text:
Lag om återvinning till konkursbo 758/1991 - Uppdaterad lagstiftning - FINLEX ®
 Du är här: Finlex › Lagstiftning › Uppdaterad lagstiftning › Vuosi 1991 › 26.4.1991/758
 När en gäldenärs egendom har avträtts till konkurs, får genom domstols beslut fastställas att en rättshandling som gäller gäldenärens egendom skall gå åter så som stadgas i denna lag. Vad denna lag stadgar om rättshandlingar gäller även förfaranden, arrangemang och andra åtgärder som till sina verkningar är jämförbara med en rättshandling.
 Med fristdag avses i denna lag den dag då konkursansökan gjordes hos domstolen. Har flera konkursansökningar varit anhängiga samtidigt, skall som fristdag anses dagen för den ansökan som först blev anhängig.
 Blir ett dödsbo, som har överlåtits till förvaltning av boutredningsman, försatt i konkurs på en ansökan som gjorts inom tre månader från det boutredningsmannen förordnades, förstås med fristdag likväl den dag då ansökan gjordes om förordnande av boutredningsman. (21.7.2006/635)
 Om en gäldenärs egendom avträds till konkurs på ansökan som har gjorts medan ett förfarande enligt lagen om företagssanering (47/1993) varit anhängigt eller inom tre månader från det att saneringsförfarandet av någon annan orsak än som följd av fastställande av saneringsprogram har upphört, anses som fristdag den dag som avses i 35 § 2 mom. i nämnda lag. Om en gäldenärs egendom avträds till konkurs på ansökan som har gjorts medan ett förfarande enligt lagen om skuldsanering för privatpersoner (57/1993) varit anhängigt eller inom tre månader från det att skuldsaneringsansökan avslogs eller lämnades därhän, anses som fristdag den dag som avses i 60 § 2 mom. i nämnda lag. (6.11.1998/797)
 Vid tillämpningen av denna lag anses som närstående till varandra gäldenären och
 1) hans make,
 2) den som är släkt med honom eller hans make i rätt upp- eller nedstigande led eller hans eller makens hel- och halvsyskon samt den som är gift med någon sådan närstående, och
 3) den som på något annat sätt står honom särskilt nära.
 Som närstående till varandra skall vidare anses en enskild näringsidkare, ett bolag eller någon annan sammanslutning eller en stiftelse och
 1) den som ensam eller tillsammans med någon närstående till honom har en sådan väsentlig intressegemenskap med näringsidkaren, sammanslutningen eller stiftelsen som grundar sig på delägarskap eller ett därmed jämförligt ekonomiskt förhållande,
 2) den som genom ledande ställning har ett väsentligt inflytande över verksamhet som näringsidkaren, sammanslutningen eller stiftelsen bedriver, samt
 3) den som är närstående till någon som avses i 1 eller 2 punkten.
 Ett nära förhållande som avses i 2 mom. 3 punkten saknar betydelse, om det görs sannolikt att förhållandet inte har haft något samband med rättshandlingen.
 Insolvens och överskuldsättning
 Enligt denna lag anses en gäldenär vara insolvent, om han är oförmögen att betala sina skulder när de förfaller till betalning och denna oförmåga inte är endast tillfällig. En gäldenär anses vara överskuldsatt, om hans skulder överstiger hans tillgångar.
 Allmän återvinningsgrund
 En rättshandling går åter om genom den, ensamt eller i förening med andra åtgärder, på ett otillbörligt sätt har gynnats en viss borgenär framför andra, gäldenärens egendom har undandragits borgenärerna eller hans skulder har ökats till skada för borgenärerna. En förutsättning för återgång är att gäldenären när rättshandlingen skedde var insolvent eller att rättshandlingen bidrog till att han blev insolvent. I fråga om en gåva, ett avtal med egenskap av gåva eller en avvittring förutsätter återgång likväl att gäldenären när rättshandlingen skedde var överskuldsatt eller att rättshandlingen bidrog till att han blev överskuldsatt. Vidare förutsätts det att den andra parten kände till eller borde ha känt till gäldenärens insolvens eller överskuldsättning eller rättshandlingens betydelse för gäldenärens ekonomiska ställning samt de omständigheter som gjorde rättshandlingen otillbörlig.
 Har den andra parten i en rättshandling som nämns i 1 mom. varit någon som är närstående till gäldenären, anses han ha känt till de omständigheter som avses i momentet, om det inte görs sannolikt att han vare sig hade eller borde ha haft kännedom om dem.
 Om rättshandlingen företogs mer än fem år före fristdagen, går den åter endast då någon närstående till gäldenären var part i den.
 Återvinning av gåva eller avtal med egenskap av gåva
 En gåva går åter, om den har fullbordats senare än ett år före fristdagen. En gåva som har fullbordats dessförinnan, men senare än tre år före fristdagen, går åter när den har skett till någon som är närstående till gäldenären och det inte visas att gäldenären vare sig var eller till följd av gåvan blev överskuldsatt.
 En gåva som avses i 6 § lagen om gåvoutfästelser går dessutom åter, om den anmälan som nämns i lagrummet inte har gjorts före fristdagen. Gåvan går även åter när en anmälan har gjorts efter det gåvan fullbordades,
 1) om anmälan har gjorts senare än ett år före fristdagen, eller
 2) om anmälan har gjorts dessförinnan, men senare än tre år före fristdagen, och det inte visas att gäldenären vare sig när gåvan fullbordades var eller till följd av gåvan blev överskuldsatt.
 Köp, byte eller annat avtal går åter enligt vad som stadgas om gåva i 1 mom., om det vid avtalets ingående rådde ett sådant uppenbart missförhållande mellan kontrahenternas utfästelser att avtalet delvis skall anses ha egenskap av gåva.
 Understöd och sedvanliga gåvor som inte stod i missförhållande till gäldenärens ekonomiska ställning är undantagna från återvinning enligt denna paragraf.
 Återvinning av oskälig förmån
 På betalning av lön, arvode eller annan därmed jämförlig förmån tillämpas vad 6 § 1 mom. stadgar om återgång av gåva till den del betalningen står i ett uppenbart missförhållande till vad som kan anses skäligt med hänsyn till det arbete som har utförts och omständigheterna i övrigt.
 Gåvopresumtion
 Har gäldenären till en närstående överlåtit egendom eller ingått ett köpe- eller bytesavtal eller något annat avtal med denne eller betalt honom lön, arvode eller annan därmed jämförlig förmån, och påstås det att överlåtelsen har skett utan vederlag eller att avtalet på grund av ett missförhållande mellan utfästelserna på ömse sidor åtminstone delvis skall anses ha egenskap av gåva eller att betalningen av lön, arvode eller annan därmed jämförlig förmån står i missförhållande till vad som enligt 7 § kan anses skäligt, skall överlåtelsen, avtalet eller betalningen anses helt eller delvis ha egenskap av gåva, om inte något annat görs sannolikt.
 Återvinning av avvittring
 Har gäldenären eftergivit sin rätt vid avvittring så som avses i 104 § äktenskapslagen, går avvittringen åter,
 1) om avvittringshandlingen inte har givits in till magistraten före fristdagen,
 2) om avvittringshandlingen har givits in till magistraten senare än ett år före fristdagen, eller
 3) om avvittringshandlingen har givits in till magistraten dessförinnan, men senare än tre år före fristdagen, och det inte visas att gäldenären vare sig när avvittringen skedde var eller till följd av avvittringen blev överskuldsatt.
 Återvinning av åtskiljande av egendom eller gottgörelse
 Har gäldenären eftergivit sin rätt så som avses i 11 § i lagen om upplösning av sambors gemensamma hushåll (26/2011), ska åtskiljandet eller gottgörelsen gå åter,
 1) om åtskiljandehandlingen eller avtalet eller någon annan handling om gottgörelse inte har getts in till magistraten före fristdagen,
 2) om en handling som avses i 1 punkten har getts in till magistraten senare än ett år före fristdagen, eller
 3) om en handling som avses i 1 punkten har getts in till magistraten dessförinnan, men senare än tre år före fristdagen, och det inte visas att gäldenären när åtskiljandet av egendom förrättades eller rättshandlingen om gottgörelse företogs inte var överskuldsatt och inte heller blev överskuldsatt till följd av åtskiljandet eller rättshandlingen.
 Betalning av en skuld som har skett senare än tre månader före fristdagen går åter, om den har gjorts med ovanliga betalningsmedel eller i förtid eller med ett belopp som med hänsyn till boets tillgångar skall anses vara avsevärt. Betalningen går likväl inte åter, om den med beaktande av förhållandena kan anses vara sedvanlig. Har betalningen skett till någon som är närstående till gäldenären tidigare än vad här sägs, men senare än två år före fristdagen, går den åter om det inte visas att gäldenären vare sig var eller till följd av betalningen blev insolvent.
 Betalning för en växel eller check går enligt 10 § åter endast i den mån den som mottog betalningen hade kunnat vägra att ta emot den utan att förlora sin växel- eller checkrätt mot någon annan av vilken han kunnat erhålla täckning.
 Om den ersättningsskyldighet som tredje man har, när återvinning av en betalning är utesluten enligt 1 mom., stadgas i 21 § 1 mom.
 Återvinning av betalning som erhållits genom utmätning
 Betalning som en borgenär har erhållit genom utmätning går åter, om denna har verkställts senare än tre månader före fristdagen. Har utmätningen skett till förmån för någon som är närstående till gäldenären tidigare än som här sägs men senare än två år före fristdagen, går betalningen likaså åter, om det inte visas att gäldenären vare sig var eller till följd av utmätningen blev insolvent.
 Stadgandena i 1 mom. tillämpas på utmätning för underhållsbidrag till barn eller make endast i den mån barnet eller maken genom utmätningen har gynnats på ett otillbörligt sätt.
 Återvinning av kvittning
 Vad denna lag stadgar om återvinning av betalning tillämpas även när kvittning skett, om borgenären inte hade haft rätt att kvitta sin fordran i konkursen.
 Pant som gäldenären överlämnat eller annan säkerhet som han ställt för sin skuld senare än tre månader före fristdagen går åter, om inte sådan säkerhet var betingad vid skuldens tillkomst eller om inte besittningen av panten överlämnats eller andra för säkerhetsrättens uppkomst nödvändiga åtgärder skett utan ogrundat dröjsmål efter skuldens tillkomst. Har säkerheten ställts till någon som är närstående till gäldenären tidigare än som här sägs men senare än två år före fristdagen, går säkerheten åter, om det inte visas att gäldenären vare sig var eller till följd av säkerhetsåtgärden blev insolvent.
 Återbäring av egendom eller ersättning för dess värde
 När en rättshandling går åter skall den egendom som erhållits från gäldenären återbäras till konkursboet.
 Konkursboet skall återbära vederlag som har lämnats gäldenären för egendom som avses i 1 mom. Återbäringsskyldighet föreligger likväl inte, om vederlaget har undanhållits borgenärerna och den som lämnade vederlaget hade eller borde ha haft kännedom om att detta var gäldenärens avsikt.
 Finns den egendom som enligt 1 eller 2 mom. skall återbäras inte i behåll eller kan den av någon annan orsak inte återbäras, skall dess värde ersättas. Är återbäring av viss egendom förenad med olägenhet för den förpliktade, kan domstolen berättiga honom att i stället för egendomen betala ersättning enligt dess värde.
 Om värdet av den egendom som skall återbäras har minskat betydligt på grund av att den har förslitits eller lidit skada, skall den återbäringsskyldige betala ersättning för värdeminskningen.
 Har egendomens värde minskat av någon annan orsak än som nämns i 1 mom., är återvinningssvaranden skyldig att utge skälig ersättning för värdeminskningen såvitt gäller tiden efter det återvinning yrkades. Om återbäringsskyldigheten följer av 5 §, kan svaranden åläggas att betala ersättning räknat redan från den tid då han tog emot egendomen.
 Avkastning, nytta och ränta
 Den som är skyldig att återbära egendom skall även utge den avkastning som han har fått av egendomen efter det återvinning yrkades eller ersätta avkastningens värde med motsvarande tillämpning av 15 § 3 mom. Den återbäringsskyldige skall även betala skälig ersättning för den nytta som han haft av egendomen efter nämnda tidpunkt, om inte denna ersättning kan anses ingå i vad som skall utges för egendomens värdeminskning. Sker återvinning enligt 5 §, kan den återbäringsskyldige åläggas att betala ersättning redan från den tid då han tog emot egendomen.
 Om den egendom som skall återbäras utgörs av pengar eller om ersättning skall utges för värdet av egendom, skall återvinningssvaranden betala ränta enligt 4 § räntelagen (633/82) från det återvinning yrkades. Sker återvinning enligt 5 §, kan svaranden även åläggas att betala ränta med stöd av 3 § 2 mom. räntelagen från den tid då han tog emot egendomen.
 Kostnad för egendomen
 Den återbäringsskyldige har rätt till ersättning för nödvändig kostnad som han har lagt ned på den egendom som skall återbäras och, såvitt det prövas skäligt, även för annan kostnad.
 Säkerhet som ställts av tredje man
 Har tredje man ställt säkerhet för gäldenärens skuld och fått säkerheten tillbaka sedan gäldenärens förpliktelse fullgjorts, är borgenären då prestationen går åter inte skyldig att återbära mera än vad som överstiger säkerhetens värde, om han inte kan återfå denna och han inte heller, när han återställde säkerheten, kände till eller borde ha känt till gäldenärens insolvens. Vad som här sägs skall även tillämpas när någon har gått i borgen för gäldenärens förpliktelse och gäldenären har fullgjort denna.
 Om ersättningsskyldighet för tredje man som har återfått säkerheten och för borgensmannen stadgas i 21 § 2 mom.
 Förvärvares ställning
 Har egendom som enligt denna lag kan krävas åter till ett konkursbo blivit överlåten vidare, får samma krav på återbäring av egendomen eller på ersättning för dess värde framställas mot förvärvaren, om han kände till eller borde ha känt till de omständigheter som leder till återgång av rättshandlingen. Härvid gäller även vad 15–18 §§ stadgar om verkan av återvinning. Förvärvaren är likväl inte skyldig att i det fall som nämns i 16 § 1 mom. betala ersättning för minskning av egendomens värde under tiden före hans förvärv.
 Växel- och checkgäldenärs ersättningsansvar och återställande av säkerhet
 Om betalningen av en växel eller check inte kan gå åter enligt 11 §, är den som skulle ha burit den slutliga förlusten om betalningen hade uteblivit skyldig att utge ersättning till konkursboet. Ersättningsskyldighet förutsätter att betalningen skulle ha kunnat dömas att gå åter, om den hade erlagts till nämnda person i egenskap av borgenär.
 I det fall som avses i 19 § är den tredje man som har återfått sin säkerhet eller borgensmannen skyldig att till borgenären eller, om så yrkas, direkt till konkursboet lämna säkerheten på nytt eller ersätta dess värde. Detta förutsätter att betalningen skulle ha kunnat dömas att gå åter, om den hade erlagts till nämnda person i egenskap av borgenär.
 Jämkning samt återvinningsförfarande
 En skyldighet som till följd av återvinning enligt denna lag uppkommer för någon annan än konkursboet kan jämkas, om det finns vägande skäl.
 Talan om återvinning
 Återvinning får yrkas av boförvaltaren och av en borgenär som har bevakat sin fordran i konkursen eller vars fordran annars har beaktats i utdelningsförteckningen. Detsamma gäller övriga yrkanden på konkursboets vägnar enligt denna lag.
 Återvinning yrkas genom talan vid domstol eller genom anmärkning mot en bevakning. I stället för vid det forum som avses i 10 kap. i rättegångsbalken kan talan väckas vid den tingsrätt som har behandlat frågan om försättande av gäldenären i konkurs och i samband med ett saneringsförfarande vid den tingsrätt som har behandlat ärendet om inledande av saneringsförfarandet. Boförvaltaren kan även yrka återvinning genom att göra en invändning mot något annat yrkande som har framställts mot konkursboet. (2.3.2007/248)
 Om gäldenären försätts i konkurs under ett företagssaneringsförfarande eller medan ett saneringsprogram gäller, kan boförvaltaren i utredarens ställe fortsätta att på konkursboets vägnar föra en återvinningstalan som är anhängig vid denna tidpunkt. Om talan har väckts av en borgenär, kan denne fortsätta att föra talan på konkursboets vägnar. På motsvarande sätt kan en borgenär fortsätta att föra en återvinningstalan som borgenären har väckt i anslutning till en privatpersons skuldsanering. Talan får fortsättas under förutsättning att en anmälan om att talan fortsätts görs inom tre månader från den bevakningsdag som avses i 12 kap. 5 § konkurslagen (120/2004) till den domstol som behandlar återvinningstalan.
 Talan om återvinning ska väckas inom ett år från det konkursen började. Talan får likväl väckas även inom tre månader från det grunden för återvinning blev känd eller borde ha blivit känd för konkursboet. (31.1.2013/87)
 Har en borgenär väckt talan, skall domstolen ge boförvaltaren tillfälle att bli hörd i saken. Meddelande om sakens behandling får sändas till boförvaltaren med posten. (20.2.2004/121)
 Väcks talan om återvinning så sent att en svarande som på grund av käromålet vill bevaka en fordran i konkursen inte kan göra detta på bevakningsdagen, får svaranden bevaka sin fordran efter bevakningsdagen, enligt vad som bestäms i 12 kap. 16 § konkurslagen. En likadan rätt har den som på grund av en invändning som nämns i 23 § 2 mom. får behov av att bevaka sin fordran i konkursen efter bevakningsdagen.
 Lagen tillämpas om konkursansökan har gjorts efter ikraftträdandet. På rättshandlingar som har företagits därförinnan skall i stället för 1–22 §§ tillämpas de stadganden som gällde när denna lag träder i kraft. En sådan rättshandling går likväl inte åter, om den inte skulle gå åter enligt denna lag. I fråga om en rättshandling som har företagits innan denna lag trätt i kraft gäller ej heller återbärings- eller ersättningsplikt eller någon annan motsvarande skyldighet i vidare mån än enligt denna lag.
 Om ett aktiebolag har försatts i likvidation före denna lags ikraftträdande, skall de bestämmelser tillämpas som gällde vid ikraftträdandet.
 Denna lag tillämpas när ett saneringsförfarande inleds efter lagens ikraftträdande.
 RP 152/2006, LaUB 22/2006, RSv 246/2006
 Denna lag tillämpas inte om åtskiljandet av egendom eller gottgörelsen avser ett i lagen om upplösning av sambors gemensamma hushåll avsett samboförhållande som har upphört innan denna lag har trätt i kraft.
 1 kap - Allmänna stadganden1 § - Tillämpningsområde2 § - Fristdag3 § - Närstående4 § - Insolvens och överskuldsättning2 kap - Förutsättningar för återvinning5 § - Allmän återvinningsgrund6 § - Återvinning av gåva eller avtal med egenskap av gåva7 § - Återvinning av oskälig förmån8 § - Gåvopresumtion 9 § - Återvinning av avvittring9 a § - Återvinning av åtskiljande av egendom eller gottgörelse10 § - Återvinning av betalning av skuld11 § - Återvinning av betalning för växel eller check12 § - Återvinning av betalning som erhållits genom utmätning13 § - Återvinning av kvittning14 § - Återvinning av säkerhet3 kap - Verkan av återvinning15 § - Återbäring av egendom eller ersättning för dess värde16 § - Värdeminskning17 § - Avkastning, nytta och ränta18 § - Kostnad för egendomen19 § - Säkerhet som ställts av tredje man4 kap - Tredje mans ställning20 § - Förvärvares ställning21 § - Växel- och checkgäldenärs ersättningsansvar och återställande av säkerhet5 kap - Jämkning samt återvinningsförfarande22 § - Jämkning23 § - Talan om återvinning24 § - Väckande av talan25 § - Efterbevakning6 kap - Ikraftträdande26 § - Ikraftträdelse- och övergångsstadgandeIkraftträdelsestadganden:25.1.1993/52:6.11.1998/797:8.11.2002/931:20.2.2004/121:21.7.2006/635:2.3.2007/248:14.1.2011/30:31.1.2013/87:


type: other

text:
Ajutised püügikitsendused Läänemeres 2009. aastal – Riigi Teataja
 Ajutised püügikitsendused Läänemeres 2009. aastal
 RTL 2009, 30, 389
 Vastu võetud 24.03.2009 nr 13
 Määrus kehtestatakse «Kalapüügiseaduse» § 19 lõike 3 alusel, arvestades Euroopa Liidu nõukogu 28. novembri 2008. a määruse nr 1322/2008, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning nendega seotud tingimused 2009. aastaks (EÜT L 345, 23.12.2008, lk 1–9) lisa II punkte 1a ja 1b ning tuginedes Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudi ettepanekutele.
 § 1. Läänemeres on 2009. aastal keelatud kalapüük traalide, ankurdatud põhjanootade või muude samalaadsete püügivahenditega, seisevvõrkude, nakkevõrkude või abaratega, kui eelnimetatud püügivahendite võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, ning põhjapüügivahendite ja õngejadadega, v.a triivõngejadade, ridvata õngede ja taglasõngejadadega:
 1) alarajoonides 22 kuni 24 – rohkem kui 201 sadamast äraoleku päeva jooksul iga laeva kohta, mille pardal on käesolevas paragrahvis nimetatud püügivahendid;
 2) alarajoonides 25 ja 26 – rohkem kui 160 sadamast äraoleku päeva jooksul iga laeva kohta, mille pardal on käesolevas paragrahvis nimetatud püügivahendid.
 § 2. Kalalaevaga, mida kasutatakse kalapüügiks §-s 1 nimetatud püügivahenditega nii § 1 punktis 1 kui punktis 2 nimetatud alarajoonides, on 2009. aastal keelatud püüda kokku rohkem kui 201 sadamast äraoleku päeva jooksul.
 § 3. Paragrahvides 1 ja 2 sätestatud püügiaja kasutamisel tuleb järgida Euroopa Liidu nõukogu 18. septembri 2007. a määruse nr 1098/2007, millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97 (EÜT L 248, 22.09.2007, lk 1–10), art 8 lõikes 1 toodud püügikeeluaegu.
 § 4. Kalapüük pelaagilise traalnoodaga on keelatud 1. aprillist 20. maini 2009. a Läänemere avaosa ja Soome lahe lääneosa järgmistes piirkondades:
 1) merealal, mille nurgapunktide koordinaadid on 58° 00' N 21° 40' E, 58° 00' N 22° 00' E, 57° 50' N 21° 40' E ja 57° 50' N 22° 00' E;
 2) merealal, mis piirneb põhjast punktidega 57° 50' N 21° 50' E ja 57° 50' N 22° 00' E ning lõunast Eesti Vabariigi territoriaalmere välispiiriga;
 3) merealal, mis piirneb põhjast punktidega 59° 10' N 22° 50' E ja 59° 10' N 23° 10' E ning lõunast paralleeliga 59° 00' N;
 4) merealal, mille läänepoolsete nurgapunktide koordinaadid on 58° 50' N 22° 10' E, 58° 40' N 22° 10' E, 58° 40' N 21° 50' E ja 58° 30' N 21° 50' E, ulatudes idas meridiaanini 22° 30' E.
 § 5. Liivi lahes on Eesti jurisdiktsiooni all oleval veealal keelatud kalapüük pelaagilise traalnoodaga 20. aprillist 19. maini 2009. a.
 § 6. Liivi lahes Läti majandusvööndis on keelatud kalapüük pelaagilise traalnoodaga 12. maist 10. juunini 2009. a.
 § 7. Paragrahvides 1, 2, 4 ja 6 nimetatud keeld kehtib kalapüügil Eesti Vabariigi riigilipu all sõitva laevaga.
 § 8. Kaluri kalapüügiloa alusel on Läänemerel 2009. aastal keelatud kalapüük nakkevõrkudega, mille silmasuurus on väiksem kui 70 mm. Erandina on lubatud räime- ja meritindipüük 28–40 mm silmasuurusega nakkevõrkudega järgmistes piirkondades ja ajavahemikel:
 1) Pärnu lahes püügiruutudes1 178, 179 ja 180 – 1. jaanuarist jääkatte lagunemiseni, jääkatte puudumisel 15. märtsini;
 2) Narva lahes püügiruudus 36 5-meetri samasügavusjoonest arvates kaugemal – 1. jaanuarist 31. maini;
 3) punktides 1 ja 2 nimetamata piirkondades 5-meetri samasügavusjoonest arvates kaugemal – 1. jaanuarist 30. aprillini;
 4) Läänemeres 5-meetri samasügavusjoonest arvates kaugemal – 1. septembrist 31. oktoobrini.
 1 Vabariigi Valitsuse 31. märtsi 2003. a määruse nr 104 «Kalapüügiga seonduvate andmete esitamise kord» lisas 3 toodud kaardil näidatud väike püügiruut.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 20.7.2017
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 189/19
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 14/2016
 vom 5. Februar 2016
 zur Änderung von Anhang II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens [2017/1297]
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum (im Folgenden „EWR-Abkommen“), insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Die Verordnung (EU) 2015/1906 der Kommission vom 22. Oktober 2015 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 282/2008 über Materialien und Gegenstände aus recyceltem Kunststoff, die dazu bestimmt sind, mit Lebensmitteln in Berührung zu kommen (1), ist in das EWR-Abkommen aufzunehmen.
 (2)
 Dieser Beschluss betrifft lebensmittelrechtliche Vorschriften. Nach der Einleitung zu Kapitel XII von Anhang II des Abkommens gelten lebensmittelrechtliche Vorschriften nicht für Liechtenstein, solange Liechtenstein in das EWR-Abkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über den Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen einbezogen ist. Dieser Beschluss gilt daher nicht für Liechtenstein.
 (3)
 Anhang II des EWR-Abkommens sollte daher entsprechend geändert werden —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 In Anhang II Kapitel XII des EWR-Abkommens wird unter Nummer 56 (Verordnung (EG) Nr. 282/2008 der Kommission) Folgendes angefügt:
 „, geändert durch:
 —
 32015 R 1906: Verordnung (EU) 2015/1906 der Kommission vom 22. Oktober 2015 (ABl. L 278 vom 23.10.2015, S. 11)“.
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnung (EU) 2015/1906 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 6. Februar 2016 in Kraft, sofern alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des EWR-Abkommens vorliegen (*1).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 5. Februar 2016.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Präsident
 Claude MAERTEN
 (1) ABl. L 278 vom 23.10.2015, S. 11.
 (*1) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 52004SC1238
 Projektas EEE jungtinio komiteto sprendimas iš dalies keičiantis Susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse - Bendrijos bendrosios pozicijos projektas – /* SEK/2004/1238 galutinis */
 Projektas EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS iš dalies keičiantis Susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityse - Bendrijos bendrosios pozicijos projektas -(pateiktas Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. EEE susitarimo 31 protokole pateikiamos konkrečios Bendrijos ir EEE ELPA valstybių bendradarbiavimo, nesusijusio su keturiomis laisvėmis, nuostatos.2. Pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu siekiama is dalies pakeisti 31 Protokolą, isplečiant bendradarbiavimą, į jį įtraukiant Bendrijos veiksmų programos sudarymą, siekiant remti Europos lygiu jaunimo srityje dirbančias organizacijas. Jis suteikia teisinį pagrindą EEE ELPA valstybėms nuo 2005 m. sausio 1 d. dalyvauti ir finansiskai prisidėti prie Bendrijos veiksmų, susijusių su sia programa, finansavimo. Tai susiję su:32004 D 0790: 2004 m. balandzio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 790/2004/EB, sudarantis Bendrijos veiksmų programą sio srityje.3. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2894/94 1 straipsnio 3 dalies b punkte dėl EEE susitarimo įgyvendinimo tvarkos numatoma, kad Komisijos pasiūlymu Taryba nustato Bendrijos poziciją dėl tokių sprendimų.4. EEE jungtinio komiteto sprendimo projektas pateikiamas tvirtinti Tarybai. Po to Komisija Bendrijos poziciją kaip galima anksčiau pateikia EEE jungtiniam komitetui.Projektas EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS iš dalies keičiantis Susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose su keturiomis laisvėmis nesusijusiose srityseEEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsizvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau - Susitarimas), ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,kadangi:(1) Susitarimo 31 protokolas buvo is dalies pakeistas ... m. ... ... d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. .../... [1] .[1] OL L ...(2) Tikslinga isplėsti susitariančiųjų salių bendradarbiavimą, įtraukiant 2004 m. balandzio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 790/2004/EB, sudarantį Bendrijos veiksmų programą jaunimo srityje [2].[2] OL L, 134, 2003 4 30, p 24.(3) Siekiant sio tikslo Susitarimo 31 protokolas turėtų būti is dalies pakeistas taip, kad leistų vykdyti tokį platesnį bendradarbiavimą nuo 2005 m. sausio 1 d.NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo 31 protokolo 4 straipsnis is dalies keičiamas taip:1. Ši dalis įterpiama po 2 dalies j pastraipos:,2k. Nuo 2005 m. sausio 1 d. ELPA valstybės pradeda dalyvauti sioje programoje:-32004 D 0790: Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 790/2004/EB, nustatantis Bendrijos veiksmų programą, siekiant remti Europos lygiu dirbančias organizacijas jaunimo srityje (OL L 134, 2004 4 30, p. 24).2. 3 dalies tekstas keičiamas taip:,ELPA valstybės pagal Susitarimo 82 straipsnio 1 dalies a punktą finansiskai prisideda prie 1, 2, 2a, 2b, 2c, 2d, 2e, 2f, 2g, 2h, 2i, 2j ir 2k dalyse minimų programų ir veiksmų finansavimo."2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po to, kai EEE jungtinis komitetas gavo paskutinį pranesimą, numatytą Susitarimo 103 straipsnio 1 dalyje [3].[3] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.] [Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.]Jis taikomas nuo 2005 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.Priimta Briuselyje, .EEE jungtinio komiteto varduPirmininkasEEE jungtinio komiteto Sekretoriai


type: wikipedia

text:
Gaël Sesboüé, né en 1974, est un chorégraphe et danseur français de danse contemporaine.
 Biographie
 Gaël Sesboüé commence la danse post-moderne en 1983 avec Maribé Demaille, dont il suivra l'enseignement pendant près de 10 ans, à Crozon dans le Finistère (France). Il développe parallèlement sa formation auprès de figures majeures de la danse contemporaine : Jean Cébron, Mirjam Berns, Carlotta Ikeda, Dominique Bagouet, Angelin Preljocaj, Régine Chopinot, Catherine Diverrès, et réalise dès 1985 une dizaine de courtes pièces chorégraphiques présentées dans différents festivals. Il initie en 1990 l’Association Lola Gatt avant d'entamer à partir de 1995 une carrière d’interprète, il collabore ainsi aux projets de Geisha Fontaine et Pierre Cottreau, Christian Rizzo, Tamara Stuart-Ewing, Christine Olivo, Christian Bourigault, Cédric Gourmelon, Xavier Le Roy... Il décide en 2007 de se consacrer en priorité à l'écriture chorégraphique et au développement de l'Association Lola Gatt à Brest. Association dont il partage depuis 2014 la direction artistique avec les chorégraphes Marie-Laure Caradec et Betty Tchomanga. Les différentes créations de Gaël Sesboüé ont été diffusées notamment dans le cadre des festivals Artdanthé, Hors-saison, Faits d'hiver, Anticodes, Agitato, Festival d'Avignon, Dañsfabrik, Kent dancing festival, A domicile - Guisseny, mais aussi dans différents espaces muséaux ou salles d’exposition : la Sidney Cooper Gallery à Canterbury, Passerelle Centre d'art contemporain à Brest, le Musée d'art moderne André-Malraux au Havre, le Musée d'art moderne et contemporain (Strasbourg), le Musée des beaux-arts de Brest ...
 Principales chorégraphies
 2019 : Maintenant, oui
 2019 : Ove
 2017 : O,S
 2016 : Sloth
 2014 : gê
 2013 : Le gardien
 2012 : Grammes
 2011 : Relatives T
 2010 : Le Champ
 2009 : Selman
 2009 : An Selm
 2008 : Body West End
 2006 : Pleased (en collaboration avec Claudie Douet)
 Premières pièces
 2000-1985 : Walking on salt, A corps rapportés, Perf, Raspoutine, Raptus, Huis Clos, Heure d'été, 3.30, Parlez moi de..., Olo...
 Filmographie
 1998 : Delirious DJQ, vidéoclip couleur réalisé par Daniel Ablin
 Références
 Liens externes
 Site officiel de la compagnie Lola Gatt
 Arthur Rimbaud - 150 ans (avec la collaboration de Gaël Sesboüé)
 Danseur français du XXe siècle
 Danseur français du XXIe siècle
 Chorégraphe français
 Danse contemporaine
 Naissance en 1974


text:
t.o.m. SFS 2018:1255
 2 §, 2 § 2 st, 2 § 3 st, 2 § 4 st, 3 §, 40 §
 Ändrad: SFS 1984:876, 1991:1144, 2009:1429, 2011:425
 21d § 3 st, 21e § 3 st Förordning (1977:178) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom
 Ändrad: SFS 1984:876
 25 §, 26 § 3 st
 Ändrad: SFS 1984:876, 1991:1144
 2. om gärning som påföljden avser ej motsvarar brott enligt svensk lag eller gärningsmannen, om gärningen begåtts här i landet, på annan grund än som avses i 6 § första stycket 7 ej skulle ha kunnat ådömas påföljd för brottet,
 3. om den dömde ej har hemvist i Sverige, såvida icke verkställighet här kan antagas förbättra möjligheterna till hans återanpassning eller den ådömda påföljden avser frihetsberövande och kan verkställas här i samband med verkställighet av annan sådan påföljd, som skall verkställas i Sverige, eller Sverige är den dömdes ursprungliga hemland,
 4. om verkställighet i Sverige skulle vara oförenlig med grundläggande principer för rättsordningen här i landet,
 5. om verkställighet här skulle strida mot Sveriges internationella förpliktelser,
 6. om dom i mål om ansvar för gärning som påföljden avser har meddelats här i landet eller om här utfärdat strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot för samma gärning har godkänts,
 7. om den dömde genom lagakraftägande dom, som meddelats i annan främmande stat än den stat som gjort framställning om verkställighet, för gärning som påföljden avser har frikänts från ansvar eller dömts till påföljd, som har verkställts i sin helhet eller håller på att verkställas eller har bortfallit till följd av preskription eller på grund av att nåd eller amnesti beviljats i nämnda stat, eller om den dömde genom sådan dom förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, eller
 8. om verkställighet i Sverige i övrigt skulle strida mot brottmålsdomskonventionen.
 Ändrad: SFS 2000:460
 8. om en tillämpning av 35 kap. 7--9 §§ eller 36 kap. 15 § brottsbalken skulle innebära att påföljden bortfallit.
 Har i den främmande staten vidtagits åtgärd som enligt lagen i den staten medför att tiden för bortfallande av påföljd uppskjutes, skall åtgärden ha samma verkan här i landet vid tillämpning av första stycket 8. Lag (1991:454).
 Ändrad: SFS 1984:876, 1991:454
 Finner regeringen uppenbart att framställningen ej gäller dom eller avgörande som avses i 1 § första stycket eller att hinder mot verkställighet möter enligt 5 § andra stycket 1-7, skall framställningen omedelbart avslås. I fråga om utevarodom får framställningen dock ej avslås enbart på den grund att domen ännu ej vunnit laga kraft.
 Ändrad: SFS 1984:876, 2000:570
 10 §, 15 §, 20 §, 21 § 2 st, 22 §, 25c § 2 st, 25d §, 25g § 4 st
 Ändrad: SFS 1990:274
 16 § 2 st, 24 §, 25g § 4 st
 Ändrad: SFS 1980:1135, 1991:300, 2009:1429
 25g § 4 st
 11 §, 16 § 2 st, 25g § 4 st
 20 §, 21 § 2 st, 22 §, 24 §, 9 §
 Ändrad: SFS 2009:1429
 I fråga om anhållande, häktning, reseförbud och anmälningsskyldighet enligt denna paragraf tillämpas i övrigt 24 kap. 4--24 §§ och 25 kap. 2--9 §§ rättegångsbalken. Ett beslut om anhållande eller häktning skall hävas senast när den sammanlagda tid den dömde varit berövad friheten i den främmande staten och här i landet med anledning av det eller de brott framställningen om verkställighet avser uppgår till den tid som bestämts för frihetsberövande påföljd för brottet eller brotten i den utländska domen. I fall då den dömde anhållits eller häktats innan framställning om verkställighet gjorts, skall beslutet om anhållande eller häktning hävas inom arton dagar från dagen för frihetsberövandet, om inte framställning om verkställighet gjorts före utgången av denna tid. Lag (2000:570).
 Ändrad: SFS 1981:1299, 1987:1214, 2000:570
 18 § Har framställning om verkställighet av europeisk brottmålsdom gjorts, kan egendom som genom domen förklarats förverkad tas i beslag, om beslag hade kunnat ske enligt svensk lag i en rättegång i Sverige. Beslut om beslag meddelas av Riksåklagaren eller rätten. I fråga om beslag enligt denna paragraf skall i övrigt bestämmelserna i 27 kap. rättegångsbalken tilllämpas. Bestämmelser om beslag och kvarstad finns också i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Lag (2000:570).
 Ändrad: SFS 1990:274, 2000:570
 Ändrad: SFS 2000:570
 Fråga om ansvar för gärning som avses med framställning om verkställighet av utevarodom får prövas, även om enligt 2 kap. brottsbalken åtal för gärningen ej kunnat väckas i Sverige eller kunnat väckas här endast efter särskilt förordnande, och utan hinder av bestämmelserna i 35 kap. 1-4 och 6 §§ samma balk. Frågan om ansvar för gärningen enligt svensk lag skall bedömas som om motsvarande brott begåtts här i landet. Åtgärd för väckande av åtal eller förundersökning, som vidtagits i den främmande staten enligt dess lag, skall tillerkännas verkan som om åtgärden vidtagits här i landet. Sådan åtgärd får dock ej tillerkännas annan verkan än den har enligt lagen i den främmande staten.
 19 §, 9 §
 25h §, 33 §
 HFD 2013 ref. 42: Fråga om ett annat lands regler om villkorlig frigivning ska beaktas när ett...
 Ändrad: SFS 1984:876, 2000:460, 2018:1255
 HFD 2016 ref. 38: Regeringens beslut i ärende om överförande av straffverkställighet har ansetts...
 2 § 2 st, 2 § 3 st, 2 § 4 st
 Ändrad: SFS 2000:570, 1984:876, 2000:460
 2. om domen angående påföljden, eller ett administrativt beslut till följd av denna dom, innehåller ett förordnande att den dömde skall utvisas från den stat där domen meddelats eller annars inte får vistas i den staten efter det att han försatts på fri fot. Lag (2000:460).
 25a § 2 st 1 p, 2 § 2 st
 Ändrad: SFS 1984:876, 2000:460
 Beträffande häktning och anhållande gäller vad som föreskrivs i rättegångsbalken om brottmål. Det som där sägs om offentlig försvarare ska tilllämpas beträffande offentligt biträde i den mån annat inte följer av 25 f §. Av bestämmelserna i 24 kap. rättegångsbalken tillämpas endast 1 § tredje stycket, 4 § första och andra styckena, 5 § första stycket, 6 § första och tredje styckena, 7 § första stycket, 8 § andra och tredje styckena, 9-17 §§, 20 § första stycket 2, 21 a §, 22 § första stycket och 24 §.
 25d §, 25e § 3 st, 25g § 4 st, 2 § 3 st, 35 §
 Ändrad: SFS 2008:69, 2000:460
 25 d § Om det finns skäl att anhålla eller häkta den dömde enligt 25 c § men syftet därmed kan uppnås genom reseförbud eller anmälningsskyldighet, får sådant tvångsmedel beslutas. För det gäller vad som föreskrivs i rättegångsbalken om brottmål. Vad som där sägs om offentlig försvarare skall tillämpas beträffande offentligt biträde i den mån annat inte följer av 25 f §. Av bestämmelserna i 25 kap. rättegångsbalken tillämpas endast 1 § tredje stycket, 2-5 §§, 7 § första och andra styckena och 9 §. Lag (2000:460).
 25e § 4 st, 25g § 4 st, 35 §
 Ändrad: SFS 2015:98, 2000:460
 25c § 2 st, 25d §, 2 § 2 st, 35 §
 Ändrad: SFS 2004:592, 2000:460
 I fall som avses i första stycket 2 gäller i tillämpliga delar 9 §, 10 § andra stycket samt 11-13 och 15 §§. Påföljden får inte bestämmas till enbart böter. I fråga om anhållande, häktning, reseförbud och anmälningsskyldighet gäller 24 och 25 kap. rättegångsbalken, om inte annat följer av 25 c § eller 25 d §. Lag (2000:460).
 26 § Fråga om verkställighet i främmande stat av här i landet ådömd eller ålagd påföljd enligt förordnande som avses i 2 § första eller fjärde stycket upptas av Kriminalvården eller, i fråga om verkställighet av överlämnande till rättspsykiatrisk vård, Socialstyrelsen eller, i fråga om verkställighet av böter eller förverkande, annan myndighet som regeringen bestämmer. Om det föreligger särskilda skäl, får en myndighet som här avses med eget yttrande överlämna ett ärende till regeringen för avgörande. Framställning om verkställighet får ej göras, om med motsvarande tillämpning av 5 § andra stycket 1-8 hinder mot verkställighet i den främmande staten kan antas föreligga.
 28 §, 2 §, 2 § 4 st, 30 §, 30 § 3 st, 31 §, 33 §, 34 §
 Ändrad: SFS 1984:876, 1991:1144, 1993:205, 2000:294, 2000:460, 2005:969
 34a § 4 st, 35 §, 41 §
 Ändrad: SFS 1996:1636, 2000:460, 2004:592, 1973:136
 31 § Har med anledning av framställning enligt 26 § den dömde anhållits eller häktats i den främmande staten och överföres han till Sverige för att närvara vid förhandling enligt 30 § första stycket skall han anses som anhållen av svensk myndighet från den tidpunkt då han anlände hit. I fråga om hans frihetsberövande gäller därefter 24 kap. rättegångsbalken. Den dömde får dock icke i något fall vara berövad sin frihet under sammanlagt längre tid än som i domen bestämts för frihetsberövande påföljd.
 Ändrad: SFS 1984:876, 2000:460, 2003:1160
 Ändrad: SFS 1991:1144, 1993:205, 2000:460, 2005:969, 1984:876
 Ändrad: SFS 1984:876, 1991:300, 2000:570
 21d § 3 st, 21e § 3 st, 21i § 3 st Förordning (1977:178) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom
 Ändrad: SFS 1973:136, 1996:1636
 Ändrad: SFS 2000:570, 2015:98
 Ändrad: SFS 2017:138
 2 §, 2 § 2 st, 2 § 3 st
 Ändrad: SFS 1984:876, 2000:460, 2005:969
 Ändrad: SFS 2015:98
 1972:260
 Prop. 1972:98, JuU 16, rskr 233
 1973:136
 upph. 27 §;ändr. 39 §
 1980:1135
 1981:1299
 Prop. 1983/84:197, JuU 1984/85:1, rskr 1984/85:8
 ändr. 1, 2, 3, 4, 6, 8, 23, 25, 26, 34, 36, 37, 41 §§;nya 25 a, 25 b, 34 a §§, rubr. närmast före 34 a §
 1984:876
 1985:519
 1987:1214
 1988:30
 Prop. 1989/90:82, 1989/90:JuU30, rskr 1989/90:264
 1990:274
 1991:300
 1991:454
 1991:1144
 1993:205
 1996:1636
 2000:294
 Prop. 1999/2000:45, bet. 1999/2000:JuU13, 1999/2000:JuU19, rskr. 1999/2000:172, 1999/2000:216
 nuvarande 25 b § betecknas 25 g §;ändr. 2, 3, 25, 25 a, den nya 25 g, 26, 27, 34, 34 a, 35, 41 §§, rubr. närmast före 5, 25, 26, 34 a §§;nya 25 b, 25 c, 25 d, 25 e, 25 f, 25 h, 34 b §§, rubr. närmast före 25 a §
 2000:460
 2000:570
 2000:722
 2003:1160
 Prop. 2003/04:87, bet. 2003/04:JuU27, rskr. 2003/04:247
 2004:592
 2005:969
 Prop. 2008/09:218, bet. 2009/10:JuU3, rskr. 2009/10:33
 2009:1429
 Prop. 2010/11:43, bet. 2010/11:JuU16, rskr. 2010/11:186
 2011:425
 2017:138
 2018:1255


type: caselaw

text:
14.12.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 367/14
 Sentenza della Corte (Seconda Sezione) del 24 ottobre 2013 — Land Burgenland, Grazer Wechselseitige Versicherung AG, Repubblica d’Austria/Commissione Europea, Repubblica di Austria
 (Cause riunite C-214/12 P, C-215/13 P e C-223/12 P) (1)
 (Impugnazione - Concorrenza - Aiuti di Stato - Aiuto dichiarato illegittimo ed incompatibile con il mercato comune - Aiuto concesso al gruppo Grazer Wechselseitige (GRAWE) in occasione della privatizzazione della Bank Burgenland AG - Determinazione del prezzo di mercato - Gara d’appalto - Condizioni illecite prive di incidenza sull’offerta più elevata - Criterio denominato del «venditore privato» - Distinzione tra gli obblighi che incombono allo Stato esercente le proprie prerogative di potere pubblico e quelli che incombono allo Stato agente in qualità di azionista - Snaturamento degli elementi di prova - Obbligo di motivazione)
 2013/C 367/22
 Lingua processuale: il tedesco
 Parti
 Ricorrenti: Land Burgenland (rappresentanti: U. Soltész, P. Melcher e A. Egger, Rechtsanwälte), Grazer Wechselseitige Versicherung AG (rappresentante: H. Wollmann, Rechtsanwalt), Repubblica di Austria (rappresentanti: C. Pesendorfer e J. Bauer, agenti)
 Altre parti nel procedimento: Commissione Europea (rappresentanti: L. Flynn, V. Kreuschitz e T. Maxian Rusche, agenti), Repubblica d’Austria, Land Burgenland
 Intervenienti a sostegno di Land Burgenland e Repubblica d’Austria: Repubblica federale di Germania (rappresentanti: K. Petersen, T. Henze e J. Möller, agenti)
 Oggetto
 Impugnazione proposta contro la sentenza del Tribunale (Sesta Sezione) del 28 febbraio 2012, Land Burgenland e Austria/Commissione (T-268/08 e T-281/08), con la quale il Tribunale ha respinto i ricorsi diretti all’annullamento della decisione 2008/719/CE della Commissione, del 30 aprile 2008, relativa all’aiuto di Stato al quale l’Austria ha dato esecuzione per la privatizzazione di Bank Burgenland (GU L 239, pag. 32) — Violazione del diritto dell'Unione e, segnatamente, dell'articolo 107, paragrafo 1, TFUE — Errata valutazione della garanzia di buon fine («Ausfallshaftung») del Land Burgenland a favore di Bank Burgenland.
 Dispositivo
 1)
 Le impugnazioni sono respinte.
 2)
 Il Land Burgenland, la Grazer Wechselseitige Versicherung AG e la Repubblica d’Austria sono condannati alle spese.
 3)
 La Repubblica federale di Germania sopporta le proprie spese.
 (1) GU C 194 del 30.6.2012.
 GU C 184 del 23.6.2012.


text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52009PC0671
 Pasiūlymas Tarybos reglamentas kuriuo laikinai panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 732/2008 numatytos specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymas Šri Lankos Demokratinei Socialistinei Respublikai /* KOM/2009/0671 galutinis - NLE 2009/0179 */
 [pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2009.12.15KOM(2009)671 galutinis2009/0179 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo laikinai panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 732/2008 numatytos specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymas Šri Lankos Demokratinei Socialistinei RespublikaiAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pagal specialiąją tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamąją priemonę, suteikiamą pagal Bendrijos bendrąją lengvatų sistemą (BLS+), pažeidžiamoms besivystančioms šalims, kurios ratifikuoja ir veiksmingai įgyvendina tam tikras tarptautines konvencijas dėl žmogaus ir darbo teisių, aplinkos apsaugos ir gero valdymo, taikomos papildomos muitų tarifų lengvatos.2. Šri Lankos Demokratinė Socialistinė Respublika (toliau – Šri Lanka) yra lengvatas pagal BLS+ gaunanti šalis.3. BLS+ lengvatos skiriamos ir yra taikomos, jei lengvatas gaunančios šalys atitinka BLS reglamento (Tarybos reglamento (EB) Nr. 732/2008, taikytino nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d.) 8 straipsnyje išdėstytas sąlygas. Vadovaujantis BLS+ reglamento 15 straipsnio 2 dalimi, BLS+ lengvatų taikymas visiems arba tam tikriems produktams, kurių kilmės šalis yra lengvatas gaunanti šalis, gali būti laikinai panaikinamas, pirmiausia jeigu nacionalinės teisės aktai nebeapima BLS reglamento III priede nurodytų konvencijų, ratifikuotų vykdant 8 straipsnio 1 ir 2 dalių reikalavimus, arba jeigu tie teisės aktai nėra veiksmingai įgyvendinami. Vadovaujantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 980/2005 (BLS reglamentas 2005–2008 m. laikotarpiu) 18 straipsniu, tuo atveju, jei Komisija gauna informacijos, galinčios pagrįsti laikiną panaikinimą ir jei Komisija mano, kad yra pakankamai priežasčių inicijuoti tyrimą, Komisija gali nuspręsti pradėti tyrimą.4. 2008 m. spalio 14 d. Komisija priėmė Sprendimą, kuriuo pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 980/2005 18 straipsnio 2 dalį numatoma inicijuoti tyrimą dėl tam tikrų žmogaus teisių konvencijų veiksmingo įgyvendinimo Šri Lankoje.5. Komisija atliko tyrimą ir jo išvadas pateikė 2009 m. spalio 19 d. priimtoje ataskaitoje. Ataskaitoje Komisija peržiūrėjo įvairius veiksmingo minėtų trijų konvencijų įgyvendinimo aspektus, ypatingą dėmesį skirdama tose konvencijose įtvirtintiems įsipareigojimams, kurie yra svarbiausi ir esminiai žmogaus teisių įsipareigojimai, ir kurių veiksmingas įgyvendinimas, Komisijos turimais duomenimis, kelia daugiausiai problemų. Remiantis turimais faktais ir informacija, įskaitant Šri Lankos pateiktą atitinkamą medžiagą ir informaciją (nors atliekant tyrimą į ją neatsižvelgta), šioje ataskaitoje daroma išvada, kad Šri Lankos nacionaliniai teisės aktai, į kuriuos įtrauktas Tarptautinis pilietinių ir politinių teisių paktas, Konvencija prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą bei Vaiko teisių konvencija, nėra veiksmingai įgyvendinami. Todėl būtina laikinai panaikinti pagal BLS+ teikiamas papildomas muitų tarifų lengvatas visiems Šri Lankos kilmės produktams.6. Remiantis BLS reglamento 19 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka, jei Komisija mano, kad laikinas panaikinimas yra būtinas, ji pateikia pasiūlymą Tarybai, kuri per du mėnesius kvalifikuota balsų dauguma priima sprendimą dėl Komisijos pasiūlymo. Tarybai nusprendus pritarti laikinam lengvatų panaikinimui, reglamentas įsigalios po šešių mėnesių nuo sprendimo priėmimo. Jei iki tol padėtis iš esmės pasikeistų ir laikiną lengvatų panaikinimą pagrindžiančių priežasčių nebeliktų, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, gali nuspręsti persvarstyti sprendimą.7. Todėl padėtis turėtų būti nuolat stebima, kad būtų galima vėl pradėti taikyti BLS+ lengvatas Šri Lankos kilmės produktams, jei tyrimo metu nustatytos veiksmingo įgyvendinimo problemos būtų tinkamai išspręstos. Dabartinio BLS reglamento taikymo laikotarpiu (t. y. iki 2011 m. gruodžio 31 d.) iš naujo nustatyti BLS+ lengvatas galima Tarybai priėmus Komisijos pasiūlymu pagrįstą sprendimą.8. Baigus tyrimą Šri Lankos vyriausybė pateikė Komisijai kelias su Komisijos ataskaita susijusias pastabas. Komisijos tarnybos peržiūrėjo pateiktus faktus ir argumentus ir padarė išvadą, kad jie neturi poveikio tyrimo išvadoms, kuriose teigiama, kad minėtos trys konvencijos šiuo metu įgyvendinamos neveiksmingai. Ši išvada, įskaitant Šri Lankos pateiktų pastabų vertinimą, taip pat bus pateikta Šri Lankai ne vėliau nei Taryba priims sprendimą dėl šio pasiūlymo. Be to, pateiktą medžiagą galima tinkamai panaudoti tolesniam dvišaliam dialogui su Šri Lanka dėl veiksmų ir priemonių, skirtų tyrimo metu nustatytoms veiksmingo įgyvendinimo problemoms spręsti.2009/0179 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo laikinai panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 732/2008 numatytos specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymas Šri Lankos Demokratinei Socialistinei RespublikaiEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį ir Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į 2008 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 732/2008 dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d., iš dalies keičiantį Reglamentus (EB) Nr. 552/97, Nr. 1933/2006 ir Komisijos reglamentus (EB) Nr. 1100/2006 ir Nr. 964/2007[1], ypač į jo 19 straipsnio 4 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) Vadovaujantis Tarybos reglamentu (EB) Nr. 732/2008, ypač jo 9 straipsniu ir 10 straipsnio 6 dalimi, Šri Lankos Demokratinė Socialistinė Respublika (toliau – Šri Lanka) yra lengvatas gaunanti šalis, kuriai taikoma pagal Bendrijos bendrąją lengvatų sistemą skirta speciali tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamoji priemonė.(2) 2008 m. gruodžio 9 d. Komisijos sprendime 2008/938/EB[2], kuriame Šri Lanka įtraukta į šalių, kurioms 2009 m. sausio 1 d. – 2011 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu taikoma speciali tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamoji priemonė, sąrašą, pažymėta, kad Tarybos reglamentu (EB) Nr. 980/2005[3] buvo inicijuotas tyrimas, siekiant nustatyti, ar Šri Lanka atitinka kriterijus, susijusius su trimis žmogaus teisių konvencijomis.(3) Komisijos turimose Jungtinių Tautų ataskaitose, pareiškimuose ir informacijoje bei kitose viešose atitinkamų šaltinių, įskaitant nevyriausybines organizacijas, pateiktose ataskaitose ir informacijoje nurodoma, kad Šri Lankos teisės aktai, į kuriuos įtraukti Tarptautinis pilietinių ir politinių teisių paktas, Konvencija prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą bei Vaiko teisių konvencija, nėra veiksmingai įgyvendinami. Minėtos trys konvencijos Reglamento (EB) Nr. 732/2008 III priedo A dalies 1, 5 ir 6 punktuose yra išvardytos kaip pagrindinės žmogaus teisių konvencijos.(4) Reglamento (EB) Nr. 732/2008 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagal tą reglamentą suteiktos specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymas gali būti laikinai panaikinamas, pirmiausia jei nėra veiksmingai įgyvendinami nacionaliniai teisės aktai, į kuriuos įtrauktos to reglamento III priede nurodytos konvencijos, ratifikuotos vykdant 8 straipsnio 1 ir 2 dalių reikalavimus.(5) Komisijos sprendimu 2008/803/EB[4] buvo inicijuotas tyrimas, siekiant nustatyti, ar veiksmingai įgyvendinami Šri Lankos Demokratinės Socialistinės Respublikos nacionaliniai teisės aktai, į kuriuos įtraukti Tarptautinis pilietinių ir politinių teisių paktas, Konvencija prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą bei Vaiko teisių konvencija.(6) Tyrimo metu Komisija suteikė Šri Lankai galimybę bendradarbiauti tyrime, įskaitant galimybę teikti pastabas apie išsamias Komisijos ekspertų, kuriems buvo patikėta atlikti nepriklausomą teisinį tyrimo dalyko vertinimą, išvadas. Nepaisant to, kad Šri Lanka nusprendė nebendradarbiauti ir nedalyvauti atliekant tyrimą, Komisija palaikė nuolatinius ryšius su Šri Lanka, kad pastaroji, nors ir nedalyvaudama tyrime, galėtų atkreipti Komisijos dėmesį į bet kokią tyrimui svarbią informaciją. Šiomis aplinkybėmis Komisija atsižvelgė į visą Šri Lankos pateiktą informaciją ir panaudojo ją atlikdama vertinimą, išdėstytą Komisijos ataskaitoje.(7) 2009 m. spalio 19 d. Komisija patvirtino ataskaitą, kurioje pateikė savo išvadas. Ataskaitoje daroma išvada, kad Šri Lankos Demokratinės Socialistinės Respublikos nacionaliniai teisės aktai, į kuriuos įtrauktas Tarptautinis pilietinių ir politinių teisių paktas, Konvencija prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą bei Vaiko teisių konvencija, nėra veiksmingai įgyvendinami.(8) Ataskaita ir tyrimo išvados buvo pateiktos Šri Lankai primenant, kad remdamasi šiomis išvadomis Komisija ketina nuspręsti, ar rekomenduoti laikinai panaikinti specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymą. Šri Lankai buvo suteiktas laikotarpis, per kurį ji galėjo pareikšti prieštaravimus šiuo klausimu arba pateikti konkrečias su Komisijos ataskaita susijusias pastabas.(9) Šri Lanka pateikė Komisijai keletą pastabų, susijusių su ataskaitos dalyku ir tyrimo procesu. Šios pastabos taip pat buvo susijusios su faktais ir išvadomis, apie kurias pateikti pastabas Šri Lankai buvo suteiktos galimybės tyrimo metu, tačiau ji jomis nepasinaudojo. Vis dėlto Komisija atidžiai peržiūrėjo Šri Lankos pastabas, ypač susijusias su sprendimo dėl laikino panaikinimo aplinkybėmis. Komisijos vertinime, apie kurį Šri Lankai buvo pranešta, padaryta išvada, kad nei vienas iš Šri Lankos pateiktų argumentų nekeistų tyrimo išvadų esmės.(10) 2009 m. lapkričio 17 d. Komisija pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 732/2008 19 straipsnio 1 dalį Bendrųjų lengvatų komitetui pateikė tyrimo išvadų ataskaitą.(11) Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymas turėtų būti laikinai panaikinamas visiems Šri Lankos kilmės produktams, kol nebus nuspręsta, kad nebėra priežasčių, pateisinančių laikiną panaikinimą.(12) Šis reglamentas turėtų įsigalioti po šešių mėnesių nuo jo priėmimo, nebent iki to laiko remiantis Komisijos pasiūlymu bus nuspręsta, kad nebėra priežasčių, pateisinančių laikiną panaikinimą,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamente (EB) Nr. 732/2008 numatyta speciali tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamoji priemonė yra laikinai panaikinama.2 straipsnisTaryba, atsižvelgdama į Reglamento (EB) Nr. 732/2008 taikymo laikotarpį, remdamasi Komisijos pasiūlymu kvalifikuota dauguma iš naujo nustato specialią tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamąją priemonę Šri Lankos kilmės produktams, jei nebebus priežasčių, pateisinančių laikiną panaikinimą.3 straipsnisReglamentas įsigalioja po šešių mėnesių nuo jo priėmimo, nebent iki to laiko Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu pagal Reglamento (EB) Nr. 732/2008 19 straipsnio 5 dalį, nuspręs kitaip.Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasFINANSINĖ TEISĖS AKTO PASIŪLYMO, KURIO POVEIKIS BIUDŽETUI YRA IŠIMTINAI SUSIJĘS SU PAJAMOMIS, PAŽYMA1. PASIŪLYMO PAVADINIMASTARYBOS REGLAMENTAS, kuriuo laikinai panaikinamas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 732/2008 numatytos specialios tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamosios priemonės taikymas Šri Lankos Demokratinei Socialistinei Respublikai2. BIUDŽETO EILUTĖSSkyrius ir straipsnis: 12 skyriaus 120 straipsnis.Atitinkamais metais biudžete numatyta suma: 14 079 700 000 EUR3. FINANSINIS POVEIKIS( Pasiūlymas neturi finansinio poveikio( Pasiūlymas neturi finansinio poveikio išlaidoms, bet turi tokį finansinį poveikį pajamoms:mln. eurų (dešimtųjų tikslumu)Biudžeto eilutė | Pajamos[5] | 2010 |12 skyrius | Poveikis nuosaviesiems ištekliams | +24.3 |Padėtis pradėjus taikyti priemonę |2011 |12 skyrius | +58.2 |4. KOVOS SU SUKČIAVIMU PRIEMONĖS...5. KITOS PASTABOSŠis poveikio biudžetui apskaičiavimas yra pagrįstas 2008 m. prekybos duomenimis ir prielaida, kad nuo 2010 m. rugpjūčio mėn. Šri Lankai bus taikomos įprastos lengvatos pagal BLS, o ne pagal BLS+ ir kad susijusio importo kiekis ir vertė iš esmės nesikeis. Jei tokia padėtis būtų buvusi 2008 m., papildomai būtų sumokėta 77,6 mln. eurų muitų.[1] OL L 211, 2008 8 6, p. 1.[2] OL L 334, 2008 12 12, p. 90.[3] OL L 169, 2005 6 30, p. 1.[4] 2008 m. spalio 14 d. Komisijos sprendimas (2008/803/EB), kuriuo numatoma inicijuoti tyrimą dėl tam tikrų žmogaus teisių konvencijų veiksmingo įgyvendinimo Šri Lankoje pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 980/2005 18 straipsnio 2 dalį (OL L 277, 2008 10 18, p. 34).[5] Tradicinių nuosavųjų išteklių atveju (žemės ūkio mokesčiai, cukraus mokesčiai, muitai) turi būti nurodytos grynosios sumos, t. y. bendros sumos atskaičius 25 % surinkimo išlaidų.


text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52007PC0257
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 16.5.2007KOM(2007) 257 lopullinen2007/0091 (CNB)Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSasetuksen (EY) N:o 974/98 muuttamisesta Kyproksen toteuttaman euron käyttöönoton vuoksi(komission esittämä)PERUSTELUT1. Ehdotuksen taustaKomissio antoi 16. toukokuuta 2007 EY:n perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jonka mukaan Kypros täyttää yhtenäisvaluuttaan siirtymiseen vaadittavat edellytykset ja Kyprosta koskeva poikkeus kumotaan 1. tammikuuta 2008 lähtien.Jos neuvosto tekee myönteisen päätöksen, sen on toteutettava muut euron käyttöönoton Kyproksessa edellyttämät toimet.Euron käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98[1] säännökset koskevat euron käyttöönottoa euroalueeseen ensimmäiseksi liittyneissä jäsenvaltioissa ja Kreikassa.[2] Mainittua asetusta muutettiin asetuksella (EY) N:o 2169/2005 euroalueen tuleviin laajentumisiin valmistautumiseksi ja asetuksella (EY) N:o 1647/2006, jolla soveltamisalaan sisällytettiin euron 1. tammikuuta 2007 käyttöönottanut Slovenia. Jotta Kypros voitaisiin sisällyttää asetuksen (EY) N:o 974/98 soveltamisalaan, on mainittuun asetukseen lisättävä viittaus kyseiseen jäsenvaltioon. Tämä ehdotus sisältää mainittuun asetukseen tarvittavat muutokset.Kyproksen siirtymäsuunnitelman mukaan ns. big bang -vaihtoehto olisi mahdollinen. Tämä tarkoittaa sitä, että euron käyttöönotto Kyproksen valuuttana sekä euroseteleiden ja -kolikoiden käyttöönotto tapahtuvat samanaikaisesti.2. Oikeudelliset näkökohdat2.1. OikeusperustaTämän ehdotuksen oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 123 artiklan 5 kohta, jossa annetaan lupa toteuttaa muut euron käyttöönoton edellyttämät toimet jäsenvaltiossa, jota koskeva poikkeus on kumottu perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan nojalla.Neuvosto tekee päätöksen yksimielisesti komission ehdotuksesta ja EKP:tä kuultuaan. Päätöksentekoon osallistuvat ne jäsenvaltiot, joihin ei sovelleta poikkeusta, ja se jäsenvaltio, jota asia koskee.2.2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaateEhdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.Tämä ehdotus rajoittuu siihen, mikä on tarpeen sille asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja on sen vuoksi suhteellisuusperiaatteen mukainen.2.3. Sääntelytavan valintaAsetus on ainoa soveltuva sääntelytapa euron käyttöönottoa koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 muuttamiseksi.3. TalousarviovaikutuksetEhdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon.4. Artikloja koskevat huomautukset4.1. 1 artiklaAsetuksen (EY) N:o 974/98 1 artiklan a alakohdan ja 1 a artiklan mukaisesti mainitun asetuksen liitteessä olevassa taulukossa luetellaan osallistuvat jäsenvaltiot ja mainitaan kaikkien näiden jäsenvaltioiden osalta euron käyttöönottopäivä, käteisrahan käyttöönottopäivä ja tarvittaessa asteittainen käytöstäpoistokausi. Asetuksen (EY) N:o 974/98 1 artiklan i alakohdan mukaisesti asteittaista käytöstäpoistokautta voidaan soveltaa ainoastaan jäsenvaltioihin, joissa euron käyttöönottopäivä ja käteisrahan käyttöönottopäivä ovat sama päivä. Tämä ei koskenut yhtätoista euron 1. tammikuuta 1999 käyttöönottanutta jäsenvaltiota eikä euron 1. tammikuuta 2001 käyttöönottanutta Kreikkaa. Sloveniassa euron ja käteisrahan käyttöönotto tapahtuivat samana päivänä (1. tammikuuta 2007), mutta Slovenia ei kuitenkaan ole halunnut soveltaa asteittaista käytöstäpoistokautta. Myös Kyproksen ja Maltan siirtymäsuunnitelman mukaan euron ja käteisrahan käyttöönotto tapahtuvat samana päivänä (1. tammikuuta 2008), mutta kumpikaan jäsenvaltioista ei halua soveltaa asteittaista käytöstäpoistokautta.Tällä artiklalla asetuksen (EY) N:o 974/98 liitteessä olevaan taulukkoon lisätään protokollan mukaisessa järjestyksessä Kypros ja kyseistä jäsenvaltiota koskevat seuraavat tiedot:Jäsenvaltio | Euron käyttöönottopäivä | Käteisrahan käyttöönottopäivä | Jäsenvaltio, joka soveltaa asteittaista käytöstäpoistokautta |”Kypros | 1 päivänä tammikuuta 2008. | 1 päivänä tammikuuta 2008. | Ei sovellu” |4.2. 2 artiklaTässä artiklassa säädetään, että asetus tulee voimaan 1. tammikuuta 2008, millä varmistetaan, että se on sovellettavissa siten, että se sopii ajoitukseltaan muihin neuvoston säädöksiin, jotka koskevat euron käyttöönottoa Kyproksessa, eli poikkeuksen kumoamisen ja Kyproksen punnan muuntokurssin voimaantulopäivään.2007/0091 (CNB)Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSasetuksen (EY) N:o 974/98 muuttamisesta Kyproksen toteuttaman euron käyttöönoton vuoksiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 123 artiklan 5 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[3],ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon[4],sekä katsoo seuraavaa:(1) Euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98[5] säädetään niiden jäsenvaltioiden valuuttojen korvaamisesta eurolla, jotka täyttivät yhtenäisvaluutan käyttöönoton edellytykset yhteisön siirtyessä talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen.(2) Asetusta (EY) N:o 974/98 muutettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 2596/2000[6] lisäämällä siihen säännökset Kreikan valuutan korvaamisesta eurolla.(3) Asetusta (EY) N:o 974/98 muutettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 2169/2005[7] euron käyttöönoton valmistelemiseksi maissa, joita eivät ole vielä ottaneet euroa käyttöön yhtenäisvaluuttana.(4) Asetusta (EY) N:o 974/98 muutettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 1647/2006[8] lisäämällä siihen säännökset Slovenian valuutan korvaamisesta eurolla.(5) Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 4 artiklan mukaan Kypros on jäsenvaltio, johon sovelletaan perustamissopimuksen 122 artiklassa määriteltyä poikkeusta.(6) Perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kyproksessa 1 päivänä tammikuuta 2008 ... päivänä ...kuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/.../EY[9] mukaan Kypros täyttää yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset ja Kyprosta koskeva poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen.(7) Euron käyttöönotto Kyproksessa edellyttää, että asetuksessa (EY) N:o 974/98 vahvistetut euron käyttöönottoa koskevat voimassa olevat säännökset ulotetaan koskemaan Kyprosta.(8) Kyproksen siirtymäsuunnitelman mukaan eurosetelit ja -kolikot saavat kyseisessä jäsenvaltiossa laillisen maksuvälineen aseman päivänä, jona euro otetaan käyttöön. Näin ollen euro ja käteisraha otetaan käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2008. Asteittaista käytöstäpoistokautta ei sovelleta.(9) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 974/98 olisi muutettava,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetuksen (EY) N:o 974/98 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...] kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLiiteLisätään asetuksen (EY) N:o 974/98 liitteeseen Italiaa ja Luxemburgia koskevien kohtien väliin kohta seuraavasti:Jäsenvaltio | Euron käyttöönottopäivä | Käteisrahan käyttöönottopäivä | Jäsenvaltio, joka soveltaa asteittaista käytöstäpoistokautta |- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -”Kypros | 1 päivänä tammikuuta 2008. | 1 päivänä tammikuuta 2008. | Ei sovellu” |[1] EYVL L 139, 11. 5.1998, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 7 päivänä marraskuuta 2006 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1647/2006 (EUVL L 309, 9.11.2006, s. 2).[2] Neuvoston asetus (EY) N:o 2596/2000, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, euron käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 muuttamisesta (EYVL L 300, 29.11.2000, s. 2).[3] EUVL C[4] EUVL C[5] EYVL L 139, 11. 5.1998, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1647/2006 (EUVL L 309, 9.11.2006, s. 2).[6] EYVL L 300, 29.11.2000, s. 2.[7] EUVL L 346, 29.12.2005, s. 1.[8] EUVL L 309, 9.11.2006, s. 2.[9] EUVL L


text:
 COMISSÃO EUROPEIA
 Bruxelas, 27.7.2017
 COM(2017) 389 final
 2017/0178(NLE)
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 relativa à assinatura do Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração
 EXPOSIÇÃO DE MOTIVOS
 1.CONTEXTO DA PROPOSTA
 O Regulamento (UE) n.o 610/2013 de 26 de junho de 2013
 1
 (a seguir: alteração do Código das Fronteiras Schengen) alterou a Convenção de Aplicação do Acordo de Schengen
 2
 (CAAS), o Regulamento (CE) n.o 562/2006
 3
 (Código das Fronteiras Schengen [CFS]) e o Regulamento (CE) n.o 810/2009
 4
 (Código de Vistos) e — entre outros —, redefiniu o conceito de «estada de curta duração» para os nacionais de países terceiros no espaço Schengen. A partir de 18 de outubro de 2013, para os nacionais de países terceiros, independentemente da obrigação ou da isenção de vistos, que pretendam viajar para o espaço Schengen para uma estada de curta duração, a duração máxima da estada autorizada é definida como «90 dias num período de 180 dias». Ao contrário da definição em vigor até 18 de outubro de 2013 (três meses no decurso de um período de seis meses a contar da data da primeira entrada), o novo conceito é mais preciso graças à fixação da duração em dias, em vez de em meses. Além disso, a expressão «a contar da data da primeira entrada», que deu lugar a muitas incertezas e questões, foi excluída da definição.
 A alteração do Código das Fronteiras Schengen introduziu todas as alterações necessárias no acervo da União em matéria de vistos e fronteiras, ou seja, a CAAS, o Código das Fronteiras Schengen, o Código de Vistos e o Regulamento (CE) n.o 539/2001
 5
 . No entanto, o conceito de curta duração está igualmente consagrado nos Acordos internacionais celebrados pela União Europeia. Os Acordos de isenção de vistos celebrados com Antígua e Barbuda
 6
 , Baamas
 7
 , Barbados
 8
 , Brasil
 9
 , Maurícia
 10
 , São Cristóvão e Neves
 11
 e Seicheles
 12
 ainda se referem à antiga definição («três meses no decurso de um período de seis meses a contar da data da sua primeira entrada»
 13
 ) quando definem a duração da estadia com isenção de vistos.
 Em 16 de julho de 2014, a Comissão adotou uma recomendação de decisão do Conselho que autoriza o início de negociações para a alteração do Acordo de isenção de vistos para estadas de curta duração entre a União Europeia e os países acima mencionados
 14
 , que o Conselho adotou em 9 de outubro de 2014
 15
 . O objetivo era aplicar em relação a estes sete países a nova definição de curta duração, tal como previsto na alteração do Código das Fronteiras Schengen. Além disso, a definição de «curta duração» nos Acordos de isenção de vistos em termos de dias, em vez de meses, é menos complexa para ser verificada e calculada por meios eletrónicos/informáticos e, por conseguinte, mais adequada para sistemas centralizados de gestão das fronteiras, como o Sistema de Entrada/Saída (EES)
 16
 .
 Na sequência da autorização do Conselho, a Comissão iniciou negociações com vista à alteração dos Acordos de isenção de vistos com os sete países (Antígua e Barbuda, Baamas, Barbados, Brasil, Maurícia, São Cristóvão e Neves e Seicheles).
 As negociações com a República da Maurícia foram concluídas com êxito mediante a rubrica do Acordo alterado em 11 de novembro de 2016. Ambas as Partes concordaram em adotar a nova definição de «estada de curta duração» em todo o Acordo de isenção de vistos entre a União Europeia e a República da Maurícia. Além disso, o Acordo implica a alteração de alguns pormenores técnicos (ver mais adiante), mas todas as alterações são insignificantes do ponto de vista do viajante.
 As situações específicas do Reino Unido e da Irlanda estão contempladas no preâmbulo do Acordo.
 2.BASE JURÍDICA, SUBSIDIARIEDADE E PROPORCIONALIDADE
 •Base jurídica
 O Acordo requer a aprovação por ambas as Partes Contratantes em conformidade com os procedimentos respetivos. No que diz respeito à União, são necessárias decisões do Conselho relativas à assinatura e à conclusão do Acordo.
 A presente proposta é apresentada ao Conselho para que autorize a assinatura do Acordo que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração.
 O Acordo assegura a coerência jurídica, bem como a harmonização entre Estados-Membros, mediante a adesão à nova definição de curta duração, tal como previsto na alteração do Código das Fronteiras Schengen, que fornece uma interpretação clara de «estada de curta duração».
 A base jurídica da presente proposta é o artigo 77.o, n.o 2, alínea a), do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE), em conjugação com o artigo 218.o.
 A União não tem poderes para alterar Acordos de isenção de vistos que vinculem os quatro países que estão associados à execução do acervo de Schengen, incluindo a política comum em matéria de vistos. A fim de garantir uma abordagem harmonizada e a execução das disposições sobre a duração da estada autorizada no espaço Schengen, o Acordo inclui uma declaração conjunta, indicando a conveniência de a República da Maurícia, por um lado, e a Islândia, o Liechtenstein, a Noruega e a Suíça, por outro, alterarem em conformidade os seus Acordos bilaterais existentes de isenção de vistos.
 •Subsidiariedade (no caso de competência não exclusiva)
 Se uma das Partes Contratantes de um Acordo internacional for a União Europeia, qualquer alteração de um Acordo desse tipo não pode ser legalmente aplicada pelos próprios Estados-Membros. O Acordo de isenção de vistos com a Maurícia foi celebrado pela União Europeia. Por conseguinte, a ação a nível da União é necessária.
 Além disso, a conclusão de Acordos de isenção de vistos pelos Estados-Membros afetaria o acervo da União em matéria de vistos (artigo 3.o, n.o 2, do TFUE).
 •Proporcionalidade
 A presente proposta não excede o necessário para alcançar o objetivo prosseguido, designadamente, a alteração do atual Acordo de isenção de vistos entre a Maurícia e a União.
 3.INCIDÊNCIA ORÇAMENTAL
 A presente proposta não implica custos adicionais para o orçamento da UE.
 4. RESULTADOS DAS AVALIAÇÕES EX POST, DA CONSULTA DAS PARTES INTERESSADAS E DAS AVALIAÇÕES DE IMPACTO
 •Consultas das partes interessadas
 Em 9 de outubro de 2014, o Conselho adotou diretrizes de negociação que autorizavam a Comissão a iniciar negociações com a República da Maurícia a fim de alterar o Acordo de isenção de vistos entre as duas Partes. Os Estados-Membros foram informados sobre o estado das negociações nas reuniões do Grupo dos Vistos.
 5.OUTROS ELEMENTOS
 •Resultado das negociações
 A Comissão considera que os objetivos estabelecidos pelo Conselho nas diretrizes de negociação foram atingidos e que o projeto de Acordo pode ser aceite pela União.
 O conteúdo final pode ser resumido da seguinte forma:
 a. Duração da estada
 O Acordo prevê a isenção de vistos para os cidadãos da União Europeia e os nacionais da República da Maurícia que se deslocam ao território da outra Parte Contratante por um período máximo de 90 dias num período de 180 dias (em vez de um período máximo de três meses no decurso de um período de seis meses a contar da data da primeira entrada). A nova definição é aplicada em todo o Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração.
 b. Disposição final — suspensão do Acordo (artigo 8.o, n.o 4)
 O Acordo altera a última frase do artigo 8.o, n.o 4, do seguinte modo: «A Parte Contratante que tiver suspendido a aplicação do presente Acordo informa imediatamente a outra Parte quando cessarem os motivos da suspensão e levanta a referida suspensão.» Ao acrescentar as palavras «e levanta a referida suspensão» ao atual texto, o Acordo alterado clarifica que a suspensão de isenção de vistos é de facto suprimida se os motivos que levaram a essa suspensão deixarem de existir. Relativamente a este ponto, a alteração alinha a redação do Acordo de isenção de vistos com a República da Maurícia com a redação de todos os outros Acordos de isenção de vistos assinados pela União em 2015 e 2016. Em 14 de junho de 2016, o Grupo dos Vistos foi consultado sobre esta alteração, não tendo nenhum Estado-Membro levantado objeções.
 c. Substituição de «Comunidade» por «União»
 Desde a entrada em vigor do Tratado de Lisboa, em 1 de dezembro de 2009, a União Europeia, por si só, adquiriu uma personalidade jurídica consolidada. No entanto, a «Comunidade Europeia» ainda consta dos Acordos internacionais que entraram em vigor antes do Tratado de Lisboa, como é o caso do Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração. Por conseguinte, o Acordo alterado substitui «Comunidade» por «União» ao longo de todo o Acordo de isenção de vistos.
 d. Declarações Conjuntas
 São anexadas ao Acordo duas declarações conjuntas:
 - Uma declaração conjunta relativa à interpretação do conceito de período de 90 dias num período de 180 dias, e;
 - Uma declaração conjunta relativa à Islândia, à Noruega, à Suíça e ao Liechtenstein.
 e. Entrada em vigor
 O Acordo entra em vigor no primeiro dia do sexto mês seguinte à data em que a última Parte Contratante tiver notificado a outra Parte do cumprimento dos procedimentos de ratificação. A fim de garantir a segurança jurídica e permitir que os viajantes compreendam e cumpram a legislação, é necessário um período de transição suficientemente longo. Após a conclusão da ratificação do Acordo, o período de seis meses permitirá que os viajantes completem estadas de curta duração que ainda são inteiramente calculadas de acordo com a antiga definição, antes da entrada em vigor da nova definição de curta duração e do seu período de referência retroativo de 180 dias.
 Todas as outras disposições do Acordo existente entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração não são afetadas pelo Acordo alterado, incluindo o âmbito de aplicação territorial.
 6.CONCLUSÃO
 Tendo em conta o que precede, a Comissão propõe ao Conselho que decida que o Acordo seja assinado em nome da União e autorize o Presidente do Conselho a nomear às) pessoas) com poderes para o assinar em nome da União.
 2017/0178 (NLE)
 Proposta de
 DECISÃO DO CONSELHO
 relativa à assinatura do Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração
 O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
 Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 77.o, n.o 2, alínea a), em conjugação com o artigo 218.o, n.o 5,
 Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
 Considerando o seguinte:
 (1)Decisão do Conselho de 30 de Novembro de 2009 relativa à celebração do Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de visto para as estadas de curta duração. O Acordo prevê a isenção de visto para os cidadãos da União Europeia e os nacionais da República da Maurícia que se deslocam ao território da outra Parte Contratante por um período máximo de três meses no decurso de um período de seis meses.
 (2)O Regulamento (UE) n.o 610/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho
 17
 introduziu alterações horizontais no acervo da União em matéria de vistos e fronteiras e definiu curta duração como um período máximo de 90 dias num período de 180 dias.
 (3)É necessário que o Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração inclua esta nova definição a fim de harmonizar plenamente o regime de estadas de curta duração da União.
 (4)Em 9 de outubro de 2014, o Conselho adotou uma Decisão autorizando a Comissão a iniciar negociações sobre um Acordo que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração (o «Acordo»).
 (5)As negociações com a República da Maurícia sobre o Acordo foram concluídas com êxito mediante a rubrica do Acordo, por troca de cartas, em 11 de novembro de 2016, pelos negociadores principais da União Europeia e da República da Maurícia.
 (6)O Acordo deverá ser assinado e deverão ser aprovadas as declarações que o acompanham, em nome da União.
 (7)A presente Decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, nas quais o Reino Unido não participa, em conformidade com a Decisão 2000/365/CE do Conselho
 18
 . Por conseguinte, o Reino Unido não participa na sua adoção e não fica por ela vinculado nem sujeito à sua aplicação.
 (8)A presente Decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, nas quais a Irlanda não participa, em conformidade com a Decisão 2002/192/CE do Conselho
 19
 . Por conseguinte, a Irlanda não participa na adoção da presente Decisão, não fica a ela vinculada nem sujeita à sua aplicação.
 ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo 1.o
 É autorizada a assinatura, em nome da União, do Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração (o «Acordo»), sob reserva da celebração do Acordo.
 O texto do Acordo acompanha a presente Decisão.
 Artigo 2.o
 As declarações em anexo à presente Decisão são aprovadas em nome da União.
 Artigo 3.o
 O Presidente do Conselho fica autorizado a designar a(s) pessoa(s) com poderes para assinar o Acordo em nome da União.
 Artigo 4.o
 A presente Decisão entra em vigor no dia da sua adoção.
 Feito em Bruxelas, em
 Pelo Conselho
 O Presidente
 (1)
 JO L 182 de 29.6.2013, p. 1.
 (2)
 JO L 239 de 22.9.2000, p. 19.
 (3)
 JO L 105 de 13.4.2006, p. 1.
 (4)
 JO L 243 de 15.9.2009, p. 1.
 (5)
 JO L 81 de 21.3.2001, p. 1.
 (6)
 JO L 169 de 30.6.2009, p.3.
 (7)
 JO L 169 de 30.6.2009, p. 24.
 (8)
 JO L 169 de 30.6.2009, p. 10.
 (9)
 Com o Brasil, a UE celebrou dois Acordos. Um para titulares de um passaporte comum (JO L 255 de 21.9.2012, p. 4) e um Acordo separado para titulares de um passaporte diplomático, de serviço ou oficial (JO L 66 de 12.3.2011, p. 2).
 (10)
 JO L 169 de 30.6.2009, p. 17.
 (11)
 JO L 169 de 30.6.2009, p. 38.
 (12)
 JO L 169 de 30.6.2009, p. 31.
 (13)
 Cf. «Objetivo» e «Duração da estada» nos Acordos.
 (14)
 COM(2014) 468 final.
 (15)
 Decisão do Conselho que autoriza a Comissão a iniciar negociações para a alteração dos Acordos de isenção de vistos para as estadas de curta duração celebrados entre a União Europeia/Comunidade Europeia e Antígua e Barbuda, a Comunidade das Baamas, Barbados, a República Federativa do Brasil, a República da Maurícia, a Federação de São Cristóvão e Neves e a República das Seicheles, adotada pelo Conselho em 9.10.2014.
 (16)
 COM(2016) 194 final.
 (17)
 Regulamento (UE) n.o 610/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 26 de junho de 2013, que altera o Regulamento (CE) n.o 562/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece o código comunitário relativo ao regime de passagem de pessoas nas fronteiras (Código das Fronteiras Schengen), a Convenção de Aplicação do Acordo de Schengen, os Regulamentos (CE) n.o 1683/95 e (CE) n.o 539/2001 do Conselho e os Regulamentos (CE) n.o 767/2008 e (CE) n.o 810/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho (JO L 182 de 29.6.2013, p. 1).
 (18)
 Decisão 2000/365/CE do Conselho, de 29 de maio de 2000, sobre o pedido do Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen, (JO L 131 de 1.6.2000, p. 43).
 (19)
 Decisão 2002/192/CE do Conselho, de 28 de fevereiro de 2002, sobre o pedido da Irlanda para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (JO L 64 de 7.3.2002, p. 20).
 ---documentbreak---
 COMISSÃO EUROPEIA
 Bruxelas, 27.7.2017
 COM(2017) 389 final
 ANEXO
 da
 Proposta de Decisão do Conselho
 relativa à assinatura do Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração
 ANEXO
 da
 Proposta de Decisão do Conselho
 relativa à assinatura do Acordo entre a União Europeia e a República da Maurícia que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração
 ACORDO
 entre a União Europeia e a República da Maurícia que altera o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração
 A UNIÃO EUROPEIA,
 por um lado, e
 A REPÚBLICA DA MAURÍCIA, a seguir denominada «Maurícia»,
 por outro lado,
 a seguir designadas conjuntamente por «Partes Contratantes»,
 TENDO EM CONTA o Acordo entre a Comunidade Europeia e a República da Maurícia sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração (a seguir designado «o Acordo»), que entrou em vigor em 1 de março de 2010.
 REAFIRMANDO a importância de facilitar os contactos diretos entre as pessoas.
 TOMANDO NOTA de que o Acordo funciona para a satisfação dos cidadãos das Partes Contratantes.
 TENDO EM CONTA que a definição de estada de curta duração prevista no Acordo (três meses no decurso de um período de seis meses a contar da data da primeira entrada) não é suficientemente precisa e em especial o conceito de «data da primeira entrada» pode dar origem a incertezas e questões.
 ATENDENDO a que o Regulamento (UE) n.o 610/2013, de 26 de junho de 2013, introduziu alterações horizontais no acervo «interno» da UE em matéria de vistos e fronteiras e definiu estada de curta duração como um «período de 90 dias num período de 180 dias».
 TENDO EM CONTA que o Sistema de Entrada/Saída a ser estabelecido pela União Europeia exige o recurso a uma definição clara e uniforme de curta duração que seja aplicável a todos os nacionais de países terceiros.
 DESEJANDO assegurar o bom fluxo de viajantes nos pontos de passagem das fronteiras das Partes Contratantes.
 REAFIRMANDO que o Acordo abrange os cidadãos de todos os EstadosMembros da União Europeia com exceção do Reino Unido e da Irlanda.
 TENDO EM CONTA o Protocolo relativo à posição do Reino Unido e da Irlanda no domínio da liberdade, segurança e justiça e o Protocolo que integra o acervo de Schengen no âmbito da União Europeia, anexo ao Tratado da União Europeia e ao Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, e confirmando que as disposições do presente Acordo não se aplicam ao Reino Unido nem à Irlanda,
 ACORDARAM NO SEGUINTE:
 Artigo 1.o
 O Acordo é alterado em conformidade com o disposto no presente artigo:
 (1)No título e nos artigos 3.o, n.o 5, 6.o, n.o 1 e 8.o, n.o 7, o termo «Comunidade» é substituído pelo termo «União».
 (2)No artigo 1.o, os termos «três meses no decurso de um período de seis meses» são substituídos pelos termos «90 dias num período de 180 dias».
 (3)O artigo 4.o, n.o 1, passa a ter a seguinte redação:
 «Os cidadãos da União Europeia podem permanecer no território da Maurícia pelo período máximo de 90 dias por cada período de 180 dias.»
 (4)O artigo 4.o, n.o 2, passa a ter a seguinte redação:
 «Os nacionais da Maurícia podem permanecer no território dos Estados-Membros que apliquem integralmente o acervo de Schengen por um período máximo de 90 dias num período de 180 dias. Esse período é calculado independentemente de qualquer estada num Estado-Membro que ainda não aplique integralmente o acervo de Schengen.
 Os nacionais da Maurícia podem permanecer um período máximo de 90 dias num período de 180 dias no território de cada um dos Estados-Membros que ainda não aplique integralmente o acervo de Schengen, independentemente da duração da estada calculada para o território dos Estados-Membros que aplicam integralmente o acervo de Schengen.»
 (5)No artigo 4.o, n.o 3, os termos «três meses» são substituídos pelos termos «90 dias» e o termo «Comunidade» é substituído pelo termo «União».
 (6)No artigo 8.o, n.o 4, a última frase passa a ter a seguinte redação:
 «A Parte Contratante que tiver suspendido a aplicação do presente Acordo informa imediatamente a outra Parte quando cessarem os motivos da suspensão e levanta a referida suspensão.»
 Artigo 2.o
 O presente Acordo é ratificado ou aprovado pelas Partes Contratantes em conformidade com os respetivos procedimentos internos e entra em vigor no primeiro dia do sexto mês seguinte à data em que a última Parte tiver notificado à outra a conclusão dos procedimentos acima referidos.
 Feito em [...], em [...] de [...] do ano dois mil e dezassete, em duplo exemplar, em língua alemã, búlgara, checa, croata, dinamarquesa, eslovaca, eslovena, espanhola, estónia, finlandesa, francesa, grega, húngara, inglesa, italiana, letã, lituana, maltesa, neerlandesa, polaca, portuguesa, romena e sueca, fazendo igualmente fé qualquer dos textos.
 Pela União Europeia
 Pela República da Maurícia
 DECLARAÇÃO CONJUNTA RELATIVA À ISLÂNDIA, À NORUEGA, À SUÍÇA E AO LIECHTENSTEIN
 É desejável que as autoridades da Noruega, da Islândia, da Suíça e do Liechtenstein, por um lado, e as autoridades da Maurícia, por outro, celebrem, o mais rapidamente possível, acordos bilaterais sobre a isenção de vistos para as estadas de curta duração em termos idênticos aos do presente Acordo.
 Declaração conjunta relativa à interpretação do conceito de «período de 90 dias num período de 180 dias».
 As Partes Contratantes entendem que o período máximo de 90 dias num período de 180 dias, como previsto no artigo 4.o do Acordo, significa uma estada ininterrupta ou várias visitas consecutivas, cuja duração não exceda 90 dias por cada período de 180 dias no total.
 A noção de «num período» implica a aplicação de um período de referência de 180 dias móvel, considerando retrospetivamente todos os dias da estada durante o último período de 180 dias, a fim de verificar se o requisito de 90 dias por cada período de 180 dias continua a ser respeitado. Tal significa, nomeadamente, que a ausência durante um período ininterrupto de 90 dias permite uma nova estada até 90 dias no máximo.
 ________


text:
El software de gestión de energías limpias RETScreen (generalmente abreviado como RETScreen) es un paquete de programas desarrollado por el Gobierno de Canadá. En 2016, RETScreen Expert se destacó en la séptima Clean Energy Ministerial en San Francisco. El software se ofrece en 36 lenguas diferentes incluyendo el idioma Español.
 RETScreen Expert es la versión más reciente del software y fue lanzada al mercado el 19 de septiembre de 2016. El software permite la identificación exhaustiva, la evaluación y la optimización de la viabilidad técnica y financiera de proyectos potenciales de energía renovable y de eficiencia energética; igualmente, permite la medición y verificación del rendimiento de instalaciones, así como la identificación de oportunidades de ahorros/producción energética.
 RETScreen Suite, compuesta de RETScreen 4 y RETScreen Plus, es la antigua versión del software RETScreen. RETScreen Suite incluye capacidades de análisis de cogeneración (obtención simultánea de energía eléctrica y de energía térmica útil) y de redes aisladas.
 A diferencia de RETScreen Suite, RETScreen Expert cuenta con una plataforma integrada, hace uso de arquetipos detallados y exhaustivos para la evaluación de proyectos, y cuenta con capacidades de análisis de portafolio. RETScreen Expert cuenta con varias bases de datos a disposición de los usuarios, incluyendo una base de datos de condiciones climáticas obtenida de 6,700 estaciones terrestres y de datos satelitales de la NASA; base de datos de comparación; base de datos de proyectos; base de datos hidrológicos; base de datos de producto. El software contiene material de capacitación integrado extensivo, incluyendo un libro electrónico.
 Historia
 La primera versión de RETScreen fue lanzada el 30 de abril de 1998. RETScreen 4 fue lanzado el 11 de diciembre de 2007 en Bali, Indonesia, por el Ministro del Medio Ambiente de Canadá. RETScreen Plus fue lanzado en 2011. RETScreen suite (que incluye RETScreen 4 y RETScreen Plus con varias mejoras adicionales), fue lanzada en 2012. RETScreen Expert fue lanzado al mercado el 19 de septiembre de 2016.
 Requisitos del sistema
 El programa requiere Microsoft® Windows 7 SP1, Windows 8.1, Windows 10 y Microsoft® .NET Framework 4.7 o superior. Es posible utilizar el software en computadoras Apple Macintosh usando Parallels Desktop o VirtualBox para Mac.
 Colaboradores
 RETScreen International es administrado bajo el continuo liderazgo y apoyo financiero del centro de investigación CanmetENERGY en Varennes, de Recursos Naturales Canadá (un ministerio del Gobierno de Canadá). El equipo principal se apoya en la colaboración con otros gobiernos y organismos multilaterales, así como con el apoyo técnico de una amplia red de expertos de la industria, del gobierno y de académicos. Uno de sus principales socios es el Langley Research Center de la NASA, el Renewable Energy and Energy Efficiency Partnership (REEEP), el Independent Electricity System Operator (IESO) de Ontario, la Energy Unit of the Division of Technology, Industry and Economics del Programa de las Naciones Unidas para el Medio Ambiente, el Fondo Mundial para el Medio Ambiente, el Fondo Prototipo de Carbono del Banco Mundial, y la Iniciativa de Energía Sustentable de la Universidad de York.
 Ejemplos de usos
 Hasta febrero de 2018, RETScreen tenía más de 575,000 usuarios provenientes de cada país y territorio.
 Un estudio independiente sobre su impacto estimó que hacia el 2013, el uso de RETScreen había sido responsable de un ahorro de más de $ 8 billones de dólares para sus usuarios, de una reducción de emisiones de gases de efecto invernadero equivalente a 20 toneladas métricas (t). Asimismo, RETScreen ha habilitado al menos 24 gigavatios (GW) de capacidad de energía limpia instalada.
 RETScreen es ampliamente utilizado para facilitar e implementar proyectos de energía limpia. Entre algunos de estos proyectos se encuentran:
 Remodelación del Edificio Empire State con medidas de eficiencia energética;
 Las instalaciones de producción de 3M Canadá;
 Uso extenso por parte del sector eólico irlandés para realizar análisis para nuevos proyectos potenciales;
 Monitoreo del rendimiento en cientos de escuelas en la provincia de Ontario;
 Aplicaciones en el programa de calor y electricidad combinado (optimización de bioenergía) de Manitoba Hydro;
 Gestión energética en campus de universidades y colegios;
 Análisis y evaluaciones multianuales de rendimiento fotovoltaico en Toronto, Canadá;
 Análisis de las instalaciones de calefacción solar de la Fuerza Aérea de los Estados Unidos;
 Instalaciones municipales, incluyendo la identificación de oportunidades de remodelación de eficiencia energética en varios municipios de Ontario.
 Una colección extensa de artículos detallando los diferentes usos de RETScreen en varios contextos está disponible en el sitio LinkedIn de RETScreen.
 RETScreen también es utilizado como una herramienta para la enseñanza y la investigación por más de 1,100 universidades y colegios a lo largo del mundo; también es comúnmente citado en trabajos académicos. Ejemplos de los usos de RETScreen en la academia están clasificados bajo “Publications and Reports” y "University and College Courses" en el Boletín “Clean Energy Bulletin” del sitio oficial de RETScreen.
 El uso de RETScreen es encomendado y recomendado por programas de incentivos que promueven las energías limpias en todos los niveles de gobierno a nivel mundial incluyendo la CMNUCC y la Unión Europea; Canadá; Nueva Zelandia y el Reino Unido; varios estados de EE. UU. y provincias canadienses; ciudades y municipios; y servicios. Sesiones de capacitación para el uso de RETScreen a nivel nacional y regional han sido organizadas por los gobiernos de Chile, Arabia Saudita, 15 países en África Occidental y Central y la Organización Latinoamericana de Energía (OLADE).
 Premios y reconocimientos
 En 2010, RETScreen International fue galardonado con el Premio a la Excelencia del Servicio Público, el premio más prestigioso que otorga el gobierno canadiense a sus funcionarios.
 RETScreen y el equipo de RETScreen han sido nominados a, y recibido, otros prestigiosos galardones incluyendo el premio de Ernst & Young “Euromoney Global Renewable Energy Award”, el premio “Energy Globe (National Award for Canada)”, y la medalla de distinción “GTEC Distinction Award Medal”.
 Reseñas
 Una reseña de la Agencia Internacional de la Energía acerca del lanzamiento de la versión beta de la parte hidroeléctrica del software, la describió como “muy impresionante”. La Agencia Europea de Medio Ambiente sostiene que RETScreen es una “herramienta muy útil”. RETScreen también ha sido llamado “uno de los pocos softwares disponibles para evaluar los aspectos económicos de instalaciones de energía renovable, y sin duda el mejor”, así como “una herramienta para reforzar... la coherencia del mercado” en cuanto a energías limpias en todo el mundo.
 Véase también
 Energía renovable
 Software de gestión energética
 Referencias
 Enlaces externos
 Introducción a RETScreen Expert (2 min video)
 Descripción general de la plataforma RETScreen Expert (33 min)
 RETScreen International
 Análisis de comparación con RETScreen Expert (video)
 Análisis de factibilidad con RETScreen Expert (video)
 Análisis de rendimiento con RETScreen Expert (video)
 Análisis de cartera con RETScreen Expert (video)
 RETScreen Clean Energy Bulletin
 ¿Qué es RETScreen?
 Energías renovables
 Eficiencia energética
 Energía solar
 Energía solar térmica
 Conservación de la energía
 Mitigación del cambio climático
 Política energética
 Energía eólica
 Economía basada en las energías renovables