type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 11.4.2022
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 113/3
 DOHODA
 medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou, ktorou sa mení dohoda medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch pre držiteľov diplomatických, služobných alebo úradných pasov
 EURÓPSKA ÚNIA
 na jednej strane a
 BRAZÍLSKA FEDERATÍVNA REPUBLIKA (ďalej len „Brazília“)
 na strane druhej,
 ďalej spoločne len „zmluvné strany“,
 SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch pre držiteľov diplomatických, služobných alebo úradných pasov (1) (ďalej len „dohoda“), ktorá nadobudla platnosť 1. apríla 2011,
 BERÚC NA VEDOMIE, že dohoda funguje k spokojnosti občanov zmluvných strán, ktorí sú držiteľmi diplomatických, služobných alebo úradných pasov,
 ZOHĽADŇUJÚC, že vymedzenie krátkodobého pobytu stanovené v dohode (tri mesiace počas šiestich mesiacov odo dňa prvého vstupu) nie je dostatočne presné, a konkrétne, že pojem „deň prvého vstupu“ môže viesť k nejasnostiam a otázkam,
 MAJÚC NA PAMÄTI, že nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 (2) sa zaviedli horizontálne zmeny v acquis Európskej únie v oblasti víz a hraníc a krátkodobý pobyt sa v ňom vymedzil ako „90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia“,
 ZOHĽADŇUJÚC, že systém vstup/výstup, ktorý Európska únia zavedie, si vyžaduje jednotné a jednoznačné vymedzenie krátkodobého pobytu uplatniteľné na všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín,
 ŽELAJÚC SI, aby sa zabezpečilo plynulé vybavovanie cestujúcich na hraničných priechodoch zmluvných strán,
 ZOHĽADŇUJÚC Protokol o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a Protokol o schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, a potvrdzujúc, že ustanovenia tejto pozmeňujúcej dohody sa nevzťahujú na Spojené kráľovstvo a Írsko,
 SA DOHODLI TAKTO:
 Článok 1
 Dohoda sa mení takto:
 1.
 V článku 1 sa slová „tri mesiace počas obdobia šiestich mesiacov“ nahrádzajú slovami „90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia“.
 2.
 Článok 4 sa mení takto:
 a)
 odseky 1 a 2 sa nahrádzajú takto:
 „1.
 Občania Únie, ktorí sú držiteľmi platného diplomatického, služobného alebo úradného pasu, sa môžu zdržiavať na území Brazílie maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.
 2.
 Občania Brazílie, ktorí sú držiteľmi platného diplomatického, služobného alebo úradného pasu, sa môžu zdržiavať na území členských štátov plne uplatňujúcich schengenské acquis maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia. Toto obdobie sa vypočíta bez ohľadu na akýkoľvek pobyt v členskom štáte, ktorý ešte neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu.
 Občania Brazílie, ktorí sú držiteľmi platného diplomatického, služobného alebo úradného pasu, sa môžu zdržiavať na území každého členského štátu, ktorý ešte neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu, maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia bez ohľadu na obdobie pobytu vypočítané pre územie členských štátov plne uplatňujúcich schengenské acquis.“;
 b)
 v odseku 3 sa slová „tri mesiace“ nahrádzajú slovami „90 dní“.
 3.
 V článku 8 sa v odseku 4 posledná veta nahrádza takto:
 „Zmluvná strana, ktorá pozastavila uplatňovanie tejto dohody, okamžite informuje druhú zmluvnú stranu o tom, že dôvody na pozastavenie pominuli, a pozastavenie zruší.“
 Článok 2
 Zmluvné strany ratifikujú alebo schvália túto pozmeňujúci dohodu v súlade so svojimi príslušnými postupmi a pozmeňujúca dohoda nadobudne platnosť prvým dňom šiesteho mesiaca nasledujúceho po dni, keď posledná zmluvná strana oznámi druhej zmluvnej strane, že ukončila uvedené postupy.
 Vyhotovené v dvoch vyhotoveniach v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku, pričom všetky znenia sú rovnako autentické.
 Съставено в Брюксел на двадесет и седми септември две хиляди двадесет и първа година.
 Hecho en Bruselas, el veintisiete de septiembre de dos mil veintiuno.
 V Bruselu dne dvacátého sedmého září dva tisíce dvacet jedna.
 Udfærdiget i Bruxelles den syvogtyvende september to tusind og enogtyve.
 Geschehen zu Brüssel am siebenundzwanzigsten September zweitausendeinundzwanzig.
 Kahe tuhande kahekümne esimese aasta septembrikuu kahekümne seitsmendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι εφτά Σεπτεμβρίου δύο χιλιάδες είκοσι ένα.
 Done at Brussels on the twenty-seventh day of September in the year two thousand and twenty one.
 Fait à Bruxelles, le vingt-sept septembre deux mille vingt et un.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset sedmog rujna godine dvije tisuće dvadeset prve.
 Fatto a Bruxelles, addì ventisette settembre duemilaventuno.
 Briselē, divi tūkstoši divdesmit pirmā gada divdesmit septītajā septembrī.
 Priimta du tūkstančiai dvidešimt pirmų metų rugsėjo dvidešimt septintą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-huszonegyedik év szeptember havának huszonhetedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fis-sebgħa u għoxrin jum ta’ Settembru fis-sena elfejn u wieħed u għoxrin.
 Gedaan te Brussel, zevenentwintig september tweeduizend eenentwintig.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego siódmego września roku dwa tysiące dwudziestego pierwszego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e sete de setembro de dois mil e vinte e um.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și șapte septembrie două mii douăzeci și unu.
 V Bruseli dvadsiateho siedmeho septembra dvetisícdvadsaťjeden.
 V Bruslju, dne sedemindvajsetega septembra leta dva tisoč enaindvajset.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäseitsemäntenä päivänä syyskuuta vuonna kaksituhattakaksikymmentäyksi.
 Som skedde i Bryssel den tjugosjunde september år tjugohundratjugoett.
 L1132022SK310120210927SK0002.00017171SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ISLANDU, NÓRSKA, ŠVAJČIARSKA A LICHTENŠTAJNSKAJe žiaduce, aby orgány Nórska, Islandu, Švajčiarska a Lichtenštajnska na jednej strane a Brazílie na strane druhej bezodkladne zmenili existujúce bilaterálne dohody o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch pre držiteľov diplomatických, služobných alebo úradných pasov v súlade s podmienkami tejto dohody.L1132022SK310120210927SK0002.00028181SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE O VÝKLADE 90 DNÍ V RÁMCI AKÉHOKOĽVEK 180-DŇOVÉHO OBDOBIAZmluvné strany sa dohodli, že obdobie maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia, stanovené v článku 4 tejto dohody, je buď nepretržitý pobyt, alebo niekoľko za sebou nasledujúcich pobytov, ktoré v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia netrvajú spolu dlhšie ako 90 dní.Pojem akékoľvek znamená, že sa uplatňuje pohyblivé 180-dňové referenčné obdobie, v rámci ktorého sa spätne započítava každý deň pobytu počas obdobia posledných 180 dní s cieľom overiť, či je požiadavka týkajúca sa 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia naďalej splnená. Okrem iného to znamená, že neprítomnosťou počas neprerušeného obdobia 90 dní vzniká nárok na nový pobyt v dĺžke maximálne 90 dní.L1132022SK1110120210927SK0004.0001151151SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ISLANDU, NÓRSKA, ŠVAJČIARSKA A LICHTENŠTAJNSKAJe žiaduce, aby orgány Nórska, Islandu, Švajčiarska a Lichtenštajnska na jednej strane a Brazílie na strane druhej bezodkladne zmenili existujúce bilaterálne dohody o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch pre držiteľov bežných cestovných pasov v súlade s podmienkami tejto dohody.L1132022SK1110120210927SK0004.0002161161SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE O VÝKLADE 90 DNÍ V RÁMCI AKÉHOKOĽVEK 180-DŇOVÉHO OBDOBIAZmluvné strany sa dohodli, že obdobie maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia, stanovené v článku 5 tejto dohody, je buď nepretržitý pobyt, alebo niekoľko za sebou nasledujúcich pobytov, ktoré v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia netrvajú spolu dlhšie ako 90 dní.Pojem akékoľvek znamená, že sa uplatňuje pohyblivé 180-dňové referenčné obdobie, v rámci ktorého sa spätne započítava každý deň pobytu počas obdobia posledných 180 dní s cieľom overiť, či je požiadavka týkajúca sa 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia naďalej splnená. Okrem iného to znamená, že neprítomnosťou počas neprerušeného obdobia 90 dní vzniká nárok na nový pobyt v dĺžke maximálne 90 dní.
 (1) Ú. v. EÚ L 66, 12.3.2011, s. 2.
 (2) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, nariadenia Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 1).
 SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ISLANDU, NÓRSKA, ŠVAJČIARSKA A LICHTENŠTAJNSKA
 Je žiaduce, aby orgány Nórska, Islandu, Švajčiarska a Lichtenštajnska na jednej strane a Brazílie na strane druhej bezodkladne zmenili existujúce bilaterálne dohody o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch pre držiteľov diplomatických, služobných alebo úradných pasov v súlade s podmienkami tejto dohody.
 SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE O VÝKLADE 90 DNÍ V RÁMCI AKÉHOKOĽVEK 180-DŇOVÉHO OBDOBIA
 Zmluvné strany sa dohodli, že obdobie maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia, stanovené v článku 4 tejto dohody, je buď nepretržitý pobyt, alebo niekoľko za sebou nasledujúcich pobytov, ktoré v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia netrvajú spolu dlhšie ako 90 dní.
 Pojem „akékoľvek“ znamená, že sa uplatňuje pohyblivé 180-dňové referenčné obdobie, v rámci ktorého sa spätne započítava každý deň pobytu počas obdobia posledných 180 dní s cieľom overiť, či je požiadavka týkajúca sa 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia naďalej splnená. Okrem iného to znamená, že neprítomnosťou počas neprerušeného obdobia 90 dní vzniká nárok na nový pobyt v dĺžke maximálne 90 dní.


text:
 11/Sv. 112
 HR
 Službeni list Europske unije
 257
 22012D0139
 L 309/21
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 139/2012
 od 13. srpnja 2012.
 o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji u određenim područjima izvan četiri slobode
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegove članke 86. i 98.,
 budući da:
 (1)
 Protokol 31 uz Sporazum izmijenjen je Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 122/2012 od 15. lipnja 2012. (1).
 (2)
 Sveobuhvatni zemaljski sustav za praćenje je od središnje važnosti za održivo upravljanje sjevernom Europom i Arktikom.
 (3)
 Norveška pridonosi razvoju Europskog programa za praćenje Zemlje (GMES), kako kroz Sedmi okvirni program Europske zajednice za istraživanja, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (2007.–2013.) tako i kao članica Europske svemirske agencije.
 (4)
 Primjereno je proširiti suradnju ugovornih stranaka Sporazuma o EGP-u kako bi se uključila Uredba (EU) br. 911/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2010. o Europskom programu za praćenje Zemlje (GMES) i njegovim početnim operativnim aktivnostima (2011. do 2013.) (2).
 (5)
 Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u potrebno je izmijeniti kako bi se omogućila provedba te proširene suradnje od 1. siječnja 2012.,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Članak 1. Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u mijenja se kako slijedi:
 1.
 Stavak 6. zamjenjuje se sljedećim tekstom:
 „6. Ocjenjivanje i glavni smjer aktivnosti u okviru programa aktivnosti Unije u području istraživanja i tehnološkog razvoja kako je navedeno u stavcima 5., 8.a, 8.c, 9. i 10. uređuje se postupkom kako je navedeno u članku 79. stavku 3. Sporazuma.”
 2.
 Iza stavka 8.b umeće se sljedeći stavak:
 „8.c
 (a)
 Države EFTA-e, od 1. siječnja 2012., sudjeluju u aktivnostima koje mogu proizaći iz sljedećeg akta Unije:
 —
 32010 R 0911: Uredba (EU) br. 911/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2010. o Europskom programu za praćenje Zemlje (GMES) i njegovim početnim aktivnostima (2011. do 2013.) (SL L 276, 20.10.2010., str. 1.);
 (b)
 države EFTA-e financijski podupiru djelatnosti pod (a) u skladu s člankom 82. stavkom 1. točkom (a) i Protokolom 32 uz Sporazum;
 (c)
 države EFTA-e u potpunosti sudjeluju, osim prava glasovanja, u odborima Unije koji pomažu Europskoj komisiji u upravljanju, razvoju i provedbi aktivnosti spomenuti u točki (a), i to Odboru za GMES, Odboru za sigurnost i Korisničkom forumu;
 (d)
 ovaj se stavak ne primjenjuje na Lihtenštajn;
 (e)
 u vezi s Islandom, ovaj se stavak suspendira sve dok Zajednički odbor EGP-a ne odluči drukčije.”
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana posljednjeg priopćenja Zajedničkom odboru EGP-a u skladu s člankom 103. stavkom 1. Sporazuma (3).
 Primjenjuje se od 1. siječnja 2012.
 Članak 3.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2012.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Atle LEIKVOLL
 (1) SL L 270, 4.10.2012., str. 46.
 (2) SL L 276, 20.10.2010., str. 1.
 (3) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


type: caselaw

text:
23.11.2002 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 289/35
 Klage des Miguel Vicente Nuñez gegen die Kommission Differenz zwischen den gesamten Beträgen, die er ab dem
 der Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 1. April 2000 als Dienstbezüge und dann als Ruhegehalt
 25. September 2002 aufgrund seiner Einstufung in die Besoldungsgruppe A5/
 3 + 1 zum 1. April 2000 erhalten hat oder erhalten wird,
 und den gesamten Beträgen, die er als Dienstbezüge und
 (Rechtssache T-294/02) dann als Ruhegehalt im gleichen Zeitraum hätte erhalten
 müssen, wenn er zum 1. April 1998 in die Besoldungs-
 gruppe A5/2 + 6 neueingestuft worden wäre, entspricht,
 (2002/C 289/64) abzüglich einer an ihn etwa aus dem gleichen Grund
 bereits gezahlten Entschädigung;
 (Verfahrenssprache: Französisch) jedenfalls
 — die Beklagte zu verurteilen, an ihn 5 000 EUR als Ersatz
 des ihm durch die Rechtswidrigkeit der angefochtenen
 Entscheidungen entstandenen immateriellen Schadens zu
 Miguel Vicente Nuñez, wohnhaft in Krainem (Belgien), hat am
 zahlen;
 25. September 2002 eine Klage gegen die Kommission der
 Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz der — der Beklagten die Kosten des Verfahrens aufzuerlegen.
 Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozessbevoll-
 mächtigter des Klägers ist Rechtsanwalt Marc-Albert Lucas.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Der Kläger beantragt,
 Der Kläger, der schon in der Rechtssache T-10/99 ( 1) geklagt
 hatte, beanstandet die Art und Weise, in der die Anstellungs-
 — die Entscheidung der Anstellungsbehörde vom 17. Okto- behörde ihn schließlich in Durchführung des Urteils in dieser
 ber 2001, ihn mit Wirkung vom 1. April 2000 nach Rechtssache in die Besoldungsgruppe A 5 Dienstaltersstufe 3
 Besoldungsgruppe A5/3 + 1 und nicht mit Wirkung vom ernannte, wobei es als Beginn seines Dienstalters in dieser
 1. April 1998 nach Besoldungsgruppe A5/2 + 6 zu Besoldungsgruppe jedoch nicht den 1. April 1998, sondern
 befördern, aufzuheben; den 1. März 2000 festsetzte.
 — die Beklagte zu verurteilen, an ihn als Ersatz des ihm Zur Begründung seiner Ansprüche macht er als einzigen
 durch die angefochtenen Entscheidungen entstandenen Klagegrund einen Verstoß gegen die Pflicht zur Durchführung
 Laufbahnschadens einen Betrag zu zahlen, der der Diffe- des genannten Urteils und gegen die Grundsätze der Gleichbe-
 renz zwischen den gesamten Dienstbezügen, die er vom handlung und der Anwartschaft auf eine Laufbahn geltend;
 1. April 2000 bis zur Verkündung des zu erlassenden dieser Verstoß liege darin, dass die angefochtene Entscheidung
 Urteils erhalten wird, und den gesamten Dienstbezügen, für die Zeit vom 1. April 1998 bis zum 1. März 2000
 die er in diesem Zeitraum hätte erhalten müssen, wenn er bestimmte Wirkungen der vom Gericht beanstandeten Rechts-
 zum 1. April 1998 in die Besoldungsgruppe A5/2 + 6 widrigkeit fortbestehen lasse, indem sie ihn schlechter stelle als
 neueingestuft worden wäre, entspricht, abzüglich einer seine Kollegen, die im Rahmen der Beförderung von Laufbahn
 an ihn etwa aus dem gleichen Grund bereits gezahlten zu Laufbahn im Beförderungsjahr 1998 befördert worden
 Entschädigung; seien, und seine Aussichten auf eine frühere Beförderung nach
 der nächsten Besoldungsgruppe mindere.
 — die Beklagte zu verurteilen, an ihn auf diesen Betrag
 Verzugszinsen zu zahlen in Höhe von jährlich 8 % (1 ) T-10/99, Vicente Nuñez/Kommission, Urteil vom 9. März 2000
 ab dem Fälligkeitsdatum dieser Dienstbezüge bis zur (Slg. S; I-A-47 und II-203).
 vollständigen Zahlung;
 hilfsweise
 — die auf seine Verwaltungsbeschwerde vom 30. Januar Klage der Koninklijke BAM NBM N. V. gegen die Kommis-
 2002 ergangene Entscheidung der Anstellungsbehörde sion der Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am
 vom 11. Juni 2002 aufzuheben, soweit ihm damit eine 27. September 2002
 Entschädigung von 1 000 EUR für den immateriellen
 Schaden und den Laufbahnschaden gewährt wird, der (Rechtssache T-295/02)
 ihm aus der Entscheidung der Anstellungsbehörde vom
 17. Oktober 2001, ihn zum 1. April 2000 nach Besol- (2002/C 289/65)
 dungsgruppe A5/3 + 1 und nicht zum 1. April 1998
 nach Besoldungsgruppe A5/2 + 6 zu befördern, verbleibt; (Verfahrenssprache: Niederländisch)
 — die Beklagte zu verurteilen, an ihn als Ersatz des ihm
 durch die angefochtenen Entscheidungen entstandenen Die Koninklijke BAM NBM N. V. mit Sitz in Den Haag
 immateriellen Schadens einen Betrag zu zahlen, der der (Niederlande) hat am 27. September 2002 eine Klage gegen


type: wikipedia

text:
Tar steht für:
 Tar (Packprogramm), ein Archivformat und Archivierungsprogramm
 Tar (Band), eine amerikanische Rockband
 Tar (Saiteninstrument), eine orientalische Laute
 Tar (Qoradaryo), ein Fluss in Kirgisistan
 Tar (Trommel), eine orientalische Trommel
 Tar (Ungarn), eine Gemeinde im Komitat Nógrád
 Tar River, einen Fluss im US-Bundesstaat North Carolina
 River Tar, einen Fluss im irischen County Tipperary
 den 19. Buchstaben des georgischen Alphabets, siehe ტ
 Tar, einen Ortsteil der istrischen Gemeinde Tar-Vabriga
 Tar ist der Familienname folgender Personen:
 Edith Tar (1944–2021), deutsche Fotografin, Herausgeberin und Videokünstlerin
 Lajos Tar (* 1957), ungarischer Maler der klassischen Moderne, Komponist, Kirchenmusiker und Konzert-Gitarrist
 tar steht für:
 Zentral-Tarahumara (ISO-639-3-Code), Varietät der Tarahumara-Sprache im Norden Mexikos
 TAR steht für:
 IPCC Third Assessment Report, den Dritten Sachstandsbericht des IPCC
 Technischer Amtsrat, ein Dienstgrad im gehobenen Technischen Dienst einer Bundesbehörde
 TAR-Syndrom, Fehlbildungssyndrom mit Thrombozytopenie (Mangel an Blutplättchen) und Radiusaplasie (Fehlen des Speichenknochens)
 Textanalyseraster
 Theater an der Ruhr, Theater in Mülheim an der Ruhr
 Tibet Autonomous Region, deutsch Autonomes Gebiet Tibet
 Tıwa Arat Respublik, die Tuwinische Volksrepublik
 Trans-activation response element, einen Teil des genetischen Codes von HI-Viren (HIV)
 Trans-Asian Railway, transasiatische Eisenbahn
 Tribunale Amministrativo Regionale, eine italienische Verwaltungsgerichtsform
 Flughafen Tarent-Grottaglie (IATA-Code), italienischer Flughafen
 Tunisair (ICAO-Code), eine tunesische Fluggesellschaft
 Transalpine-Run, Etappenlauf über die Alpen
 Transportes Aéreos Regionales (ICAO-Code), mexikanische Fluggesellschaft
 Tərtər (Rayon) (ISO-3166-2:AZ-Code), aserbaidschaner Rayon
 Taroudannt (Provinz) (ISO-3166-2:MA-Code), marokkanische Provinz
 Provinz Tarlac (ISO-3166-2:PH-Code), philippinische Provinz
 Siehe auch:
 Tár, Spielfilm von Todd Field (2022)
 TAAR
 Tarr
 Thar (Begriffsklärung)
 Tahr
 Tar Island
 Abkürzung


text:
Is éard is an tOireachtas ann nó Oireachtas Éireann ná reachtas náisiúnta Phoblacht na hÉireann.
 Cuimsíonn an tOireachtas trí aonad:
 Uachtarán na hÉireann
 Dáil Éireann
 Seanad Éireann
 Tá Tithe an Oireachtais lonnaithe i dTeach Laighean i mBaile Átha Cliath. Tá an Dáil ar an gceann is mó cumhacht.
 Gluais de choincheapa a bhaineann leis an Oireachtas
 Acht
 Píosa reachtaíochta atá tar éis dul trí dhá Theach an Oireachtais agus atá sínithe ina dhlí ag an Uachtarán. Le hAcht is féidir píosaí eile reachtaíochta a leasú freisin.
 Comhaltaí
 Ainm eile ar TD nó Seanadóir
 Doiciméid Leagtha
 Is doiciméid iad na Doiciméid Leagtha a chuirtear go foirmiúil faoi bhráid Thithe an Oireachtais d’fhonn tacú leis an bpróiseas daonlathach.
 Leabhar Reachtanna na hÉireann
 Stór ar líne de reachtaíocht inchuardaithe.
 Ordú um Thosach Feidhme
 I.R. a chuireann tús go sonrach le cuid d’Acht.
 Riar na hOibre
 Is doiciméad é Riar na hOibre ar a leagtar amach an gnó atá roimh gach Teach ar bhonn laethúil. Tá Riar éagsúil Oibre don dá Theach. Tá liosta na ndoiciméad a leagadh faoi bhráid na dTithe le feiceáil ar an dá Riar Oibre. Is féidir teacht ar an dá Riar Oibre ar an leathanach ‘Páipéir ghnó laethúla’ ar shuíomh gréasáin an Oireachtais.
 Tairiscint Ceadaithe (Ceadú Tairisceana): Togra foirmiúil a dhéantar sa Dáil nó sa Seanad (nó iontu araon) a cheadaíonn do Chomhaltaí díospóireacht a dhéanamh ar phíosa reachtaíochta atá beartaithe agus vótáil uirthi. Luafar an ceanglas Tairiscint Ceadaithe a bheith ann sa reachtaíocht chomhfhreagrach.
 Tairiscint Neamhnithe
 Togra foirmiúil a dhéantar sa Dáil nó sa Seanad (nó iontu araon) lena gceadaítear píosa reachtaíochta atá beartaithe a chur ar neamhní tar éis díospóireachta agus vóta ag Comhaltaí. Luafar an ceanglas seo sa reachtaíocht chomhfhreagrach lena bhforordófar líon laethanta ar féidir an reachtaíocht a neamhniú taobh istigh de. Tréimhsí 7, 10, nó 21 lá suí atá socraithe.
 Teachta/Teachtaí
 Ainm eile ar TD.
 Tithe an Oireachtais
 (An dá Theach/Gach Teach): An Dáil agus an Seanad.
 Tréimhse Reachtúil
 Tagraíonn tréimhse reachtúil do Thairiscint Neamhnithe .i. an líon laethanta suí atá ar
 fáil do Chomhaltaí chun díospóireacht a dhéanamh faoi dhoiciméad áirithe agus vótáil air. Is gnách gur 21 lá suí a bhíonn i gceist le tréimhsí reachtúla ach is féidir 10, nó 7 lá suí a bheith i gceist freisin. Luafar an tréimhse reachtúil sa reachtaíocht.
 Féach freisin
 Cainéal Theilifís an Oireachtais / Oireachtas TV
 Tagairtí
 Naisc sheachtracha
 Oireachtas.ie, Gaeilge.
 An tOireachtas


type: legislation

text:
 27.9.2011
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 250/230
 DÉCISION DU PARLEMENT EUROPÉEN
 du 10 mai 2011
 sur la clôture des comptes de l’Agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres de l’Union européenne pour l’exercice 2009
 (2011/605/UE)
 LE PARLEMENT EUROPÉEN,
 —
 vu les comptes annuels définitifs de l’Agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres de l’Union européenne relatifs à l’exercice 2009,
 —
 vu le rapport de la Cour des comptes sur les comptes annuels de l’Agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres relatifs à l’exercice 2009, accompagné des réponses de l’Agence (1),
 —
 vu la recommandation du Conseil du 15 février 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),
 —
 vu l’article 276 du traité instituant la Communauté européenne et l’article 319 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
 —
 vu le règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (2), et notamment son article 185,
 —
 vu le règlement (CE) no 2007/2004 du Conseil du 26 octobre 2004 portant création d’une Agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres de l’Union européenne (3), et notamment son article 30,
 —
 vu le règlement (CE, Euratom) no 2343/2002 de la Commission du 19 novembre 2002 portant règlement financier-cadre des organismes visés à l’article 185 du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (4), et notamment son article 94,
 —
 vu l’article 77 et l’annexe VI de son règlement,
 —
 vu le rapport de la commission du contrôle budgétaire et l’avis de la commission des libertés civiles, de la justice et des affaires intérieures (A7-0145/2011),
 1.
 approuve la clôture des comptes de l’Agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres de l’Union européenne pour l’exercice 2009;
 2.
 charge son président de transmettre la présente décision au directeur exécutif de l’Agence européenne pour la gestion de la coopération opérationnelle aux frontières extérieures des États membres de l’Union européenne, au Conseil, à la Commission et à la Cour des comptes, et d’en assurer la publication au Journal officiel de l’Union européenne (série L).
 Le président
 Jerzy BUZEK
 Le secrétaire général
 Klaus WELLE
 (1) JO C 338 du 14.12.2010, p. 40.
 (2) JO L 248 du 16.9.2002, p. 1.
 (3) JO L 349 du 25.11.2004, p. 1.
 (4) JO L 357 du 31.12.2002, p. 72.


text:
Séard is brí le rannán faisnéise (nó faisnéis mhíleata) ná bailiúchán eolais (sonraí, teachtaireachtaí, grianghraif, léarscáileanna agus mar sin de).
 Roinn Faisnéise i Stair na hÉireann
 Ní raibh córas faisnéise maith ag eagrais Éireannacha riamh go dtí gur fhearadh Cogadh na Saoirse in Éirinn idir 1919 agus 1921. Ba é Mícheál Ó Coileáin an dara Stiúrthóir ar an Roinn Faisnéise, a bhí ag Óglaigh na hÉireann sa bhliain 1919. Chuir sé inneall ceart ar an roinn agus bhí foireann bheag dhíograiseach aige. Ba é Liam Tobin an leas Leas-Stiúrthóir Faisnéise. Bhí Tom Cullen ina Fho-Stiúrthóir Faisnéise. Bhí Frank Thornton ag feidhmiú mar Mhaor Faisnéise.
 Bhí gasra beag eile faoi stiúir An Coileánach. Ba iad seo an Sain-Aonad Faisnéise nó mar a thug An Coileánach orthu "An Dáréag Aspail". Bhí 12 óglaigh ina bhaill de agus bhí Paddy Daly i gceannas orthu.
 An beart is mó a rinneadar ná 14 Sasanacha - baill na droinge 'Caireo' - a mharú ar 21 Samhain 1920, Domhnach na Fola. Go moch ar maidin, chuaigh díormaí beaga isteach i dtithe ar fad Baile Átha Cliath agus lámhachadh na fir (iad sa leaba uaireanta). Féach freisin, Domhnach na Fola (1920).
 Tagairtí
 Míleata


type: other

text:
§ 3 Teenuse osutamise liigid
 § 4 Teenuse sihtgrupp ja teenuse osutamise maht
 § 7 Teenuse hinna kehtestamine
 RT IV, 09.03.2019, 8
 Vastu võetud 21.02.2019 nr 63
 Määrus kehtestatakse kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse § 22 lõige 1 punkti 5 ning sotsiaalhoolekande seaduse § 14 ja § 17 alusel.
 Käesolev määrus sätestab koduteenuse (edaspidi teenus) osutamise tingimused ja korra.
 (1) Koduteenuse eesmärk on täisealise isiku iseseisva ja turvalise toimetuleku tagamine kodustes tingimustes, säilitades ja võimalusel parandades isiku elukvaliteeti.
 (2) Teenuse osutamisel abistatakse isikut toimingutes, mida tema tervislik seisund, tegevusvõime või keskkonnast tulenevad tingimused ei võimalda iseseisvalt sooritada, kuid mis on vajalikud kodustes tingimustes elamiseks.
 § 3. Teenuse osutamise liigid
 (1) Teenuse raames pakutakse põhiteenuseid ja tugiteenuseid.
 (2) Põhiteenused on teenused, mis on hädavajalikud isiku toimetulekuks kodus, et aidata isikul harjumuspärases keskkonnas toime tulla.
 (3) Tugiteenused on täiendavad teenused isiku toimetuleku soodustamiseks kodus ja vajadusel väljaspool kodu.
 (5) Koduabiteenused on:
 1) toiduainete ja esmatarbekaupade toomine lähimast kauplusest;
 5) abistamine maksete tasumisel;
 7) küttematerjali eluruumi toomine ja tuha väljaviimine ning kütmine (kaugkütte puudumisel);
 11) voodipesu vahetamine;
 12) muud ühekordsed asjaajamised.
 (6) Isikuabiteenused on abistamine pesemisel, riietumisel, valmistoidu soojendamisel, söömisel, liikumisel, tualetis käimisel, mähkmete vahetamisel jms.
 10) muude vajalike teenuste korraldamine või osutamine.
 § 4. Teenuse sihtgrupp ja teenuse osutamise maht
 (1) Teenust on õigustatud saama rahvastikuregistrijärgne Tori valla täisealine isik, kes vajab kõrvalabi kodustes tingimustes igapäevase eluga toimetulekul.
 (3) Isiku abivajaduse väljaselgitamiseks viib sotsiaaltöötaja läbi isiku tegevusvõime ja elukeskkonna hindamise, määrates ära tema kõrvalabi vajaduse suuruse ja osutatava teenuse vajaduse.
 (4) Teenust osutatakse üldjuhul teenust vajava isiku kodus.
 (1) Teenust osutab Tori Vallavalitsuse avahooldustöötaja.
 (2) Tori Vallavalitsus võib osutada teenust enda poolt hallatava asutuse kaudu või volitada sotsiaalteenuse osutamise halduslepinguga eraõiguslikule juriidilisele või füüsilisele isikule või teise kohaliku omavalitsuse üksuse ametiasutusele.
 (1) Teenuse taotlemiseks esitab isik avalduse Tori Vallavalitsusele.
 (2) Teenuse osutamise perioodil kõrvalabi vajaduse määra muutumisel tuleb läbi viia isiku tegevusvõime ja elukeskkonna täiendav hindamine.
 (3) Teenuse osutamise otsustab Tori valla hoolekandekomisjon.
 (4) Teenuse osutamiseks sõlmitakse isiku ja teenuseosutajaga vajadusel teenuse osutamise haldusleping, määrates kindlaks toimingud ja toimingute teostamise sagedused, mis tagavad isiku iseseisva toimetuleku kodustes tingimustes.
 (5) Hoolekandekomisjoni otsusega on õigus keelduda teenuse osutamisest isikule, kelle kohta on tõendeid ning kelle abivajaduse hindamise tulemusena on selgunud, et isikul on piisavalt vahendeid ja oskuseid iseseisvalt hakkamasaamiseks.
 (6) Teenuse osutamine lõpetatakse, kui:
 1) teenusvajadus on ära langenud;
 2) isiku toimetulek on tagatud muude sotsiaaltoetuste ja –teenustega;
 4) isik soovib teenuselt lahkuda;
 § 7. Teenuse hinna kehtestamine
 (1) Teenus on taotlejale tasuline ja teenuse hinna kehtestab Tori Vallavalitsus.
 (2) Vältimatu sotsiaalabi korras ühekordselt osutatav teenus on isikule tasuta.
 (3) Kui teenust vajava isiku ja tema seadus- või lepingujärgsete ülalpidajate majanduslik olukord ei võimalda teenust vajaval isikul teenust kasutada, võib hoolekandekomisjon teha soodustusi või vabastada isik ja tema ülalpidajad teenuse eest tasumisest.
 (4) Isikutele, kellele on määratud hooldaja, kes saab hooldajatoetust, osutatakse koduteenust täishinnaga.
 (1) Sauga Vallavolikogu 18.12.2014 määruse nr 29 „Koduteenuste osutamise tingimused ja kord“ tunnistatakse kehtetuks.
 (2) Sindi Linnavolikogu 10.03.2016 määruse nr 42 „Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord“ § 19 punkt 1 „koduteenus“ ning 3. peatüki 2. jagu „Koduteenus“ tunnistatakse kehtetuks.
 (3) Are Vallavolikogu 11.03.2016 määruse nr 6 „Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord“ § 20 punkt 1 „koduteenus“ ning 3. peatüki 2. jagu „Koduteenus“ tunnistatakse kehtetuks.
 (4) Tori Vallavolikogu 20.04.2016 määruse nr 6 „Sotsiaalhoolekandelise abi andmise tingimused ja kord“ § 15 lõike 2 punkt 7 „koduteenus“ ning § 23 „Koduteenus“ tunnistatakse kehtetuks.


text:
Tribunal Superior do Trabalho TST - AGRAVO DE INSTRUMENTO EM RECURSO DE REVISTA : Ag-AIRR 8068420145120034 - Inteiro Teor
 Ag-AIRR 806-84.2014.5.12.0034
 Inteiro TeorTST_AG-AIRR_8068420145120034_99f95.rtf
 GMACC/sc/ils/hta/m
 AGRAVO EM AGRAVO DE INSTRUMENTO. RECURSO DE REVISTA SOB A ÉGIDE DA LEI 13.015/2014. ILEGITIMIDADE PASSIVA. RESPONSABILIdADE SOLIDÁRIA. requisitos do artigo 896, § 1o-A, da CLT, não atendidos. Não ficou demonstrado o desacerto da decisão monocrática que negou provimento ao agravo de instrumento. Nega-se provimento ao agravo e, ante a sua manifesta improcedência, aplica-se multa de 2% (dois por cento) do valor atualizado da causa, nos termos do art. 1.021, § 4o, do CPC. Agravo não provido, com imposição de multa.
 Vistos, relatados e discutidos estes autos de Agravo em Agravo de Instrumento em Recurso de Revista no TST-Ag-AIRR-806-84.2014.5.12.0034, em que é Agravante BANCO DO ESTADO DO RIO GRANDE DO SUL S.A. e são Agravados BEM PROMOTORA DE VENDAS E SERVIÇOS S.A., JÚNIOR LEIDENS e UNIÃO (PGF).
 Contra a decisão de fls. 1.859-1.877 (numeração de fls. verificada na visualização geral do processo eletrônico - "todos os PDFs" - assim como todas as indicações subsequentes), que negou provimento ao agravo de instrumento, o reclamado interpôs o presente agravo às fls. 1.881-1.886.
 Aberto o prazo para impugnação do agravo à fl. 1.888, não houve manifestação dos agravados, conforme certidão de fl. 1.990.
 O recurso é tempestivo (fls. 1.878 e 1.887) e está subscrito por advogado habilitado nos autos.
 Convém destacar que o recurso de revista obstaculizado é regido pela Lei 13.015/2014, mas não pela Lei 13.467/2017, tendo em vista haver sido interposto contra decisao publicada em 8/2/2017 (fl. 1.516), após iniciada a eficácia da primeira norma, em 22/9/2014, e antes do início de eficácia da segunda, em 11/11/2017.
 O Banco do Estado do Rio Grande do Sul S.A. não se conforma com a decisão monocrática, que negou provimento ao seu agravo de instrumento, nos seguintes termos:
 "I - AGRAVO DE INSTRUMENTO INTERPOSTO PELO BANCO DO ESTADO DO RIO GRANDE DO SUL S.A.
 'RECURSO DE: BANCO DO ESTADO DO RIO GRANDE DO SUL SA - CNPJ
 - Violação dos artigos 22, XXVI, 37, XXI, 102, § 2o, da CF/88.
 - Violação dos artigos 71, § 1o, da Lei no 8.666/93; 28, § único da Lei 9.868.
 A recorrente argui a ilegitimidade para figurar no pólo passivo da demanda.
 '(...) O Juízo a quo rejeitou a arguição e manteve o terceiro reclamado no polo passivo da demanda.
 De fato, a legitimidade para a causa consiste na pertinência subjetiva da ação, ou seja, daquele que se diz titular do interesse manifestado em Juízo (legitimidade ordinária) ou que pleiteia em nome próprio direito de outro, mediante autorização legal (legitimidade extraordinário, art. 6o do CPC) e daquele em face de quem esse interesse é manifestado (legitimidade passiva).
 Na espécie, a reclamante foi contratada pela primeira reclamada para prestar serviços em prol dos bancos segundo e terceiro reclamados, razão pela qual a sentença não merece reforma, nesse particular.
 As questões relativas à ausência de responsabilidade do banco reclamado serão apreciadas no tópico próprio.'
 Diante das razões da Turma acima transcritas, não há cogitar violação direta e literal aos textos legais indicados.
 DIREITO PROCESSUAL CIVIL E DO TRABALHO / RESCISÓRIA / IMPOSSIBILIDADE JURÍDICA DO PEDIDO.
 Análise prejudicada. A análise do recurso quanto ao tema mostra-se, de plano, prejudicada, tendo em vista que a parte não atendeu ao comando previsto no item Ido § 1o-A do art. 896 da CLT (Lei no 13.015, de 21 de julho de 2014), que prevê:
 CATEGORIA PROFISSIONAL ESPECIAL / BANCÁRIO / ENQUADRAMENTO / FINANCEIRAS / EQUIPARAÇÃO BANCÁRIO.
 - contrariedade à(s) Súmula (s) no 102, item II do TST.
 - violação dos artigos 224, § 2o, 818, da CLT e 373, I, do CPC.
 Insurge-se contra a decisão deste Regional que reconheceu o enquadramento do autor na categoria profissional dos financiários e deferiu como extras as horas laboradas após a sexta diária, bem como as horas extras intervalares.
 '(...) Reporto-me aos fundamentos exarados no item 1 do recurso da primeira reclamada, no qual foi declarado que a primeira reclamada exerce atividades que a equiparam a empresa financeira e, assim, nos termos da Súmula no 55 do Eg. TST, os seus empregados estão sujeitos à jornada de seis horas prevista no art. 224 da CLT.
 Diante disso, e nos termos do fundamento do item 2 do recurso da primeira reclamada, foram consideradas devidas, como extras, as horas laboradas além do limite diário de 6 horas, bem como as horas extras intervalares deferidas.
 A recorrente postula seja excluída a condenação ao pagamento de horas extras caso afastada a condição de bancária da reclamante.
 Aduz que a reclamante sempre observou o limite semanal de 44 horas, trabalhando das 9h às 18h, com uma hora de intervalo, de segunda a sexta-feira.
 Caso mantida a jornada de 6 horas, insurge-se contra o reconhecimento da semana de 30 horas. Aduz que o sábado não é dia de repouso semanal remunerado, mas dia útil não trabalhado, nos termos da Súmula no 113 do Eg. TST, de forma que devem ser consideradas extras somente as horas que extrapolarem o limite semanal de 36 horas.
 A sentença, com base na jornada arbitrada, deferiu à reclamante o pagamento de 'horas excedentes da sexta diária, de segunda a sexta-feira'.
 No tópico anterior foi mantida a sentença quanto ao direito da reclamante à fruição da jornada prevista no art. 224 da CLT, uma vez que a sua empregadora se equipara às instituições de crédito para fins de aplicação da Súmula no 55 do Eg. TST.
 O art. 224 da CLT, por sua vez, dispõe textualmente que 'A duração normal do trabalho dos empregados em bancos, casas bancárias e Caixa Econômica Federal será de 6 (seis) horas continuas nos dias úteis, com exceção dos sábados, perfazendo um total de 30 (trinta) horas de trabalho por semana'.
 Não há falar, pois, na consideração de limite semanal de 36 horas.'
 Estando a decisão objurgada em sintonia com a jurisprudência corrente do TST, não há falar em cabimento da revista, em face da inteligência inserta no § 7o do art. 896 da CLT e na Súmula no 333 do TST.
 Ademais a matéria de insurgência exige a incursão do julgador no contexto fático-probatório dos autos, inadmissível na esfera recursal de natureza extraordinária, a teor do que dispõe a Súmula no 126 do TST.
 - contrariedade à(s) Súmula (s) no 113; no 124 do TST.
 - violação do art. 5o, II, da Constituição Federal.
 O banco insurge-se contra o divisor de horas extras adotado.
 Consta da decisão que julgou os embargos de declaração opostos:
 'O acórdão considerou aplicável o divisor 180 por não haver 'nos autos norma coletiva aplicável à reclamante' que indicasse que o sábado é dia de descanso remunerado.
 A decisão proferida partiu de premissa equivocada, na medida em que, como já referido no item anterior, a reclamante trouxe aos autos a norma coletiva dos financiários a ela aplicável.
 Ocorre que, em que pese a norma coletiva aplicável dispor que 'quando prestadas durante toda a semana anterior, as empresas pagarão, também, o valor correspondente ao repouso semanal remunerado, assim considerados o sábado, domingo e feriados', a Súmula no 124 do Eg. TST, aplicada no acórdão embargado, foi objeto de revisão no âmbito do Eg. TST, e passou a dispor o seguinte:
 Assim, conforme modulação fixada no citado verbete, apenas as decisões de mérito emanadas do próprio TST no período compreendido entre 27-9-2012 e 21-11-2016 não se sujeitam à nova orientação. Pelo que, para as demandas em curso na instância ordinária impõe-se, desde logo, a adequação da tutela jurisdicional aos novos moldes, devendo ser observados, para a hipótese de sujeição do bancário à jornada de oito horas, o divisor 220, e, quando se tratar de jornada de seis horas, o divisor 180.
 Desse modo, não obstante tenha o acórdão se baseado em premissa equivocada, qual seja, a ausência de convenção coletiva aplicável, não há como conferir efeito modificativo ao julgado, na medida em que a nova redação da Súmula no 124 do Eg. TST dispõe que para os empregados submetidos à jornada de 6 horas o divisor aplicável é o 180, conforme já definido no acórdão embargado.
 Por isso, acolhem-se os embargos opostos neste tópico para, sem conferir efeito modificativo ao julgado, prestar os esclarecimentos contidos na fundamentação.'
 A consonância da decisão com entendimento sedimentado pelo TST resulta em óbice intransponível ao seguimento do recurso, ante o disposto no § 7o do art. 896 da CLT e na Súmula no 333 da aludida Corte.
 DENEGO seguimento ao recurso de revista' (fls. 1.625-1.628).
 Convém destacar que o apelo obstaculizado é regido pela Lei 13.015/2014, mas não pela Lei 13.467/2017, tendo em vista haver sido interposto contra decisao publicada em 8/2/2017 (fl. 1.516), após o início de vigência da primeira norma, em 22/9/2014, e antes do início de vigência da segunda, em 11/11/2017.
 No caso em tela, o recorrente, quanto aos temas 'horas extras', 'divisor' e 'intervalo intrajornada', logrou demonstrar a satisfação dos requisitos do art. 896, § 1o-A, da CLT, com a redação dada pela Lei 13.015/2014. Não obstante isso, o recurso de revista efetivamente não logra processamento, como se demonstrará a seguir.
 A ordem de obstaculização do recurso de revista há de ser mantida na medida em que, como já referido linhas acima, o recurso de revista que se pretende processar foi interposto sob a égide da Lei 13.015/2014, a qual, dentre outras alterações, acresceu o § 1o-A ao artigo 896 da CLT, com a seguinte redação:
 '§ 1o-A. Sob pena de não conhecimento, é ônus da parte:
 III - expor as razões do pedido de reforma, impugnando todos os fundamentos jurídicos da decisão recorrida, inclusive mediante demonstração analítica de cada dispositivo de lei, da Constituição Federal, de súmula ou orientação jurisprudencial cuja contrariedade aponte' (sem grifos no original).
 No caso em tela, o recorrente, quanto aos temas 'ilegitimidade passiva', 'responsabilidade solidária' e 'impossibilidade jurídica do pedido', não atentou para os novos requisitos, deixando de indicar em sua petição recursal (fls. 1.483-1.514) os trechos da decisão recorrida que consubstanciam o prequestionamento das controvérsias objeto do recurso de revista e de expor as razões do pedido de reforma, impugnando todos os fundamentos jurídicos da decisão recorrida, inclusive mediante demonstração analítica de cada dispositivo de lei e da Constituição Federal cuja violação apontou.
 Cumpre ressaltar que o Banco do Estado do Rio Grande do Sul S.A. transcreveu, no início de seu apelo (fls. 1.487-1.488), de forma desvinculada das razões recursais, o inteiro teor dos tópicos do acórdão proferido pelo Tribunal Regional referente aos temas 'ilegitimidade passiva' e 'responsabilidade solidária', matérias apresentada em seu recurso de revista. Observe-se que a referida transcrição não possui destaques capazes de identificar o prequestionamento das controvérsias. Registre-se, também, que o recorrente não expôs as razões do pedido de reforma, impugnando todos os fundamentos jurídicos da decisão recorrida, inclusive mediante demonstração analítica dos dispositivos de lei e da Constituição Federal cuja violação apontou e os pontos em que consiste seu entendimento de conflito com a tese regional, consubstanciada nos trechos transcritos no recurso. Assim procedendo, a parte não atendeu ao verdadeiro escopo do novel dispositivo da CLT, o qual visa a possibilitar ao julgador a visualização do ponto específico da controvérsia recursal. Destaque-se só valer a transcrição integral do tópico do acórdão recorrido para fins do prequestionamento previsto na Lei 13.015/2014 se a decisão for extremamente objetiva e sucinta, mas isso não se verifica no caso em tela.
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO. [...] ADICIONAL DE INSALUBRIDADE E HORAS EXTRAORDINÁRIAS. TRANSCRIÇÃO INTEGRAL DO ACÓRDÃO REGIONAL QUANTO A ESSES TEMAS. AUSÊNCIA DE INDICAÇÃO DO TRECHO QUE CONSUBSTANCIA O PREQUESTIONAMENTO DA CONTROVÉRSIA OBJETO DO RECURSO DE REVISTA. DESCUMPRIMENTO DO INCISO I,DO § 1o-A, DO ARTIGO 896 DA CLT. Inadmissível o recurso de revista interposto na vigência da Lei n.o 13.015/2014, quando a parte recorrente não cumpre os requisitos impostos pelo § 1o-A, do art. 896 da CLT, ao efetuar a transcrição da íntegra do Acórdão, relativo aos temas adicional de insalubridade e horas extraordinárias, sem, contudo, apontar especificamente os trechos referentes ao objeto de seu recurso, com indicação precisa do fundamento do julgado Regional que estaria em confronto analítico com os dispositivos que invoca. Agravo de instrumento a que se nega provimento. [...].' (AIRR - 416-76.2013.5.15.0128, Redator Ministro: Hugo Carlos Scheuermann, Data de Julgamento: 16/12/2015, 1a Turma, Data de Publicação: DEJT 08/01/2016. Unânime. Grifos nossos.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO EM RECURSO DE REVISTA. RECURSO DE REVISTA INTERPOSTO NA VIGÊNCIA DA LEI 13.015/2014. PRELIMINAR DE NULIDADE DO ACÓRDÃO REGIONAL POR NEGATIVA DE PRESTAÇÃO JURISDICIONAL. O Tribunal Regional prestou a jurisdição a que estava obrigado, tendo apreciado as matérias relevantes à discussão. No caso em apreço, denota-se que a decisão proferida nos autos encontra-se devidamente fundamentada, nela constando as razões que levaram a Turma a indeferir o pagamento do intervalo intrajornada. O Tribunal a quo concluiu que, em que pese o entendimento do Juízo de origem, os documentos dos autos não corroboram o pedido do autor, visto que nos cartões de ponto se verifica o registro de muitas horas extras, da mesma forma como constam assinaladas as compensações. Ademais, o Regional consignou que o depoimento do autor elenca horários distintos do alegado por ele mesmo na exordial, além de o reclamante não ter apontado, ainda que por amostragem, diferenças a serem analisadas por aquela Corte. Registrou, ainda, que a apesar de a testemunha arrolada aos autos afirmar que o autor muitas vezes teve seu intervalo intrajornada interrompido, a mesma testemunha, em seguida, afirma que dificilmente almoçava no mesmo horário que o reclamante. Diante desse contexto probatório, a Corte reformou a decisão de origem e excluiu da condenação as horas extras em razão do intervalo supostamente suprimido. Assim, constam na decisão regional os aspectos relevantes ao deslinde da demanda, de forma que não se vislumbra a omissão apontada, uma vez que o apelo foi analisado no âmbito do pedido recursal. Assim, não se evidencia violação dos artigos 93, inciso IX, da Constituição Federal, 458 do CPC e 832 da CLT. Agravo de instrumento desprovido. INTERVALO INTRAJORNADA. HORAS EXTRAS. ALEGAÇÃO DE AUSÊNCIA DE FUNDAMENTAÇÃO. NÃO INSURGÊNCIA ESPECÍFICA, PELA RÉ, DOS TERMOS DA DECISÃO DO JUÍZO DE PRIMEIRO GRAU. RECURSO DE REVISTA QUE NÃO ATENDE AOS REQUISITOS DISPOSTOS NO ARTIGO 896, §§ 1o-A, INCISO I, DA CLT. AUSÊNCIA DE INDICAÇÃO DO PREQUESTIONAMENTO. O recurso de revista foi interposto na vigência da Lei no 13.015, de 2014, que alterou a redação do artigo 896 da CLT, acrescendo a esse dispositivo, entre outros, os §§ 1o-A e 8o, que determinam novas exigências de cunho formal para a interposição do recurso de revista, estatuindo: '§ 1o-A. Sob pena de não conhecimento, é ônus da parte: I - indicar o trecho da decisão recorrida que consubstancia o prequestionamento da controvérsia objeto do recurso de revista'. Na hipótese, não obstante o Tribunal Regional tenha denegado seguimento ao recurso de revista do reclamado por outro fundamento, verifica-se que a parte não indicou, na petição do recurso de revista, o trecho da decisão recorrida em que se encontra prequestionada a matéria objeto de sua irresignação, conforme o art. 896, § 1o-A, inciso I, da CLT, de forma que a exigência processual contida no referido dispositivo não foi satisfeita. Destaca-se que a mera transcrição integral do acórdão recorrido, sem a devida indicação do trecho específico que traz a tese jurídica que a parte considera violadora do ordenamento jurídico, com a manutenção da prática de impugnação genérica e dissociada, que era usual na vigência do regramento anterior, não atende à exigência acrescentada pela Lei no 13.015/2014. Precedentes. Agravo de instrumento desprovido.' (AIRR - 1675-94.2011.5.02.0401, Relator Ministro: José Roberto Freire Pimenta, Data de Julgamento: 16/03/2016, 2a Turma, Data de Publicação: DEJT 18/03/2016. Unânime. Grifos nossos.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO. RECURSO DE REVISTA QUE NÃO APRESENTA A TRANSCRIÇÃO DO TRECHO DO ACÓRDÃO REGIONAL QUE IDENTIFICA O PREQUESTIONAMENTO DA MATÉRIA OBJETO DO APELO. AUSÊNCIA DE DEMONSTRAÇÃO ANALÍTICA DA DIVERGÊNCIA JURISPRUDENCIAL INDICADA. LEI 13.015/2014. Com o advento da Lei 13.015/2014 o novel § lo-A do artigo 896 da CLT exige em seu inciso I, como ônus da parte e sob pena de não conhecimento, a indicação do trecho da decisão recorrida que consubstancia o prequestionamento da controvérsia objeto do recurso de revista. Por outro lado, o novel § 8o incumbe ao recorrente, entre outros encargos na hipótese de o recurso pautar-se em dissenso de julgados, o de mencionar as circunstâncias que identifiquem ou assemelhem os casos confrontados. No caso concreto, o acórdão regional foi publicado em 20/2/2015, na vigência da referida lei, e o recurso de revista não apresenta a transcrição do trecho da decisão regional que consubstancia o prequestionamento da controvérsia objeto do apelo, nem realiza a demonstração analítica do dissenso de julgados. As alterações legislativas no aspecto constituem pressuposto de adequação formal de admissibilidade do recurso de revista. A ausência desses requisitos formais torna inexequível o apelo e insuscetível de provimento o agravo de instrumento. Ressalte-se que a transcrição integral do acórdão que julgou o recurso ordinário, não atende ao requisito do prequestionamento, tampouco possibilita o cotejo analítico para demonstração de divergência jurisprudencial. Precedentes. Agravo de instrumento conhecido e desprovido.' (AIRR - 431-88.2012.5.15.0125, Relator Ministro: Alexandre de Souza Agra Belmonte, Data de Julgamento: 28/10/2015, 3a Turma, Data de Publicação: DEJT 06/11/2015. Unânime. Grifos nossos.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO EM RECURSO DE REVISTA. APELO INTERPOSTO NA VIGÊNCIA DA LEI N.o 13.015/2014. INDICAÇÃO DOS TRECHOS DA DECISÃO QUE CONSUBSTANCIAM O PREQUESTIONAMENTO DAS MATÉRIAS IMPUGNADAS. NECESSIDADE. TRANSCRIÇÃO INTEGRAL DO ACÓRDÃO RECORRIDO. NÃO ATENDIMENTO DA EXIGÊNCIA. MATÉRIAS CONTROVERTIDAS NO CASO: ILEGITIMIDADE PASSIVA. INDENIZAÇÃO POR DANO MORAL. ASSALTO (BANCO POSTAL). HONORÁRIOS ADVOCATÍCIOS. Dentre as inovações inseridas na sistemática recursal trabalhista pela Lei n.o 13.015/2014, consta, expressa e literalmente, sob pena de não conhecimento do Recurso de Revista, a exigência de que a parte proceda à indicação do trecho da decisão recorrida que consubstancia o prequestionamento da matéria impugnada no Apelo. A transcrição integral do acórdão recorrido, com a manutenção da prática de impugnação genérica e dissociada, que era usual na vigência do regramento anterior, não atende a exigência. Com efeito, a nova técnica estabelecida impõe que a demonstração da violação legal ou da divergência jurisprudencial seja feita de forma analítica, com a indicação do ponto impugnado e a correspondente dedução dos motivos pelos quais se entende que aquele ponto da decisão implica violação legal ou contrariedade a verbete sumular ou diverge de outro julgado. Agravo de Instrumento conhecido e não provido.' (AIRR - 822-34.2013.5.14.0061, Relatora Ministra: Maria de Assis Calsing, Data de Julgamento: 13/05/2015, 4a Turma, Data de Publicação: DEJT 15/05/2015. Unânime. Grifos nossos.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO. RECURSO DE REVISTA INTERPOSTO NA VIGÊNCIA DA LEI 13.015/2014. NÃO CUMPRIMENTO DOS REQUISITOS DO § 1o-A DO ARTIGO 896 DA CLT. NÃO PROVIMENTO. É necessário que a parte recorrente transcreva os trechos da decisão regional que consubstanciam o prequestionamento das matérias objeto do recurso de revista, promovendo o cotejo analítico entre os dispositivos legais e constitucionais invocados ou divergência jurisprudencial noticiada, e os fundamentos adotados pela Corte de Origem, não sendo suficiente a mera menção às folhas do acórdão regional nem a transcrição integral e genérica da decisão recorrida nas razões do recurso de revista. Incidência do artigo 896, § 1o-A, I, da CLT. Agravo de instrumento a que se nega provimento.' (AIRR - 1934-71.2012.5.03.0031, Relator Ministro: Guilherme Augusto Caputo Bastos, Data de Julgamento: 28/10/2015, 5a Turma, Data de Publicação: DEJT 06/11/2015. Unânime.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO. RECURSO DE REVISTA SOB A ÉGIDE DA LEI No 13.015/2014. REQUISITOS DO ARTIGO 896, § 1o-A DA CLT NÃO ATENDIDOS. MUNICÍPIO DE TAIPU. RELAÇÃO JURÍDICO-ADMINISTRATIVA OU CONTRATAÇÃO TEMPORÁRIA REFUTADA PELO REGIONAL. AUSÊNCIA DE CONCURSO PÚBLICO. CONTRATO NULO. COMPETÊNCIA DA JUSTIÇA DO TRABALHO. O recurso de revista obstaculizado, interposto sob a égide da Lei 13.015/2014, não atendeu aos requisitos estabelecidos na nova redação do artigo 896, § 1o-A da CLT, em especial no que se refere à indicação do trecho da decisão recorrida que consubstancia o prequestionamento da controvérsia objeto do recurso de revista. Importante ressaltar que a transcrição integral do tópico do acórdão recorrido objeto do recurso só vale para fins do prequestionamento previsto na Lei 13.015/14 se a decisão for extremamente objetiva e sucinta, o que não se verifica no caso em tela. Reconhecida a ausência de tal requisito, desnecessário perquirir acerca do acerto ou desacerto da decisão agravada no que se refere às questões de fundo tratadas no recurso de revista, pois mantida, por fundamento diverso, a ordem de obstaculização do recurso de revista. Agravo de instrumento não provido.' (AIRR - 10769-74.2013.5.19.0061, Relator Ministro: Augusto César Leite de Carvalho, Data de Julgamento: 04/11/2015, 6a Turma, Data de Publicação: DEJT 06/11/2015. Unânime. Grifos nossos.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO EM RECURSO DE REVISTA INTERPOSTO NA VIGÊNCIA DA LEI 13.015/2014. 1. COMPETÊNCIA DA JUSTIÇA DO TRABALHO. 2. RESPONSABILIDADE SUBSIDIÁRIA. ARTIGO 896, § 1o-A, I, DA CLT. TRECHO DA DECISÃO RECORRIDA QUE CONSUBSTANCIA O PREQUESTIONAMENTO DA CONTROVÉRSIA. PRESSUPOSTO RECURSAL NÃO OBSERVADO. De acordo com o § 1o-A do artigo 896 da CLT, incluído pela Lei 13.015/2014, sob pena de não conhecimento do recurso de revista, é ônus da parte: 'I - indicar o trecho da decisão recorrida que consubstancia o prequestionamento da controvérsia objeto do recurso de revista; II - indicar, de forma explícita e fundamentada, contrariedade a dispositivo de lei, súmula ou orientação jurisprudencial do Tribunal Superior do Trabalho que conflite com a decisão regional; III - expor as razões do pedido de reforma, impugnando todos os fundamentos jurídicos da decisão recorrida, inclusive mediante demonstração analítica de cada dispositivo de lei, da Constituição Federal, de súmula ou orientação jurisprudencial cuja contrariedade aponte'. No caso dos autos, a parte não transcreveu, no seu recurso de revista, os específicos trechos da decisão recorrida que consubstanciam o prequestionamento da controvérsia (inciso I) em relação aos temas nele versados, de forma que as exigências processuais contidas no referido dispositivo não foram satisfeitas. Cumpre frisar que não socorre à Agravante a transcrição integral das razões proferidas pelo Tribunal Regional do Trabalho. Nesse contexto, o processamento do recurso de revista encontra óbice no artigo 896, § 1o-A, I, da CLT. Precedente da Turma. Agravo de instrumento não provido.' (AIRR - 1818-60.2013.5.03.0086, Relator Ministro: Douglas Alencar Rodrigues, Data de Julgamento: 28/10/2015, 7a Turma, Data de Publicação: DEJT 06/11/2015. Unânime. Grifos nossos.)
 'AGRAVO DE INSTRUMENTO EM RECURSO DE REVISTA INTERPOSTO NA VIGÊNCIA DA LEI 13.015/2014. PREQUESTIONAMENTO. A Parte, nas razões de recurso de revista, não observou os pressupostos do art. 896, § 1.o-A, I, da CLT, deixando de indicar o trecho da decisão que consubstancia o prequestionamento da controvérsia objeto do recurso de revista. Agravo de instrumento não provido.' (AIRR - 2711-82.2013.5.03.0108, Relatora Ministra: Delaíde Miranda Arantes, Data de Julgamento: 08/06/2016, 2a Turma, Data de Publicação: DEJT 17/06/2016.)
 Acresça-se, ainda, que a parte deve destacar o trecho específico da decisão recorrida que consubstancia o prequestionamento da controvérsia e indicar, de forma explícita e fundamentada, as violações dos dispositivos (legais ou constitucionais) que veicule na petição, evidenciando por meio de cotejo analítico em que consiste seu entendimento de conflito com a tese regional, consubstanciada nos trechos transcritos no recurso.
 Dessa forma, evidenciada a ausência de tais requisitos, no particular, o recurso de revista não merecia, de fato, ser processado. Assim, irrepreensível o motivo exposto e que deve ser ratificado neste instante de reexame do juízo primário de admissibilidade do recurso de revista.
 Esclareça-se que o direito à prestação jurisdicional, assegurado constitucionalmente, está vinculado ao cumprimento das exigências legais para a interposição dos recursos. No caso em tela, conforme acima consignado, o agravante, no tocante aos temas 'ilegitimidade passiva', 'responsabilidade solidária' e 'impossibilidade jurídica do pedido', não atendeu aos requisitos previstos no art. 896, § 1o-A, I e III, da CLT, quando da interposição do recurso de revista. Logo, não configurada a apontada violação do artigo 5o, XXXV e LV, da Constituição Federal.
 No que se refere ao tema 'horas extras', a decisão regional está em perfeita sintonia com a Súmula no 55 do TST, circunstância que atrai a incidência do entendimento insculpido na Súmula 333 do TST e no artigo 896, § 7o, da CLT.
 Registre-se, em respeito ao princípio da delimitação recursal, que o agravante não renovou, no presente agravo de instrumento (fls. 1.653-1.662), as razões recursais apresentadas no recurso de revista (fls. 1.483-1.514), relativas aos temas 'divisor' e 'intervalo intrajornada', restando preclusa a análise respectiva.
 Por todo o exposto, com base nos arts. 932, III, c/c 1.011, I, do CPC e 106, X, do RITST, NEGO PROVIMENTO ao agravo de instrumento pelo Banco do Estado do Rio Grande do Sul S.A" (fls. 1.859-1.872 - grifos no original).
 O agravante alega, em suma, que preencheu os requisitos do artigo 896 da CLT. Requer seja reformada a decisão recorrida, possibilitando, assim, o destrancamento do recurso de revista interposto.
 A decisão agravada negou provimento ao agravo de instrumento interposto pelo Banco do Estado do Rio Grande do Sul S.A., pois concluiu que o recorrente, quanto aos temas "ilegitimidade passiva", "responsabilidade solidária" e "impossibilidade jurídica do pedido", não satisfez os requisitos previstos no art. 896, § 1o-A, I e III, da CLT, tendo em vista não haver indicado, em sua petição recursal (fls. 1.483-1.514), os trechos da decisão recorrida que consubstanciam o prequestionamento das controvérsias objeto do recurso de revista e, tampouco, exposto as razões do pedido de reforma, impugnando todos os fundamentos jurídicos da decisão recorrida, inclusive mediante demonstração analítica de cada dispositivo de lei e da Constituição Federal cuja violação apontou.
 Conforme consignado na decisão agravada, o Banco do Estado do Rio Grande do Sul S.A. "transcreveu, no início de seu apelo (fls. 1.487-1.488), de forma desvinculada das razões recursais, o inteiro teor dos tópicos do acórdão proferido pelo Tribunal Regional referente aos temas 'ilegitimidade passiva' e 'responsabilidade solidária', matérias apresentada em seu recurso de revista" (fl. 1.864 - grifei). Registrou que "o recorrente não expôs as razões do pedido de reforma, impugnando todos os fundamentos jurídicos da decisão recorrida, inclusive mediante demonstração analítica dos dispositivos de lei e da Constituição Federal cuja violação apontou e os pontos em que consiste seu entendimento de conflito com a tese regional, consubstanciada nos trechos transcritos no recurso" (fl. 1.864 - grifei). Assim, concluiu que "a parte não atendeu ao verdadeiro escopo do novel dispositivo da CLT, o qual visa a possibilitar ao julgador a visualização do ponto específico da controvérsia recursal" (fl. 1.864 - grifei). Destacou, ainda, "só valer a transcrição integral do tópico do acórdão recorrido para fins do prequestionamento previsto na Lei 13.015/2014 se a decisão for extremamente objetiva e sucinta, mas isso não se verifica no caso em tela" (fls. 1.864-1.865 - grifei). Precedentes desta Corte foram citados no mesmo sentido.
 Nesse contexto, consoante destacado na decisão agravada, não é suficiente ao atendimento dos requisitos previstos nos itens I e IIIdo § 1o-A do art. 896 da CLT a transcrição integral dos tópicos da decisão regional, pois a parte deve indicar os trechos específicos da decisão recorrida que consubstanciam o prequestionamento e apontar, de forma explícita e fundamentada, as violações dos dispositivos (legais ou constitucionais) veiculadas na petição, demonstrando, por meio de cotejo analítico, em que consiste seu entendimento de conflito com a tese regional, consubstanciada nos trechos transcritos no recurso.
 Impende destacar que, evidenciada a ausência de tais requisitos, tornou-se desnecessário emitir pronunciamento acerca das questões de fundo aventadas no recurso de revista.
 Registre-se, em respeito ao princípio da delimitação recursal, que o agravante não renovou, no presente agravo (fls. 1.881-1.886), as razões recursais apresentadas no agravo de instrumento (fls. 1.653-1.662) e no recurso de revista (fls. 1.483-1.514), relativas aos temas "horas extras", "divisor" e "intervalo intrajornada", ficando preclusa a análise respectiva.
 Portanto, nego provimento ao agravo e, ante a sua manifesta improcedência, aplico multa de 2% (dois por cento) do valor atualizado da causa, nos termos do art. 1.021, § 4o, do CPC.
 ACORDAM os Ministros da Sexta Turma do Tribunal Superior do Trabalho, por unanimidade, negar provimento ao agravo e, ante a sua manifesta improcedência, aplicar multa de 2% (dois por cento) do valor atualizado da causa, nos termos do art. 1.021, § 4o, do CPC.
 PROCESSO No TST-Ag-AIRR-806-84.2014.5.12.0034
 Disponível em: https://tst.jusbrasil.com.br/jurisprudencia/756814387/agravo-de-instrumento-em-recurso-de-revista-ag-airr-8068420145120034/inteiro-teor-756814407


text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 14.10.2015
 COM(2015) 514 final
 Priekšlikums
 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
 par elastības instrumenta izmantošanu steidzamiem budžeta pasākumiem saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
 1
 , ir atļauts izmantot elastības instrumentu, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, ko nav iespējams finansēt, nepārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas vienai vai vairākām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.
 Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1311/2013 11. pantu un Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
 2
 12. punktu un pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai un izsmelta visa nepiešķirtu līdzekļu rezerve izdevumu kategorijā Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija), Komisija ierosina izmantot elastības instrumentu, kura maksimālās pieejamās ikgadējās summas apjoms ir EUR 471 miljons (2011. gada cenās).
 Šā instrumenta izmantošana attiecas uz summu, kas par EUR 1504,0 miljoniem pārsniedz daudzgadu finanšu shēmas 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu un ir paredzēta tam, lai finansētu atbalsta pasākumus bēgļu krīzes pārvaldīšanai. Tajā ir ietverta summa EUR 123 966 698 apmērā, attiecībā uz kuru Komisija iesniedza atbilstošu priekšlikumu elastības instrumenta izmantošanai, kas tika pievienots sākotnējam 2016. gada budžeta projektam
 3
 un kas tagad ir atcelts un aizstāts ar pašreizējo priekšlikumu.
 Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1311/2013 11. panta 2. punktu 2016. budžeta gadā izmantošanai ierosinātajā summā tiks izmantotas elastības instrumenta neizmantotās gada summas no iepriekšējiem gadiem (2014. un 2015. gads).
 Maksājumu apropriācijas, kas atbilst ierosinātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir aprēķinātas, pamatojoties uz noteikumiem, ko piemēro priekšfinansējumam, priekšfinansējuma noskaidrošanai un galīgajiem maksājumiem par dažādiem finasējamiem pasākumiem, un ir parādītas turpmākajā tabulā.
 (miljonos euro, pašreizējās cenās)
 Gads
 Maksājumu apropriācijas saistībā ar elastības instrumenta izmantošanu pasākumiem bēgļu krīzes pārvaldīšanai 2016. gadā
 2016. g.
 710,0
 2017. g.
 652,9
 2018. g.
 82,7
 2019.g.
 58,5
 Kopā
 1504,0
 Priekšlikums
 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
 par elastības instrumenta izmantošanu steidzamiem budžeta pasākumiem saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā
 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
 ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
 4
 un jo īpaši tā 12. punkta trešo daļu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Ar 11. pantu Padomes Regulā (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013
 5
 , ir izveidots elastības instruments, kura ikgadējais maksimālais apjoms ir EUR 471 miljons (2011. gada cenās).
 (2)Ņemot vērā steidzamo vajadzību risināt bēgļu krīzi, ir nepieciešams izmantot ievērojamas papildu apropriācijas, lai finansētu migrācijas un iekšlietu politiku.
 (3)Pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai izdevumu kategorijas Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija) maksimālā apjoma ietvaros, ir atbilstoši izmantot EUR 1504,0 miljonus no elastības instrumenta, lai finansētu pasākumus migrācijas jomā. Tiek izmantotas neizmantotās gada summas, kas pieejamas elastības instrumentam iepriekšējos gados (2014. un 2015. gadā).
 (4)Maksājumu apropriācijas, kas atbilst plānotajai elastības instrumenta izmantošanai, būtu jāsadala pa vairākiem budžeta gadiem (EUR 710,0 miljoni 2016. gadā, EUR 652,9 miljoni 2017. gadā, EUR 82,7 miljoni 2018. gadā un EUR 58,5 miljoni 2019. gadā),
 IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 (1)Attiecībā uz Eiropas Savienības vispārējo budžetu 2016. finanšu gadam elastības instrumentu izmanto, lai par EUR 1504,0 miljoniem palielinātu saistību apropriācijas virs izdevumu kategorijas Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija) noteiktā maksimālā apjoma.
 Šo summu izmanto, lai finansētu pasākumus bēgļu krīzes pārvaldībai.
 (2)Maksājumu apropriācijas, kas atbilst elastības instrumenta izmantošanai, ir šādas:
 (a)EUR 710,0 miljoni 2016. gadā;
 (b)EUR 652,9 miljoni 2017. gadā;
 (c)EUR 82,7 miljoni 2018. gadā;
 (d)EUR 58,5 miljoni 2019. gadā.
 2. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 Briselē,
 Eiropas Parlamenta vārdā —
 Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs
 priekšsēdētājs
 (1)
 OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.
 (2)
 OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.
 (3)
 COM(2015) 238, 27.5.2015.
 (4)
 OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.
 (5)
 Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp).


text:
Paide Muusikakooli põhimäärus – Riigi Teataja
 Paide Muusikakooli põhimäärus
 Paide Muusikakooli põhimäärus - sisukord
 § 3 Muusikakooli teeninduspiirkond
 2 MUUSIKAKOOLI TEGEVUSE EESMÄRK JA ÜLESANDED
 § 7 Tegevuse eesmärk ja ülesanded
 3 MUUSIKAKOOLI STRUKTUUR JA ÕPPEKORRALDUS
 § 8 Struktuur, õppevormid ja -meetodid
 § 9 Õppeaasta ja õppeperiood
 § 11 Õppekavad
 § 13 Õppurite hindamine
 4 MUUSIKAKOOLI JUHTIMINE
 5 MUUSIKAKOOLI TÖÖTAJAD JA ÕPPURID
 § 18 Õppurite õigused ja kohustused
 6 MUUSIKAKOOLI VARA, FINANTSEERIMINE, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
 § 19 Muusikakooli vara
 § 20 Kooli finantseerimine
 § 22 Muusikakooli ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
 RT IV, 28.04.2017, 10
 Vastu võetud 20.04.2017 nr 9
 (1) Muusikakooli nimi on Paide Muusikakool (edaspidi muusikakool).
 (2) Muusikakooli asukoht on Eesti Vabariik, Järva maakond, Paide linn.
 (1) Muusikakool on haridusasutus, mis registreeritakse riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste registris ning Eesti Hariduse Infosüsteemis.
 (2) Muusikakool on Paide Linnavalitsuse (edaspidi linnavalitsus) hallatav asutus, kool ei ole juriidiline isik.
 (3) Muusikakooli põhimääruse ja selle muudatused kinnitab Paide Linnavolikogu (edaspidi linnavolikogu).
 (4) Muusikakool omab tööandja õigusi. Muusikakooli töötajate põhjendatud koosseisu kinnitab muusikakooli direktor (edaspidi direktor) kooskõlastatult linnavalitsusega.
 (5) Muusikakooli vastuvõtmise, väljaarvamise ja lõpetamise tingimused ja korra ning õpperühmade suuruse ja moodustamise alused kehtestab linnavalitsus.
 (6) Muusikakool tegutseb seaduste, käesoleva põhimääruse, linnavolikogu ja -valitsuse õigus- ja haldusaktide ning teiste muusikakooli tegevusvaldkonda reguleerivate õigus- ja haldusaktide alusel.
 § 3. Muusikakooli teeninduspiirkond
 (1) Muusikakooli teeninduspiirkond on Paide linn.
 (2) Väljastpoolt teeninduspiirkonda võetakse õppur muusikakooli juhul, kui õppuri elukohajärgne omavalitsus või õppuri elukohajärgne omavalitsus ja õppuri seaduslik esindaja või õppuri seaduslik esindaja üksi on nõus katma muusikakooli õpilaskoha tegevuskulu arvestusliku maksumuse. Õpilaskoha tegevuskulu arvestuslik maksumus on muutuv suurus, mille kinnitab igaks eelarveaastaks linnavalitsus.
 (1) Muusikakooli pitsat on sõõrikujuline, läbimõõduga 35 mm. Pitsati keskel on Paide linna vapp, ringselt ümber vapi on tekst: PAIDE MUUSIKAKOOL PAIDE LINN.
 (2) Muusikakool võib kasutada oma sümboolikat, mille kujunduse ja kasutamise korra kehtestab direktor kooskõlastatult linnavalitsusega.
 (1) Muusikakooli asjaajamis- ja suhtlemiskeel on eesti keel.
 (2) Muusikakooli asjaajamiskorra kinnitab direktor käskkirjaga, lähtudes õigus- ja haldusaktides sätestatust.
 2. peatükk MUUSIKAKOOLI TEGEVUSE EESMÄRK JA ÜLESANDED
 (1) Muusikakooli tegevuse eesmärk on pakkuda muusikalist haridust ja võimalusi isiksuse igakülgseks muusikaliseks arenguks.
 1) professionaalse muusikalise põhihariduse andmine;
 2) laste ja noorte loomevõimete avastamine ning kavakindel arendamine, eesmärgiga võimaldada neil hiljem jätkata professionaalset muusikaharidust;
 3) täiskasvanud õppuritele sobivas vormis õppe korraldamine;
 4) kohaliku kultuurielu edendamine eesti kultuuritraditsioonide alusel, olles kõikidele muusikalisi andeid omavaile lastele kättesaadavaks lüliks haridussüsteemis;
 5) tegevuse eesmärgiga seotud projektide koostamine ja juhtimine.
 (3) Muusikakool võib oma põhitegevuse kõrval ning seda kahjustamata:
 3) arendada kohaliku kultuurielu elavdamiseks kontserttegevust, esinedes õppurite ja õpetajatega nii oma koolis kui mujal;
 (4) Tegevuse eesmärgi realiseerimise eelduseks on muusikakooli tihe partnerlus Paide Linnavalitsuse hallatavate asutustega ning Tartu regiooni muusikakoolidega.
 3. peatükk MUUSIKAKOOLI STRUKTUUR JA ÕPPEKORRALDUS
 § 8. Struktuur, õppevormid ja -meetodid
 (1) Muusikakoolis on järgmised osakonnad:
 4) pärimusmuusikaosakond;
 5) löökpilliosakond;
 6) akordioniosakond.
 (2) Muusikakoolis kasutatakse järgmisi õppevorme ja -meetodeid:
 § 9. Õppeaasta ja õppeperiood
 (2) Õppeaasta koosneb õppeperioodidest ja õppevaheaegadest. Õppeperioodi arvestusühikud on õppetund ja semester. Õppeperiood jaguneb kaheks semestriks. Õppeperioodis on kokku vähemalt 175 kalendripäeva.
 (3) Õppevaheajad muusikakoolis on üldhariduskooli õppeaasta koolivaheaegadega samal ajal.
 (4) Õppetunni pikkus on 45 minutit. Kahe järjestikuse õppetunni vahel peab olema puhkepaus vähemalt 5 minutit.
 (5) Õppetundide arv ja nende järjekord õppepäevas määratakse tunniplaanis, mille kinnitab direktor.
 (1) Õpe toimub õppuri alus-, põhi- või keskharidust pakkuvate õppeasutuste õppetegevusest või õppuri tööst vabal ajal.
 (2) Õppekorralduse aluseks on huviharidusstandardi alusel koostatud õppekavad.
 (4) Muusikahariduse andmine toimub järgmiste õppeastmetena:
 1) eelkool kestusega 1-2 aastat;
 2) põhiõppe noorem aste 1.- 4. klass
 3) põhiõppe vanem aste 5.-7. klass
 (5) Eelkooli ülesandeks on arendada laste muusikalisi võimeid, lauluoskust ja loovust. Põhiõppe noorema astme ülesandeks on muusikaliste algteadmiste omandamine ja õpilaste loomevõimete arendamine. Põhiõppe vanema astme ülesandeks on muusikaliste teadmiste ja oskuste edasiarendamine eesmärgiga valmistada õppureid ette professionaalse muusikahariduse õppeks. Lisaastme ülesandeks on muusikaliste teadmiste ja oskuste süvendatud edasiarendamine.
 (6) Täiskasvanud õppurile laienevad täiskasvanute koolituse seaduse vabaharidusliku koolituse sätted. Vabade kohtade olemasolul võib rahvastikuregistri andmetel Paide linna elanikuks oleva täiskasvanud õppuri õpe toimuda kokkuleppel õppuriga ainult pilliõppe ainekava järgi. Õppurile ei väljastata lõputunnistust.
 (1) Muusikakool koostab muusikalise hariduse andmiseks õppekavad lähtudes huviharidusstandardist ja huvialade riiklikust raamõppekavast.
 (3) Õppekava on aluseks igaks õppeperioodiks kehtestatavate tunnijaotuskavade, tööplaanide ja õppurite individuaalplaanide koostamiseks.
 (4) Õppekava kinnitab muusikakooli direktor käskkirjaga pärast hoolekogu ja õppenõukogu heakskiitu.
 (5) Ettepanekuid kooli õppekava muutmiseks, uue kehtestamiseks või olemasoleva kehtetuks tunnistamiseks võivad teha linnavalitsus või tema volitatud isik, kooli hoolekogu või õppenõukogu. Tehtud ettepanekud kinnitab muusikakooli direktor.
 (6) Muusikakooli õppekava võib muuta või kehtetuks tunnistada pärast jooksva õppeperioodi lõppu.
 (7) Õppekavade või õppekavade muudatuste registreerimiseks edastab direktor kinnitatud õppekavad või õppekavade muudatused viie tööpäeva jooksul Eesti Hariduse Infosüsteemile. Muusikakooli õppekavad registreeritakse Eesti Hariduse Infosüsteemis.
 (8) Ainekavad koostavad vastavate huvialade pedagoogid ning need kinnitatakse direktori poolt.
 Õppekavade väliselt võib muusikakool korraldada loenguid, kontserte ning muusikakooli põhitegevusega seotud tasulisi üritusi.
 § 13. Õppurite hindamine
 (2) Muusikakooli klassi- ja lõputunnistustele kantavad hinded lähtuvad 10-pallisest hindamissüsteemist.
 (3) Õppurite teadmisi ja oskusi hinnatakse kaks korda aastas, samuti kontsertidel, arvestustel ja eksamitel, mille hulk ja põhinõuded on määratud õppekavaga.
 4. peatükk MUUSIKAKOOLI JUHTIMINE
 (1) Muusikakooli juhib direktor, kelle kinnitab ametisse linnavalitsus linnapea ettepanekul. Töölepingu direktoriga sõlmib, muudab ja ütleb üles linnapea või selleks tema poolt volitatud ametiisik.
 1) tagab muusikakooli tulemusliku toimimise ja töö;
 2) vastutab muusikakooli üldseisundi ja arengu, rahaliste vahendite sihipärase ja otstarbeka kasutamise ning eelarve täitmise eest;
 3) teeb muusikakooli kasuks tehinguid ulatuses, mis on vajalikud kooli põhimääruse järgsete ülesannete täitmiseks;
 4) koostab muusikakooli eelarve eelnõu, esitab selle hoolekogule arvamuse avaldamiseks ja linnavalitsusele menetlemiseks;
 5) korraldab muusikakooli valduses oleva vara valitsemist;
 6) tegutseb muusikakooli nimel ja esindab seda ilma täiendavate volitusteta kõigis riigi- ja omavalitsusasutustes, suhetes füüsiliste ja juriidiliste isikutega;
 7) kinnitab muusikakooli asjaajamiskorra, kodukorra, töökorralduse reeglid ja muud töökorralduslikud dokumendid;
 9) annab muusikakooli tegevuse koordineerimiseks ja korraldamiseks annab direktor seaduses ja kooli põhimääruses sätestatud pädevuse piires käskkirju ning suulisi ja kirjalikke tööalaseid korraldusi;
 13) kinnitab igal aastal õppurite arvu Eesti Hariduse Infosüsteemis vastavalt kehtestatud korrale ja tähtaegadele;
 15) osaleb linna arengukava koostamisel;
 (1) Muusikakooli õppenõukogu ülesanne on õppetegevuse analüüsimine ja hindamine.
 (2) Õppenõukogu liikmed on õppe- ja kasvatustegevusega seotud koolitöötajad. Õppenõukogu tööd juhib direktor.
 (3) Õppenõukogu töövorm on koosolek. Õppenõukogu koosolekud peavad toimuma vähemalt kaks korda semestris.
 (4) Õppenõukogu kutsub kokku direktor. Teade õppenõukogu koosoleku toimumise ajast, kohast ja päevakorrast avaldatakse kooli teadetetahvlil.
 (6) Õppenõukogu võtab oma pädevuse piires üksikküsimuste lahendamiseks vastu otsuseid.
 (7) Koosoleku päevakorras märgitud otsuseid võtab õppenõukogu vastu kas avaliku või salajase hääletamise teel. Otsus võetakse vastu poolthäälte enamusega, võrdsete häälte korral saab otsustavaks koosoleku juhataja hääl.
 (8) Õppenõukogu koosolekuid protokollitakse. Koosoleku protokollija määrab direktor. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ning protokollija.
 (1) Hoolekogu on muusikakooli juures tegutsev organ, kelle ülesanne on suunata kooli tegevust
 ning teha ettepanekuid kooli direktorile ja linnavalitsusele kooli arengu, vara ja eelarvega seotud küsimustes.
 (2) Linnavalitsus moodustab seitsmeliikmelise hoolekogu. Hoolekogu liikmeteks on linnavolikogu, vilistlaste ja õpilaste esindaja, kaks õpetajat ja kaks lapsevanemat. Hoolekogu esimeheks ei või valida õppe- ja kasvatustegevusega seotud koolitöötajate esindajat. Õpetajate esindajad valitakse õppenõukogu koosolekul, lastevanemate esindajad lastevanemate üldkoosolekul ja õpilaste esindaja valitakse VI-VII klasside õpilaste hulgast.
 1) teeb vajadusel linnavalitsusele ettepaneku järelvalve teostamiseks muusikakooli tegevuse üle;
 2) kuulab ära direktori aruande muusikakooli tegevuse ja eelarve täitmise kohta ning annab omapoolseid soovitusi;
 5) teeb ettepanekuid muusikakooli tasuliste teenuste ja õppetasu suuruse kohta;
 6) teeb ettepanekuid muusikakooli sisulise tegevuse arendamiseks.
 (4) Hoolekogu töövorm on koosolek. Hoolekogu koosolekud peavad toimuma vähemalt üks kord poolaastas. Hoolekogu koosoleku kutsub kokku hoolekogu esimees.
 (5) Hoolekogu esimese koosoleku pärast hoolekogu liikmete kinnitamist kutsub kokku direktor. Hoolekogu esimesel koosolekul valitakse hoolekogu esimees salajasel hääletamisel poolthäälte enamusega. Esimehe kandidaadi võib üles seada iga hoolekogu liige. Hoolekogu esimehe valimised korraldab esimesel koosolekul muusikakooli direktor.
 (6) Hoolekogu kokkukutsumisest tuleb hoolekogu liikmeid teavitada vähemalt viis tööpäeva enne koosoleku toimumist. Koos kutsega edastatakse hoolekogu liikmetele ka koosoleku päevakord.
 (9) Hoolekogu koosolekud protokollitakse. Protokolli koostamiseks nimetatakse õppeaasta algul protokollija. Protokoll peab vastama asjaajamise korraldamist reguleerivatele õigusaktidele. Protokollile kirjutavad alla koosoleku juhataja ja protokollija. Protokoll peab olema kättesaadav hiljemalt seitsmendal päeval koosoleku toimumise päevast arvates. Protokoll avaldatakse muusikakooli veebilehel.
 (10) Hoolekogu koosolekutest võtab hoolekogu esimehe kutsel osa direktor, kes on hoolekogu ees aruandekohustuslik. Teised isikud võivad hoolekogu koosolekust osa võtta hoolekogu esimehe loal või kutsel.
 5. peatükk MUUSIKAKOOLI TÖÖTAJAD JA ÕPPURID
 (1) Koolitöötajad on õpetajad ning teised töötajad.
 § 18. Õppurite õigused ja kohustused
 2) nõuda huviala õppekavale vastavat tegevust ning soovi ja võimaluse korral õppida
 lisaaineid;
 1) järgima muusikakooli kodukorda.
 2) hoidma muusikakooli kasutuses olevat vara.
 3) tasuma linnavolikogu kehtestatud õppetasu.
 (3) Muusikakool tagab õppuri koolis viibimise ajal tema tervise kaitse.
 6. peatükk MUUSIKAKOOLI VARA, FINANTSEERIMINE, ARUANDLUS JA JÄRELEVALVE
 § 19. Muusikakooli vara
 (1) Muusikakooli vara moodustavad talle linna poolt sihtotstarbeliseks kasutamiseks ja valitsemiseks antud maa, hooned, rajatised, seadmed, inventar ning muu vara. Muusikakooli vara on Paide linna omand.
 (2) Muusikakooli vara valitsemine toimub vastavalt Paide linnavara valitsemise korrale.
 (3) Muusikakool hoiab korras oma ruumid, territooriumi, inventari ja õppevahendid.
 § 20. Kooli finantseerimine
 (1) Muusikakooli finantseeritakse Paide linna eelarvest ja muudest allikatest saadud vahenditest.
 4) projektid;
 6) osutatud tasulised teenused.
 (4) Linnavolikogu võtab vastu Paide linna eelarve, mille koosseisus on muusikakooli kulude ja investeeringute eelarve. Eelarve tuludes kajastuvad muusikakooli omatulud, millest osa moodustab muusikakooli põhitegevusega seotud tasuliste teenuste osutamisest saadav tulu.
 (5) Õpilaskoha tegevuskulu maksumuse kinnitab linnavalitsus.
 (6) Direktor korraldab muusikakooli tegevust selleks ettenähtud eelarve piires.
 (7) Raamatupidamisarvestust peetakse tsentraliseeritult linnavalitsuses.
 (2) Teenistuslikku järelevalvet muusikakooli tegevuse üle teostab linnavalitsus.
 § 22. Muusikakooli ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine
 Muusikakooli ümberkorraldamine, ümberkujundamine ja tegevuse lõpetamine toimub seadusega ettenähtud korras.


text:
 Ważna informacja prawna
 |
 22000D1109(03)
 Dziennik Urzędowy L 284 , 09/11/2000 P. 0004 - 0005
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 48/1999z dnia 30 kwietnia 1999 r.zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:(1) Załącznik II do Porozumienia został zmieniony decyzją nr 32/1999 Wspólnego Komitetu EOG z dnia 26 marca 1999 r. [1].(2) Dyrektywę Komisji 98/65/WE z dnia 3 września 1998 r dostosowującą do postępu technicznego dyrektywę Rady 82/130/EWG w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Członkowskich dotyczących wyposażenia elektrycznego przeznaczonego do stosowania w przestrzeniach zagrożonych wybuchem w kopalniach podatnych na działanie metanu [2], należy włączyć do Porozumienia,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1"— 398 L 0065: dyrektywa Komisji 98/65/WE z dnia 3 września 1998 r. (Dz.U. L 257 z 19.9.1998, str. 29)."Artykuł 2Teksty dyrektywy Komisji 98/65/WE w językach islandzkim i norweskim, które są załączone do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 3Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 1 maja 1999 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 4Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG oraz w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 30 kwietnia 1999 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGF. BarbasoPrzewodniczący[1] Dz.U. L 266 z 19.10.2000.[2] Dz.U. L 257 z 19.9.1998, str. 29.--------------------------------------------------