type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0451
 2003/451/CE: Décision n° 2/2003 du Conseil des ministres ACP-CE du 16 mai 2003 visant à affecter à la réduction de la dette la réserve de l'enveloppe du neuvième Fonds européen de développement consacrée au développement à long terme
 Journal officiel n° L 152 du 20/06/2003 p. 0020 - 0021
 Décision no 2/2003 du Conseil des ministres ACP-CEdu 16 mai 2003visant à affecter à la réduction de la dette la réserve de l'enveloppe du neuvième Fonds européen de développement consacrée au développement à long terme(2003/451/CE)LE CONSEIL DES MINISTRES ACP-CE,vu l'accord de partenariat ACP-CE signé à Cotonou (Bénin) le 23 juin 2000, ci-après dénommé "accord ACP-CE", et notamment le paragraphe 8 de son annexe I,considérant ce qui suit:(1) Par les décisions n° 1/1999 du 8 décembre 1999, n° 2/2001 du 20 décembre 2001 et n° 3/2002 du 23 décembre 2002, le Conseil des ministres ACP-CE a affecté 1185 millions d'euros au total aux mécanismes d'allégement de la dette pour les pays pauvres très endettés de la zone ACP. De ce montant, 545 millions d'euros étaient réservés à l'allégement des obligations liées à l'encours et au service de la dette à l'égard de la Communauté et 680 millions d'euros à titre de contribution au fonds fiduciaire PPTE géré par l'association internationale du développement.(2) Pour assurer le maintien du soutien accordé aux mécanismes d'atténuation de la dette en faveur des pays pauvres très endettés de la zone ACP, il convient d'allouer à la coopération intra-ACP des ressources supplémentaires s'élevant au total à 335 millions d'euros. Or, l'enveloppe destinée à la coopération et à l'intégration régionales définie au paragraphe 3, point b), de l'annexe I de l'accord ACP-CE est épuisée. Les ressources nécessaires seront donc transférées des crédits non affectés de l'enveloppe du neuvième FED consacrée au développement à long terme,DÉCIDE:Article premierAllégement de la detteUn montant de 335 millions d'euros est transféré des ressources non affectées de l'enveloppe du neuvième FED consacrée au développement à long terme, à la dotation intra-ACP définie dans le cadre de l'enveloppe destinée à la coopération et à l'intégration régionales. Ce montant est consacré à l'allégement de la dette des États ACP éligibles à l'initiative déployée en faveur des pays pauvres très endettés (PPTE), conformément à l'article 66 de l'accord ACP-CE. Il peut être utilisé pour réaliser les objectifs suivants:- couvrir les obligations de l'encours et du service de la dette contractée à l'égard de la Communauté par les pays ACP éligibles en vertu de l'initiative PPTE (135 millions d'euros);- contribuer au financement du fonds fiduciaire PPTE au bénéfice des pays ACP (200 millions d'euros).Article 2FinancementConformément à l'article 13, paragraphe 2, point b), de l'annexe IV de l'accord ACP-CE, le Conseil des ministres ACP invite la Commission à financer le soutien octroyé à l'allégement de la dette pour un montant total de 335 millions d'euros, selon les modalités définies à l'article 1er de la présente décision.Article 3Disposition finaleLes États ACP, la Communauté et ses États membres sont tenus, pour ce qui les concerne de prendre les mesures que comporte l'exécution de la présente décision.Article 4Entrée en vigueurLa présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.Fait à Bruxelles, le 16 mai 2003.Par le Conseil des ministres ACP-CELe présidentS. Rialuth Vohor


type: wikipedia

text:
En wadi eller vādi er et flodleje i et ørkenområde, som normalt ligger tør hen i store dele af året og kun under regntiden er vandførende. Betegnelsen anvendes navnlig i Arabien og Nordafrika. (Sml. også den spanske flod Guadalquivir, af arabisk Wadi il-Kbir = "den store Wadi".)
 Se også
 Dal
 Slugt
 Skrænt
 Klint
 Kløft
 Floddal
 Kilder/henvisninger
 Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bind XXIV, s. 388; opslag: Vādi
 Vandløb


text:
 Anunţ juridic important
 |
 22000D1123(08)
 Jurnalul Oficial L 296 , 23/11/2000 p. 0041 - 0043 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 LV.ES capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 MT.ES capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 PL.ES capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 SK.ES capitol 11 volum 05 p. 43 - 45 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 05 p. 43 - 45
 Decizia nr. 83/1999 a Comitetului Mixt al SEEdin 25 iunie 1999de modificare a Protocolului 37 și a anexei XI (Servicii de telecomunicații) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolele 98 și 101,întrucât:(1) Protocolul 37 la acord a fost modificat prin Decizia nr. 74/1999 a Comitetului Mixt al SEE din 28 mai 1999 [1].(2) Anexa XI la acord a fost modificată prin Decizia nr. 37/1999 a Comitetului Mixt al SEE din 30 martie 1999 [2].(3) Anexa XI la acord poate cuprinde acte referitoare la protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și, în scopul transparenței, subtitlurile acesteia ar trebui să fie extinse în mod corespunzător.(4) Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date [3], trebuie să fie încorporată în acord. Capitolul IV al acestei directive trebuie să fie adaptat, în sensul acordului.(5) Pentru buna funcționare a acordului, în special în ceea ce privește transferul de date cu caracter personal către țări terțe, Protocolul 37 la acord trebuie să fie extins pentru a include grupul de lucru pentru protecția persoanelor fizice, în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal, instituit prin Directiva 95/46/CE, iar anexa XI trebuie să fie modificată pentru a specifica modalitățile de asociere la acest grup de lucru,DECIDE:Articolul 1În Protocolul 37 la acord, după punctul (12) (Comitetul de contact pentru activitățile de difuzare a programelor de televiziune) se adaugă următorul punct:"13. Grupul de lucru pentru protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal (Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului)".Articolul 2În anexa XI la acord, după punctul (5d) (Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se inserează următorul text:"Protecția datelor5e. 395 L 0046: Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei sunt adaptate după cum urmează:(a) În cadrul Comitetului Mixt al SEE, părțile contractante schimbă informațiile menționate la articolul 25 alineatul (3) și la articolul 26 alienatul (3) primul paragraf.(b) În cazul în care, în temeiul articolului 25 alineatele (4) și (6), al articolului 26 alineatul (3) al doilea paragraf sau al articolului 26 alineatul (4), Comisia intenționează să adopte măsuri în conformitate cu articolul 31, statele AELS sunt informate în același mod ca statele membre ale UE. În cazul în care Comisia comunică măsurile Consiliului, în conformitate cu articolul 31, statele AELS trebuie informate în timp util despre această procedură. Orice măsură adoptată în conformitate cu articolul 31 se notifică statelor AELS în același mod ca statelor membre ale UE. În așteptarea unei decizii a Comitetului Mixt al SEE pentru încorporarea măsurilor respective în acord, statele AELS decid dacă vor aplica sau nu măsurile adoptate în conformitate cu articolul 31 și informează Comisia despre aceasta înainte de intrarea în vigoare a acestor măsuri.În cazul în care un stat AELS nu adoptă o asemenea decizie, acesta aplică măsurile adoptate în conformitate cu articolul 31, în același timp cu statele membre ale UE.În cazul în care Comitetul Mixt al SEE nu poate ajunge la un acord cu privire la încorporarea în Acordul SEE a măsurilor adoptate în conformitate cu articolul 31, într-un termen de douăsprezece luni de la data intrării în vigoare a acestor măsuri, un stat AELS poate suspenda aplicarea măsurilor respective și informează Comisia de îndată despre aceasta.Prin derogare de la articolul 1 alineatul (2) din directivă, celelalte părți contractante restrâng sau interzic libera circulație a datelor cu caracter personal către un stat AELS care nu aplică măsurile adoptate în conformitate cu articolul 31, în același mod în care aceste măsuri împiedică transferul acestor date către o țară terță.(c) Fără a aduce atingere negocierilor Comisiei în temeiul articolului 25 alineatul (5), orice stat AELS poate începe negocieri în nume propriu. Comisia și statele AELS se informează reciproc și, la cerere, organizează în cadrul Comitetului Mixt al SEE consultări privind asemenea negocieri.Modalitățile de asociere a statelor Liechtenstein, Islanda și Norvegia, în conformitate cu articolul 101 din acord:În conformitate cu articolul 29 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului, fiecare stat AELS poate desemna o persoană care să reprezinte autoritatea de control sau autoritățile desemnate de fiecare stat AELS să participe ca observator, fără drept de vot, la reuniunile grupului de lucru pentru protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal.Comisia CE informează în timp util participanții despre datele reuniunilor grupului de lucru și le transmite informațiile relevante."Articolul 3Textele Directivei 95/46/CE în limbile islandeză și norvegiană, anexate la versiunile în limbile respective ale prezentei decizii, sunt autentice.Articolul 4Prezenta decizie intră în vigoare la 26 iunie 1999, cu condiția efectuării tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul Mixt al SEE.Articolul 5Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 25 iunie 1999.Pentru Comitetul Mixt al SEEPreședinteleF. Barbaso[1] JO L 284, 9.11.2000.[2] JO L 266, 19.10.2000.[3] JO L 281, 23.11.1995, p. 31.--------------------------------------------------


text:
29 . 11 . 86 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων Αριθ . L 338 /53
 ΠΡΟΣΘΕΤΟ ΠΡΩΤΟΚΟΛΛΟ
 της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και του Μακάο για το εμπόριο των
 κλωστοϋφαντουργικών προϊόντων λόγω της προσχώρησης του Βασιλείου της Ισπανίας και της
 Πορτογαλικής Δημοκρατίας στην Κοινότητα
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ,
 αφενός ,
 Η ΚΥΒΕΡΝΗΣΗ ΤΟΥ ΜΑΚΑΟ ,
 αφετέρου ,
 ΕΧΟΝΤΑΣ ΥΠΟΨΗ :
 την προσχώρηση του Βασιλείου της Ισπανίας και της Πορτογαλικής Δημοκρατίας στις Ευρωπαϊκές Κοινότητες την
 1η Ιανουαρίου 1986 ,
 τη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και του Μακάο για το εμπόριο των κλωστοϋφα
 ντουργικών προϊόντων που μονογραφήθηκε στις 3 Δεκεμβρίου 1982 , καλουμένη στό εξής « συμφωνία »,
 ΑΠΟΦΑΣΙΣΑΝ να καθορίσουν , με κοινή συμφωνία , τις προσαρμογές και τα μεταβατικά μέτρα της συμφωνίας
 λόγω της προσχώρησης του Βασιλείου της Ισπανίας και της Πορτογαλικής Δημοκρατίας στην Ευρωπαϊκή
 Οικονομική Κοινότητα , και
 ΝΑ ΣΥΝΑΨΟΥΝ ΤΟ ΠΑΡΟΝ ΠΡΩΤΟΚΟΛΛΟ :
 Αρθρο 1 Γερμανία : 28,5 %
 Μπενελούξ : 10,5%
 Το κείμενο της συμφωνίας όπως τροποποιείται από το παρόν Γαλλία : 18,5%
 πρωτόκολλο , συμπεριλαμβανομένων των παραρτημάτων Ιταλία : 15,0%
 και των πρωτοκόλλων που αποτελούν αναπόσπαστο μέρος Δανία : 3,0%
 της , συντάσσεται στην ισπανική και πορτογαλική γλώσσα -
 Ιρλανδία : 1,0%
 τα κείμενα αυτά είναι εξίσου αυθεντικά με τα αρχικά
 Ηνωμένο Βασίλειο : 23,5%
 κείμενα . Ελλάδα : 2,0%
 Ισπανία : 7,5%
 Άρθρο 2 Πορτογαλία : 1,5% .»
 Η συμφωνία τροποποιείται ως εξής :
 4 . Στο άρθρο 7 προστίθεται η ακόλουθη παράγραφος :
 1 . Τα όρια που καθορίζονται στο παράρτημα II αυξάνονται
 « 12 . Το 1986 , για τον καθορισμό των κοινοτικών
 στις ποσότητες που καθορίζονται στο παράρτημα του
 ποσοτικών ορίων ή των περιφερειακών ποσοτικών ορίων
 παρόντος πρωτοκόλλου .
 εκτός εκείνων για την Ισπανία και την Πορτογαλία , στην
 2 . Στο άρθρο 7 παρεμβάλλεται η ακόλουθη παράγραφος : περίπτωση που τα στοιχεία που υπολογίζονται με βάση το
 παρόν άρθρο 7 παράγραφος 2α δεν είναι διαθέσιμα ή στην
 «2α . Για την εφαρμογή των διατάξεων της παραγρά
 περίπτωση που τα στοιχεία αυτά είναι κατώτερα από
 φου 2 το 1986 , το σύνολο των εισαγωγών της Κοινότητας ,
 εκείνα που προκύπτουν από την εφαρμογή των κανόνων
 προελεύσεως τρίτων χωρών , που πραγματοποιούνται
 που ίσχυαν πριν από τη διεύρυνση και εφαρμόζονται το
 κατά το προηγούμενο έτος υπολογίζεται με βάση τις
 1985 , θα εξακολουθήσουν να χρησιμοποιούνται, κατ '
 εισαγωγές της Κοινότητας , στη σύνθεσή της στις 31
 εξαίρεση , αυτά τα τελευταία .
 Δεκεμβρίου 1985 , και τις εισαγωγές της Ισπανίας και της
 Πορτογαλίας . Οι συναλλαγές μεταξύ της Κοινότητας , Για τον καθορισμό των περιφερειακών ορίων για την
 της Ισπανίας και της Πορτογαλίας ή μεταξύ της Ισπανίας Ισπανία και την Πορτογαλία , στην περίπτωση κατά την
 και της Πορτογαλίας δεν περιλαμβάνονται σ ' αυτό το οποία τα στοιχεία για τις εισαγωγές του 1985 δεν είναι
 σύνολο .»
 διαθέσιμα , το σύνολο των εισαγωγών υπολογίζεται
 3 . Το κείμενο του πρωτοκόλλου Β αντικαθίσταται από το σύμφωνα με την παράγραφο 2α αλλά με βάση τις
 ακόλουθο κείμενο : εισαγωγές που πραγματοποιήθηκαν το 1984 .»
 « Σύμφωνα με το άρθρο 7 παράγραφος 6 της συμφωνίας , 5 . Το ακόλουθο κείμενο προστίθεται στο άρθρο 14 παρά
 μπορεί να καθοριστεί ποσοτικό όριο σε περιφερειακό γραφος 2 του πρωτοκόλλου Α , κάτω από την επικεφαλίδα
 επίπεδο όταν οι εισαγωγές ενός ορισμένου προϊόντος σε « δύο γράμματα για τον προσδιορισμό της χώρας προο
 μια περιοχή της Κοινότητας υπερβαίνουν , σε σχέση με τα ρισμού , ως εξής :»
 καθορισθέντα ποσά σύμφωνα με τις παραγράφους 2 και
 2α του εν λόγω άρθρου 7 , τα κατωτέρω περιφερειακά « ΕS — Ισπανία
 ποσοστά : ΡΤ — Πορτογαλία .»
 ---pagebreak--- Αριθ . L 338/ 54 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκων Κοινοτήτων 29 . 11 . 86
 Άρθρο 3 2. Το παρόν πρωτόκολλο εφαρμόζεται από την 1η Ιανουα
 ρίου 1986 και παραμένει σε ισχύ κατά τη διάρκεια ισχύος της
 Το παράρτημα του παρόντος πρωτοκόλλου αποτελεί ανα συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότη
 πόσπαστο μέρος αυτού . Το παρόν πρωτόκολλο αποτελεί τας και του Μακάο για το εμπόριο των κλωστοϋφαντουργι
 αναπόσπαστο μέρος της συμφωνίας . κών προϊόντων .
 Άρθρο 4
 Αρθρο 5
 1. Το παρόν πρωτόκολλο αρχίζει να ισχύει την πρώτη
 ημέρα του μήνα που έπεται της ημερομηνίας κατά την οποία Το παρόν πρωτόκολλο συντάσσεται εις διπλούν στην αγγλι
 τα συμβαλλόμενα μέρη κοινοποιούν αμοιβαία την περάτωση κή , γαλλική , γερμανική , δανική , ισπανική , ιταλική , ελληνι
 των διαδικασιών που είναι απαραίτητες για το σκοπό κή , ολλανδική και πορτογαλική γλώσσα· όλα τα κείμενα
 αυτό . είναι εξίσου αυθεντικά .
 ---pagebreak--- 29. 11 . 86 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκων Κοινοτήτων Αριθ. L 338/55
 ANNEX
 Category Product Year Unit EEC
 4 Knitted shirts , singlets , T-shirts , sweat-shirts 1986 1 000 pieces 10 197
 5 Jerseys , pullovers 1986 1 000 pieces 9 979
 6 Men's and women's woven trousers and men's shorts and
 breeches 1986 1 000 pieces 10 473
 7 Women's woven and knitted blouses 1986 1 0P0 pieces 4 063
 8 Men's woven shirts 1986 1 000 pieces 6 088
 13 Men's and women's knitted underpants , knickers and briefs 1986 1 000 pieces 4 231
 15 A Woven women's coated coats 1986 1 000 pieces 125
 15 B Woven Women's overcoats , raincoats and other coats , cloaks 1986 1 000 pieces 154
 16 Men's woven suits 1986 1 000 sets 322
 17 Men's woven jackets and blazers 1986 1 000 pieces 737
 18 Men's woven underwear other than shirts 1986 tonnes 2 031
 19 Cotton handkerchiefs 1986 tonnes 494,5
 20 Bed linen 1986 tonnes 94
 21 Anoraks , windcheaters , men's and women's 1986 1 000 pieces 408
 22 Yarn of discontinuous synthetic fibres not for retail sale 1986 1 000 pieces 345
 24 Men's and women's knitted pyjamas and nightdresses 1986 1 000 pieces 787
 26 Woven and knitted dresses 1986 1 000 pieces 848
 27 Woven and knitted skirts 1986 1 000 pieces 1 973
 30 A Women's other woven underwear 1986 1 000 pieces 4 401
 30 B Women's other woven underwear 1986 tonnes 18,5
 31 Brassieres 1986 1 000 pieces 5 307
 39 Table linen , toilet and kitchen linen other than from terry 1986 tonnes 773
 73 Track suits , knitted 1986 1 000 sets 919
 81 Men's , women's , boys' woven bath robes etc. except categories 6 ,
 14 A , 14 B , 16 , 17 , 21 , 76 and 79 1986 tonnes 971
 82 Under garments , other than babies', knitted or crocheted 1986 tonnes 284
 83 Knitted outer garments 1986 tonnes 485


type: legislation

text:
 25.9.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 249/23
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1611
 z dne 24. septembra 2015
 o določitvi standardnih uvoznih vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (1),
 ob upoštevanju Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (2) ter zlasti člena 136(1) Izvedbene uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Izvedbena uredba (EU) št. 543/2011 na podlagi izida večstranskih trgovinskih pogajanj urugvajskega kroga določa merila, po katerih Komisija določi standardne vrednosti za uvoz iz tretjih držav za proizvode in obdobja iz dela A Priloge XVI k tej uredbi.
 (2)
 Standardna uvozna vrednost se izračuna vsak delovni dan v skladu s členom 136(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 ob upoštevanju spremenljivih dnevnih podatkov. Zato bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Standardne uvozne vrednosti iz člena 136 Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 so določene v Prilogi k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 24. septembra 2015
 Za Komisijo
 V imenu predsednika
 Jerzy PLEWA
 Generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja
 (1) UL L 347, 20.12.2013, str. 671.
 (2) UL L 157, 15.6.2011, str. 1.
 PRILOGA
 Standardne uvozne vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave
 (EUR/100 kg)
 Oznaka KN
 Oznaka tretje države (1)
 Standardna uvozna vrednost
 0702 00 00
 MA
 210,4
 MK
 49,4
 TR
 81,7
 XS
 41,5
 ZZ
 95,8
 0707 00 05
 MK
 46,1
 TR
 137,2
 ZZ
 91,7
 0709 93 10
 TR
 138,3
 ZZ
 138,3
 0805 50 10
 AG
 150,3
 AR
 137,5
 BO
 138,3
 CL
 147,7
 UY
 118,3
 ZA
 131,6
 ZZ
 137,3
 0806 10 10
 EG
 170,2
 MK
 32,3
 TR
 121,7
 ZZ
 108,1
 0808 10 80
 AR
 209,4
 CL
 164,9
 NZ
 132,8
 US
 142,9
 ZA
 137,8
 ZZ
 157,6
 0808 30 90
 AR
 88,2
 CL
 148,3
 NZ
 175,8
 TR
 120,2
 ZA
 172,2
 ZZ
 140,9
 0809 30 10, 0809 30 90
 MK
 84,1
 TR
 154,3
 ZZ
 119,2
 0809 40 05
 BA
 56,0
 MK
 38,7
 XS
 61,9
 ZZ
 52,2
 (1) Nomenklatura držav, določena v Uredbi Komisije (EU) št. 1106/2012 z dne 27. novembra 2012 o izvajanju Uredbe (ES) št. 471/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o statistiki Skupnosti o zunanji trgovini z državami nečlanicami v zvezi s posodabljanjem nomenklature držav in ozemelj (UL L 328, 28.11.2012, str. 7). Oznaka „ZZ“ predstavlja „druga porekla“.


text:
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 202/203
 PRÓTACAL (Uimh. 1)
 MAIDIR LE RÓL NA bPARLAIMINTÍ NÁISIÚNTA SAN AONTAS EORPACH
 TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,
 AG MEABHRÚ DÓIBH gur ceist a bhaineann le heagrúchán agus le cleachtas bunreachtúil gach Ballstáit é an dóigh a ndéanann na Parlaimintí náisiúnta grinnscrúdú ar a rialtas féin i ndáil le gníomhaíochtaí an Aontais Eorpaigh,
 ÓS MIAN LEO níos mó rannpháirtíocht i ngníomhaíochtaí an Aontais Eorpaigh a chothú sna Parlaimintí náisiúnta agus feabhas a chur ar a n-ábaltacht a ndearcadh a nochtadh ar dhréachtghníomhartha reachtacha an Aontais Eorpaigh agus ar ábhair eile a bhfuil suim ar leith acu iontu,
 TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach, leis an gConradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh agus leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh do Fhuinneamh Adamhach:
 TEIDEAL I
 FAISNÉIS LE hAGHAIDH NA bPARLAIMINTÍ NÁISIÚNTA
 Airteagal 1
 Cuirfidh an Coimisiún gach doiciméad comhairliúcháin dá chuid (páipéir ghlasa, páipéir bhána agus cumarsáidí) chuig na Parlaimintí náisiúnta go díreach ar iad a fhoilsiú. Cuirfidh an Coimisiún an clár reachtach bliantúil mar aon le gach ionstraim eile a bhaineann le pleanáil reachtach nó beartas chuig na Parlaimintí náisiúnta freisin san am céanna a gcuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle iad.
 Airteagal 2
 Dréachtghníomhartha reachtacha a chuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle, cuirfear chuig na Parlaimintí náisiúnta iad.
 Chun críocha an Phrótacail seo, ciallaíonn "dréachtghníomhartha reachtacha" tograí ón gCoimisiún, tionscnaimh ó ghrúpa Ballstát, tionscnaimh ó Pharlaimint na hEorpa, iarrataí ón gCúirt Bhreithiúnais, moltaí ón mBanc Ceannais Eorpach agus iarrataí ón mBanc Eorpach Infheistíochta, d'fhonn gníomh reachtach a ghlacadh.
 Dréachtghníomhartha reachtacha a eascróidh ón gCoimisiún, cuirfidh an Coimisiún go díreach chuig na Parlaimintí náisiúnta iad san am céanna a gcuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle iad.
 Dréachtghníomhartha reachtacha a eascróidh ó Pharlaimint na hEorpa, cuirfidh Parlaimint na hEorpa go díreach chuig na Parlaimintí náisiúnta iad.
 Dréachtghníomhartha reachtacha a eascróidh ó ghrúpa Ballstát, ón gCúirt Bhreithiúnais, ón mBanc Ceannais Eorpach nó ón mBanc Eorpach Infheistíochta, cuirfidh an Chomhairle chuig na Parlaimintí náisiúnta iad.
 Airteagal 3
 Féadfaidh na Parlaimintí náisiúnta tuairim réasúnaithe a chur chuig Uachtarán Pharlaimint na hEorpa, chuig Uachtarán na Comhairle agus chuig Uachtarán an Choimisiúin á rá an gcomhlíonann dréachtghníomh reachtach prionsabal na coimhdeachta, de réir an nós imeachta a leagtar síos sa Phrótacal maidir le prionsabail na coimhdeachta agus na comhréireachta a chur i bhfeidhm.
 Más ó ghrúpa Ballstát a eascraíonn an dréachtghníomh reachtach, cuirfidh Uachtarán na Comhairle an tuairim nó na tuairimí réasúnaithe chuig rialtais na mBallstát sin.
 Más ón gCúirt Bhreithiúnais, ón mBanc Ceannais Eorpach nó ón mBanc Eorpach Infheistíochta a eascraíonn an dréachtghníomh reachtach, cuirfidh Uachtarán na Comhairle an tuairim nó na tuairimí réasúnaithe chuig an institiúid nó chuig an gcomhlacht i dtrácht.
 Airteagal 4
 Rachaidh tréimhse ocht seachtaine in éag idir an dáta a gcuirfear dréachtghníomh reachtach ar fáil do na Parlaimintí náisiúnta i dteangacha oifigiúla an Aontais agus an dáta a gcuirfear ar chlár oibre sealadach na Comhairle é lena ghlacadh nó le seasamh a ghlacadh faoi chuimsiú nós imeachta reachtaigh. Féadfaidh eisceachtaí i gcásanna práinne a bheith ann a sonrófar na cúiseanna atá leo i ngníomh nó i seasamh na Comhairle. Ach amháin i gcásanna práinneacha a bhfuil cúiseanna cuí tugtha ina leith, ní fhéadfar teacht ar aon chomhaontú ar dhréachtghníomh reachtach le linn na n-ocht seachtaine sin. Ach amháin i gcásanna práinneacha a bhfuil cúiseanna cuí tugtha ina leith, rachaidh tréimhse deich lá in éag idir dréachtghníomh reachtach a chur ar chlár oibre sealadach na Comhairle agus seasamh a ghlacadh.
 Airteagal 5
 Na cláir oibre do chruinnithe na Comhairle mar aon le torthaí na gcruinnithe sin, lena n-áirítear miontuairiscí na gcruinnithe ina mbíonn dréachtghníomhartha reachtacha á bplé ag an gComhairle, cuirfear go díreach chuig na Parlaimintí náisiúnta san am céanna a gcuirfear chuig rialtais na mBallstát iad.
 Airteagal 6
 Nuair a bheidh sé ar intinn ag an gComhairle Eorpach leas a bhaint as an gcéad fhomhír nó as an dara fomhír d'Airteagal 48(7) den Chonradh ar an Aontas Eorpach, cuirfear na Parlaimintí náisiúnta ar an eolas faoin tionscnamh ón gComhairle Eorpach sé mhí ar a laghad sula nglacfar aon chinneadh.
 Airteagal 7
 Cuirfidh an Chúirt Iniúchóirí a tuarascáil bhliantúil chuig na Parlaimintí náisiúnta mar eolas san am céanna a gcuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle í.
 Airteagal 8
 Nuair nach seomra amháin atá sa chóras parlaiminteach náisiúnta, beidh feidhm ag Airteagail 1 go 7 maidir le seomraí a chomhdhéanta.
 TEIDEAL II
 COMHAR IDIRPHARLAIMINTEACH
 Airteagal 9
 Cinnfidh Parlaimint na hEorpa agus na Parlaimintí náisiúnta i gcomhar le chéile conas an comhar idirpharlaiminteach a eagrú agus a chur chun cinn go héifeachtúil tráthrialta san Aontas.
 Airteagal 10
 Féadfaidh Comhdháil de na Coistí Parlaiminteacha um Ghnóthaí an Aontais aon rannchuidiú a mheasann sí is iomchuí a chur i láthair Pharlaimint na hEorpa, na Comhairle agus an Choimisiúin. Ina theannta sin, cuirfidh an Chomhdháil sin chun cinn malartú faisnéise agus dea-chleachtais idir na Parlaimintí náisiúnta agus Parlaimint na hEorpa, go fiú idir a gcoistí speisialta. Féadfaidh sí comhdhálacha idirpharlaiminteacha a eagrú freisin ar théamaí sonracha, go háirithe chun ábhair a phlé a bhaineann leis an gcomhbheartas eachtrach agus slándála, lena n-áirítear an comhbheartas slándála agus cosanta. Ní bheidh rannchuidithe ón gComhdháil ina gceangal ar na Parlaimintí náisiúnta ná ní dhéanfaidh siad réamhbhreith ar a seasaimh.


type: caselaw

text:
 7.7.2012
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 200/18
 Recurso interposto em 26 de abril de 2012 — Verus/IHMI — Maquet (LUCEA LED)
 (Processo T-186/12)
 2012/C 200/38
 Língua em que o recurso foi interposto: alemão
 Partes
 Recorrente: Verus Eood (Sófia, Bulgária) (representante: S. Vykydal, advogado)
 Recorrido: Instituto de Harmonização do Mercado Interno (marcas, desenhos e modelos)
 Outra parte no processo na Câmara de Recurso: Maquet SAS (Ardon, França)
 Pedidos
 A recorrente conclui pedindo que o Tribunal Geral se digne:
 —
 Anular a decisão da Quarta Câmara de Recurso do Instituto de Harmonização do Mercado Interno (marcas, desenhos e modelos) de 13 de fevereiro de 2012 no processo R 67/2011-4 e remeter o processo à Câmara de Recurso;
 —
 Condenar o recorrido nas despesas do processo no Tribunal Geral e nas do processo na Câmara de Recurso.
 Fundamentos e principais argumentos
 Requerente da marca comunitária: Maquet SAS
 Marca comunitária em causa: Marca nominativa «LUCEA LED» para produtos da classe 10
 Titular da marca ou do sinal invocado no processo de oposição: a recorrente
 Marca ou sinal invocado no processo de oposição: Marca nominativa «LUCEO» para produtos das classes 10, 12 e 28
 Decisão da Divisão de Oposição: Deferida a oposição
 Decisão da Câmara de Recurso: Concedido provimento ao recurso e indeferida a oposição
 Fundamentos invocados:
 —
 Violação do artigo 8.o, n.o 1, do Regulamento n.o 207/2009;
 —
 Violação do artigo 76.o, n.o 2, do Regulamento n.o 207/2009;
 —
 Violação do artigo 75.o, n.o 2, do Regulamento n.o 207/2009;
 —
 Violação da regra 6, n.o 4, do Regulamento de execução n.o 2868/95, conjugado com a decisão n.o EX-05-5;
 —
 Violação do artigo 42.o do Regulamento n.o 207/2009;


text:
 Anunţ juridic important
 |
 21998D1008(01)
 Jurnalul Oficial L 272 , 08/10/1998 p. 0001 - 0002 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 LV.ES capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 MT.ES capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 PL.ES capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 SK.ES capitol 11 volum 03 p. 85 - 86 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 03 p. 85 - 86
 Decizia nr. 1/98 a Comitetului mixt al SEEdin 30 ianuarie 1998de modificare a anexei IX (Servicii financiare) și a anexei XIX (Protecția consumatorului) la Acordul SEECOMITETUL MIXT AL SEE,având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare "acordul", în special articolul 98,întrucât anexa IX la acord a fost modificată prin Decizia nr. 53/96 a Comitetului mixt al SEE [1];întrucât anexa XIX la acord a fost modificată prin Decizia nr. 34/96 a Comitetului mixt al SEE [2];întrucât Directiva 97/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind transferul creditelor peste graniță [3] trebuie să fie încorporată în acord;întrucât Directiva 97/5/CE trebuie aplicată și transferurilor de fonduri transfrontaliere în monedele Liechtensteinului, Islandei și Norvegiei;întrucât Directiva 97/5/CE trebuie încorporată în anexa IX și menționată, doar cu scop informativ, în anexa XIX la acord,DECIDE:Articolul 1După punctul 16 (Directiva 95/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului) din anexa IX la acord se inserează următorul punct:"16a. 397 L 0005: Directiva 97/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind transferul fondurilor peste graniță (JO L 43, 14.2.1997, p. 25).În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se interpretează cu următoarele adaptări:(a) la articolul 1, cuvintele "moneda statelor membre" se înlocuiesc cu "moneda statelor membre și ale statelor AELS";(b) articolul 2 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:"instituție financiară" reprezintă:- instituții de credit astfel cum au fost definite la articolul 1 prima liniuță din Directiva 77/780/CEE;- societăți de asigurare astfel cum au fost definite la articolul 1 litera (a) din Directiva 92/49/CEE;- întreprinderi de asigurare astfel cum au fost definite la articolul 1 litera (a) din Directiva 92/96/CEE;- OPCVM astfel cum au fost definite la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 85/611/CEE;- firme de investiții astfel cum au fost definite la articolul 1 alineatul (2) din Directiva 93/22/CEE;- alte societăți ale căror activități sunt similare cu cele ale societăților menționate la liniuțele anterioare sau a căror activitate principală este aceea de a achiziționa active financiare sau de a transforma creanțe financiare."Articolul 2După punctul 7b (Directiva 94/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului) din anexa XIX la acord se inserează următorul punct:"7c. 397 L 0005: Directiva 97/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului [****] din 27 ianuarie 1997 privind transferul creditelor peste graniță (JO L 43, 14.2.1997, p. 25).Articolul 3Textele Directivei 97/5/CE în limbile islandeză și norvegiană, anexate la versiunile în limbile respective ale prezentei decizii, sunt autentice.Articolul 4Prezenta decizie intră în vigoare la 1 februarie 1998 cu condiția transmiterii prealabile a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE.Articolul 5Prezenta decizie se publică în Secțiunea SEE și în Suplimentul EEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 30 ianuarie 1998.Pentru Comitetul mixt al SEEPreședinteleF. Barbaso[1] JO L 21, 23.1.1997, p. 8.[2] JO L 237, 19.9.1996, p. 41.[3] JO L 43, 14.2.1997, p. 25.[****] Menționată aici doar cu scop informativ. Pentru aplicare, a se vedea anexa IX."--------------------------------------------------


text:
 |
 52010PC0344
 Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus, millega kehtestatakse üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute jaoks /* KOM/2010/0344 lõplik - COD 2010/0197 */
 ETBrüssel 7.7.2010KOM(2010)344 lõplik2010/0197 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute jaoksSELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTEuroopa Liidu toimimise lepingus (edaspidi „ELTL”) on kehtestatud Euroopa Liidu ainupädevus välismaiste otseinvesteeringute valdkonnas osana ühisest kaubanduspoliitikast (artikli 207 lõige 1 ja artikli 3 lõike 1 punkt e). Vastavalt ELTLi artikli 2 lõikele 1 võib valdkonnas, kus liidule on antud ainupädevus, õiguslikult siduvaid akte menetleda ja vastu võtta ainult liit.Enne ELTLi jõustumist sõlmisid liikmesriigid kolmandate riikidega rohkem kui 1000 investeeringuid käsitlevat kahepoolset lepingut, mis osaliselt või tervikuna käsitlevad välismaiseid otseinvesteeringuid. Selliste lepingute hulka kuuluvad kahepoolsed investeerimislepingud, mis näevad muu hulgas ette garantiisid investeerimistingimustele liikmesriikides ja kolmandates riikides erikohustuste näol, mis on rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad.Kuigi need lepingud jäävad rahvusvahelise avaliku õiguse alusel liikmesriikide suhtes siduvaks, tuleks ELTLi jõustumisest tulenevalt investeeringuid käsitlevaid liikmesriikide lepinguid ja nende alusel võetud kohustusi käsitada välismaiste otseinvesteeringute valdkonnas ELile antud ainupädevuse seisukohast.Kuna ELTLis puudub selgesõnaline üleminekukord, mis selgitaks liikmesriikide lepingute staatust, lubatakse käesoleva nõukogu ja parlamendi määruse ettepanekuga kõigil liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel praegu jõus olevatel investeeringuid käsitlevatel lepingutel edasi kesta. Seega sätestab käesolev ettepanek investorite tegutsemistingimustele selgesõnalise õiguskindluse garantii.See käsitus, milles ELTLi jõustumine kajastub arenguna umbes samamoodi nagu ühise kaubanduspoliitika kasutuselevõtt 1960-ndatel, [1] võimaldab etapiviisiliselt formuleerida ja välja töötada ELi investeerimispoliitika, mis peab teenima kõiki investoreid ja investeeringuid võrdselt.Tõdedes, et liikmesriikidelt võidakse nõuda või nad ise võivad pidada vajalikuks investeeringuid käsitlevaid lepinguid muuta, eelkõige selleks, et viia need vastavusse aluslepingust tulenevate kohustustega, kehtestab käesolev ettepanek ka raamistiku ja tingimused, mille alusel liikmesriikidel on voli astuda kolmandate riikidega läbirääkimistesse, et mõnd olemasolevat investeeringuid käsitlevat kahepoolset lepingut muuta. Ühtlasi võimaldab see liikmesriikidel teatavatel käesolevas ettepanekus sätestatud tingimustel pidada läbirääkimisi ja sõlmida kolmandate riikidega uusi investeeringuid käsitlevaid kahepoolseid lepinguid. Arvestades, et välismaised otseinvesteeringud on liidu ainupädevuses ning et ELi investeerimispoliitika töötatakse välja järk-järgult, tuleb käesoleva ettepanekuga kehtestatavat üleminekukorda pidada erakorraliseks meetmeks.Käesolev määrus puudutab üksnes ELi uue investeerimisalase pädevuse juhtimise üleminekuaspekte. ELi uue investeerimispoliitika eesmärke, kriteeriume ja sisu, mis töötatakse välja välismaiste otseinvesteeringute valdkonnas äsja omandatud ainupädevuse alusel, ei käsitleta käesolevas määruses, vaid eraldi komisjoni teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule, mis võetakse vastu samaaegselt käesoleva määruse ettepanekuga.2. VÕIMALIKUD POLIITIKIAVALIKUD JA KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGAVõttes arvesse teema erilisust, hindas komisjon mitut eri võimalust eespool kirjeldatud eesmärkide saavutamiseks, kuigi ametlikku mõjuhinnangut ei tehtud. 25. jaanuaril 2010 toimus Brüsselis liikmesriikide ekspertidega nõupidamine, millel arutati liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevaid kahepoolseid lepinguid.Selle üle, mil määral liikmesriikide investeeringuid käsitlevad lepingud on kooskõlas ELi õigusega, võib veel arutada. Komisjon on seisukohal, et tuleb vältida igasugust õiguskindlusetust nende lepingute staatuse ja kehtivuse osas, sest see võiks kahjustada ELi investeeringuid ja investorite tegevust välismaal või välisinvesteeringuid ja -investorite tegevust liikmesriikides. Selline õiguskindlusetus läheks lausa vastuollu investeeringute kaitse keskse põhimõttega, milleks on tagada õiguskindlus vastuvõtvate riikide käitumise osas. Pidades silmas ELTLi jõustumisega kujunenud olukorda, tuleb seega kiiret ja otsustavat tegutsemist eelistada tegevusetusele või hilinenud reageeringule.Nn „pehme õiguse” normid, nagu komisjoni talituste või kolleegiumi deklaratsioon või avaldus investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute staatuse ja kehtivuse kohta, ei looks asjaomaste lepingute garanteerimiseks vajalikku õiguskindlust. Seetõttu on eelistatav valik õigusakt.Käesolev ettepanek säilitab senise olukorra ja annab ajutise lahenduse, lubades liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevatel kahepoolsetel lepingutel edasi kesta. Käesoleva ettepaneku peamine mõju seisneb selles, et hoitakse ära eriti negatiivne tulemus: investeeringuid käsitlevate rahvusvaheliste lepingute alusel investoritele ja investeeringutele võimaldatud õiguste ja soodustuste võimalik kadumine. Ses suhtes ollakse seisukohal, et tegevusetuse mõju oleks palju suurem kui sellise tegevuse mõju, mis on neutraalne, arvestades, et see säilitab senise olukorra.Käesolevas ettepanekus ette nähtud luba ei määra ette kindlaks tulevase ELi investeerimispoliitika raame ega luba sellega hõlmatud lepingutel kahjustada liidu pädevuste kasutamist. Ses suhtes võib käesoleva ettepaneku alusel antud loa ettepanekus sätestatud korras ka tagasi võtta. Seejuures võetakse arvesse ka liikmesriikide kohustust kõrvaldada kõik nende senistes lepingutes esineda võivad sätted, mille Euroopa Liidu Kohus on leidnud olevat vastuolus ELTLiga.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGEttepaneku eesmärk on lubada liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevatel rahvusvahelistel lepingutel jõusse jääda ning kehtestada tingimused ja kord, mille kohaselt liikmesriigid selliste lepingute üle läbirääkimisi peavad ja neid lepinguid sõlmivad.I peatükis sätestatakse määruse sisu ja reguleerimisala. Artiklis 1 nähakse ette, et määrus hõlmab liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevaid lepinguid.II peatükis nähakse ette, et olemasolevad kahepoolsed lepingud, mille liikmesriigid on sõlminud kolmandate riikidega, võivad jääda jõusse.Artiklis 2 nõutakse, et liikmesriigid peavad komisjonile teatama kõikidest lepingutest, mida nad tahavad määruse tingimuste alusel säilitada. Artikli 2 kohaldamisalasse kuuluksid ka lepingud, mis on juba sõlmitud, ent mis ei ole jõustunud.Artikliga 3 lubatakse alates käesoleva määruse jõustumisest jätta jõusse kõik olemasolevad liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelised investeeringuid käsitlevad lepingud. See luba ei piira liikmesriikide kohustusi, mis tulenevad liidu õigusest [2].Artikliga 4 nähakse ette, et igal aastal avaldatakse kõik teatavaks tehtud lepingud ELTs, tagamaks, et määrusega hõlmatud lepingute täpne ulatus oleks kõikidele sidusrühmadele teada.Artiklis 5 on sätestatud teatavaks tehtud lepingute läbivaatamine. Läbivaatamisel tehakse kindlaks kehtivate lepingute kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed aspektid ning võimalikud takistused, mida leping võiks põhjustada ühise kaubanduspoliitika rakendamisele. Komisjon hindab eelkõige, ega lepingud või nende sätted ei ole vastuolus liidu õigusaktidega, ei kahjusta liidu ja kolmandate riikide vahelisi investeeringuid käsitlevaid läbirääkimisi või lepinguid, ega kahjusta investeeringuid käsitlevat liidu poliitikat, sealhulgas eelkõige ühtset kaubanduspoliitikat. Hiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist esitab komisjon lepingute läbivaatamise alusel koostatud aruande ja võimalikud soovitused II peatüki sätete kohaldamise lõpetamise või nende muutmise kohta.Artiklis 6 kirjeldatakse selle peatüki alusel antud loa võimalikku tühistamist. Luba võib olla vaja tühistada ühe või mitme lepingu suhtes, mis on sõlmitud konkreetse kolmanda riigiga, kui need lepingud on vastuolus liidu õigusaktidega. Teiseks, loa võib tühistada, kui leping osaliselt või täielikult kattub kehtiva liidu lepinguga, mis on sõlmitud selle kolmanda riigiga ja seda kattumist liidu lepingus ei käsitleta. Näiteks võib tuua olukorra, kui liit sõlmib kolmanda riigiga vabakaubanduslepingu, milles on investeerimisega seotud sätted, ning kuuel liikmesriigil on kehtiv sarnaste sätetega investeeringuid käsitlev leping. Kui ELi sõlmitud lepingus kõnealuse kolmanda riigiga ei ole sätestatud kuue liikmesriigi ja kõnealuse kolmanda riigi vaheliste kuue lepingu asendamist, siis kohaldatakse artiklit 6. Komisjon on käesoleva eelnõuga paralleelselt vastuvõetud teatises esitanud oma vaated rahvusvahelisele investeerimispoliitikale, mida ta kavatseb järgida, sealhulgas on nimetatud riigid, kellega ta kaalub esialgses etapis läbirääkimiste pidamist investeeringutega seotud lepingute üle. Viimaseks, ühe või mitme lepingu loa võib tühistada, kui leping kahjustab investeeringutega seotud liidu poliitikat, sealhulgas eelkõige ühtset kaubanduspoliitikat (näiteks kui lepingu olemasolu kahjustab kolmanda riigi tahtmist pidada läbirääkimisi liiduga) või kui nõukogu ei ole vastu võtnud otsust investeeringutega seotud läbirääkimiste alustamiseks ühe aasta jooksul pärast seda, kui komisjon on teinud aluslepingu artikli 218 lõike 3 kohase soovituse. Artikliga 6 nähakse ette, et komisjon ja asjaomased liikmesriigid peavad konsultatsioone, mille käigus käsitletakse küsimusi, mis võivad põhjustada loa tühistamise.III peatükis sätestatakse seniste lepingute muutmine ja uute lepingute sõlmimine. Kavandatav kord on inspireeritud volitamismehhanismist, mis on sätestatud 13. juuli 2009. aasta määruses nr 662/2009, millega kehtestatakse liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel läbirääkimiste pidamise ja lepingute sõlmimise kord küsimustes, mis käsitlevad lepinguliste ja lepinguväliste võlasuhete suhtes kohaldatavat õigust, ning 7. juuli 2009. aasta määruses nr 664/2009, millega kehtestatakse läbirääkimiste pidamise ja lepingute sõlmimise kord liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel küsimustes, mis käsitlevad kohtualluvust ning kohtu- ja muude otsuste tunnustamist ja täitmist seoses abieluasjade, vanemliku vastutuse ja ülalpidamiskohustustega seotud küsimustes ning ülalpidamiskohustustega seotud küsimuste suhtes kohaldatavat õigust [3].Artikliga 7 nähakse ette üldine raamistik, mille alusel liikmesriigid võivad kahepoolseid investeerimislepinguid sõlmida ja muuta.Artiklis 8 nõutakse, et liikmesriik teataks komisjonile oma kavatsusest olemasolevat lepingut muuta või sõlmida kolmanda riigiga uus kahepoolne leping. Liikmesriikidel palutakse esitada lepingu muutmise või uue lepingu sõlmimise üle peetavate läbirääkimiste kohta kõik asjaomased dokumendid, mille võib teha kättesaadavaks teistele liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile, kui konfidentsiaalsusnõuetest ei tulene teisiti.Artiklis 9 on välja toodud sisulised põhjused, miks komisjon ei peaks andma liikmesriikidele luba ametlike läbirääkimiste alustamiseks. Nende hulka kuulub eeskätt põhjus, et liikmesriigi algatus võiks kahjustada ELi läbirääkimiste või poliitika eesmärke. Komisjon võib nõuda, et liikmesriik lisaks läbirääkimistesse sobivad klauslid, näiteks seoses: a) lepingu lõpetamisega, juhul kui liit või liit ja tema liikmesriigid ühelt poolt ning see sama kolmas riik teiselt poolt sõlmivad sellele järgnevalt samasisulise lepingu (vt näiteks määruse 662/2009 artiklis 5 sätestatud denonsseerimise või asendamise klauslid); b) ülekandeid käsitlevate sätetega või c) enamsoodustusrežiimiga, pidades silmas vajadust kindlustada võrdne kohtlemine kõigile ELi investoritele selles kolmandas riigis.Artiklis 10 nõutakse, et liikmesriigid hoiaksid komisjoni kursis läbirääkimistega, mida peetakse lubatud lepingute sõlmimiseks või muutmiseks. Lisaks võib komisjon avaldada soovi osaleda liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelistel investeeringutega seotud läbirääkimistel vaatlejana, et tagada täielik läbipaistvus ja kooskõla liidu investeerimispoliitikaga.Artikkel 11 käsitleb läbirääkimisprotsessi lõppu ja näeb ette korra ja tingimused, mille alusel liikmesriikidele võib anda loa lepingule alla kirjutada ja leping sõlmida. Kui leping on komisjonile teatavaks tehtud (enne allakirjutamist tuleb komisjonile esitada ka lepingu tekst) hindab komisjon, kas leping ei kahjusta eelseisvaid või käimasolevaid investeeringuid käsitlevaid ELi läbirääkimisi ega ole vastuolus kohustustega, mis tulenevad ELi õigusest, sealhulgas ELTLi kolmanda osa IV jaotise 4. peatükist.Artikkel 12 näeb ette määruse III peatüki alusel antavate lubade läbivaatamise. Läbirääkimiste ja lubatud lepingute kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete aspektide läbivaatamise käigus hindab komisjon, kas on asjakohane jätkata III peatüki sätete kohaldamist. Aruanne ja võimalikud soovitused selle peatüki sätete kohaldamise lõpetamise või nende muutmise kohta esitatakse hiljemalt viis aastat pärast määruse jõustumist.IV peatükis sätestatakse teatavad nõuded liikmesriikide käitumisele seoses määruse reguleerimisalasse kuuluvate lepingutega.Artiklis 13 palutakse liikmesriikidel anda teavet nõupidamiste kohta, mis toimuvad määruse reguleerimisalasse kuuluvate lepingute alusel. Lisaks palutakse liikmesriikidel teatada komisjonile kõikidest kõnealuste lepingute alusel nende suhtes esitatud vaidluste lahendamise taotlustest, niipea kui nad saavad sellisest taotlusest teada, ning teha komisjoniga koostööd seoses vaidluste (mida neil on lubatud teha mõne teise kolmanda riigi suhtes, kes on asjaomase lepingu lepinguosaline) algatamisel või konsultatsiooniprotsessi käivitamisega mõne sellise lepingu alusel.Artikkel 14 näeb ette, et liikmesriigid võivad teada anda, kas nende poolt artiklite 8 ja 11 alusel antavat teavet tuleb pidada konfidentsiaalseks ning kas seda võib edastada teistele liikmesriikidele.Artikliga 15 luuakse uus komitee, mis abistab komisjoni määruse haldamisel, ning sätestatakse selle komitee töökord. Selle sätte võib uuesti läbi vaadata, et viia see vastavusse tulevase määrusega, mis võetakse vastu ELTLi artikli 291 alusel ja mis käsitleb komisjoni rakendusvolituste teostamise kontrolli [4]. Juhul kui käesolev ettepanek võetakse vastu enne, kui jõustub komisjoni rakendusvolituste teostamise kontrolli määrus, näeb komisjon ette, et seda ajakohastataks automaatselt nii, et selles viidataks kõnealuse määruse ettepanekus sätestatud korras ELTLi artikli 291 alusel vastu võetavale määrusele [5].Artikkel 16 näeb ette, et käesolev määrus jõustub 20 päeva pärast selle avaldamist, mis tähendab, et II peatükk kehtib enne seda kuupäeva jõustunud lepingute suhtes.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ELi eelarvet.2010/0197 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevate kahepoolsete lepingute jaoksEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 207 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,olles toiminud seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:(1) Lissaboni lepingu jõustumise järel kuuluvad välismaised otseinvesteeringud ühise kaubanduspoliitika valdkonda kuuluvate küsimuste nimekirja. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artikli 3 lõike 1 punktile e on ühine kaubanduspoliitika liidu ainupädevuses. Järelikult võib selles valdkonnas õiguslikult siduvaid akte menetleda ja vastu võtta ainult liit. Vastavalt aluslepingu artikli 2 lõikele 1 võivad liikmesriigid seda teha ainult juhul, kui liit neile selleks volituse annab.(2) Lisaks on aluslepingu kolmanda osa IV jaotise 4. peatükis sätestatud ühised eeskirjad kapitali liikumise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel ning siia hulka kuulub ka investeeringutega seotud kapitali liikumine. Liikmesriikide sõlmitud rahvusvahelised lepingud välisinvesteeringute kohta võivad neid eeskirju kahjustada.(3) Lissaboni lepingu jõustumise ajal oli liidu liikmesriikidel märkimisväärsel hulgal kolmandate riikidega sõlmitud investeeringuid käsitlevaid kahepoolseid lepinguid. Alusleping ei sisalda selgesõnalisi üleminekusätteid selliste lepingute kohta, mis nüüd kuuluvad liidu ainupädevusse. Lisaks võivad mõned neist lepingutest sisaldada sätteid, mis kahjustavad aluslepingu kolmanda osa IV jaotise 4. peatükis sätestatud ühiseid eeskirju kapitali liikumise kohta.(4) Kuigi kahepoolsed lepingud jäävad rahvusvahelise avaliku õiguse alusel liikmesriikidele siduvaks ning need asendatakse järk-järgult liidu tulevaste samasisuliste lepingutega, nõuavad nende jätkuva kehtivuse tingimused ja suhe investeeringuid käsitleva liidu poliitikaga, sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitikaga, asjakohast juhtimist. See suhe areneb edasi sedamööda, kuidas liit oma pädevust teostab.(5) ELi investorite ja nende kolmandates riikides tehtud investeeringute ning ka välisinvestoreid ja -investeeringuid vastu võtvate liikmesriikide huvides peaksid kahepoolsed lepingud, milles määratakse kindlaks ja garanteeritakse investeerimistingimused, jõusse jääma.(6) Käesolevas määruses sätestatakse tingimused, mille alusel liikmesriikidel tuleks lubada investeeringuid käsitlevad rahvusvahelisi lepinguid jõus hoida või jõustada.(7) Käesolevas määruses sätestatakse tingimused, mille alusel liikmesriikidele antakse volitus rahvusvahelisi investeeringuid käsitlevaid lepinguid muuta või sõlmida.(8) Kuna luba säilitada, muuta või sõlmida käosoleva määrusega hõlmatud lepinguid antakse valdkonnas, mis kuulub liidu ainupädevusse, tuleb seda pidada erakorraliseks meetmeks. Selline luba ei piira aluslepingu artikli 258 kohaldamist juhtudel, mil liikmesriik ei täida aluslepingutest tulenevaid kohustusi, välja arvatud juhtudel, mil täitmata jätmine on seotud vastuoludega pädevuste jagunemises liidu ja tema liikmesriikide vahel.(9) Liikmesriikidelt nõutakse [6] vajalike meetmete võtmist, et kõrvaldada vastuolud liidu õigusega, kui selliseid vastuolusid esineb nende ja kolmandate riikide vahel sõlmitud investeeringuid käsitlevates kahepoolsetes lepingutes.(10) Komisjonil peaks olema võimalus tühistada luba, kui leping on vastuolus liidu õigusega, välja arvatud vastuolud, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja tema liikmesriikide vahel. Loa võib tühistada ka juhul, kui liidu kehtiv leping kolmanda riigiga sisaldab liikmesriigi lepinguga sarnaseid investeeringuid käsitlevaid sätteid. Loa võib tühistada tagamaks, et liikmesriikide lepingud ei kahjusta investeeringuid käsitleva liidu poliitika, sealhulgas eelkõige ühtse kaubanduspoliitika ühepoolsete meetmete arengut ja kohaldamist. Ka on võimalik luba tühistada juhul, kui nõukogu ei võta ühe aasta jooksul pärast seda, kui komisjon on teinud aluslepingu artikli 218 lõike 3 kohase soovituse, vastu otsust investeeringuid käsitlevate läbirääkimiste alustamiseks loa andmise kohta.(11) Eeskätt võimaldab käesolevast määrusest tulenev lepingute sõlmimise ja muutmise luba liikmesriikidel lahendada käesolevas määruses käsitletud vastuolusid oma rahvusvaheliste investeeringuid käsitlevate lepingute ja liidu õiguse vahel, välja arvatud juhul, kui vastuolud tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja tema liikmesriikide vahel.(12) Hiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse II ja III peatüki kohaldamise kohta. Aruandes tuleks muu hulgas üle vaadata nende peatükkide kohaldamise jätkamine. Kui aruandes soovitatakse lõpetada nende peatükkide sätete kohaldamise või neid sätteid muuta, tuleb koos aruandega esitada õigusakti eelnõu. Kui liikmesriikide sõlmitud kahepoolseid lepinguid kolmandate riikidega ei asendata investeeringuid käsitlevate liidu lepingutega või ei lõpetata muul viisil, jäävad need rahvusvahelise õiguse kohaselt osapooltele siduvaks.(13) Käesoleva määruse alusel lubatud lepingud ja luba alustada läbirääkimisi olemasoleva lepingu muutmiseks või uue kahepoolse lepingu sõlmimiseks kolmanda riigiga ei tohi mitte mingil juhul takistada investeeringuid käsitleva liidu poliitika ja eelkõige ühise kaubanduspoliitika rakendamist.(14) Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon peaksid tagama, et konfidentsiaalseks peetavat teavet käsitletakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele [7].(15) Liikmesriikide omavahelised investeeringuid käsitlevad lepingud ei peaks kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse.(16) On vaja ette näha teatav kord, mis tagaks, et käesoleva määruse alusel säilitatavad lepingud jäävad toimima, sealhulgas ka vaidluste lahendamise osas, austades samal ajal liidu ainupädevust.(17) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele nr 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [8],ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I PEATÜKKReguleerimisalaArtikkel 1Sisu ja reguleerimisalaKäesoleva määrusega kehtestatakse tingimused ja kord, mille kohaselt liikmesriikidel lubatakse jõus hoida, muuta või sõlmida kolmandate riikidega investeeringuid käsitlevaid kahepoolseid lepinguid.II PEATÜKKLuba lepinguid jõus hoidaArtikkel 2Komisjonile teatamineKolmekümne päeva jooksul käesoleva määruse jõustumisest teatavad liikmesriigid komisjonile kõikidest investeeringuid käsitlevatest kahepoolsetest lepingutest, mille nad on sõlminud kolmandate riikidega enne käesoleva määruse jõustumist ja mida nad tahavad käesoleva peatüki alusel kas jõus hoida või jõustuda lasta. Sellistele teadetele lisatakse ka nende kahepoolsete lepingute koopiad.Artikkel 3Luba lepinguid jõus hoidaOlenemata liidu pädevusest investeeringute valdkonnas ja ilma, et see piiraks liikmesriikide muid liidu õigusest tulenevaid kohustusi, on liikmesriikidel aluslepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt lubatud jõus hoida investeeringuid käsitlevaid kahepoolseid lepinguid, millest on käesoleva määruse artikli 2 kohaselt teatatud.Artikkel 4Avaldamine1. Iga kaheteistkümne kuu järel avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas loetelu artikli 2 või artikli 11 lõike 7 alusel teatatud lepingutest.2. Esimene lõikes 1 osutatud lepingute nimekiri avaldatakse hiljemalt kolm kuud pärast artiklis 2 sätestatud teatamistähtaega.Artikkel 5Läbivaatamine1. Komisjon vaatab artikli 2 alusel teatatud lepingud läbi, hinnates sealhulgas eelkõige, kas lepingud:a) on vastuolus liidu õigusega, välja arvatud vastuolud, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja tema liikmesriikide vahel, võib) kattuvad osaliselt või täielikult kehtiva liidu lepinguga, mis on sõlmitud asjaomase kolmanda riigiga, ja seda konkreetset kattumist liidu lepingus ei käsitleta võic) kujutavad endast takistust investeeringuid käsitleva liidu poliitika, sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika arengus ja kohaldamisel.2. Lõikes 1 osutatud läbivaatamise hõlbustamiseks võivad komisjoni ja teate edastanud liikmesriigi vahel toimuda konsultatsioonid kas liikmesriigi või komisjoni algatusel.3. Hiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva peatüki kohaldamise kohta aruande ning selles aruandes vaadatakse uuesti üle, kas käesoleva peatüki kohaldamist on vaja jätkata, võttes aluseks lõikes 1 nimetatud läbivaatamise.4. Kui lõikes 3 osutatud aruandes soovitatakse käesoleva peatüki sätete kohaldamine lõpetada või neid muuta, lisatakse sellele asjakohane õigusakti ettepanek.Artikkel 6Loa tühistamine1. Artiklis 3 sätestatud luba võidakse tühistada, kui:a) leping on vastuolus liidu õigusega, välja arvatud vastuolud, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja tema liikmesriikide vahel, võib) leping kattub osaliselt või täielikult kehtiva liidu lepinguga, mis on sõlmitud asjaomase kolmanda riigiga, ja seda konkreetset kattumist liidu lepingus ei käsitleta võic) leping kujutab endast takistust investeeringuid käsitleva liidu poliitika, sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika arengus ja kohaldamisel võid) nõukogu ei ole ühe aasta jooksul pärast seda, kui komisjon on teinud aluslepingu artikli 218 lõike 3 kohase soovituse, võtnud vastu otsust anda luba läbirääkimiste alustamiseks lepingu üle, mis osaliselt või täielikult kattub artikli 2 kohaselt teatatud lepinguga.2. Kui komisjon arvab, et on põhjust artiklis 3 sätestatud luba tühistada, esitab ta asjaomasele liikmesriigile põhjendatud arvamuse vajalike sammude kohta, mida tuleb võtta lõikes 1 nimetatud nõuete täitmiseks. Komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahel toimuvad konsultatsioonid.3. Kui lõikes 2 osutatud konsultatsioonidel ei suudeta küsimust lahendada, tühistab komisjon asjaomasele lepingule antud loa. Komisjon teeb loa tühistamise otsuse artikli 15 lõikes 2 sätestatud korras. Otsus sisaldab nõuet, et liikmesriik võtab asjakohased meetmed ning lõpetab vajaduse korral vastava lepingu.4. Kui luba on tühistatud, kustutab komisjon lepingu artiklis 4 osutatud nimekirjast.III PEATÜKKLuba lepinguid muuta või sõlmidaArtikkel 7Luba lepinguid muuta või sõlmidaKui artiklites 8–12 sätestatud tingimustest ei tulene teisiti, on liikmesriigil luba astuda kolmanda riigiga läbirääkimistesse, et muuta olemasolevat investeeringuid käsitlevat lepingut või sõlmida uus.Artikkel 8Komisjonile teatamine1. Kui liikmesriik kavatseb alustada läbirääkimisi, et muuta olemasolevat kolmanda riigiga sõlmitud investeeringuid käsitlevat lepingut või sõlmida uus, teatab ta oma kavatsusest kirjalikult komisjonile.2. Sellisele teatele lisatakse vastavad dokumendid ja märge sätete kohta, mille üle läbirääkimisi peetakse, läbirääkimiste eesmärk ja muu asjakohane teave. Kui tehakse muudatusi olemasolevasse lepingusse, märgitakse teatesse sätted, mis kavatsetakse uuesti läbi rääkida.3. Komisjon teeb teate ning taotluse korral ka sellele lisatud dokumendid kättesaadavaks teistele liikmesriikidele, kui artiklis 14 sätestatud konfidentsiaalsusnõuetest ei tulene teisiti.4. Lõikes 1 osutatud teade edastatakse vähemalt viis kalendrikuud enne seda, kui algavad ametlikud läbirääkimised asjaomase kolmanda riigiga.5. Kui liikmesriigi esitatud teave ei ole piisav, et anda artikli 9 kohaselt luba ametlike läbirääkimiste alustamiseks, võib komisjon taotleda lisateavet.Artikkel 9Ametlike läbirääkimiste alustamise luba1. Komisjon annab loa alustada ametlikke läbirääkimisi, välja arvatud juhul, kui ta jõuab järeldusele, et läbirääkimiste alustamine:a) oleks vastuolus liidu õigusega, välja arvatud vastuolud, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja tema liikmesriikide vahel, võib) kahjustaks liidu ja asjaomase kolmanda riigi vahel käimas olevate või peatselt algavate läbirääkimiste eesmärke võic) kujutaks endast takistust investeeringuid käsitleva liidu poliitika, sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika arengus ja kohaldamisel.2. Osana lõikes 1 osutatud loast võib komisjon nõuda, et liikmesriik lisaks läbirääkimistesse asjakohased klauslid.3. Otsus lõikes 1 osutatud loa kohta tehakse artikli 15 lõikes 2 osutatud korra kohaselt. Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul artiklis 8 osutatud teate saamisest arvates. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 90päevast tähtaega lisateabe laekumise kuupäevast alates.Artikkel 10Komisjoni osalemine läbirääkimistelKomisjoni hoitakse läbirääkimiste eri etappide jooksul kursis läbirääkimiste edenemise ja tulemustega ning komisjon võib avaldada soovi osaleda liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelistel investeeringuid käsitlevatel läbirääkimistel.Artikkel 11Luba lepingule alla kirjutada ja lepingut sõlmida1. Enne lepingule allakirjutamist teatab asjaomane liikmesriik komisjonile läbirääkimiste tulemustest ning edastab talle lepingu teksti.2. Lõikes 1 sätestatud teatamiskohustust kohaldatakse ka lepingute suhtes, mille üle peeti läbirääkimisi enne käesoleva määruse jõustumist, aga mida ei sõlmitud ning mille suhtes seetõttu artiklis 2 sätestatud teatamiskohustust ei kohaldata.3. Teate saamise korral annab komisjon hinnangu selle kohta, kas läbirääkimiste tulemusel koostatud leping:a) ei oleks vastuolus liidu õigusega, välja arvatud vastuolud, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja tema liikmesriikide vahel, võib) ei kahjustaks liidu ja asjaomase kolmanda riigi vahel käimas olevate või peatselt algavate läbirääkimiste eesmärke võic) ei kujutaks endast takistust investeeringuid käsitleva liidu poliitika, sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika arengus ja kohaldamisel.d) ei oleks vastuolus artikli 9 lõikes 2 sätestatud nõudega, kui see on kohaldatav.4. Kui komisjon leiab, et läbirääkimiste tulemusel koostatud leping ei vasta lõikes 3 sätestatud nõuetele, ei lubata liikmesriigil lepingule alla kirjutada ja seda sõlmida.5. Kui komisjon leiab, et läbirääkimiste tulemusel koostatud leping vastab lõikes 3 sätestatud nõuetele, lubatakse liikmesriigil lepingule alla kirjutada ja see sõlmida.6. Lõigete 4 ja 5 kohased otsused tehakse artikli 15 lõikes 2 sätestatud korras. Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul lõigetes 1 ja 2 osutatud teate saamisest arvates. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 90päevast tähtaega lisateabe laekumise kuupäevast alates.7. Kui lõike 5 kohaselt on antud luba, teatab asjaomane liikmesriik komisjonile lepingu sõlmimisest ja jõustumisest.Artikkel 12Läbivaatamine1. Hiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva peatüki kohaldamise kohta aruande, milles vaadatakse uuesti üle, kas käesoleva peatüki kohaldamist on vaja jätkata.2. Lõikes 1 osutatud aruandes antakse ülevaade ka käesoleva peatüki alusel taotletud ja antud lubadest.3. Kui lõikes 1 osutatud aruandes soovitatakse käesoleva peatüki kohaldamine lõpetada või selle sätteid muuta, lisatakse sellele asjakohane õigusakti ettepanek.IV PEATÜKKLõppsättedArtikkel 13Liikmesriikide käitumine seoses kolmanda riigiga sõlmitud lepingutega1. Kõikide lepingute puhul, mis kuuluvad käesoleva määruse reguleerimisalasse, teatab asjaomane liikmesriik komisjonile ülemäärase viivituseta kõikidest nõupidamistest, mis toimuvad lepingu sätete alusel. Komisjonile edastatakse nõupidamise päevakord ja kogu asjakohane teave, mis aitab tal arutusele tulevaid teemasid mõista. Komisjon võib asjaomaselt liikmesriigilt nõuda lisateavet. Kui arutusele tulev küsimus võib mõjutada investeeringuid käsitlevat liidu poliitika ja sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika rakendamist, võib komisjon nõuda, et asjaomane liikmesriik võtaks ettenähtud seisukoha.2. Kõikide lepingute puhul, mis kuuluvad käesoleva määruse reguleerimisalasse, teatab asjaomane liikmesriik komisjonile ülemäärase viivituseta kõikidest talle tehtud avaldustest selle kohta, et konkreetne meede on lepinguga vastuolus. Samuti teatab liikmesriik komisjonile viivitamata kõikidest kõnealuse lepingu alusel esitatud vaidluste lahendamise taotlustest, niipea kui liikmesriik sellistest taotlustest teada saab. Liikmesriik ja komisjon teevad igakülgset koostööd ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada tulemuslik kaitse, mille hulka võib vajaduse korral kuuluda ka komisjoni osalemine menetluses.3. Kõikide käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate lepingute puhul taotleb asjaomane liikmesriik enne lepingus sisalduva mistahes asjaomase vaidluste lahendamise mehhanismi käivitamist komisjoni nõusolekut ning kui komisjon seda taotleb, siis käivitab ta sellise mehhanismi. Selliste mehhanismide hulka kuuluvad konsultatsioonid teise lepingupoolega ja vaidluste lahendamine, kui see on lepinguga ette nähtud. Liikmesriik ja komisjon teevad vastavate mehhanismide raames ette nähtud menetluste läbiviimisel igakülgselt koostööd, mis võib vajaduse korral tähendada ka komisjoni osalemist vastavates menetlustes.Artikkel 14KonfidentsiaalsusKui liikmesriigid teatavad artiklite 8 ja 11 alusel komisjonile läbirääkimistest ja nende tulemustest, võivad nad märkida, kas mis tahes esitatud teavet tuleb pidada käsitleda konfidentsiaalsena ning kas seda võib jagada teiste liikmesriikidega.Artikkel 15Komitee1. Komisjoni abistab rahvusvaheliste investeerimislepingute üleminekukorralduse nõuandekomitee.2. Kui on viidatud käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7.Artikkel 16JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, [...]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[1] Nõukogu 9. oktoobri 1961. aasta otsus kolmandate riikidega sõlmitud kaubanduslepingute kehtivusaja ühtlustamise kohta ja nõukogu 16. detsembri 1969. aasta otsus liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelisi kaubandussuhteid käsitlevate lepingute järkjärgulise ühtlustamise ja ühenduse lepingute sõlmimise kohta.[2] Uuematest kohtulahenditest vt 3. märtsi 2009. aasta kohtuotsuseid C-205/06 ja C-249/06 ning 19. novembri 2009. aasta kohtuotsust C-118/07, milles Euroopa Liidu Kohus leidis, et Austria, Rootsi ja Soome sõlmitud kahepoolsete investeerimislepingute teatavad erisätted on vastuolus EÜ asutamislepinguga ja et asjaomased liikmesriigid ei ole astunud vajalikke samme, et need vastuolud kõrvaldada. Samad või sarnased klauslid on olemas ka teistes kahepoolsetes investeerimislepingutes, mis on sõlmitud kas enne või pärast liiduga ühinemist. Oma lahendites on Euroopa Kohus kutsunud komisjoni asuma nendes küsimustes korraldaja ja vahendaja rolli.[3] ELT L 200/52, 31. juuli 2009, lk 25 ja 46.[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes, KOM(2010) 83 (lõplik), 9. märts 2010.[5] Vt eelnimetatud komisjoni ettepaneku artikkel 10.[6] Uuematest kohtulahenditest vt Euroopa Liidu Kohtu otsuseid kohtuasjades C-205/06, komisjon vs. Austria, C-249/06, komisjon vs. Rootsi, ja C-118/07, komisjon vs. Soome.[7] EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43.[8] EÜT L 184, 17.07.1999, lk 23.--------------------------------------------------


type: other

text:
Mål C-328/97: Glob-Sped AG mot Hauptzollamt Lörrach. Domstolens dom (första avdelningen) den 10 december 1998. | Norstedts Juridik
 Domstolens dom (första avdelningen) den 10 december 1998. - Glob-Sped AG mot Hauptzollamt Lörrach. - Begäran om förhandsavgörande: Bundesfinanzhof - Tyskland. - Kombinerade nomenklaturen - Tullnummer 3004 och 2106 - C-vitaminbaserade preparat. - Mål C-328/97.
 Rättsfallssamling 1998 s. I-08357
 Gemensamma tulltaxan - Tulltaxenummer - C-vitaminbaserade preparat - Produkt för terapeutiskt och profylaktiskt bruk - Klassificering enligt nummer 3004 i Kombinerade nomenklaturen
 Kombinerade nomenklaturen skall tolkas på så sätt att produkter som Taxofit Vitamin C + Ca Brausetabletten och Taxofit Vitamin C Kautabletten skall klassificeras enligt tullnummer 3004.
 Dessa produkter, som främst påverkar det mänskliga immunförsvaret, är av klart definierad terapeutisk eller profylaktisk beskaffenhet och har därigenom ett sådant väsentligt särdrag som fordras för klassificering enligt tullnummer 3004.
 I mål C-328/97,
 angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget, från Bundesfinanzhof (Tyskland), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
 angående tolkningen av tullnummer 3004 i bilaga I till kommissionens förordning (EEG) nr 2505/92 av den 14 juli 1992 om ändring av bilagorna I och II till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 267, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), vad beträffar klassificeringen av C-vitaminbaserade preparat,
 sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna L. Sevón och M. Wathelet (referent),
 - Glob-Sped AG, genom advokaten H.-J. Prieß, Bryssel,
 - Frankrikes regering, genom K. Rispal-Bellanger, sous-directeur, utrikesministeriets rättsavdelning, och F. Pascal, attaché d'administration, samma avdelning, båda i egenskap av ombud,
 - Europeiska gemenskapernas kommission, genom chefsjuristen R. Wainwright, och K. Schreyer, nationell tjänsteman med förordnande vid rättstjänsten, båda i egenskap av ombud,
 efter att muntliga yttranden har avgivits vid sammanträdet den 16 juli 1998 av: Glob-Sped AG, företrätt av H.-J. Prieß, Frankrikes regering, företrädd av C. Vasak, sekreterare vid utrikesministeriets rättsavdelning, i egenskap av ombud, och kommissionen, företrädd av K. Schreyer,
 och efter att den 1 oktober 1998 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
 1 Bundesfinanzhof har genom beslut av den 12 augusti 1997, som inkom till domstolen den 22 september samma år, med stöd av artikel 177 i EG-fördraget ställt två frågor om tolkningen av tullnummer 3004 i bilaga I till kommissionens förordning (EEG) nr 2505/92 av den 14 juli 1992 om ändring av bilagorna I och II till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 267, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), vad beträffar klassificeringen av C-vitaminbaserade preparat.
 2 Frågorna har uppkommit i en tvist mellan Glob-Sped AG (nedan kallat Glob-Sped) och Hauptzollamt Lörrach (generaltullmyndigheten, nedan kallad HZA) med anledning av tullklassificeringen av två vitaminpreparat, nämligen Taxofit Vitamin C + Ca Brausetabletten och Taxofit Vitamin C Kautabletten.
 3 Det första preparatet förekommer som brustabletter och innehåller 1 000 mg vitamin C per tablett. På förpackningen anges följande:
 "Stärker immunförsvaret vid ökad risk för infektioner"
 "Dosering: om inte läkare föreskriver annat: 1/2 brustablett dagligen för barn, 1 tablett för vuxna, utspädes i ett halvt eller helt glas vatten"
 "Läkemedel: förvaras på lämpligt sätt. Förvaras oåtkomligt för barn. Se anvisningarna!"
 4 Dessutom innehåller den bruksanvisning som är bifogad produkten bland annat följande:
 "Stärker immunförsvaret: Vid förkylning och influensa, vid fysiska och psykiska ansträngningar, fysisk trötthet och allergiska reaktioner. Används traditionellt som stärkande medel."
 5 Det andra preparatet har formen av tuggtabletter och innehåller 500 mg vitamin C per tablett. På förpackningen anges följande.
 "Dosering: om inte läkare föreskriver annat: tugga eller låt en tablett per dag smälta i munnen. Vid ökad risk för infektioner, exempelvis till följd av förkylning och influensa, samt vid fysisk eller psykisk överansträngning, två tabletter."
 6 Vidare anges följande i den bruksanvisning som fogats till produkten.
 "Profylaktisk behandling vid ökad risk för infektioner, vid fysisk och psykisk överansträngning, trötthet och sjukdomar som orsakas av C-vitaminbrist. Används traditionellt som stärkande medel i profylaktiskt syfte."
 "Taxofit Vitamin C Kautabletten stärker kroppens immunförsvar vid ökad risk för infektioner."
 7 Tillstånd att saluföra de två produkterna som medikament i Tyskland utfärdades i enlighet med rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter (EGT 22, 1965, s. 369; svensk specialutgåva, område 13, volym 1, s. 67).
 8 Den 26 januari 1993 ansökte Glob-Sped hos HZA om tillstånd att få saluföra Taxofit Vitamin C + Ca Brausetabletten och Taxofit Vitamin C Kautabletten under tullnummer 3004 50 10 i Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN) i egenskap av "medikamenter".
 9 I taxeringsbesked av den 4 juni 1993 angav HZA, med stöd av expertis vid Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt (tullteknisk kontroll- och utbildningsenhet), att de två produkterna skulle klassificeras enligt tullnummer 2106 90 99 i KN, vilket avser ätbara beredningar och fordrade att Glob-Sped skulle betala tullavgifter till ett belopp av 1 466,20 DM.
 10 Finanzgericht avslog Glob-Speds överklagande på grund av att de importerade produkternas särskilda egenskaper eller sammansättning, nämligen förekomsten av C-vitamin i stor omfattning, inte räckte till för att de skulle klassificeras som medikamenter i den mening som avses i Gemensamma tulltaxan, eftersom det saknades uppgifter på förpackningen eller bipacksedeln om produkternas särskilda inverkan på vissa bestämda sjukdomar. Följaktligen skulle C-vitamin, i likhet med andra vitaminer, klassificeras enligt tullnummer 2936 i KN.
 11 I sin revisionsansökan anförde Glob-Sped att de ifrågavarande produkterna, på grund av sina objektiva egenskaper och yttre utformning, och särskilt uppgifterna på förpackningen och bruksanvisningen, var lämpliga och medicinskt rekommenderade för behandling eller förebyggandet av vissa sjukdomar. Sökanden i målet vid den nationella domstolen hänvisade i detta hänseende till domen av den 15 maj 1997 i mål C-405/95, Bioforce (REG 1997, s. I-2581), där domstolen påstås ha uttalat att tillståndet att saluföra ett preparat som medikament enligt direktiv 65/65 hade visst bevisvärde i fråga om dess klassificering enligt tulltaxan i form av medikament.
 12 HZA har gjort gällande att uppgifterna om användning och intag av produkten inte var tillräckligt konkreta. Varken förpackningen eller bipacksedeln innehöll information om den särskilda inverkan tabletterna hade på vissa bestämda sjukdomar, utan de ifrågavarande preparaten syftade huvudsakligen till att kompensera ett eventuellt underskott av C-vitamin. För övrigt är, enligt HZA, de definitioner som förekommer i den lagstiftning som är tillämplig på medikamenter inte avgörande för klassificeringen av produkterna enligt KN.
 13 Bundesfinanzhof ställde sig tveksam till tolkningen av de aktuella tullnumren i KN och räckvidden av domen i det ovannämnda målet Bioforce, och beslutade underställa EG-domstolen följande frågor.
 "1 Skall domstolens resonemang i punkt 15 i dess dom av den 15 maj 1997 i mål C-405/95, Bioforce II: Echinacea, tolkas så, att ett preparat inte behöver uppvisa några objektiva egenskaper med avseende på sitt terapeutiska eller profylaktiska bruk för att kunna betraktas som en produkt med de typiska egenskaperna hos medikamenter enligt KN-nummer 3004 eller så, att preparatet kan klassificeras enligt det numret enbart med ledning av dess helhetsutformning (bruksanvisning, förpackning, överlämnande och marknadsföring), det vill säga dess subjektiva ändamål?
 2 Om den första frågan besvaras nekande, skall då Kombinerade nomenklaturen av år 1993 tolkas så, att sådana vitamintabletter som 'Taxofit Vitamin C + Ca brustabletter' och 'Taxofit Vitamin C tuggtabletter', som innehåller 1 000 mg respektive 500 mg C-vitamin (askorbinsyra) per tablett, som importeras i förpackningar för försäljning i detaljhandeln och enligt den på förpackningen angivna bruksanvisningen skall användas i vissa doser, bland annat 'för att stärka immunförsvaret vid förkylning och influensa, ... vid allergier' och 'i förebyggande syfte vid ökad risk för infektioner', är tillåtna som medikamenter i Förbundsrepubliken Tyskland enligt KN-nummer 3004 - Medikamenter bestående av blandade eller oblandade produkter för terapeutiskt eller profylaktiskt bruk för försäljning i detaljhandeln?"
 14 KN inrättades genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22). Enligt artikel 12 i denna förordning skall kommissionen varje år genom en förordning besluta om en fullständig utgåva av Kombinerade nomenklaturen tillsammans med motsvarande autonoma och konventionella tullsatser i Gemensamma tulltaxan.
 15 För år 1993 antog kommissionen förordning nr 2505/92.
 16 Kapitel 30 i KN rör farmaceutiska produkter. Tullnummer 3004 omfattar
 "Medikamenter ... bestående av blandade eller oblandade produkter för terapeutiskt eller profylaktiskt bruk, föreliggande i avdelade doser eller i former eller förpackningar för försäljning i detaljhandeln".
 17 Undernummer 3004 50 10 rör "[a]ndra medikamenter innehållande vitaminer...", som föreligger i "former eller förpackningar av sådana slag som säljs i detaljhandeln".
 18 Det följer av punkt 1 a i de inledande anmärkningarna till kapitel 30 i KN att detta kapitel inte omfattar "födoämnen och drycker (t.ex. dietiska, berikade eller för diabetiker avsedda födoämnen, näringstillskott, stärkande drycker och mineralvatten) (avd. 4)".
 19 Enligt tullsamarbetsrådets förklarande anmärkningar omfattar tullnummer 3004 90
 "medikamenter bestående av blandade eller oblandade produkter under förutsättning att de är
 b) förpackade för försäljning i detaljhandeln och avsedda för terapeutiskt eller profylaktiskt bruk. Som sådana produkter skall anses produkter ... som med anledning av sin förpackning, särskilt om det förekommer något slags lämplig uppgift (avseende vilka sjukdomar som de skall användas mot, användningssätt, dosering etc), kan identifieras som avsedda att försäljas direkt och utan annan förpackning till användarna (enskilda, sjukhus etc), för sådant bruk som angetts ovan.
 Dessa uppgifter (på alla språk) kan anges på behållaren eller förpackningen, på bipacksedlar till produkten eller på annat sätt...".
 20 I dessa förklarande anmärkningar anges närmare även att "...undantagna från detta nummer är vidare näringstillskott som innehåller vitaminer eller mineralsalter, vilka är ämnade att trygga en god hälsa, och som inte är försedda med uppgift om att de skall användas till förebyggande av eller för behandling av sjukdomar. Dessa produkter, som i regel förekommer i flytande form, men som även kan förekomma i pulverform eller som tabletter, klassificeras i allmänhet enligt nr 2106 eller kapitel 22".
 21 Av kapitel 30 i de förklarande anmärkningarna till Europeiska gemenskapernas Kombinerade nomenklatur (EGT C 342, 1994, s. 1), med rubriken "allmänna anmärkningar", framgår även följande:
 "Beskrivningen av en produkt som ett medikament i gemenskapslagstiftningen (med undantag av beskrivningar som särskilt berör klassificeringen i Kombinerade nomenklaturen) eller i medlemsstaternas nationella lagstiftning eller i någon farmakopé är inte avgörande för klassificeringen enligt detta kapitel."
 22 Kapitel 21 i KN rör "Diverse ätbara beredningar". Tullnummer 2106 omfattar "Livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans".
 23 Enligt tullsamarbetsrådets förklarande anmärkningar till det nämnda tullnumret omfattar detta
 "de beredningar som ofta benämns näringstillskott, framställda av växtextrakt, fruktkoncentrat, honung, fruktsocker m.m., till vilka vitaminer och ibland mycket små mängder järn har tillsatts. Dessa preparat ges ofta en förpackning varpå anges att de är avsedda för att hålla kroppen vid god hälsa. Liknande preparat som används för att förebygga eller behandla en sjukdom eller en sjuklig förändring omfattas inte (nr 3003 eller 3004)".
 24 Avslutningsvis rör kapitel 29 i KN "Organiska kemikalier". Tullnummer 2936 omfattar
 "Provitaminer och vitaminer, naturliga eller syntetiskt reproducerade (inbegripet naturliga koncentrat), sådana derivat av provitaminer eller vitaminer som används främst som vitaminer samt blandningar av dessa ämnen med varandra, även i lösning".
 25 Genom den andra frågan, som lämpligen prövas först, önskar den nationella domstolen i huvudsak besked om huruvida sådana produkter som Taxofit Vitamin C + Ca Brausetabletten och Taxofit Vitamin C Kautabletten, med hänsyn till sina objektiva särdrag och egenskaper, skall klassificeras enligt tullnummer 3004 i KN, i dess utformning enligt bilaga I till förordning nr 2505/92.
 26 Av fast rättspraxis framgår att, för att skydda rättssäkerheten och i syfte att underlätta kontroll, det avgörande kriteriet för klassificering av varor allmänt sett skall vara deras särdrag och objektiva egenskaper, såsom de definieras i rubriken till numret i KN. Det finns även förklarande anmärkningar som har utarbetats av kommissionen (vad beträffar KN) och tullsamarbetsrådet (vad beträffar Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering) som på ett avgörande sätt bidrar till tolkningen av vad som inbegripes under olika tullnummer, likväl utan att vara rättsligt bindande (se särskilt dom av den 6 november 1997 i mål C-201/96, LTM, REG 1997, s. I-6147, punkt 17).
 27 Det skall således prövas om de ifrågavarande produkterna har sådana objektiva särdrag och egenskaper som anges under tullnummer 3004 i KN vilka, som domstolen fastslog i punkt 13 i domen i det ovannämnda målet Bioforce, bör tolkas mot bakgrund av läkarvetenskapens utveckling.
 28 Enligt vad framgår av handlingarna i målet har det inte bestritts att C-vitaminhalten i de ifrågavarande produkterna är klart högre än vad som är nödvändigt eller tillrådligt för livsmedel i allmänhet. Förutom att hjälpa människans immunförsvar att stå emot infektioner, som kan bli följden av trötthet eller överansträngning, är det tillrådligt att använda sådana C-vitamindoser som människan är oförmögen att själv producera för att häva allergiska reaktioner och allvarliga chocker, exempelvis sådana som kan uppstå till följd av en skada eller ett kirurgiskt ingrepp, samt för att behandla bristsjukdomar såsom skörbjugg och Barlows sjukdom.
 29 Av det anförda följer att de ifrågavarande produkterna inte skall anses utgöra näringstillskott eller livsmedelsberedningar i den mening som avses i punkt 1 a i de inledande anmärkningarna till kapitel 30 i KN, eller som avses i tullnummer 2106 i KN, utan som produkter med en klart definierad terapeutisk eller profylaktisk beskaffenhet, som främst påverkar det mänskliga immunförsvaret.
 30 Att produkterna har en sådan terapeutisk eller profylaktisk verkan utesluter även att de kan klassificeras enligt tullnummer 2936 i KN, vilken avser vitaminer i allmänhet.
 31 Det har inte heller bestritts att de ifrågavarande produkterna, såsom fordras enligt lydelsen av tullnummer 3004 tolkad mot bakgrund av tullsamarbetsrådets förklarande anmärkningar, är förpackade för detaljförsäljning och på sin förpackning och bipacksedel innehåller vederbörliga uppgifter om beskaffenheten av de sjukliga förändringar de skall användas mot, om hur de skall användas och om dosering.
 32 Under dessa omständigheter saknas skäl att undersöka om ytterligare uppgifter, såsom den omständigheten att de ifrågavarande produkterna har omfattats av tillstånd att saluföra dem såsom medikamenter, i förevarande fall kan bekräfta de ifrågavarande produkternas särskilda terapeutiska eller profylaktiska verkan, vilket är ett sådant väsentligt särdrag som fordras för klassificering enligt tullnummer 3004.
 33 Den andra frågan skall således besvaras så, att KN, i dess lydelse enligt bilaga I i förordning nr 2505/92, skall tolkas på så sätt att produkter som Taxofit Vitamin C + Ca Brausetabletten och Taxofit Vitamin C Kautabletten skall klassificeras enligt tullnummer 3004.
 34 Med hänsyn till hur den andra frågan besvarats saknas skäl att besvara den första frågan.
 35 De kostnader som har förorsakats den franska regeringen och kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
 - angående de frågor som genom beslut av den 12 augusti 1997 har ställts av Bundesfinanzhof - följande dom:
 Kombinerade nomenklaturen, i dess lydelse enligt bilaga I i kommissionens förordning nr 2505/92 av den 14 juli 1992 om ändring av bilagorna I och II till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, skall tolkas på så sätt att produkter som Taxofit Vitamin C + Ca Brausetabletten och Taxofit Vitamin C Kautabletten skall klassificeras enligt tullnummer 3004.