. Osoby pečující o dítě jsou uvedeny v přihlášce dítěte do zařízení. V případě střídavé péče stačí uvést údaje pro jednu z domácností, kde dítě pobývá. Spolu s přihláškou rodič doloží následující doklady: zaměstnaný rodič doloží potvrzení zaměstnavatele o pracovním poměru (pracovní smlouva, DPP, DPČ) s uvedením doby trvání pracovního poměru; OSVČ doloží potvrzení ČSSZ o úhradě odvodů na sociální pojištění nezaměstnaný rodič (případně jiná pečující osoba) doloží potvrzení z ÚP ČR o tom, že je veden v evidenci uchazečů o zaměstnání (popř. potvrzení od pomáhající organizace); osoby v procesu vzdělávání doloží potvrzení o studiu osoby absolvující rekvalifikační kurz doloží potvrzení o účasti na rekvalifikačním kurzu a certifikát/potvrzení o jeho úspěšném ukončení, pokud byl kurz ukončen v době konání projektu 4 Podpora zahájení podnikatelské činnosti viz aktivita 1.2 Zvyšování zaměstnanosti cílových skupin (písm. d)- příloha č. 1 Výzvy pro podporu zaměstnanosti MAS Opavsko č. 048/03_16_047/CLLD_15_01_263 5 U Dětských skupin (aktivita 5.5) je dle 12 zákona č. 247/2014 Sb., pojištění povinné, avšak hrazeno musí být z nepřímých nákladů.
 5 Aktualizovaná potvrzení budou předkládána s každou zprávou o realizaci projektu. V případě OSVČ se aktualizované potvrzení dokládá zpětně vždy s ročním vyúčtováním plateb pojistného.


type: other

text:
Lannan ja muun eloperäisen materiaalin käsittelyteknologiat. Sari Luostarinen, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä ja Jukka Rintala - PDF
 Download "Lannan ja muun eloperäisen materiaalin käsittelyteknologiat. Sari Luostarinen, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä ja Jukka Rintala"
 1 27 Lannan ja muun eloperäisen materiaalin käsittelyteknologiat Sari Luostarinen, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä ja Jukka Rintala2 27 Lannan ja muun eloperäisen materiaalin käsittelyteknologiat HYÖTYLANTA-tutkimusohjelman kirjallisuuskatsaus Sari Luostarinen, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä ja Jukka Rintala3 ISBN: ISSN www-osoite: Copyright: MTT Kirjoittajat: Sari Luostarinen, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä, Jukka Rintala Julkaisija ja kustantaja: MTT Jokioinen Julkaisuvuosi: 2011 Kannen kuvat: Sari Luostarinen ja Perttu Virkajärvi/MTT4 Lannan ja muun eloperäisen materiaalin käsittelyteknologiat Sari Luostarinen 1, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä ja Jukka Rintala 1) MTT, Lönnrotinkatu 5, Mikkeli, Tiivistelmä Tässä kirjallisuuskatsauksessa esitellään ympäristöteknologian prosesseja, joita käytetään tai voidaan käyttää lannan ja muiden eloperäisten materiaalien prosessointiin. Katsaus perustuu kirjallisuuteen, laite- ja prosessitoimittajien ja -suunnittelijoiden aineistoihin sekä katsauksen tekijöiden kokemukseen. Katsauksessa ympäristöteknologian prosessit esitellään jaoteltuina niiden perusperiaatteiden mukaisesti biologisiin, kemiallisiin ja fysikaalisiin prosesseihin. Prosesseista esitellään niiden luonnontieteelliset perusteet, energiantarve, lopputuotteet sekä yleiset, nykyiset sovelluskohteet. Esitettyjen tietojen perusteella voidaan käytännössä arvioida kunkin teknologian periaatteellista soveltuvuutta erityyppisiin ja mahdollisesti uudenlaisiinkin kohteisiin. Käytännössä yksittäisessä kohteessa käytettävään prosessiin ja prosesseista koostuvan teknologiaketjun rakentamiseen vaikuttavat monet tekijät kuten kustannukset, energia- ja ympäristötase, tuotteiden markkinat, ohjaavat toimet sekä suunnitellut tavoitteet. Biologisista menetelmistä biokaasuprosessi on materiaalien hyödyntämisessä lupaava, koska siinä voidaan tuottaa sekä uusiutuvaa energiaa että kierrättää ravinteet. Aerobinen prosessi, kuten kompostointi, yksinään tai biokaasuprosessin jatkokäsittelynä stabiloi lopputuotteita. Typenpoistoprosesseja voidaan käyttää nestemäisen jakeen (esim. jakeistettu lannan nestejae tai prosessoinnin rejektivedet) käsittelyyn, joskaan niillä ei typpeä saada talteen. Saostukseen perustuvat kemialliset menetelmät soveltuvat erityisesti fosforin hallintaan. Menetelmien kehittämisessä ja käytössä huomion on oltava fosforin talteenotossa kasveille käyttökelpoisessa muodossa. Strippausprosessit ovat kiinnostavia ammoniumtypen talteenottoon erityisesti biokaasulaitosten yhteydessä. Fysikaalisisista menetelmistä jakeistus erilaisilla mekaanisilla erottimilla mahdollistaa kiintoaineen ja ravinteiden erottelua sekä massamäärien hallinnan. Jakeistamiseen voidaan käyttää esimerkiksi linkoa, ja se voidaan toteuttaa lietelannalle sellaisenaan tai biokaasulaitoksen yhteydessä. Myös erotetun kuivajakeen rakeistaminen on mahdollista. Lannan ja muiden eloperäisten materiaalien hyödyntämiseen ja niiden ympäristökuormituksen vähentämiseen on näin ollen olemassa useita erilaisia prosesseja. Koska ne ovat periaatteiltaan ja myös mm. lopputuotteiltaan ja hallittavuudeltaan hyvinkin erilaisia, on niiden soveltuvuus ymmärrettävä tapauskohtaisesti. Tehokkaiden käsittelymenetelmien käyttöönotto ja sovellus vaatii edelleen pitkäjänteistä tutkimus- ja kehitystoimintaa. Pääpainon tulee olla menetelmissä, joilla voidaan edistää materiaalien hyödyntämistä osana kestävää kehitystä. Avainsanat: Eloperäinen, jäte, lanta, käsittelyteknologia, sivutuote. MTT RAPORTTI 27 35 Technological processing of manure and other biodegradable materials Sari Luostarinen 1, Teija Paavola, Satu Ervasti, Ilkka Sipilä ja Jukka Rintala 1) MTT Agrifood Research Finland, Lönnrotinkatu 5, Mikkeli, FINLAND, Abstract This literature review presents the basics on several environmental processing technologies which are or can be used to process manure and other biodegradable materials. The review is based on available literature, data from process designers and manufacturers, and the experience of the authors. The review divides the processing technologies into biological, chemical and physical processes according to their basic principles. The scientific principles, energy requirements, end-products and current, common implementation of the processes are presented. According to the information presented, the feasibility of the processes can be (preliminarily) estimated for different practical solutions. In practice, several matters, such as costs, energy and environmental balances, markets for the end-products, policy actions and specific aims, affect the case-specific feasibility of the technological processes and process chains presented. Of biological processes, biogas technology holds promise in material flow management due to being able to produce renewable energy and to recycle nutrients, while aerobic processes, such as composting, can be used to stabilise biodegradable materials as such or as post-treatment for biogas technology. Biological nitrogen removal may be used for treating liquid material flows, such as liquid fraction of manure or reject waters from different processes, but it does not enable nitrogen recovery. Precipitation is a chemical process enabling phosphorus management, though the specific methodology used must ensure phosphorus recovery in a form readily available for plants. Stripping, in turn, offers a recovery option for ammonium nitrogen especially in conjunction to a biogas process. Of physical processes, mechanical separation using different equipment leads to separate solid and liquid fractions and thus improved management of mass flows. Separation can be achieved e.g. with a centrifuge and it is suitable for liquid manure as such or after biogas process. It is also possible to further pelletise the solid fraction. In summary, there are several different technological processes for reusing manure and other biodegradable materials and for decreasing their environmental impact. As the processes are very different from their principles and also end-products and management, their feasibility must be understood case-specifically. The implementation of efficient processes still requires long-term research and development. The main goal in all processing must be to promote material reuse as part of sustainable development. Keywords: Biodegradable, by-product, manure, processing technology, waste. 4 MTT RAPORTTI 276 Alkusanat Tässä kirjallisuuskatsauksessa esitellään ympäristöteknologian prosesseja, joita käytetään tai voidaan käyttää lannan ja muiden eloperäisten materiaalien prosessoinnissa. Käytännön sovelluksissa teknologioita usein yhdistellään tavoitteena materiaalien energiansisällön hyödyntäminen, ravinteiden kierrätys ja/tai ympäristöpäästöjen minimointi. Kirjallisuuskatsaus on osa HYÖTYLANTA-tutkimusohjelmaa ( ), jonka Maa- ja metsätalousministeriö tilasi ja jota MTT koordinoi. Kirjallisuuskatsauksen tekemisessä tehtiin yhteistyötä Biokaasuprosessin materiaalivirtojen tuotteistaminen (BIOVIRTA) hankkeen kanssa ( ; rahoittaja: Tekes Biorefine-ohjelma ja 13 yritystä; koordinaattori: MTT). Toivomme katsauksen tarjoavan teknologioista taustatietoa alan toimijoille ja siten edistävän teknologioiden onnistuneita sovelluksia materiaalivirtojen hallinnassa. Elokuu 2011 Tekijät MTT RAPORTTI 27 57 Sisällysluettelo 1 Johdanto Yleistä käsittelyteknologioista Biologiset prosessit Anaerobiset prosessit biokaasuteknologia Perusteet Syöttömateriaalit Tekninen toteutus Biokaasuprosessin käsittelyjäännös Aerobiset prosessit Kompostointi Ilmastusprosessit Biologinen typen poisto Nitrifikaatio ja denitrifikaatio Vaihtoehtoiset typenpoistomenetelmät Biologinen fosforin poisto Kemialliset prosessit Termokemiallinen käsittely Terminen kaasutus Fosforin ja kiintoaineen saostus ja kiteytys Rauta- ja alumiinisuolat ja kalkkisaostus Fosforin kiteytys struviittina ja/tai apatiittina Fysikaaliset prosessit Terminen käsittely Erotusprosessit Ominaispainoon perustuvat erotusprosessit Partikkelikokoon perustuvat erotustekniikat Erotusprosessin valinta Ammoniakin strippaus Kalvotekniikat Ultraääni Johtopäätökset Kirjallisuus MTT RAPORTTI 278 1 Johdanto Ympäristöteknologian prosesseja on kehitetty viime vuosikymmeninä erityisesti jätevesien ja jätteenpolton aiheuttaman kuormituksen vähentämiseen. Tarve kehittää ja soveltaa prosesseja myös jätehuoltoon ja materiaalikiertoihin on kuitenkin korostunut nopeasti käsittelyyn ohjautuvien materiaalivirtojen kasvun, ympäristökuormituksen lisääntymisen ja uusiutumattomien luonnonvarojen ehtymisen myötä. Eloperäiset jätteet ja sivutuotteet ovat jätehuollon ja materiaalikiertojen hallinnan merkittävä osa-alue. Tyypillisiä eloperäisiä jätteitä ja sivutuotteita muodostuu eläin- (lanta) ja kasvintuotannossa, elintarviketuotannossa sekä yhdyskuntien ja teollisuuden toiminnoissa (ml. jätevedenpuhdistamoiden lietteet). Niiden sisältämät hiili ja ravinteet ovat yhtä aikaa merkittävä sekä potentiaalinen ympäristökuormittaja että merkittävä resurssi. Ympäristökuormituksen minimointi ja resurssin tehokas hyödyntäminen edellyttävät aktiivisia toimia jätteiden synnyn ehkäisystä teknologisiin kierrätysprosesseihin. Eloperäisissä materiaaleissa kiinnostaa erityisesti niiden sisältämän hiilen hyödyntäminen energiantuotannossa ja maaperän orgaanisen aineksen ylläpitäjänä sekä ravinteiden, erityisesti typen, fosforin ja myös kaliumin, hyödyntäminen kasvintuotannossa. Hyödyntämisellä voidaan vaikuttaa merkittävästi sekä energian, hiilen että ravinteiden kiertoon ja vähentää ympäristökuormitusta, sillä eloperäisen hiilen hallitsematon hajoaminen aiheuttaa kasvihuonekaasupäästöjä (esim. metaani lantavarastoista) ja mineraalitypen valmistus kuluttaa runsaasti energiaa ja aiheuttaa kasvihuonekaasupäästöjä. Lisäksi uusiutumaton fosfori on käytön myötä niukkeneva luonnonvara. Ympäristöteknologian prosessien tavoitteena on parhaimmillaan paitsi ympäristökuormituksen vähentäminen, niin myös resurssien talteenotto. Esimerkiksi lannan prosessoinnilla pyritään parantamaan sen hyödyntämistä ja vähentämään lantaan liittyviä haittoja, kuten hajuja, vesi- ja ilmastokuormitusta, epäedullisia ravinnesuhteita tai pienentämään käsiteltävän massan määrää. Ympäristöteknologian prosessien talouteen vaikuttavat teknologian investointi- ja käyttökustannukset, tuotteista saadut tulot ja muut hyödyt sekä ohjaavien toimien vaikutukset. Tuloina voivat olla energian ja ravinteiden omasta käytöstä saadut säästöt ja myynnistä saadut voitot sekä mahdollisesti ympäristökuormituksen vähentämisestä saadut tulot (tuet). Pääsääntöisesti ympäristöteknologian prosessien käyttö perustuu kuitenkin ympäristösäädöksiin ja poliittisiin toimenpiteisiin. Ympäristöteknologian prosessien tutkimuksella, kehittämisellä ja demonstroinnilla voidaan odottaa vaikutettavan teknologioiden kustannuksiin ja niiden onnistuneeseen soveltamiseen. Tässä teknologiakatsauksessa esitellään eloperäisten materiaalien käsittelyyn käytettäviä, erilaisia ympäristöteknologian prosesseja. Osa menetelmistä on laajassa käytössä, osasta on vasta muutamia demonstraatioita. MTT RAPORTTI 27 79 2 Yleistä käsittelyteknologioista Tässä teknologiakatsauksessa ympäristöteknologian prosessit esitellään jaoteltuina biologisiin, kemiallisiin ja fysikaalisiin prosesseihin. Työssä esitellyt yksikköprosessit on esitetty taulukossa 1, jossa on esitetty myös prosessien mahdollisia sovelluskohteita eloperäisten materiaalien käsittelyssä. Eloperäisten materiaalien hyödyntäminen edellyttää usein eri teknologioiden yhdistämistä. Kuvassa 1 on esitetty esimerkkejä teknologiakatsauksessa esitettyjen teknologioiden sovelluksista eloperäisten materiaalien prosessoinnissa. Käytännössä kunkin teknologian käytön tarve, toimivuus ja saavutetut hyödyt ja vastaavasti teknologian vaatimat resurssit (energiankulutus, kemikaalit) ja ympäristövaikutukset riippuvat käsiteltävistä materiaaleista, niiden määristä ja ominaisuuksista ja käsittelyn tavoitteista. Ympäristöteknologian prosessien vaikutukset ovatkin usein tapauskohtaisia ja teknologioita hyödyntävien laitosten talous- ja ympäristötase koostuu koko laitoskokonaisuudesta. Taulukko 1. Teknologiakatsauksessa esiteltävät ympäristöteknologian prosessit sekä niiden käyttökohteita ja ominaisuuksia Ympäristöteknologian Prosessoinnin tavoite/tavoitteet prosessi Biologiset prosessit Biokaasuteknologia Biokaasun (energian) tuotanto, materiaalin hallittu stabilointi, liukoisen typen määrän lisääminen (ammonifikaatio), lannoitevalmisteet Kompostointi Ilmastus Nitrifikaatio-denitrifikaatio Vaihtoehtoiset typenpoistoprosessit Biologinen fosforin poisto Kemialliset prosessit Termokemiallinen käsittely Terminen kaasutus Fosforin ja kiintoaineen saostus ja/tai kiteytys Fysikaaliset prosessit Terminen käsittely Erotusprosessit Ammoniakin strippaus Kalvotekniikat Ultraääni Materiaalin hallittu stabilointi, lannoitevalmisteet Orgaanisen aineen poisto Typen poisto jäte- ja rejektivesistä Typen poisto jäte- ja rejektivesistä Fosforin poisto jäte- ja rejektivesistä Hygienisointi/sterilointi, materiaalin hajoavuuden lisääminen (esikäsittely) Energiantuotto, materiaalin määrän vähentäminen, lannoitevalmisteet Fosforin ja kiintoaineen poisto ja/tai talteenotto väkevöinnillä eri jakeeseen Hygienisointi/sterilointi, materiaalin hajoavuuden lisääminen (esikäsittely) Materiaalin erottelu kuiva- ja nestejakeeseen Typen poisto ja/tai talteenotto väkevöimällä eri jakeeseen Orgaanisen aineen ja ravinteiden poisto ja/tai talteenotto eri jakeisiin Materiaalin hajoavuuden lisääminen (esikäsittely), hygienisointi 8 MTT RAPORTTI 2710 Raaka aineet: lanta kasvit biojäte teollisuuden sivutuotteet puhdistamoliete jne. Terminen käsittely Biokaasuprosessi Biokaasuprosessi Biokaasu energiaksi Orgaaninen ravinnetuote Biokaasu energiaksi Mekaaninen erotus lingolla Kuivajae Nestejae Ammoniakin strippaus Orgaaninen ravinnetuote Epäorgaaninen ravinnetuote Raaka aineet: lanta kasvit biojäte teollisuuden sivutuotteet puhdistamoliete jne. Kompostointi Terminen kaasutus Kaasu energiaksi Tuhka Orgaaninen ravinnetuote Suotovesi Epäorgaaninen ravinnetuote Ilmastus, fosforin saostus ja biologinen typen poisto Purku vesistöön Kuva 1. Esimerkkejä ympäristöteknologian prosessien yhdistämisestä eloperäisten materiaalien käsittelyssä. MTT RAPORTTI 27 911 3 Biologiset prosessit Biologisilla yksikköprosesseilla tarkoitetaan lähinnä mikrobiologiaan perustuvia teknologioita, ts. prosesseissa hyödynnetään mikrobeja hajottamaan, poistamaan, stabiloimaan ja/tai muuntamaan eloperäistä materiaalia toiseen, haluttuun muotoon hallituissa olosuhteissa. Tässä kirjallisuuskatsauksessa biologiset yksikköprosessit on jaettu anaerobisiin ja aerobisiin prosesseihin sekä typen ja fosforin poiston prosesseihin. 3.1 Anaerobiset prosessit biokaasuteknologia Anaerobisia prosesseja, eli biokaasuteknologiaa käytetään erilaisten maatalouden, teollisuuden ja yhdyskuntien eloperäisten jätteiden, sivutuotteiden, lietteiden ja lantojen käsittelyyn. Lisäksi niitä hyödynnetään lämpimien ja väkevien teollisuusjätevesien käsittelyssä. Viime vuosina erityisesti Keski-Euroopassa teknologiaa on käytetty enenevästi uusiutuvan energian tuottamiseen energiakasveista Perusteet Eloperäisen materiaalin hallittua mikrobiologista hajottamista hapettomissa (anaerobisissa) olosuhteissa kutsutaan biokaasuteknologiaksi. Lopputuotteita on kaksi: biokaasu ja käsittelyjäännös. Biokaasu on seos, jossa on yleensä metaania %, hiilidioksidia on % ja lisäksi vähäisiä määriä esim. rikkiyhdisteitä ja orgaanisia haihtuvia yhdisteitä. Metaani on sama energiapitoinen yhdiste kuin maakaasussakin, ja biokaasu voidaankin hyödyntää lämpönä, sähkönä ja mekaanisena energiana sekä puhdistettuna liikennepolttoaineena tai maakaasuverkkoon injektoituna. Metaani on myös voimakas kasvihuonekaasu, jonka pääsyä ilmakehään on estettävä. Anaerobisen hajoamisen vaiheet ovat hydrolyysi, asidogeneesi (happokäyminen), asetogeneesi ja lopuksi metaanintuotto asetaatista ja vedystä (Kuva 2). Kussakin hajoamisen vaiheessa toimivat eri mikrobiryhmät. Hydrolyysissä pitkät molekyyliketjut katkeavat haponmuodostajamikrobien erittämien entsyymien vaikutuksesta. Asidogeneesissä samat haponmuodostajamikrobit ottavat yksinkertaiset molekyylit sisäänsä ja pilkkovat niitä edelleen lyhytketjuisiksi rasvahapoiksi. Asetaattia eli etikkahappoa muodostavat mikrobit jatkavat rasvahappojen hajottamista asetogeneesissä, ja lopulta metaania tuottavat mikrobit (metanogeenit) tuottavat asetaatista (70 %) ja vedystä ja hiilidioksidista (30 %) metaania. Lisäksi proteiineja ammonifikoituu ammoniumtypeksi ja sulfaatinpelkistäjät tuottavat rikkipitoisista yhdisteistä (erityisesti sulfaatista) rikkivetyä (Pavlostathis & Giraldo-Gomez 1991; Mata-Alvarez 2003). Hiilihydraattien, proteiinien ja rasvojen teoreettiset metaanintuottopotentiaalit voidaan laskea (Taulukko 2; Buswell & Neave 1930), vaikka käytännössä niiden hajoamisnopeudet vaihtelevat. Tämä vaikuttaa osaltaan prosessissa hajoavan ja hajoamatta jäävän orgaanisen aineen osuuksiin. Esimerkiksi ligniinin anaerobinen hajoaminen on hyvin hidasta (tai ei hajoa ollenkaan) ja yleensä vain pienimolekyyliset ligniiniyhdisteet ehtivät hajota biokaasulaitoksissa. Vastaavasti yksinkertaiset sokerit hajoavat hyvin nopeasti. 10 MTT RAPORTTI 2712 HIILIHYDRAATIT PROTEIINIT RASVAT HYDROLYYSI SOKERIT, AMINOHAPOT RASVAT, ALKOHOLIT ASIDOGENEESI VÄLITUOTTEET (lyhytketjuiset rasvahapot) ASETOGENEESI ASETAATTI VETY, HIILIDIOKSIDI METANOGENEESI METAANI Kuva 2. Eloperäisen, orgaanisen aineen hajoaminen biokaasuprosessissa (yksinkertaistettu: Gujer & Zehnder 1983). Taulukko 2. Eri substraattien teoreettinen biokaasun ja metaanin tuotto (Buswell & Neave 1930). Substraatti Biokaasu Metaani Metaanipitoisuus (m 3 /t) (m 3 /t) Hiilihydraatit ,0 Rasvat ,2 Proteiinit ,6 Biokaasuprosessin käsittelyjäännös sisältää raaka-aineiden alkuperäiset ravinteet ja hivenaineet. Merkittävin muutos on kokonaistypen muuntuminen osin ammoniumtypeksi, joka muodostaa tyypillisesti % jäännöksen kokonaistypestä. Toisaalta mm. fosfori ja kalium eivät juuri muunnu prosessissa. HYÖTYLANTA-tutkimushankkeessa tarkastelluissa MTT Maaningan maatilakohtaisen biokaasulaitoksen näytteissä liukoisen fosforin osuus laski, mutta kasville käyttökelpoisen fosforin osuus pysyi ennallaan (Salo ym. 2011). Osa hivenaineista voi reagoida prosessissa muodostuvien yhdisteiden, kuten sulfidin kanssa Syöttömateriaalit Biokaasuprosessin syöttömateriaaleina voidaan käyttää erilaisia eloperäisiä jätteitä ja sivutuotteita, kuten lantaa, kasvintuotannon sivutuotteita, ruokajätettä, puhdistamolietettä ja teollisuuden sivutuotteita sekä tarkoitusta varten kasvatettuja kasveja (energiakasvit). Lanta on hyvä perusma- (%) MTT RAPORTTI 27 1113 teriaali (Taulukko 3), sillä sitä on usein hyvin ja tasaisesti saatavilla, siinä on monia mikrobeille tärkeitä ravinteita ja sen puskurointikyky (alkaliteetti) on korkea. Erilaisten syöttömateriaalien yhteiskäsittelyllä voi usein nostaa biokaasutuotantoa. Maatiloilla on yleensä kasvibiomassaa käytettävissä. Niistä paras metaanintuottopotentiaali on vihreänä korjatulla kasvilla (Taulukko 3), sillä korsiintuminen laskee kasvin hajoavuutta (Lehtomäki 2006; Amon ym. 2007; Seppälä ym. 2009). Toisaalta esimerkiksi suurin osa Saksan biokaasulaitoksista hyödyntää biokaasusähkön tuotannossa suurisatoisia kasveja, kuten energiamaissia, ja lannan käyttö on vähäisempää. Lisäksi monilla teollisuuden sivutuotteilla on korkea metaanintuottopotentiaali (Taulukko 3) ja/tai niistä voi saada tuloja porttimaksuina. Toisaalta ne voivat myös lisätä massojen esikäsittelyvaatimuksia ja käsittelyjäännöksen jalostustarvetta tai vaikeuttaa sen hyödynnettävyyttä. Erityisesti mahdollisesti raskasmetalleja, orgaanisia haitta-aineita tai patogeenejä (tautia aiheuttavat mikrobit) sisältävien materiaalien (erit. puhdistamoliete) saattaminen peltokäyttöön on ollut haasteellista. Taulukko 3. Eloperäisten jätteiden ja sivutuotteiden metaanintuottopotentiaaleja. Materiaali m 3 CH 4 /tvs m 3 CH 4 /t tp Lähde Lehmän lietelanta Sian lietelanta Lehmän kuivalanta Sian kuivalanta Kananlanta Kasvibiomassa Nurmisäilörehu Puhdistamoliete Erilliskerätty biojäte Teurasjäte Rasvanerotuskaivon liete CH 4 = metaani, VS = volatile solids, orgaaninen aine, tp = tuorepaino 1 m 3 metaania = 1 litra kevyttä polttoöljyä = 10 kwh 1) Steineck ym. 1999; 2) KTBL 2010; 3) Ministerium für Ernährung, Landwirtschaft, Forsten und Fischerei Mecklenburg-Vorpommern 2004; 4) Institut für Energetik und Umwelt ym. 2006; 5) Edström 2011; 6) Lehtomäki 2006; 7) Weiland 2003; 8) Luostarinen ym. 2008; 9) Davidsson ym. 2007; 10) Einola ym. 2001; 11) Järvinen & Rintala 1996; 12) Salminen & Rintala Prosessin toimivuuden kannalta on tärkeää valita syöttömateriaalit niin, ettei prosessin mikrobien toiminta esty, eli inhiboidu. Mikrobeja inhiboivat esimerkiksi korkeat typpi- ja rasvapitoisuudet. Hyvin typpipitoisten ja rasvaisten syöttömateriaalien normaalin hajoamisen välituotteet (ammoniumtyppi erityisesti ammoniakkina, rasvahapot) voivat häiritä metaania tuottavien mikrobien toimintaa, jolloin välituotteet eivät hajoa metaaniksi ja niitä alkaa enenevästi kertyä prosessiin. Tällöin metaanintuotto häiriintyy entisestään ja prosessi menee nk. hapoille. Tällainen välituoteinhibitio on estettävissä pitämällä kunkin prosessin orgaaninen kuormitus ja typpipitoisuus prosessille sopivalla tasolla, ts. anaerobisen prosessin kuormitusta ei voida nostaa määrättömiin. Inhibitiota voivat aiheuttaa myös mm. syöttömateriaalin sisältämät desinfioivat yhdisteet, antibiootit ja raskasmetallit (Mata-Alvarez 2003) Tekninen toteutus Biokaasuprosessin tekniseen ja prosessitoteuttamiseen on useita mahdollisuuksia. Prosessin lämpötilan, kosteuspitoisuuden, vaiheistuksen ja syöttöjärjestelyiden perusteella voidaan muodostaa monia eri vaihtoehtoja. 12 MTT RAPORTTI 2714 Biokaasuprosesseja operoidaan yleensä joko mesofiilisina (35 37 C) tai termofiilisina (55 C). Mesofiilisen prosessin etuina ovat vakaampi toiminta ja vähäisempi lämmitystarve. Termofiilista prosessia voidaan puolestaan kuormittaa enemmän korkeamman mikrobiaktiivisuuden vuoksi, jolloin viipymä on lyhyempi ja tarvittu reaktoritilavuus pienempi. Korkeampi lämpötila myös tuhoaa patogeeneja tehokkaammin. Toisaalta termofiilinen prosessi on myös herkempi inhiboiville (mikrobitoimintaa heikentäville/estäville) tekijöille ja kuluttaa enemmän lämpöenergiaa kuin yleisesti vakaana pidetty mesofiilinen prosessi. Reaktoritekniikoista jatkuvatoiminen, täyssekoitteinen märkäprosessi on yleisin (Kuva 3). Sen syöttömateriaalien kuiva-ainepitoisuus (TS) on yleensä alle 15 %, mikä mahdollistaa pumppaamisen. Itse reaktori on yleensä lieriömäinen ja sen sisältöä sekoitetaan mekaanisesti. Reaktori syötetään ja käsittelyjäännös poistetaan jatkuvatoimisesti tai esimerkiksi säännöllisesti 1-3 kertaa vuorokaudessa. Prosessiin voidaan lisätä myös kuivia syöttömateriaaleja erillisellä syöttölaitteella tai sekoittamalla kuiva materiaali lietemäisen joukkoon ennen syöttöä. Kuormitus ja viipymä riippuvat syöttömateriaalin hajoamisnopeudesta. Lantaa käsittelevissä reaktoreissa orgaaninen kuormitus on yleensä 2-3 kgvs/m 3 d ja syöttömateriaalin keskimääräinen viipymä reaktorissa d. Kasvireaktoreissa kuormitus on samaa luokkaa tai suurempi ja viipymä usein d. Viipymää voidaan pidentää jälkikaasualtaan avulla (ks. jäljempänä). Kuva 3. Maatilamittakaavan jatkuvatoiminen märkäprosessi (MTT Maaningan toimipiste) ja energiakasveja käsittelevä märkäprosessi (Laupheim, Saksa). Kuvat: Sari Luostarinen, MTT. Jatkuvatoimisia prosesseja on myös kuivemmille materiaaleille (TS >20 %). Ne perustuvat esimerkiksi tulppavirtaukseen, jolloin ne syötetään vaakasuoran lieriön toisesta päästä ja tyhjennetään toisesta (Kuva 4). Kuivaprosessien haasteina ovat erityisesti sekoituksen toteutus tasalaatuisen käsittelyjäännöksen tuottamiseksi sekä kaasun erottaminen kuiva-aineesta. Kuivaprosessin mitoituksessa tulee myös huomioida, että syöttöön on lisättävä merkittävässä määrin käsittelyjäännöstä bakteeriympiksi ja/tai kierrättää prosessista suotautuvaa nestettä, jonka avulla kierrätetään myös hajottamiseen tarvittua mikrobistoa. MTT RAPORTTI 27 1315 Kuva 4. Tulppavirtausreaktori (Thöni, Itävalta). Kuva: Teija Paavola, MTT. Panosprosesseja käytetään yleensä kuivien (TS >20 %) materiaalien käsittelyssä (Kuva 5). Panosprosessissa reaktori täytetään kerralla ja panos jätetään hajoamaan ennalta määritellyksi ajaksi ennen tyhjennystä. Käytännössä mukaan sekoitetaan myös prosessin aiempaa käsittelyjäännöstä bakteeriympiksi. Prosessissa voidaan myös kierrättää käsiteltävän massan läpi suotautuvaa nestettä, jolla pyritään varmistamaan mikrobien ja raaka-aineen hyvä kontakti sekä oikea kosteustasapaino. Panostoimisten kuivaprosessien kaasuntuottoa voidaan tasata käyttämällä useita panosreaktoreita sarjassa. Kuva 5. Autotallimallin panosprosessi (Münchenin eläintarha, Saksa). Kuva: Sari Luostarinen, MTT. Panosprosessin yksi sovellus on suotopetireaktori (leach bed), jossa kuivaa syöttömateriaalia (esimerkiksi kasvia) huuhdellaan nesteellä, johon anaerobisen hajoamisen välituotteet liukenevat. Nestettä voidaan kierrättää suotopedissä sellaisenaan, jolloin tavoitteena on muuttaa prosessi biokaasua tuottavaksi. Se voidaan myös johtaa erilliseen reaktoriin, jossa nesteen orgaaninen aine hajotetaan biokaasuksi. Erillinen biokaasureaktori on yleensä anaerobinen lietepatjareaktori (esim. UASB = anaerobinen ylösvirtauslietepatja tai IC = sisäisen kierron reaktori) tai anaerobinen suodin. Niissä käsiteltävän nesteen viipymä on huomattavasti lyhyempi kuin kiinteämpiä massoja käsittelevissä reaktoreissa, eli yleensä alle 1-2 vrk, jopa muutamia tunteja. Myös prosessien orgaaninen kuormitus on korkea (5-20 kgcod/m 3 d). 14 MTT RAPORTTI 2716 Biokaasulaitoksille tärkeä on myös niin kutsuttu jälkikaasuallas. Se on lämmittämätön, pääsääntöisesti katettu allas, josta otetaan talteen vielä vapautuvaa ja/tai muodostuvaa kaasua energiantuotantoon ja estetään samalla metaanin pääsy ilmakehään. Kattaminen vähentää myös merkittävästi ammoniumtypen haihtumista käsittelyjäännöksestä. Lantaa käsiteltäessä varastointikapasiteettia tarvitaan käytännössä kunkin maatilan vuoden lantamäärän verran peltolevityksen mahdollistamiseksi. Tilakohtaisissa laitoksissa varastointi voidaankin järjestää katetussa jälkikaasualtaassa biokaasulaitoksen yhteydessä. Suuremmissa laitoksissa jälkikaasuallas on yleensä pienempi ja täten myös jäännöksen viipymä lyhyempi. Biokaasulaitosta suunniteltaessa on huomioitava, että laitos kuluttaa osan tuottamastaan energiasta. Lämpöenergiaa tarvitaan reaktorin lämmittämiseen halutun prosessilämpötilan ylläpitämiseksi. Erityisesti pumput ja sekoitus kuluttavat puolestaan sähköä. Energiankulutus riippuu biokaasulaitoksen raaka-aineista, operoinnista sekä teknisistä ratkaisuista ja on siksi laitoskohtaista Biokaasuprosessin käsittelyjäännös Biokaasuprosessissa käsiteltävä eloperäinen materiaali hajoaa siten, että osa hiilestä muuntuu biokaasuksi, siis lähinnä metaaniksi ja hiilidioksidiksi. Tätä voidaan mitata erityisesti orgaanisen aineen (VS) vähenemänä. Tyypillisesti % käsiteltävän materiaalin orgaanisesta aineesta hajoaa biokaasuprosessin aikana riippuen materiaalin hajoavuudesta. Esimerkiksi biokaasuprosessissa käsitelty lanta on raakalantaan verrattuna tasalaatuisempaa ja juoksevampaa ja siten helpommin käsiteltävää. Koska biokaasuprosessi hajottaa hajuja aiheuttavia yhdisteitä, jäännöksen haju on merkittävästi vähäisempi kuin alkuperäisten materiaalien. Samalla tuhoutuu myös tautia aiheuttavia mikrobeja ja rikkakasvinsiemeniä ja hajoaa orgaanisia haitta-aineita, kuten muovin pehmentiminä käytettyjä ftalaatteja ja polyaromaattisia hiilivetyjä (PAH). Tämä tekee jäännöksen käytöstä turvallisempaa. Ravinteista fosfori, kalium ja muut hivenaineet pysyvät jotakuinkin ennallaan, mutta orgaanisen typen hajotessa muodostuu ammoniumtyppeä. Typen muuntuminen liukoiseen muotoon onkin yksi biokaasuprosessin merkittäviä etuja käsittelyjäännöksen ravinteiden hyödyntämisen kannalta. Lantatyypistä ja prosessiolosuhteista riippuen tyypillisesti noin % kokonaistypestä muuntuu ammoniummuotoon (kirjoittajien kokemuksen mukaan) ja kasveilla % (Lehtomäki 2006). Biokaasuprosessi vähentää merkittävästi lannan ja muiden eloperäisten jätteiden ja sivutuotteiden kasvihuonekaasupäästöjä, mutta typen muuntuminen ammoniummuotoonsa voi aiheuttaa ammoniakkipäästöjä (Amon ym. 2006a, 2006b; Clemens ym. 2006). Kasvihuonekaasupäästöistä pääosa muodostuu varastoinnissa (Clemens ym. 2006), mutta ne ovat merkittävästi pienemmät kuin raakalannalla. Esimerkiksi metaanipäästöt jäännöksen katetusta varastosta olivat Amonin ym. (2006b) tutkimuksessa talvella (lanta 9,3 C) 50 % ja kesällä (lanta 19,5 C) 72 % pienemmät kuin avoimessa altaassa varastoidusta raakalannasta. Ammoniakkipäästöt käsittelyjäännöksestä tapahtuvat pääasiassa peltolevityksen jälkeen (esim. 96 % letkulevitintä käyttäessä; Amon ym. 2006a). Biokaasuprosessin käsittelyjäännös tulisikin levittää peltoon sijoittavalla laitteistolla, jotta typpihävikki ja päästöt saadaan minimoitua ja liukoisen typen lannoitevaikutus maksimoitua (Kuva 6). Myös varastoinnilla on merkitystä typpeen. Käsittelyjäännöksen avoin varastointi nosti kesäolosuhteissa ammoniakkipäästöt jäännöksestä 50 % suuremmiksi kuin raakalannasta, mutta talvella ne olivat 14 % pienemmät. Varaston kattaminen kuitenkin vähensi merkittävästi jäännöksen ammoniakkipäästöjä (65 %; Amon ym. 2006b). MTT RAPORTTI 27 1517 Kuva 6. Biokaasuprosessin liete- ja nestemäisten lopputuotteiden sijoittava levityslaitteisto. Kuva: Teija Paavola, MTT. Myös biokaasun jalostaminen liikennepolttoaineeksi saattaa aiheuttaa vähäisiä metaanipäästöjä, mutta teknologioita kehitetään jatkuvasti päästöjen minimoimiseksi (Petersson & Wellinger 2009). Esimerkiksi Ruotsissa metaanipäästöjen vähentämiseen pyritään laitoksilla vapaaehtoisesti vuodesta 2007 alkaen (Persson 2006). Saksassa puolestaan voidaan maksaa maakaasuverkkoon syötetylle, puhdistetulle biokaasulle 1-2 snt bonusta, mikäli metaanipäästöt ovat <0,5 % käsiteltävän metaanin määrästä (EEG 2008). 3.2 Aerobiset prosessit Eloperäisen materiaalin biologisesta käsittelystä hapellisissa (aerobinen) olosuhteissa käytetään eri yhteyksissä eri nimityksiä. Kiinteän aineen aerobista hajottamista kutsutaan kompostoinniksi, nestemäisten lietteiden lahotukseksi tai jätevesiprosessien tapaan ilmastukseksi. Näissä prosesseissa hiiltä sisältävä, helposti hajoava orgaaninen aine hajoaa mikrobien vaikutuksesta tuottaen hiilidioksidia, vettä ja lämpöä Kompostointi Kompostointi on biologinen prosessi, jossa monilajinen mikrobien muodostama eliöyhteisö hajottaa eloperäistä materiaalia sopivan kosteissa, aerobisissa ja riittävästi lämpöeristetyissä olosuhteissa siten, että lopputuotteiksi syntyy hiilidioksidia, vettä, stabiilia humusainetta ja epäorgaanisia suoloja sisältävää materiaalia. Samalla muodostuu lämpöenergiaa siinä määrin, että prosessiin liittyy lämpötilan olennainen nousu. Kompostoituminen on dynaaminen prosessi, jossa vallitsevat mikrobiryhmät vaihtuvat prosessin edetessä. Useimmat kompostoitavat materiaalit sisältävät riittävästi orgaanista ainetta hajottavia mikrobeja ja prosessi käynnistyy, kun olosuhteet täyttävät määrätyt edellytykset. Tärkeimmät niistä ovat syöttömateriaalin tasalaatuisuus (homogeenisuus) ja tasapainoinen ravinnekoostumus (yleisesti hiili:typpi- -suhde 25 30:1; Epstein 1997), riittävä kaasunvaihto, lämpöeristys ja kosteus. Kompostin lämpötila riippuu energiaa vapauttavan mikrobiologisen toiminnan aktiivisuudesta ja lämpöhäviöistä (massa, lämmöneristys, haihtuminen). Orgaanisen aineen hajoamisen lämpötilaoptimi on C, mikä voi riittää myös hygienisoitumiseen, mikäli tämä lämpötila saadaan pysymään kompostoitavassa massassa kolmen peräkkäisen vuorokauden ajan yli 55 C (Dumon- 16 MTT RAPORTTI 2718 tet ym. 1999). Toisaalta eläinperäisiä materiaaleja kompostoitaessa lämpötilan tulisi olla 70 C koko massassa vähintään tunnin ajan. Muut menetelmät on validoitava, ts. näytettävä toteen, ettei kompostissa ole raja-arvoja suurempia määriä hygieniaindikaattoreina toimivia mikrobeja (1774/2002/EY, päivitetty 1069/2009/EY ja 142/2011/EY). Riittävä kaasunvaihto edellyttää kompostilta huokoista, riittävän vapaan ilmatilan sisältävää rakennetta. Tehokkaan aerobisen mikrobitoiminnan varmistavan happipitoisuuden alaraja riippuu käsiteltävästä materiaalista, kosteuspitoisuudesta ja huokoskoosta (yksin tai yhdessä tukiaineen kanssa) siten, että mitä korkeampi kosteuspitoisuus, sitä suurempi hapentarve (Epstein 1997). Monet kompostin mikrobeista toimivat myös hapettomissa olosuhteissa, mutta tällöin aineenvaihduntatuotteina voi olla hajuyhdisteitä, kuten haihtuvia rasvahappoja (VFA = volatile fatty acids). Kompostin mikrobeille riittävä kosteus on välttämätöntä, sillä ne pystyvät elämään ja lisääntymään vain vesiliuoksessa. Kosteuspitoisuuden alaraja on noin 40 %, optimaalinen % ja yläraja asettuu tasolle, jolla kompostin kaasunvaihto vielä toimii. Hienojakoista ainesta sisältävällä lantakompostilla kosteuspitoisuus voi olla korkeintaan %, karkealla aineksella se voi olla jopa 75 % (Epstein 1997). Kompostiin lisätään usein tukiainetta, kuten kuorta tai haketta, kaasujen vaihdon ja kosteuden hallitsemiseksi. Tukiaine voidaan erottaa valmiista kompostista seulomalla ja mahdollisesti käyttää uudelleen. Kompostoituminen voidaan jakaa prosessin lämpötilan ja siinä tapahtuvien muutosten perusteella neljään vaiheeseen (Kuva 7). Ensimmäiset kolme vaihetta tapahtuvat aumakompostoinnissa muutamassa viikossa, suljetussa kompostoinnissa jopa muutamassa päivässä. Viimeinen, kypsymisvaihe kestää useita kuukausia. Kuva 7. Lämpötilan, ph:n ja mikrobiston vaihtelu kompostoitumisen edetessä (Epstein 1997). Kompostointi voidaan toteuttaa teknisesti joko aumassa tai suljetuissa kompostoreissa. Aumojen korkeutta (1,5 2,5 m) ja leveyttä (3 7 m) rajoittamalla pyritään varmistamaan kaasunvaihto auman sisällä. Aumakomposteja voidaan ilmastaa myös koneellisesti imemällä tai puhaltamalla ilmaa auman pohjalla olevan kanaviston kautta. Pintakerrosten hygienisoitumisen varmistamiseksi aumoja on aluksi käännettävä, esimerkiksi kaksi kertaa viikossa. Suljetut kompostorit ovat useimmiten joko jatkuvatoimisia rumpukompostoreja tai panostyyppisiä tunnelikompostoreja. Olosuhteiden hallinta mahdollistaa kompostoinnin kolmen ensimmäisen vaiheen nopean etene- MTT RAPORTTI 27 1719 misen siten, että tuote voidaan siirtää ulkotiloihin jälkikompostoitumaan esimerkiksi 2 3 viikon jälkeen, materiaalista ja tavoitteista riippuen. Suljettujen prosessien poistoilma on myös mahdollista ottaa talteen ja käsitellä esimerkiksi biosuotimessa haju- ja/tai ammoniakkipäästöjen ehkäisemiseksi (Burton & Turner 2003). Ammoniakkityppi voidaan ottaa talteen kaasupesurissa. Kompostoinnin tavoite on tuottaa stabiilia, kypsää ja humusmaista kompostia. Stabiilisuudella tarkoitetaan, että kompostoinnin aikana eloperäinen aine on hajonnut biologisesti mahdollisimman pitkälle (kaikki helposti hajoava aine hajonnut). Kypsyydellä taas tarkoitetaan kompostin vähäistä kasvitoksisuutta, käytännössä vähäistä VFA-pitoisuutta. Valmis komposti ei haise, ei tuota kaasuja pakattuna eikä hajoa ja kuluta typpeä merkittävästi sekoitettaessa esim. maaperään (Epstein 1997). Vastaavia vaatimuksia esitetään Suomen lannoitevalmistelainsäädännössä (539/2006), kompostituotteisiin liittyvissä tyyppinimissä (ajantasainen lista saatavilla Elintarviketurvallisuusvirastoin internetsivuilta). Valmiin kompostin hiili:typpi suhteen tulisi olla alle 20:1, ja liukoisen typen tulisi esiintyä mieluiten nitraattityppenä, ei ammoniumtyppenä. Korkea kationinvaihtokapasiteetti kertoo kompostiravinteiden hyvästä käyttökelpoisuudesta kasveille, kun taas siementen itävyystestit kuvaavat kompostin kypsyyttä. Stabiilisuutta taas mitataan hiilidioksidin tuottona ja/tai hapen kulutuksena (Epstein 1997). Kompostoinnin kuluttaman energian määrään vaikuttavat kompostoitava materiaali ja kompostointitekniikka. Aumakompostoinnissa energiaa kuluttavat työkoneita vaativat vaiheet, kuten tukimateriaalin sekoittaminen kompostoitavaan materiaaliin ja aumojen kääntö. Laitoskompostoinnissa kompostimassan kääntö ja/tai siirto kuluttavat energiaa, samoin tukimateriaalin sekoittaminen sekä mahdollinen koneellinen ilmastus. Toisaalta kompostoinnissa muodostuvaa lämpöä pyritään ottamaan talteen lämmönvaihtimilla. Kompostoinnissa voi muodostua sekä nestemäisiä (suotovedet) että kaasumaisia päästöjä (ammoniakki, metaani, dityppioksidi, hajukaasut, vesihöyry; Monteny 2006) Ilmastusprosessit Ilmastusprosessit ovat yleisiä jätevesien käsittelyssä (ml. biokaasu- ja kompostointilaitosten erotetut nestejakeet), ja niitä on käytetty myös lietelannan käsittelyyn. Ilmastusprosesseja on useita. Perinteisin sovellus on aktiivilieteprosessi, joka perustuu vapaan mikrobimassan hyödyntämiseen orgaanisen aineen poistossa jätevesistä. Prosessit voivat olla myös mikrobien muodostamiin biofilmeihin perustuvia, kuten biosuotimet ja kantajakappaleprosessit. Aktiivilieteprosessiin kuuluvat ilmastusallas (Kuva 8) ja jälkiselkeytysallas, jossa bakteerimassa laskeutetaan (tai flotatoidaan, ks. Luku 5) ja kierrätetään osin takaisin ilmastukseen, osin poistetaan lietteenkäsittelyyn. Ilmastusaltaassa vapaasti liikkuva bakteerimassa hyödyntää käsiteltävän veden orgaanista ainetta omaan kasvuunsa, jolloin sitä jää poistettavaan veteen enää vähäisiä määriä. Ilmastusaltaan happipitoisuus on yleensä 2 mg/l, ja ilmastuksen energiankulutus käytetystä tekniikasta riippuen luokkaa 1,0 kwh per poistettu kg biologista hapen kulutusta (BOD; Metcalf & Eddy 2003). Suurempi happipitoisuus ei tehosta prosessia vaan lisää käyttökustannuksia. Aktiivilieteprosessin yhteydessä pyritään usein myös biologiseen typen poistoon (ks. Luku 3.3) ja mahdollisesti myös biologiseen fosforin poistoon (ks. Luku 3.4). 18 MTT RAPORTTI 2720 Kuva 8. Oikealla: anaerobisesti esikäsitellyn meijerijäteveden ilmastus (Saksa). Kuva: Sari Luostarinen, MTT. Vasemmalla: biokaasuprosessin rejektiveden ilmastus Lakeuden Etappi Oy:n laitoksella. Kuva: Teija Paavola, MTT. Lietelannan ilmastuksella on pyritty orgaanisen aineen hajottamiseen lannan tasalaatuistamiseksi (helpompaa käsitellä). Samalla hajut saattavat vähetä, rikkakasvin siemenet tuhoutua ja kasvitoksisuus vähetä. Lyhytaikainen (<5 d) ilmastus kohdistuu erityisesti lietelannan helpoimmin hajoaviin yhdisteisiin, kuten haihtuviin rasvahappoihin, jolloin jäljelle jää melko inerttiä, liukenematonta materiaalia (Martinez ym. 1995). Ilmastus aiheuttaa myös ammoniakin haihtumista, minkä vuoksi se tulisi toteuttaa suljetussa säiliössä ja ohjata poistoilma esimerkiksi biosuotimeen ammoniakin poistamiseksi. 3.3 Biologinen typen poisto Biologisten typenpoistoprosessien tavoite on muuntaa typpiyhdisteet typpikaasuksi typen kiertoon. Joissain sovelluksissa tavoitteena voi olla pelkkä typen nitrifiointi, ts. typpeä ei poisteta, vaan muunnetaan hapettuneeseen olomuotoon. Tällöin tavoite on esimerkiksi ehkäistä ammoniumtypen spontaanin hapettumisen aiheuttamaa hapenkulutusta vastaanottavissa vesistöissä. Typen poistoprosesseja on useita erilaisia (Kuva 9). Perinteisessä menetelmässä typpi ensin nitrifioidaan nitraatiksi ja sen jälkeen denitrifioidaan typpikaasuksi. Vaihtoehtoiset typenpoistoprosessit perustuvat ammoniumtypen anaerobiseen hapettamiseen, jolloin ilmastusta, energiankulutusta ja kemikaalilisiä voidaan vähentää. Typenpoistoprosesseja käytetään erityisesti jätevesien sekä biokaasu- ja kompostointiprosessien rejektivesien käsittelyssä. MTT RAPORTTI 27 1921 NITRIFIKAATIO DENITRIFIKAATIO NH HCO O 2 NO CO H 2 O 2 NO H e - 2 OH - + N H 2 O OSITTAINEN NH ,5 O 2 NO H 2 O + 2 H + NITRIFIKAATIO ANAEROBINEN AMMONIUMTYPEN HAPETTAMINEN (ANAMMOX) DEAMMONIFI- KAATIO (DEMON) NH ,32 NO ,066 HCO ,13 H + 1,02 N 2 + 0,26 NO ,066 CH 2 O 0,5 N + 2,03 H 2 O NH ,85 O 2-0,11 NO 3 + 0,44 N 2 + 1,14 H + + 1,43 H 2 O Kuva 9. Biologinen typen kierto kemiallisine kaavoineen (Henze ym. 1996; Jenicek ym. 2004; Schmidt ym. 2003; Strous ym. 1998) Nitrifikaatio ja denitrifikaatio Biologinen typen poisto jätevesistä on perinteisesti järjestetty siten, että ilmastusprosessin eri vaiheissa pyritään luomaan otolliset olosuhteet sekä orgaanisen aineen poistolle ja nitrifikaatiolle (ilmastus) sekä denitrifikaatiolle (vähähappinen; Kuva 10). Käytetyt prosessialtaat ovat samanlaisia kuin pelkkään orgaanisen aineen poistoon pyrittäessä, mutta niitä voi olla useita peräkkäin yhdistettyinä tarpeen mukaisilla lietteen palautuksilla tai jäteveden kierroilla, tai yhteen altaaseen voidaan pyrkiä tekemään erilaisten olosuhteiden alueita (osittaisilla) väliseinillä. 20 MTT RAPORTTI 2722 Kuva 10. Biologisen typen poiston altaat meijerijäteveden käsittelyssä (Saksa). Ilmastetun allasosion tunnistaa pinnan kuplinnasta. Kuva: Teija Paavola, MTT. Nitrifikaatio Nitrifikaatio on kaksivaiheinen hapetusprosessi, jossa ammoniumtyppi hapetetaan ensin nitriitiksi ja sitten nitraatiksi hapen läsnä ollessa. Jätevedenpuhdistamoilla ilmastusaltaan normaali happipitoisuus 2,0 mgo 2 /l onkin yleensä riittävä nitrifikaatiolle. Nitrifioivat mikrobit ja orgaanista ainetta hyödyntävät mikrobit kuitenkin kilpailevat hapesta. Mitä suurempi käsittelyprosessin orgaaninen kuorma on, sitä enemmän prosessi vaatii liuennutta happea, jotta täydellinen nitrifikaatio toteutuisi. Yleensä vasta kun orgaaninen aine on kulutettu loppuun hiiltä kuluttavien mikrobien toimesta, nitrifioivat mikrobit pääsevät toimimaan täydellä teholla (Metcalf & Eddy, 2003). Nitrifioivat mikrobit ovat bakteereita (Nitrosomonas, Nitrobacter), jotka käyttävät hiilenlähteenään epäorgaanista hiiltä, kuten karbonaatteja ja bikarbonaatteja, ja energianlähteenään epäorgaanisten yhdisteiden, kuten ammoniumin ja nitriitin hapetusta. Lisäksi ne tarvitsevat hivenaineita, kuten fosforia, kuparia, rautaa ja kalsiumia. Nitrifoivien bakteerien lämpötilaoptimi on 35 C (mesofiilinen), mutta ne sietävät tätä huomattavasti alhaisempiakin lämpötiloja hitaasta kasvustaan huolimatta. Nitrifikaatioprosessin operoinnissa onkin huomioitava alhaisissa lämpötiloissa riittävän pitkä lieteikä ja korkea biomassan pitoisuus, jotta bakteerit ehtivät kasvaa ja pysyä prosessissa (Metcalf & Eddy 2003; Henze ym. 1996). Nitrifikaatiossa ammoniumtypen hapettaminen kuluttaa alkaliniteettia eli puskurointikykyä, minkä vuoksi prosessin ph laskee ilman kemikaalilisäystä. Koska nitrifikaation optimi-ph on 7,5 9,0, kemikaalilisäys on monilla jätevesillä välttämätön (Henze ym. 1996). Nitrifikaatiota inhiboivat sen omat raaka-aineet: ammoniakki, ammoniumtyppi ja nitriitti. Ammoniumtypen inhiboiva pitoisuus on 50 mg N-NH 4 + /l. Tällöin noin 30 % muodostuneesta nitriitistä pystyy hapettumaan nitraatiksi (Anthonisen ym. 1976). Denitrifikaatio Denitrifikaatiossa nitraattityppi pelkistyy useiden välivaiheiden kautta typpikaasuksi vähähappisissa (anoksisissa) olosuhteissa. Nitraatti hajoaa ensin takaisin nitriitiksi, joka muuntuu kaasumaisiksi yhdisteiksi, kuten typpioksidiksi, dityppioksidiksi ja lopulta typpikaasuksi. Kaikki välituotteet ovat tavalla tai toisella ei-toivottuja (nitriitti bakteeritoksinen, typpioksidi myrkyllinen ja muodostaa typpidioksidia ilmakehässä, dityppioksidi voimakas kasvihuonekaasu) ja voivat aihe- MTT RAPORTTI 27 2123 uttaa päästöjä, mikäli denitrifikaation olosuhteet eivät ole optimaaliset eikä hajoaminen etene typpikaasuksi asti (Henze ym. 1996). Koska denitrifioivat bakteerit tarvitsevat ravinnokseen orgaanista hiiltä (jätevesi, bakteerien oma solumassa tai kemikaali, kuten metanoli tai etanoli), denitrifikaatio etenee vain riittävän hiilenlähteen läsnä ollessa. Jätevesillä vaatimuksena on yleensä biologisen hapen kulutuksen ja typen (BOD:N) -suhde yli 3-5:1. Jos jäteveden BOD:N -suhde on pieni, tarvitaan lisähiiltä, esimerkiksi metanolia (optimilisäys 1,9 g metanolia/gn). Denitrifioivat bakteerit ovat yleensä fakultatiiveja, ts. ne pystyvät toimimaan sekä hapellisissa että hapettomissa olosuhteissa. Denitrifikaatiossa happipitoisuuden tulee kuitenkin olla vähintään anoksinen eli <0,5 mgo2/l. Jos happipitoisuus on korkeampi, bakteerit käyttävät molekulaarista happea nitraatin sijasta eikä denitrifikaatiota tapahdu. Denitrifikaatio on myös vähemmän lämpötilariippuvainen kuin nitrifikaatio (4-45 C, Knowles 1982). Nitraattitypen pelkistyminen typpikaasuksi tuottaa alkaliniteettia 3,57 gcaco3/gn, ts. denitrifikaatio tuottaa noin puolet nitrifikaation kuluttamasta alkaliniteetista. Mikäli prosessit etenevät samassa altaassa, prosessin ph:n pitäminen optimaalisella tasolla (6,5 8,0) onnistuu vähemmällä alkaliniteetin lisäyksellä (Metcalf & Eddy 2003). Alkaliniteetin tarve vaihtelee myös käsiteltävästä jätevedestä riippuen. Nitrifikaatio-denitrifikaatio prosessin perinteinen toteutus Nitrifikaatio ja denitrifikaatio voidaan toteuttaa käsittelyprosessissa useilla eri tavoilla. Erona on lähinnä nitrifikaatio- (N) ja denitrifikaatiovaiheiden (D) keskinäinen sijoitus sekä prosessien sisäisen lietteen palautuksen järjestelyt (Kuva 11). Denitrifikaatiovaihe vaatii myös mekaanista sekoitusta, sillä sitä ei ilmasteta. Typenpoistoon voidaan yhdistää myös biologinen fosforin poisto (ks. Luku 3.4). 22 MTT RAPORTTI 2724 A Esiselkeytys Ilma Selkeytys Metanoli Sekoitin Jälkiselkeytys Käsiteltävä vesi Denitrifikaatioallas Nitrifikaatioallas Käsitelty vesi Liete Lietteen palautus Liete Lietteen palautus Liete B Käsiteltävä vesi Anoksinen allas Nitraatti Ilmastus/ nitrifikaatio Jälkiselkeytys Käsitelty vesi Lietteen palautus C Käsiteltävä vesi Ilmastus/ nitrifikaatio Anoksinen allas Jälkiselkeytys Käsitelty vesi Lietteen palautus Kuva 11. Mahdollisia nitrifikaatio-denitrifikaatio -prosesseja (Metcalf & Eddy 2003). ND-prosessissa käsiteltävää vettä ensin ilmastetaan ja lopuksi se johdetaan vähähappiselle ilmastusaltaan alueelle tai annetaan muuttua vähähappiseksi hapenkulutuksen myötä. Jäteveden käsittelyprosessissa ei tällöin tarvita lietteen sisäistä kierrätystä, koska nitrifikaation ja denitrifikaation järjestys on oikea. Toteutuksessa nitrifikaatiossa on oltava alhainen orgaaninen kuormitus, minkä vuoksi myös denitrifikaatiossa on vähän orgaanista ainesta. Hiilenlähteenä onkin lähinnä bakteerien solumassa, mikä hidastaa denitrifikaatiota ja vaatii pitkän viipymän. Prosessit voidaan toteuttaa tehokkaammin omissa yksiköissään, jolloin denitrifikaatiovaiheeseen voidaan lisätä ulkoista hiilenlähdettä, esimerkiksi metanolia (Metcalf & Eddy 2003; Henze ym. 1996). DN-prosessissa on ensin vähähappinen denitrifikaatio ja ilmastettu nitrifikaatio sen jälkeen. Denitrifikaation hiilenlähteenä on jäteveden orgaaninen aine, jolloin nitrifikaatiovaiheen kuormitus ja täten energiankulutus ja tilantarve pienenevät. Menetelmässä ammoniumtyppi kulkeutuu denitrifikaation läpi nitrifikaatiovaiheeseen, jossa se hapettuu nitraatiksi. Nitraatti palautetaan veden kierrätyksellä denitrifikaatioon, jolloin se pelkistyy typpikaasuksi. DN-prosessilla ei yleensä saavuteta yhtä hyvää typen vähenemää kuin ND-prosessilla (Metcalf & Eddy 2003; Henze ym. 1996). Yhtäaikainen nitrifikaatio-denitrifikaatio Koska denitrifikaatio voi toimia myös vähähappisissa olosuhteissa, nitrifikaatio ja denitrifikaatio voivat tapahtua myös samanaikaisesti (SND, simultaneous nitrification/denitrification). Sopivissa olosuhteissa jopa 95 % kokonaistypestä voidaan poistaa. Etenkin panosprosesseissa (sequencing batch reactor, SBR) tai yhdessä altaassa toimivissa prosesseissa yhtäaikaista nitrifikaatio- MTT RAPORTTI 27 2325 denitrifikaatiota esiintyy yleisesti, ts. osa nitrifioidusta typestä muuntuu spontaanisti denitrifikaation kautta typpikaasuksi. Yhtäaikainen nitrifikaatio-denitrifikaatio vaatii toimiakseen riittävän korkean happipitoisuuden ammoniumtypen hapettamiseksi, mutta kuitenkin myös riittävän alhaisen, jotta denitrifioivat bakteerit käyttäisivät toiminnassaan hapen sijasta nitriittiä tai nitraattia. Myös hiilen määrä ja liukoisuus käsiteltävässä jätevedessä tai biofilmin paksuus vaikuttavat prosessiin (Metcalf & Eddy 2003). Tutkimuksissa on esitetty erilaisia optimiolosuhteita, jotka näyttävät kuitenkin vaihtelevan tapauskohtaisesti. Prosessi voi kuitenkin vähentää orgaanisen hiilen tarvetta merkittävästi (Abeling & Seyfried 1992), minkä vuoksi se voisi sopia ravinteiden poistomenetelmäksi anaerobisesti esikäsitellyille jätevesille Vaihtoehtoiset typenpoistomenetelmät Ammoniumtyppeä voidaan hapettaa myös anaerobisesti, sillä perinteisillä aerobisilla hapettajilla on myös anaerobinen metabolia. Mekanismiin perustuvia prosesseja on kehitetty 1990-luvulta lähtien, ja myös täydenmittakaavan sovelluksia on enenevästi. Prosessivariaatioita erilisine nimineen on useita riippuen paitsi prosessin yksityiskohdista, myös niiden kehittäjästä tai markkinoivasta yrityksestä (Vázquez-Padín ym. 2009). Prosessit kuitenkin perustuvat samoihin bakteereihin. Osa prosesseista perustuu myös nitrifikaatioon ja denitrifikaatioon siten, että typenpoisto oikaistaan osittaisena nitrifikaationa suoraan denitrifikaatioon (nitriitistä typpikaasuksi nitraatin muodostuksen jäädessä välistä pois). Vaihtoehtoisten typenpoistoprosessien etuja ovat vähäisempi biomassan (lietteen) tuotto sekä pienempi hiilentarve. Lyhentyneen nitrifikaatioreitin ansiosta vähäisempi ilmastustarve vähentää myös kustannuksia ja energiankulutusta. Teknologioita myyvän Paques Ltd:n mukaan esimerkiksi osittainen nitrifikaatio ja anaerobinen ammoniumtypen hapetus voi vähentää typenpoiston kustannuksia jopa 90 % (vähäinen ilmastus, ei ulkoista hiilenlähdettä, vähäinen tilantarve) ja energiankulutusta jopa 60 % (Paques Ltd 2011). Vaihtoehtoisia typenpoistoprosesseja hyödynnetään erityisesti jätevesillä, joilla on korkea ammoniumtypen pitoisuus (>0,1 g/l), matala orgaanisen aineen ja typen suhde (BOD:N) sekä korkeahko lämpötila (Schmidt ym. 2003). Tällaisia ovat mm. biokaasulaitosten käsittelyjäännöksen jakeistamisessa muodostuvat rejektivedet, ts. nestejae, jota ei aiota hyödyntää (esim. lainsäädännön asettamien rajoitteiden vuoksi), vaan johdetaan jätevedenkäsittelyyn. Osittainen nitrifikaatio Osittaisessa nitrifikaatiossa nitrifikaation jälkimmäinen vaihe, nitriitin hapettuminen nitraatiksi, estetään ja denitrifikaatio pelkistää muodostuneen nitriitin suoraan typpikaasuksi (Schmidt ym. 2003). Prosessin hapentarve vähenee noin 25 % perinteiseen nitrifikaatioon verrattuna (Abeling & Seyfried 1992), sillä vähäinen happi inhiboi nitriitin hapettumista nitraatiksi ja vähentää denitrifikaation hiilen tarvetta. Hapen lisäksi lämpötila, viipymä ja ph vaikuttavat nitriitin hapettumisen estymiseen. Optimaaliset olosuhteet osittaiselle nitrifikaatiolle ovat happipitoisuus 1,5 mgo2/l, ph 7,5 ja lämpötila 30 C (Jianlong & Ning 2003). Myös reaktorin vaiheittainen ilmastus tehostaa nitriitin tuottoa (Pollice ym. 2002). Osittainen nitrifikaatio vähentää merkittävästi biomassan kasvua (lietteentuottoa) ja prosessin lisähiilentarvetta. Se myös nopeuttaa denitrifikaatiota lyhennetyn typen muuntoreitin ansiosta noin 1,5 2 kertaa nopeammaksi (Abeling & Seyfried 1992). Osittaista nitrifikaatiota käytetään myös osana Anammox-prosessia (anaerobinen ammoniumtypen hapetus). Näistä yhdistelmistä kerrotaan tarkemmin seuraavaksi. 24 MTT RAPORTTI 27 Näytä lisää
 Maatilatason biokaasuratkaisut esimerkkinä MTT:n biokaasulaitos Maaningalla Ilmase-hanke Nurmes 3.12.2013 Tutkija, FM Ville Pyykkönen Erikoistutkija, FT Sari Luostarinen 1 Biokaasuteknologia Eloperäisen Lisätiedot Prosessoimalla lannasta ja muusta eloperäisestä materiaalista biokaasua ja ravinnetuotteita markkinoille. Sari Luostarinen
 Prosessoimalla lannasta ja muusta eloperäisestä materiaalista biokaasua ja ravinnetuotteita markkinoille Sari Luostarinen WP6 vetäjä, Baltic MANURE Erikoistutkija, FT Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus Lisätiedot Lannan ja muiden eloperäisten materiaalien PROSESSOINTI
 Lannan ja muiden eloperäisten materiaalien PROSESSOINTI Sari Luostarinen Erikoistutkija, FT Teija Paavola Vanhempi tutkija, FM Ilkka Sipilä Vanhempi tutkija, agronomi Jukka Rintala Prof. HYÖTYLANTA-loppuseminaari Lisätiedot Ympäristöteema 2010: Maatilojen biokaasun mahdollisuudet hyödyt ympäristölle ja taloudelle
 Ympäristöteema 2010: Maatilojen biokaasun mahdollisuudet hyödyt ympäristölle ja taloudelle - Lannankäsittelytekniikat nyt ja tulevaisuudessa- Toni Taavitsainen, Envitecpolis Oy 6/30/2009 4/15/2009 12/10/2010 Lisätiedot Komposti ja komposti!
 Kasvua kompostilla Komposti ja komposti! Vanha konsti on pussillinen hyvää kompostia Päästöt säästöiksi Ravinteiden ja raaka-aineiden tuhlaus ei ole mielekästä Typen ja fosforin hyödyntäminen taloudellisesti Lisätiedot Yleistä biokaasusta, Luke Maaningan biokaasulaitos
 Yleistä biokaasusta, Luke Maaningan biokaasulaitos Ravinnerenki-hankkeen tuparit Iisalmi 21.1.2015 Ville Pyykkönen (tutkija, FM) Biokaasuteknologia Eloperäisen materiaalin mikrobiologinen hajotus hapettomissa Lisätiedot Biokaasun tuotanto ja käyttö Suomessa. Prof. Jukka Rintala Ympäristötieteet Jyväskylän yliopisto
 Biokaasun tuotanto ja käyttö Suomessa Prof. Jukka Rintala Ympäristötieteet Jyväskylän yliopisto Biokaasuteknoloia On ympäristö- ja eneriateknoloiaa Vertailtava muihin saman alan teknoloioihin / menetelmiin: Lisätiedot Maatilatason biokaasuratkaisut
 Maatilatason biokaasuratkaisut Sari Luostarinen Erikoistutkija, FT ILMASE-seminaari, Juva Biokaasuteknologia Eloperäisen materiaalin mikrobiologinen hajotus Maatilojen raaka-aineet Eläintuotannon jätteet Lisätiedot Peltobiomassojen hyödyntäminen biokaasun tuotannossa. Annimari Lehtomäki Jyväskylän yliopisto Bio- ja ympäristötieteiden laitos
 Peltobiomassojen hyödyntäminen biokaasun tuotannossa Annimari Lehtomäki Jyväskylän yliopisto Bio- ja ympäristötieteiden laitos Biokaasu Muodostuu bakteerien hajottaessa orgaanista ainesta hapettomissa Lisätiedot Biokaasua muodostuu, kun mikrobit hajottavat hapettomissa eli anaerobisissa olosuhteissa orgaanista ainetta
 1. MITÄ BIOKAASU ON Biokaasu: 55 70 tilavuus-% metaania (CH 4 ) 30 45 tilavuus-% hiilidioksidia (CO 2 ) Lisäksi pieniä määriä rikkivetyä (H 2 S), ammoniakkia (NH 3 ), vetyä (H 2 ) sekä häkää (CO) + muita Lisätiedot ENERGIAA JÄTEVESISTÄ. Maailman käymäläpäivän seminaari - Ongelmasta resurssiksi - 19.11.2014
 ENERGIAA JÄTEVESISTÄ Maailman käymäläpäivän seminaari - Ongelmasta resurssiksi - 19.11.2014 Watrec Oy palvelutarjonta Ratkaisut 1) Viranomaisprosessit 2) Selvitysprosessit 3) Asiantuntijaarvioinnit Asiantuntijapalvelut Lisätiedot ENKAT hanke: Biokaasutraktorin vaikutus biokaasulaitoksen energiataseeseen ja kasvihuonekaasupäästöihin
 ENKAT hanke: Biokaasutraktorin vaikutus biokaasulaitoksen energiataseeseen ja kasvihuonekaasupäästöihin MMM Mari Seppälä Jyväskylän yliopisto Bio- ja ympäristötieteiden laitos Biokaasulaitoksen energiatase Lisätiedot Biokaasu nyt ja tulevaisuudessa tuottajan näkökulma
 Biokaasu nyt ja tulevaisuudessa tuottajan näkökulma JÄTTEESTÄ PUHTAITA AJOKILOMETREJÄ Työpaja Kotkassa 30.9.2010 Biovakka Suomi Oy Markus Isotalo Copyright Biovakka Suomi Oy, Harri Hagman 2010 Esitys keskittyy Lisätiedot Sanna Marttinen. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT)
 Tuoteketjujen massa-, ravinne- ja energiataseet Sanna Marttinen Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT) Kestävästi kiertoon yhdyskuntien ja teollisuuden ravinteiden hyödyntäminen lannoitevalmisteina Lisätiedot Ajankohtaista mädätteiden käytöstä
 Ajankohtaista mädätteiden käytöstä Fossiilisesta uusiutuvaan tutkimusohjelmakoordinaattori, vanhempi tutkija Teija Paavola MTT Orgaanisen jätteen hyödyntämisen vaihtoehdot materiana ja energiana, Biolaitosyhdistyksen Lisätiedot Biokaasuprosessin materiaalivirtojen. mahdollisuudet
 Biokaasuprosessin materiaalivirtojen hyödynt dyntämis- mahdollisuudet Biokaasusta liiketoimintaa Mahdollisuudet ja reunaehdot 3.12.2008, High Tech Center Helsinki Teija Paavola, MTT Jukka Rintala, Jyväskylän Lisätiedot ENKAT hanke: Biokaasun tuotantoketjun energiatase ja kasvihuonekaasupäästöt. MMM Mari Seppälä Jyväskylän yliopisto Bio- ja ympäristötieteiden laitos
 ENKAT hanke: Biokaasun tuotantoketjun energiatase ja kasvihuonekaasupäästöt MMM Mari Seppälä Jyväskylän yliopisto Bio- ja ympäristötieteiden laitos Biokaasulaitoksen energiatase Energiataseessa lasketaan Lisätiedot Ratkaisuja hajautettuun energiantuotantoon
 Ratkaisuja hajautettuun energiantuotantoon Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT on Suomen johtava ruokajärjestelmän vastuullisuutta, kilpailukykyä ja luonnonvarojen kestävää hyödyntämistä kehittävä Lisätiedot Lääkeainejäämät biokaasulaitosten lopputuotteissa. Marja Lehto, MTT
 Kestävästi Kiertoon - seminaari Lääkeainejäämät biokaasulaitosten lopputuotteissa Marja Lehto, MTT Orgaaniset haitta-aineet aineet Termillä tarkoitetaan erityyppisiä orgaanisia aineita, joilla on jokin Lisätiedot Kohti energiaomavaraista jätevesilaitosta. Vesi ja vihreä talous - seminaari
 Kohti energiaomavaraista jätevesilaitosta Vesi ja vihreä talous - seminaari 11.9. 2013 1 Konsernirakenne 2013 Econet-konserni Econet Oy Econet Consulting Oy 100 % Oy Slamex Ab 100 % Dewaco Oy 100 % Econet Lisätiedot KUIVAKÄYMÄLÄT KÄYTTÖÖN
 KUIVAKÄYMÄLÄT KÄYTTÖÖN DT -TEKNOLOGIA TEKEE TULOAAN Raini Kiukas Käymäläseura Huussi ry DT keskus Kuivakäymälä kopli@kopli.fi HUOMIOITA NYKYTILANTEESTA MAAILMAN TÄRKEIN LUONNONVARA ON MAKEA VESI MEIDÄN Lisätiedot Biokaasun tuotanto ja liiketoimintamallit
 Jätteillä energiatehokkaaksi kunnaksi - luovia ratkaisuja ilmastonmuutoksen hillintään Jätteistä bioenergiaa ja ravinnetuotteita - mädätyksen monet mahdollisuudet Tuuli Myllymaa, Suomen ympäristökeskus Lisätiedot Biotehtaan lannoitevalmisteet. Orgaanisia lannoitetuotteita laajasti Oulun seudun tilojen käyttöön
 Biotehtaan lannoitevalmisteet Orgaanisia lannoitetuotteita laajasti Oulun seudun tilojen käyttöön Biotehdas Oy on suomalainen cleantech-yritys, joka tarjoaa kestävää palvelua eloperäisen jätteen käsittelyyn. Lisätiedot Jätteestä energiaa ja kierrätysravinteita BioGTS Oy
 Jätteestä energiaa ja kierrätysravinteita BioGTS Oy BioGTS Oy Kotipaikka Laukaa Toimipaikat Jyväskylässä & Laukaassa 100 % Suomalaisessa omistuksessa Pääomistajina Mika Rautiainen sekä Annimari Lehtomäki Lisätiedot Lannan käsittelyteknologiat nykyajan maatilalla
 Lannan käsittelyteknologiat nykyajan maatilalla Sari Luostarinen Erikoistutkija, FT LANTAPÄIVÄ, Kokemäki Baltic MANURE Lannasta liiketoimintaa EU:n Itämeristrategian lippulaivahanke MTT koordinoi, 18 partneria Lisätiedot Biokaasu prosessitekninen näkökulma Juha Luostarinen, Metener Oy
 Biokaasu prosessitekninen näkökulma Juha Luostarinen, Metener Oy Orgaanisen aineen hajoaminen Poltto, palaminen, terminen kemiallinen hajoaminen -> Energiasisältö lämmöksi, korkea lämpötila, typpiravinteet Lisätiedot Yhteiskäsittely pienlaitoksessa Case Laihia
 Yhteiskäsittely pienlaitoksessa Case Laihia! Laihia pähkinänkuoressa Laihia on suomalaisittain keskisuuri kunta Pohjanmaalla Vaasan naapurina. Kunnan pinta-ala 508 neliökilometriä. Asukkaita oli 7500 vuonna Lisätiedot Maatilamittakaavan biokaasulaitoksen energiatase lypsylehmän lietelannan sekä lietelannan ja säilörehun yhteiskäsittelyssä
 Maatilamittakaavan biokaasulaitoksen energiatase lypsylehmän lietelannan sekä lietelannan ja säilörehun yhteiskäsittelyssä Maataloustieteen päivät 2014 ja Halola-seminaari 12.2.2014 Tutkija, FM Ville Pyykkönen Lisätiedot BIOKAASUN TUOTANTOPROSESSI JA -TEKNOLOGIAT
 BIOKAASUN TUOTANTOPROSESSI JA -TEKNOLOGIAT Sari Luostarinen Erikoistutkija, FT KoneAgria-messut, 22.10.2009 Biokaasuteknologia Eloperäisen materiaalin mikrobiologinen hajotus Maatilojen raaka-aineet Eläintuotannon Lisätiedot Työkalu ympäristövaikutusten laskemiseen kasvualustan valmistajille ja viherrakentajille LCA in landscaping hanke
 Työkalu ympäristövaikutusten laskemiseen kasvualustan valmistajille ja viherrakentajille LCA in landscaping hanke Frans Silvenius, MTT Bioteknologia ja elintarviketutkimus Kierrätysmateriaaleja mm. Kompostoidut Lisätiedot Harri Heiskanen 24.11.2011
 Harri Heiskanen 24.11.2011 Haapajärven ammattiopisto koostuu liiketalouden ja maa- ja metsätalousosastoista Opiskelijoita 319 + noin 30 aikuisopiskelijaa Koulutetaan mm. maaseutuyrittäjiä ja metsurimetsäpalvelujen Lisätiedot Päätösmallin käyttö lietteenkäsittelymenetelmän valinnassa
 Päätösmallin käyttö lietteenkäsittelymenetelmän valinnassa Diplomityön esittely Ville Turunen Aalto yliopisto Hankkeen taustaa Diplomityö Vesi- ja ympäristötekniikan laitokselta Aalto yliopistosta Mukana Lisätiedot Täyttä kaasua eteenpäin Keski-Suomi! -seminaari ja keskustelutilaisuus. 10.12.2009 Hotelli Rantasipi Laajavuori, Jyväskylä
 Täyttä kaasua eteenpäin Keski-Suomi! -seminaari ja keskustelutilaisuus 10.12.2009 Hotelli Rantasipi Laajavuori, Jyväskylä 1 Biokaasusta energiaa Keski-Suomeen Eeli Mykkänen Projektipäällikkö Jyväskylä Lisätiedot Biokaasuteknologiaa maatiloilla
 113 Biokaasuteknologiaa maatiloilla Biokaasulaitoksen hankinta, käyttöönotto ja operointi - käytännön kokemuksia MTT:n maatilakohtaiselta laitokselta Sari Luostarinen (toim.) 113 Biokaasuteknologiaa maatiloilla Lisätiedot Biokaasun mahdollisuudet päästöjen hillitsemisessä
 Biokaasun mahdollisuudet päästöjen hillitsemisessä Liikenne ja ilmasto -seminaari 22.9.2009, Jyväskylä Eeli Mykkänen Jyväskylä Innovation Oy www.biokaasufoorumi.fi 1 Biokaasuprosessin raaka-aineet Biohajoavat Lisätiedot Biokaasu sisältää tavallisesti. Biokaasuntuotannon perusteita. Biokaasua muodostuu. Miksi biokaasua tuotetaan?
 Biokaasu sisältää tavallisesti Biokaasuntuotannon perusteita Ville Kuittinen Metaania (CH 4 ) 40 70 % Hiilidioksidia (CO 2 ) 30 60 % Epäpuhtauksina mm. rikkivetyä Biokaasua muodostuu Erilaisten mikrobien Lisätiedot Biotehtaan lannoitevalmisteet. Orgaanisia lannoitetuotteita laajasti Oulun seudun tilojen käyttöön
 Biotehtaan lannoitevalmisteet Orgaanisia lannoitetuotteita laajasti Oulun seudun tilojen käyttöön Biotehdas Oy on suomalainen cleantech-yritys, joka tarjoaa kestävää palvelua eloperäisen jätteen käsittelyyn. Lisätiedot ANALYYSIT kuiva-aine (TS), orgaaninen kuiva-aine (VS), biometaanintuottopotentiaali (BMP)
 TULOSRAPORTTI TILAAJA Jukka Piirala ANALYYSIT kuiva-aine (TS), orgaaninen kuiva-aine (VS), biometaanintuottopotentiaali (BMP) AIKA JA PAIKKA MTT Jokioinen 25.9.2013.-30.5.2014 Maa- ja elintarviketalouden Lisätiedot Biokaasuprosessi. prosessi. Maakunnallinen biokaasuseminaari, Frami,, Seinäjoki 27.3.2007. FM Teija Paavola skylän n yliopisto
 Biokaasuprosessi -raaka-aineet, aineet, tuottokyky, käsittely, k prosessi Maakunnallinen biokaasuseminaari, Frami,, Seinäjoki 27.3.2007 FM Teija Paavola Jyväskyl skylän n yliopisto Bio- ja ympärist ristötieteiden Lisätiedot Kainuun jätehuollon kuntayhtymä Ekokymppi
 Kainuun jätehuollon kuntayhtymä Ekokymppi Parasta jätehuoltoa puh. 08 636 611 fax. 08 636 614 www.eko-kymppi.fi info@eko-kymppi.fi facebook, Kurre Kainuulainen Eloperäisen jätteen (lietteet, biojätteet) Lisätiedot Biokaasun tuotannon kannattavuus - Onko biopolttoaineiden kestävä tuotanto ylipäänsä mahdollista?
 Biokaasun tuotannon kannattavuus - Onko biopolttoaineiden kestävä tuotanto ylipäänsä mahdollista? JAMK, Biokaasu-opintomatka 26.9.2014 Erika Winquist & Pellervo Kässi, MTT Biokaasutuotannon vaihtoehdot Lisätiedot Joutsan seudun biokaasulaitos
 Joutsan seudun biokaasulaitos Joutsan biokaasulaitos Alueellinen biokaasulaitos, paikalliset maataloustoimijat sekä ympäristöyrittäjät Alueen jätteenkäsittely uusittava lyhyellä aikajänteellä (Evira) Vaihtoehdot: Lisätiedot Mädätys HSY:n jätevedenpuhdistamoilla. Mädätyksen rakenne- ja laitetekniikka seminaari 15.10.2013
 Mädätys HSY:n jätevedenpuhdistamoilla Mädätyksen rakenne- ja laitetekniikka seminaari 15.10.2013 HSY - Helsingin seudun ympäristöpalvelut kuntayhtymä HSY tuottaa jäte- ja vesihuoltopalveluita yli miljoonalle Lisätiedot Maatilojen biokaasulaitosten toteuttamismallit. 6.5.2014 Erkki Kalmari
 Maatilojen biokaasulaitosten toteuttamismallit 6.5.2014 Erkki Kalmari Prosessikaavio Jalostus -Liikenne -Työkoneet Biokaasu -Lämmöntuotanto -CHP Lanta Energiakasvit Jätteet (porttimaksut) Biokaasuprosessi Lisätiedot Maatalouden ravinteet hyötykäyttöön. Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Porvoo 10.12.15
 Maatalouden ravinteet hyötykäyttöön Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Porvoo 10.12.15 Sivu 1 10.12.2015 Maatalouden ravinteet hyötykäyttöön 2014-2016 MMM:n LUKElta tilaama kaksivuotinen hanke käynnistää Lisätiedot BIOKAASU ENERGIALÄHTEENÄ MAATILALLA
 BIOKAASU ENERGIALÄHTEENÄ MAATILALLA Elina Virkkunen, vanhempi tutkija MTT Sotkamo p. 040 759 9640 Kuvat Elina Virkkunen, ellei toisin mainita MTT Agrifood Research Finland Biokaasu Kaasuseos, joka sisältää Lisätiedot Viemäröinti ja jätevedenpuhdistus Anna Mikola TkT D Sc (Tech)
 Viemäröinti ja jätevedenpuhdistus Anna Mikola TkT D Sc (Tech) Kytkeytyminen oppimistavoitteisiin Pystyy kuvailemaan yhdyskuntien vesi- ja jätehuollon kokonaisuuden sekä niiden järjestämisen perusperiaatteet Lisätiedot Metli. Palveluliiketoimintaa metsäteollisuuden lietteistä. Gasumin kaasurahaston seminaari 10.12.2013 (Tapahtumatalo Bank, Unioninkatu 20)
 Metli Palveluliiketoimintaa metsäteollisuuden lietteistä Hankkeen esittely Gasumin kaasurahaston seminaari 10.12.2013 (Tapahtumatalo Bank, Unioninkatu 20) Toteuttajat: FM Maarit Janhunen (Savonia), FT Lisätiedot BIOKAASU JA PELTOBIOMASSAT MAATILAN ENERGIALÄHTEINÄ
 BIOKAASU JA PELTOBIOMASSAT MAATILAN ENERGIALÄHTEINÄ Elina Virkkunen p. 040 759 9640 MTT Sotkamo elina.virkkunen@mtt.fi 12.11.2010 Rovaniemi Kuvat Elina Virkkunen, ellei toisin mainita 1 MTT lyhyesti - Lisätiedot YHDYSKUNTAJÄTEVEDENPUHDISTAMON REJEKTIVESIEN ERILLISKÄSITTELY
 YHDYSKUNTAJÄTEVEDENPUHDISTAMON REJEKTIVESIEN ERILLISKÄSITTELY Biologinen typenpoisto panostoimisessa reaktorissa ja ftalaattien käyttäytyminen prosessissa Jyväskylän yliopisto Bio- ja ympäristötieteiden Lisätiedot MTT Sotkamo: päätoimialueet 2013
 MAA- JA ELINTARVIKETALOUDEN TUTKIMUSKESKUS BIOKAASU ENERGIALÄHTEENÄ MAATILALLA Elina Virkkunen, vanhempi tutkija MTT Sotkamo p. 040 759 9640 22.3.2013 MTT Agrifood Research Finland 22.3.2013 MTT Sotkamo: Lisätiedot Kierrätysravinteita erilaisiin käyttötarkoituksiin. Teija Paavola, Biovakka Suomi Oy Biokaasuyhdistyksen seminaari 11.10.2012 Messukeskus, Helsinki
 Kierrätysravinteita erilaisiin käyttötarkoituksiin Teija Paavola, Biovakka Suomi Oy Biokaasuyhdistyksen seminaari 11.10.2012 Messukeskus, Helsinki Biovakan toiminta-ajatuksena on tuottaa biokaasua ja kierrätysravinteita Lisätiedot Käytännön kokemuksia VamBion biokaasulaitokselta
 Käytännön kokemuksia VamBion biokaasulaitokselta Lannasta moneksi ravinteita ja energiaa Liedon kunnantalo 7.11.2011 Kaisa Suvilampi VamBio Oy Yhtiömme toiminta-ajatuksena on bioenergian ja lannoitevalmisteiden Lisätiedot Lannasta kanna(avas* biokaasua? Mahdollisuudet
 Lannasta kanna(avas* biokaasua? Mahdollisuudet Ville Pyykkönen Saija Rasi Eeva Lehtonen Sari Luostarinen LANNASTA ENEMMÄN JA YMPÄRISTÖYSTÄVÄLLISEMMIN Säätytalo 22.10.2014 1 Miksi lantabiokaasua? MUIDEN Lisätiedot Biokaasun liikennekäyttö Keski- Suomessa. Juha Luostarinen Metener Oy
 Biokaasun liikennekäyttö Keski- Suomessa Juha Luostarinen Metener Oy Tausta Biokaasulaitos Kalmarin tilalle vuonna 1998 Rakentamispäätöksen taustalla navetan lietelannan hygieenisen laadun parantaminen Lisätiedot Kunnalliset jätevedet resurssina
 Kunnalliset jätevedet resurssina Jukka Rintala, Aino-Maija Lakaniemi, Riitta Kettunen, Piet Lens Tampereen teknillinen yliopisto Vesihuolto 2015-2040 Haasteet Pirkanmaalla -seminaari Pirkanmaan ELY-keskus, Lisätiedot Ilmastovaikutuksia vai vesistönsuojelua?
 Ilmastovaikutuksia vai vesistönsuojelua? Juha Grönroos ja Tuuli Myllymaa Suomen ympäristökeskus JaloJäte päätösseminaari 2.12.2010, Mikkeli Etelä Savon biomassat TARKASTELUN ULKOPUOLELLE JÄTETYT TOIMINNOT: Lisätiedot Biokaasuseminaari 27.2.2014
 Biokaasuseminaari 27.2.2014 Mitä on biokaasu tuotantoa maatiloilla. 27.2.2014 Liminganlahden luontokeskus Liminka Toni Taavitsainen, Envitecpolis Oy Envitecpolis Oy lyhyesti: Perustettu vuonna 2008. Sonkajärvi, Lisätiedot Hevosenlannan tuubikompostointi ja biokaasutus
 Hevosenlannan tuubikompostointi ja biokaasutus Hyvinkää 10.9.2014 Vanhempi tutkija Elina Virkkunen MTT Sotkamo p. 040 759 9640 elina.virkkunen@mtt.fi Kuvat Elina Virkkunen, ellei toisin mainita MTT, Metla, Lisätiedot Jätevesilietteistä multaa ravinteiden kierrätyksen mahdollisuudet. Mikko Wäänänen, HSY Vesihuolto
 Jätevesilietteistä multaa ravinteiden kierrätyksen mahdollisuudet Mikko Wäänänen, HSY Vesihuolto 25.11.2014 Teollisuusjätevesien tarkkailu ja neuvonta Jätevedenpuhdistusosasto Jätevedenpuhdistus Lietteiden Lisätiedot NITRIFIKAATIOBAKTEERIEN TOIMINTA
 NITRIFIKAATIOBAKTEERIEN TOIMINTA 1(6) Ville Kivisalmi Typen kiertoon maa- ja vesiekosysteemeissä osallistuvat bakteerit ovat pääasiassa autotrofeja kemolitotrofeja, jotka saavat energiansa epäorgaanisten Lisätiedot BIOKAASU. Energiaa orgaanisesta materiaalista. Bioenergiaa tiloille ja taloille infotilaisuus, TORNIO
 BIOKAASU Energiaa orgaanisesta materiaalista Bioenergiaa tiloille ja taloille infotilaisuus, TORNIO Niemitalo V 2012 Prosessi YKSINKERTAISIMMIL- LAAN REAKTORI ON ASTIA, MISSÄ BIOJÄTE SIIRRETÄÄN PAINOVOIMAISESTI Lisätiedot Orgaanisten materiaalivirtojen pyrolyysistä
 Orgaanisten materiaalivirtojen pyrolyysistä Kimmo Rasa, vanhempi tutkija, MMT Luonnonvarakeskus Sivuhyöty-hankkeen Seminaari 8.4.2015 Esityksen sisältö Pyrolyysi teknologiavaihtoehtona Laboratoriomittakaavan Lisätiedot 22.11.2012. Biolaitosyhdistys päivät 15-16.11. 2012
 Biolaitosyhdistys päivät 15-16.11. 2012 Suomen Ekolannoite Oy Perustettu 2011 Kehittänyt innovatiivisen lietteenkäsittely menetelmän, josta jätetty patenttihakemus Menetelmä kemiallisesti hydroloimalla Lisätiedot Kierrätysravinnetuotteita jätevesilietteen lämpökemiallisella käsittelyllä?
 Kierrätysravinnetuotteita jätevesilietteen lämpökemiallisella käsittelyllä? Kimmo Rasa, vanhempi tutkija, MMT Maa- ja Elintarviketalouden Tutkimuskeskus Vesihuolto 14, Finlandia-talo 3.6.14 21.5.14 1 Esityksen Lisätiedot OAMK, Biokaasuseminaari Liminka 27.2.2014. Eeli Mykkänen Kehityspäällikkö Biotehdas Oy
 OAMK, Biokaasuseminaari Liminka 27.2.2014 Eeli Mykkänen Kehityspäällikkö Biotehdas Oy Biotehdas Oy on suomalainen cleantech-yritys, joka tarjoaa kestävää palvelua eloperäisen jätteen käsittelyyn. Biotehtaamme Lisätiedot Ravinteita viljelyyn ja viherrakentamiseen
 Ravinteita viljelyyn ja viherrakentamiseen Hevosenlannan, kompostin ja mädätysjäännöksen ravinteiden hyödyntäminen ja siinä huomioitavat asiat. Helmet Pirtti, Jyväskylä 24.1.2017 Pentti Seuri Tutkija, Lisätiedot KESTÄVÄSTI KIERTOON yhdyskuntien ja teollisuuden ravinteiden hyödyntäminen lannoitevalmisteina. Markku Järvenpää, MTT Säätytalo 24.1.
 KESTÄVÄSTI KIERTOON yhdyskuntien ja teollisuuden ravinteiden hyödyntäminen lannoitevalmisteina Markku Järvenpää, MTT Säätytalo 24.1.2013 MTT ja ruokajärjestelmä 5.2.2013 2 Biotalouden kestävä ainekierto Lisätiedot LIETELANNAN HAJUNPOISTO JA FRAKTIOINTI Erkki Aura. Tiivistelmä
 1 LIETELANNAN HAJUNPOISTO JA FRAKTIOINTI Erkki Aura Tiivistelmä Lietelanta sisältää noin 95 % painosta vettä. Levityksessä konetyö on lähinnä veden käsittelyä, mikä vaikeuttaa tehokkaan ja typen haihtumista Lisätiedot Kerääjäkasveista biokaasua
 Kerääjäkasveista biokaasua Erika Winquist (Luke), Maritta Kymäläinen ja Laura Kannisto (HAMK) Ravinneresurssi-hankkeen koulutuspäivä 8.4.2016 Mustialassa Kerääjäkasvien korjuu 2 11.4.2016 1 Kerääjäkasvien Lisätiedot Maatalouden ravinteet kiertoon Hämeenlinna Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Luonnonvarakeskus
 Maatalouden ravinteet kiertoon 29.1.2016 Hämeenlinna Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Luonnonvarakeskus Sivu 1 31.1.2016 Sivu 2 31.1.2016 Sivu 3 31.1.2016 Kiertotalous Joka vuosi ylikulutuspäivä tulee Lisätiedot Vesiensuojelu ja ravinteiden kierrätys Helsinki Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Luonnonvarakeskus
 Vesiensuojelu ja ravinteiden kierrätys 21.1.2016 Helsinki Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Luonnonvarakeskus Sivu 1 22.1.2016 Sivu 2 22.1.2016 Esityksen sisältö Kiertotalous Ravinteiden kierrätyksestä Lisätiedot Humuksen vaikutukset järvien hiilenkiertoon ja ravintoverkostoihin. Paula Kankaala FT, dos. Itä Suomen yliopisto Biologian laitos
 Humuksen vaikutukset järvien hiilenkiertoon ja ravintoverkostoihin Paula Kankaala FT, dos. Itä Suomen yliopisto Biologian laitos Hiilenkierto järvessä Valuma alueelta peräisin oleva orgaaninen aine (humus) Lisätiedot Lannan käsittelyn tekniikat ja kannattavuuden edellytyksiä
 Lannan käsittelyn tekniikat ja kannattavuuden edellytyksiä Sari Luostarinen Erikoistutkija, FT Luonnonvarakeskus Luke Vesiviisas kiertotalous - seminaari Lantaa muodostuu kotieläintuotannossa Suomen kotieläintuotannossa Lisätiedot Eeli Mykkänen Kehityspäällikkö Biotehdas Oy. Kaasualan neuvottelupäivät 21-22.5.2014, M/S Viking Grace
 Eeli Mykkänen Kehityspäällikkö Biotehdas Oy Kaasualan neuvottelupäivät 21-22.5.2014, M/S Viking Grace Biotehdas Oy on suomalainen cleantech-yritys, joka tarjoaa kestävää palvelua eloperäisen jätteen käsittelyyn. Lisätiedot Biokaasulaitosten lannoitevalmisteet lannoitteena. Tapio Salo, MTT 07.11.2011 Baltic Compass Hyötylanta Biovirta
 Biokaasulaitosten lannoitevalmisteet lannoitteena Tapio Salo, MTT 07.11.2011 Baltic Compass Hyötylanta Biovirta Lainsäädäntö ja ympäristötuki Nitraattiasetus maksimi N 170 kg/ha/kalenterivuonna Lannoitevalmistelaki Lisätiedot Kokemuksia rikkihapon lisäyksestä lietelantaan levityksen yhteydessä. Tapio Salo, Petri Kapuinen, Sari Luostarinen Lantateko-hanke
 Kokemuksia rikkihapon lisäyksestä lietelantaan levityksen yhteydessä Tapio Salo, Petri Kapuinen, Sari Luostarinen Lantateko-hanke Lantateko-hanke, työpaketti 3 Testattiin Tanskassa yleistyneen, levityksen Lisätiedot Mikko Rahtola Hankekoordinaattori Luonnonvarakeskus (Luke)
 Kiertotalouden mahdollisuudet 26.10.2016 Mikko Rahtola Hankekoordinaattori Luonnonvarakeskus (Luke) 1 AIHEET Maatalouden ravinteiden iso kuva Mitä tukea kärkihanke tarjoaa? 3 vaihetta parempaan kiertotalouteen Lisätiedot Peltobiomassojen dyntäminen biokaasun tuotannossa. Annimari Lehtomäki skylän yliopisto
 Peltobiomassojen hyödynt dyntäminen biokaasun tuotannossa Annimari Lehtomäki Jyväskyl skylän yliopisto Bio- ja ympärist ristötieteiden tieteiden laitos Kasvien hyödynt dyntäminen biokaasun tuotannossa Lisätiedot Suomen kaatopaikat kasvihuonekaasujen lähteinä. Tuomas Laurila Ilmatieteen laitos
 Suomen kaatopaikat kasvihuonekaasujen lähteinä Tuomas Laurila Ilmatieteen laitos Johdanto: Kaatopaikoilla orgaanisesta jätteestä syntyy kasvihuonekaasuja: - hiilidioksidia, - metaania - typpioksiduulia. Lisätiedot Hakukohde: Elintarviketieteet
 Hakukohde: Elintarviketieteet Mallivastaus 1 Miten elävien organismien synty muutti typen kiertoa maapallolla? Alkutilanne Planeetan muodostuessa typen oletetaan tulleen protoplaneetalle kiinteänä ammoniakkijäänä Lisätiedot JaloJäte-tutkimus Luomupäivä 9.11.2011
 JaloJäte-tutkimus Luomupäivä 9.11.2011 Helena Kahiluoto Tausta Ilmastonmuutos ja Itämeren tila Velvoitteet ja energian hinta Vastuullinen kuluttaminen Vajaahyödynnetyt biomassat Tavoite JaloJäte tuottaa Lisätiedot Biokaasulaskurin esittely
 Biokaasulaskurin esittely Heidi Rintamäki MTT Lannan ravinteet käyttöön -hyötyjä tilan taloudelle ja ympäristönsuojelulle Ylistaro, Esityksen sisältö Biokaasusta yleisesti Kannattavuuteen vaikuttavia asioita Lisätiedot energiatehottomista komponenteista tai turhasta käyntiajasta
 LUT laboratorio- ato o ja mittauspalvelut ut Esimerkkinä energiatehokkuus -> keskeinen keino ilmastomuutoksen hallinnassa Euroopan sähkönkulutuksesta n. 15 % kuluu pumppusovelluksissa On arvioitu, että Lisätiedot JÄTTEESTÄ PUHTAITA AJOKILOMETREJÄ. Sanna Marttinen, MTT From waste to traffic fuel (W-FUEL)-hanke Työpaja Salossa 6.9.2010
 JÄTTEESTÄ PUHTAITA AJOKILOMETREJÄ Sanna Marttinen, MTT From waste to traffic fuel (W-FUEL)-hanke Työpaja Salossa 6.9.2010 W-FUEL edistää biokaasun tuotantoa ja liikennepolttoainekäyttöä Teemme Salon seudulla Lisätiedot Tuotteet / Product Group
 Tuotteet / Product Group 1. Maisemointi- ja Eroosionestokompostit / maisemointi, eroosion esto 2. Kompostilannoitteet / Maanviljely ja metsänhoito 3. Biosuodatuskompostit / Kaatopaikkojen kattaminen 4. Lisätiedot 2. Prosessikaavioiden yksityiskohtainen tarkastelu
 2. Prosessikaavioiden yksityiskohtainen tarkastelu 2.1 Reaktorit Teolliset reaktorit voidaan toimintansa perusteella jakaa seuraavasti: panosreaktorit (batch) panosreaktorit (batch) 1 virtausreaktorit Lisätiedot Biolaitostuotteiden käyttö maataloudessa. Biolaitosyhdistyksen juhlaseminaari , Helsinki
 Biolaitostuotteiden käyttö maataloudessa Biolaitosyhdistyksen juhlaseminaari 22.10.2015, Helsinki Biotehdas Oy on suomalainen cleantech-yritys, joka tarjoaa kestävää palvelua eloperäisen jätteen käsittelyyn. Lisätiedot ERIKOISTAPAUKSET VEDEN KÄSITTELYYN SIVUTUOTTEISTA TEHDYILLÄ RAKEILLA,
 ERIKOISTAPAUKSET VEDEN KÄSITTELYYN SIVUTUOTTEISTA TEHDYILLÄ RAKEILLA, Kuokkanen, T., Kuokkanen, V., Rämö, J. Rakeistettujen materiaalien ominaisuuksia Kalsiumkarbonaatti, tuhka, verkkosilikaattipohjainen Lisätiedot Pajubiohiili biolaitoksissa. Ilmo Kolehmainen Pajupojat Oy
 Pajubiohiili biolaitoksissa Ilmo Kolehmainen Pajupojat Oy Miksi juuri paju Luonnostaan huokoisin puurakenne - Nopea kasvu - Sadonkorjuu 2-3 vuoden välein LCA - Merkitys hiilitaseissa - Energian raaka-aineena Lisätiedot Kiertotalous alkaa meistä Bioenergian kestävyyden arviointi Kommenttipuheenvuoro
 Kiertotalous alkaa meistä Bioenergian kestävyyden arviointi Kommenttipuheenvuoro Teija Paavola, Biovakka Suomi Oy Bioenergian kestävyys seminaari, 3.12.2015, Helsinki Kestävyyden osa-alueiden painottaminen Lisätiedot KOKOEKO-seminaari Suljetaanko kaatopaikat vuonna 2016? Minne jätteet? Kuopio 11.2.2014. Eeli Mykkänen Kehityspäällikkö Biotehdas Oy
 KOKOEKO-seminaari Suljetaanko kaatopaikat vuonna 2016? Minne jätteet? Kuopio 11.2.2014 Eeli Mykkänen Kehityspäällikkö Biotehdas Oy Biotehdas Oy on suomalainen cleantech-yritys, joka tarjoaa kestävää palvelua Lisätiedot Ravinteiden kierrätys on osa kiertotaloutta. Ravinteiden kierrätyksen ideapäivä Turku Hankekoordinaattori Tarja Haaranen
 Ravinteiden kierrätys on osa kiertotaloutta Ravinteiden kierrätyksen ideapäivä Turku 12.1.2015 Hankekoordinaattori Tarja Haaranen Sivu 1 16.1.2015 Luonnonvarojen hupeneminen ja ilmastonmuutos Väestönkasvu Lisätiedot Biokaasun tuotanto- ja käyttömahdollisuudet Jouni Havukainen
 Biokaasun tuotanto- ja käyttömahdollisuudet Jouni Havukainen Sisältö Mitä mädätys on? Kuinka paljon kustantaa? Kuka tukee ja kuinka paljon? Mitä rakennusprojektiin kuuluu ja kuka toimittaa? Mikä on biokaasun Lisätiedot Maatalouden biokaasulaitos
 BioGTS Maatalouden biokaasulaitos Sähköä Lämpöä Liikennepolttoainetta Lannoitteita www.biogts.fi BioGTS -biokaasulaitos BioGTS -biokaasulaitos on tehokkain tapa hyödyntää maatalouden eloperäisiä jätejakeita Lisätiedot Kokkolan biokaasulaitos
 Kokkolan biokaasulaitos Biokaasuyhdistyksen seminaari 6-7.11.2013 Hannu Turunen / Econet Oy ECONET -konserni lyhyesti Vesi- ja ympäristöalan monipalveluyrityksen tausta 2002 perustettu Skanskan ympäristörakentamispuolen Lisätiedot BioGTS Biojalostamo - Jätteestä paras tuotto
 BioGTS Biojalostamo - Jätteestä paras tuotto BioGTS Biojalostamo Biohajoavista jätteistä uusiutuvaa energiaa, liikenteen biopolttoaineita, kierrätysravinteita ja kemikaaleja kustannustehokkaasti hajautettuna Lisätiedot LANNASTA LANNOITETTA JA ENERGIAA EDULLISESTI
 LANNASTA LANNOITETTA JA ENERGIAA EDULLISESTI Kauhajoki 16.12.2014 Jari Luokkakallio ProAgria Etelä-Pohjanmaa MAATILAN ENERGIAHUOLTO - tiedonvälityshanke 1.1.2013 31.12.2014 Etelä-Pohjanmaa Hankkeen osa-alueet: Lisätiedot Virolahden biokaasulaitokselta biokaasua jakeluverkkoon 12.11.2015
 Virolahden biokaasulaitokselta biokaasua jakeluverkkoon 12.11.2015 Haminan Energia Oy Perustettu 23.3.1901 Maakaasun jakelu aloitettiin 3.12.1982 Haminan Energia Oy:ksi 1.9.1994 Haminan kaupungin 100% Lisätiedot 2017 © DocPlayer.fi Yksityisyyskäytäntö | Palveluehdot | Palaute