type: other

text:
Zapytanie ofertowe na świadczenie usług schronienia dla osób bezdomnych (kobiet i mężczyzn) | GOPS Lubasz
 ← Wózki na pokład
 Zapytanie ofertowe na świadczenie usług schronienia
 dla osób bezdomnych (kobiet i mężczyzn)
 Kierownik Gminnego Ośrodka Pomocy Społecznej w Lubaszu zaprasza do złożenia oferty na; -Schronisko dla osób bezdomnych /art.48a.ust.2 ustawy o pomocy społecznej/ – Schronisko dla osób bezdomnych z usługami opiekuńczymi /art.48a ust 2b ustawy o pomocy społecznej/, Noclegownia / art.48a ust.3 ustawy o pomocy społecznej/, Ogrzewalnia / art.48a ust. 4 ustawy o pomocy społecznej/ świadczenie usług schronienia dla osób bezdomnych (kobiet i mężczyzn), których ostatnim miejscem zameldowania jest Gmina Lubasz .
 Gminny Ośrodek Pomocy Społecznej w Lubaszu
 ul. B. Chrobrego 37, 64-720 Lubasz
 e-mail: iwona.magdziarz@lubasz.pl
 Zamawiający zaprasza do złożenia oferty (załącznik nr1) na podstawie zapisu art.4 pkt. 8 ustawy z dnia 29 stycznia 2004r. „Prawo zamówień publicznych” (t Dz. U. 2018 poz. 1986 z późn. zm.) oraz zamówienia dokonano na podstawie Ustawy o Pomocy Społecznej w zakresie określonym w art. 17 pkt. 3 udzielenia schronienia, zapewnienie posiłku oraz niezbędnego ubrania osobom tego pozbawionym w oparciu o art. 48a. ust.1, udzielenie schronienia następuje przez przyznanie tymczasowego schronienia w noclegowni, schronisku dla osób bezdomnych albo schronisku dla osób bezdomnych z usługami opiekuńczymi. oraz art. 48a ust 2, art. 48a ust.2b, art.48a.ust. 3 , art. 48a. ust.4 ustawy o pomocy społecznej z dnia 12 marca 2004r ( Dz. U. z 2018r. poz1508 ze zm./
 1. Świadczenie usług schronienia dla osób bezdomnych( kobiet i mężczyzn) w postaci :
 - Schroniska dla osób bezdomnych /art.48a.ust.2 oraz 2a ustawy o pomocy społecznej/
 - Schroniska dla osób bezdomnych z usługami opiekuńczymi /art.48a ust 2b ustawy o pomocy społecznej/,
 - Noclegowni / art.48a ust.3 ustawy o pomocy społecznej/,
 - Ogrzewalni / art.48a ust. 4 ustawy o pomocy społecznej/
 osobom bezdomnym, których ostatnim miejscem zameldowania jest Gmina Lubasz
 (w oparciu o art. 101 ust. 2 ustawy z dnia 12 marca 2004 r. o pomocy społecznej ( Dz. U. z 2018r. poz1508 ze zm./
 2. Umieszczenie osoby bezdomnej w schronisku odbywa się na podstawie skierowania oraz indywidualnej decyzji administracyjnej, przyznania pomocy w formie udzielenia schronienia, wydanej przez Kierownika Gminnego Ośrodka Pomocy Społecznej w Lubaszu. Przyznanie świadczenia schronienia w formie ogrzewalni i noclegowni nie wymaga wydania decyzji administracyjnej.
 a. Decyzje zawierać będą:
 1. Podmiot składający ofertę na schroniska dla bezdomnych, zobowiązany jest do zapewnienia osobom bezdomnym właściwego wsparcia o którym mowa w art. 48a ust.8 pkt. 8a ustawy o pomocy społecznej;
 Noclegownia, schronisko dla osób bezdomnych, schronisko dla osób bezdomnych z usługami opiekuńczymi i ogrzewalnia, w celu zaspokojenia niezbędnych potrzeb życiowych związanych z udzieleniem schronienia, powinny spełniać minimalne standardy podstawowych usług i minimalne standardy obiektów, w tym zakresie odpowiednich warunków higienicznych i sanitarnych oraz odpowiednich warunków do odpoczynku, określone w przepisach wydanych na podstawie
 ust. 14. Minister właściwy do spraw zabezpieczenia społecznego określi w drodze rozporządzenia ; 1. Minimalny standard podstawowych usług świadczonych w noclegowniach, schroniskach dla osób bezdomnych, schroniskach dla osób bezdomnych z usługami opiekuńczymi i ogrzewalniach. 2. Minimalny standard obiektów, w których mieszczą się noclegownie, schroniska dla osób bezdomnych z usługami opiekuńczymi i ogrzewalnie /Dz.U. z 2017 poz 953/
 2. Podmiot składający ofertę na świadczenie usługi noclegowni, zobowiązany jest do zapewnienia osobom bezdomnym , następującego zakresu usług:
 a. Tymczasową pomoc w postaci miejsca noclegowego, umożliwiającego spędzenie nocy w warunkach gwarantujących ochronę życia i zdrowia.
 3. Podmiot składający ofertę na świadczenie usługi ogrzewalni, zobowiązany jest do zapewnienia osobom bezdomnym, następującego zakresu usług:
 a. tymczasowego schronienia umożliwiającego interwencyjny, bezpieczny pobyt w ogrzewanym pomieszczeniu wyposażonym co najmniej w miejsca siedzące.
 4. Liczba osób wymagających schronienia – ze względu na specyfikację przedmiotu zamówienia, faktyczna liczba osób, którym świadczone będą usługi schronienia oraz liczba świadczeń będzie uzależniona od rzeczywistej liczby osób, które wymagają pomocy w formie usług schronienia dla osób bezdomnych z terenu Gminy Lubasz dlatego zamawiający zastrzega sobie prawo niewyczerpania całego zakresu przedmiotu zamówienia.
 5. Rozliczenie usług przez Wykonawcę następować będzie co miesiąc w terminie do 10 dnia następnego miesiąca.
 6. Zapłata za wykonanie usługi będzie regulowana miesięcznie po wykonaniu usługi
 w terminie 14 dni od daty doręczenia prawidłowo wystawionej faktury do GOPS Lubasz.
 7. Podstawą rozliczenia będzie złożenie przez Wykonawcę faktury z załączonym imiennym wykazem osób objętych schronieniem w danym miesiącu i ilości dni udzielonego schronienia.
 8. Wykonawca zobowiązany będzie niezwłocznie informować Zamawiającego o każdej zmianie sytuacji życiowej i zdrowotnej osoby korzystającej ze schronienia.
 9. Zamawiający zastrzega sobie prawo kontroli jakości świadczonych usług oraz zgodności ich wykonywania z umową i wymaganiami zawartymi w niniejszym zapytaniu
 a. w zapytaniu ofertowym mogą brać udział podmioty, jeżeli ich cele statutowe obejmują prowadzenie działalności w zakresie pomocy osobom bezdomnym
 i wpisane są do rejestru placówek udzielających tymczasowego schronienia prowadzonego przez wojewodę. Warunek zostanie spełniony, jeżeli Wykonawca złoży oświadczenie, stanowiące Załącznik nr 2 do niniejszego zapytania ofertowego.
 b. wymagania dotyczące lokalu schroniska: Wykonawca winien posiadać warunki lokalowe do schronienia osobom tego pozbawionym , które spełniają wymagania sanitarno-epidemiologiczne i przeciwpożarowe. W lokalu musi znajdować się WC oraz łazienka wyposażona zarówno w umywalki jak i natryski.
 2. Stawkę godzinową należy podać w „Formularzu ofertowym” (Załącznik nr1).
 1. Najniższa cena za dzień usługi zaoferowana przez oferenta,- 80 pkt
 Oferta z najniższa cena otrzymuje 80 pkt
 Punkty do pozostałych ofert będą obliczane wg wzoru:
 Lp= /Cn/CB/ X 80 pkt
 Gdzie ;Lp- liczba punktów wyliczona dla danej oferty
 Cn- najniższa cena brutto wśród złożonych ofert
 Cb- cena brutto podanej oferty
 2. Dogodne umiejscowienie schroniska (odległość od siedziby zamawiającego),
 – od 0 do 30 km – 20 pkt
 – od 30 do 60 km – 10 pkt
 - powyżej 60 km – 5 pkt
 3. Podmiot który złoży najkorzystniejsza ofertę zostanie podpisana umowa.
 1. W przypadku fundacji i stowarzyszeń – aktualny, zgodny ze stanem faktycznym wypis z Krajowego Rejestru Sądowego,
 2. W przypadku pozostałych podmiotów ‐ inny dokument właściwy dla podmiotu,
 3. Dla podmiotów działających na podstawie przepisów o stosunku Państwa do Kościoła Katolickiego oraz do innych kościołów i związków wyznaniowych, obowiązkowym dokumentem jest kopia dekretu o mianowaniu księdza na proboszcza parafii, pełnomocnictwo lub upoważnienie zarządu głównego wydane dla osób go reprezentujących z oddziałów terenowych nieposiadających osobowości prawnej,
 4. Inne, jeżeli wymagane np. dokumenty upoważniające daną osobę lub osoby do reprezentowania podmiotu – dot. podmiotów, które w dokumencie stanowiącym
 o podstawie działalności nie posiadają informacji o osobach upoważnionych do reprezentowania podmiotów, oświadczenia właściwego organu, zarządu głównego lub innego organu wykonawczego, wyrażające:
 o upoważnienie na składanie oferty na realizację określonego zadania publicznego,
 o zgodę na zawarcie w imieniu podmiotu składającego ofertę porozumienia
 z Gminnym Ośrodkiem Pomocy Społecznej w Lubaszu.
 o upoważnienie do dysponowania uzyskanymi funduszami i dokonywania rozliczeń w tym zakresie.
 5. Odpis statutu.
 1. Ofertę należy złożyć w Gminnym Ośrodku Pomocy Społecznej w Lubaszu
 ul. B. Chrobrego 37 64-720 Lubasz.
 2. Ofertę można składać drogą pocztową, przesyłką kurierską, osobiście, drogą elektroniczną na adres email: iwona.magdziarz@lubasz.pl wyłącznie na formularzu pn. „TREŚĆ OFERTY” będącym załącznikiem nr 1 do niniejszego zapytania w terminie do dnia 30 listopada 2018r. do godziny 15:00.
 3. Oferty, złożone po terminie nie będą rozpatrywane. W toku badania i oceny ofert Zamawiający, może żądać od oferentów wyjaśnienia dotyczących treści złożonych ofert.
 Jadwiga Kazińska – Kierownik Gminnego Ośrodka Pomocy Społecznej w Lubaszu.
 Krzysztof Gruchała – Gminny Ośrodek Pomocy Społecznej


type: wikipedia

text:
Karl XII (27. juuni (17. juuni Juliuse kalendri järgi) 1682 Stockholm, Stockholmi loss – 11. detsember (30. november) 1718 Fredrikshald, Fredriksteni kindluse juures) oli Rootsi kuningas aastatel 1697–1718.
 Elu
 Noorus ja trooniletõus
 Karl XII oli Karl XI ja tema abikaasa Ulrika Eleonora vanema ainus ellujäänud poeg. Ta sai Rootsi kuningaks 15-aastaselt, pärast oma isa Karl XI surma.
 Välispoliitika ja Põhjasõda
 Taani, Poola ja Venemaa sõlmisid Karli vastu liidu ja alustasid 1700. aastal Põhjasõda kallaletungiga Riia linnale. Sellest ajast oli kuningas pidevalt sõjakäikudel. Karl eelistas lihtsõduri eluviisi ja oli surmapõlgavalt vapper. Ta lõi 1700. aastal Narva lahingus Peeter I sõjaväge ning sundis 1700 Taani ja 1706. aastal Poola sõjast välja astuma.
 1704. aastal alanud sõjategevuse tulemusena Eesti- ja Liivimaal kaotas Karl Rootsi riigile kuulunud Eestimaa ja Liivimaa kubermangu 1710. aastal Venemaale.
 1707. aastal asus Karl sõjakäigule Venemaa vastu. Poltava lahingus (1709) sai ta hävitavalt lüüa ja põgenes väe riismetega Türki, kust ta naasis alles 1715. aastal Rootsi.
 Rootsi minetas Põhjasõja tulemusena meretagused valdused, Läänemereprovintsid ja suurriigiseisundi.
 Surm
 Kuningas langes Norras Fredrikshaldi kindlust piirates kas norralaste musketikuulist või šrapnellist. Kuul sisenes tema pähe vasakult ja väljus paremalt, purustades suurema osa kuninga ajust. Sellega oli Norra-sõjakäik lõppenud läbikukkumisega ja Rootsi armee taganes tagasi kodumaale.
 Troonipärimine
 Karl XII ei olnud abielus ning tal ei olnud otseseid järglasi, Karli õukonnas kasvas aga üles tema õepoeg Schleswig-Holsteini hertsog Karl Friedrich, kes pidi saama Karli järglaseks Rootsi troonil. Karl Friedrich aga osutus pärast Karl XII surma otsustusvõimetuks ning troonile tõusis Rootsi kõrgaadli toel Karl XII õde Ulrika Eleonora, kelle abikaasa Fredrik kuulutati Fredrik I nime all kuningaks. Ei Karlil ega Ulrikal olnud lapsi ja nende surma järel lõppes Pfalzi dünastia.
 Karl Friedrich aga sõitis 1721. aastal Venemaale Peterburi, kuhu ta ka jäi kuni surmani 1739. aastal, kuna temale pärimisõiguse järgi kuuluvad alad (Schleswig-Holstein) olid Taani võimu all.
 Isiklikku
 Karl XII täielik tiitel oli järgmine:
 Karl XII on tuntud oma täieliku keeldumise poolest alkoholist ja naistest, mis tegi ta tolle aja valitsejate seas erandlikuks. Kaasaegsed täheldasid tema üliinimlikku valutaluvust ja pealtnäha täielikku emotsioonide puudumist.
 Karl oli oskuslik sõjaväelane ja suurepärane taktik, kes võitis rõhuva enamuse lahingutest. Siiski oli ta strateegina väga nõrk, jättes korduvalt kasutamata võimaluse soodsatel tingimustel rahu sõlmida. Teda ajendas soov oma vaenlased täielikult purustada, kuid selleks ei olnud Rootsi suuteline. Et Karl vähemaga ei leppinud, lõppeski Põhjasõda kokkuvõttes Rootsi täieliku lüüasaamisega.
 Karl XII huvitus matemaatikast ja kõigist muist teadustest, mis sõjapidamises kasu tõotasid.
 Teda on peetud kaheksandsüsteemi leiutajaks: ta pidas seda sõjas sobivamaks, sest kõik kastid, mida kasutati materjalide, näiteks püssirohu hoidmiseks, olid kuubikujulised. Tema kaasaegse teadlase Emanuel Swedenborgi andmetel pani kuningas oma mõtted arvusüsteemi osas kirja ja andis talle Lundis 1716. aastal üle. Väidetavalt oli see paberileht veel sada aastat hiljem olemas, kuid tänapäevaks on kaduma läinud. Siiski kahtlustavad teadusajaloolased, et Swedenborg ise, kes oli mitmeti andekas teadlane, või leiutaja Christopher Polhem, kes samuti selle kohtumise juures viibis, võivad olla kaheksandsüsteemi tõelised leiutajad või vähemalt olulised kaastöölised.
 Karl XII ja Eesti
 Karli ehk Rootsi Raudpea Eestis viibimisest (oktoobrist 1700 juunini 1701) jutustab hulk rahvamuistendeid.
 Välislingid
 Surimask
 Karl XII haud avatakse Postimees, 21. oktoober 2009
 Rootsi monarhid
 Rootsi väejuhid
 Eesti ajalooga seotud isikud
 Sündinud 1682
 Surnud 1718
 Pfalzi-Zweibrückenid


text:
Der Armored Box Launcher war ein Abschusssystem für Marschflugkörper vom Typ BGM-109 Tomahawk der United States Navy. Es wurde auf den Schiffen der Iowa-Klasse, der Virginia-Klasse sowie auf einigen Schiffen der Spruance-Klasse und der USS Long Beach (CGN-9) eingesetzt.
 Jeder der Container enthielt vier Flugkörper, die sofort abgefeuert werden konnten. Der besondere Vorteil lag in der schweren Panzerung, die die Raketen gegen eventuelle Feindeinwirkung schützte. Der größte Nachteil des Systems bestand darin, dass es nicht auf See nachgeladen werden konnte.
 Heute ist das System nicht mehr in Verwendung, es wurde durch das Vertical Launching System ersetzt. Die heute verwendeten Marschflugkörper sind daher nicht mehr kompatibel mit dem System.
 Weblinks
 ABL auf fas.org (englisch)
 !Armored Box Launcher
 Waffensystem (See)


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Viktigt rättsligt meddelande
 |
 52005PC0496
 Förslag till Rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 3068/92 om införande av en slutgiltig antidumpningstull för import av kaliumklorid med ursprung i Ryssland, Ukraina eller Vitryssland /* KOM/2005/0496 slutlig */
 [pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 17.10.2005KOM(2005)496 slutligFörslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom ändring av förordning (EEG) nr 3068/92 om införande av en slutgiltig antidumpningstull för import av kaliumklorid med ursprung i Ryssland, Ukraina eller Vitryssland(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGBAKGRUND |110 | Motiv och syfte Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 av den 8 mars 2004, (nedan kallad ”grundförordningen”), i förfarandet rörande import av kaliumklorid med ursprung i bland annat Ryssland. |120 | Allmän bakgrund Detta förslag läggs fram som ett led i genomförandet av grundförordningen och är resultatet av undersökningar som utförts i enlighet med de innehållsmässiga och procedurmässiga krav som fastställs i grundförordningen. |130 | Gällande bestämmelser Genom rådets förordning (EEG) nr 3068/92 införde rådet slutgiltiga antidumpningstullar för kaliumklorid med ursprung i bland annat Ryssland. Genom förordning (EG) nr 858/2005 godtog kommissionen prisåtaganden från bland annat företag i Ryssland. |141 | Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. |SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |Samråd med berörda parter |219 | De berörda parterna har redan haft möjlighet att försvara sina intressen, i överensstämmelse med bestämmelserna i grundförordningen. |Extern experthjälp |229 | Någon extern experthjälp har inte behövts. |230 | Konsekvensanalys Detta förslag är resultatet av genomförandet av grundförordningen. I grundförordningen föreskrivs inte någon allmän konsekvensanalys av omständigheterna kring förslaget. |RÄTTSLIGA ASPEKTER |305 | Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Genom förordning (EEG) nr 3068/92 införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av kaliumklorid med ursprung i bland annat Ryssland (nedan kallad ”de gällande åtgärderna”). I januari 2004 mottogs separata framställningar från JSC Silvinit och JSC Uralkali (nedan kallade ”de sökande”) om att individuella partiella interimsöversyner av de gällande åtgärderna skulle genomföras i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen. Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var tillräcklig för att inleda en partiell interimsöversyn och offentliggjorde därefter tillkännagivanden om inledande och inledde en undersökning. Det bifogade förslaget till förordning innebär en ändring av förordning (EEG) nr 3068/92 och innehåller resultaten av de partiella interimsundersökningarna. De viktigaste resultaten är att dumpningsmarginalerna för de berörda företagen har blivit lägre. Dessutom beviljas nu på vissa villkor befrielse från antidumpningstullarna, eftersom kommissionen har godtagit åtaganden från de berörda ryska företagen. Samråd med medlemsstaterna har ägt rum om detta handlingssätt. 23 medlemsstater stödde förslaget. Två medlemsstater tog inte ställning. Rådet föreslås därför anta det bifogade förslaget till förordning. |310 | Rättslig grund Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 av den 8 mars 2004. |329 | Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. Proportionalitetsprincipen |331 | Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inte något utrymme för något nationellt beslut. |332 | Det är i det här fallet inte tillämpligt att lämna uppgifter om hur det ekonomiska eller administrativa ansvar som åläggs gemenskapen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare så långt som möjligt begränsas och står i proportion till det mål som skall uppnås. |Val av regleringsform |341 | Föreslagen regleringsform: förordning. |342 | Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga eftersom det inte föreskrivs några alternativ i grundförordningen. |BUDGETKONSEKVENSER |409 | Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |1. Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom ändring av förordning (EEG) nr 3068/92 om införande av en slutgiltig antidumpningstull för import av kaliumklorid med ursprung i Ryssland, Ukraina eller VitrysslandEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[1] (nedan kallad ”grundförordningen”), särskilt artikel 11.3 i denna,med beaktande av det förslag som kommissionen har lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, ochav följande skäl:A. FÖRFARANDE1. Tidigare undersökningar och gällande åtgärder(1) Till följd av en undersökning (nedan kallad ”den tidigare undersökningen”) ändrade rådet genom förordning (EG) nr 969/2000[2] de åtgärder som ursprungligen infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3068/92[3] för import av kaliumklorid med ursprung i bland annat Ryssland (nedan kallade ”de gällande åtgärderna”).(2) I mars 2004 inledde kommissionen, genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning [4], på eget initiativ en partiell interimsöversyn av de gällande åtgärderna i syfte att undersöka om de borde ändras för att ta hänsyn till utvidgningen av Europeiska unionen till 25 medlemsstater den 1 maj 2004 (nedan kallad ”utvidgningen”).(3) Det framgick av den partiella interimsöversynen att det låg i gemenskapens intresse att tillfälligt anpassa de gällande åtgärderna i syfte att undvika plötsliga och omfattande negativa ekonomiska verkningar för importörerna och användarna av den berörda produkten i de tio nya medlemsstaterna omedelbart efter utvidgningen.(4) I detta syfte godtog kommissionen i maj 2004, genom förordning (EG) nr 1002/2004[5], åtaganden från två exporterande tillverkare i Ryssland, JSC Silvinit och JSC Uralkali, för en period av ett år. I juni 2005 godtogs genom kommissionens förordning (EG) nr 858/2005[6] nya åtaganden från de två exporterande tillverkarna i Ryssland. Dessa åtaganden upphör att gälla den 13 april 2006. Dessutom ändrades rådets förordning (EEG) nr 3068/92 genom förordning (EG) nr 992/2004[7] för att import enligt villkoren i åtagandena skall kunna befrias från de antidumpningstullar som infördes genom förordning (EEG) nr 3068/92.(5) Det bör också noteras att alla hänvisningar till ”gemenskapen” eller till ”gemenskapen med 15 medlemsstater” i den här förordningen avser gemenskapen i dess sammansättning före utvidgningen.2. Grund för de aktuella översynerna(6) I januari 2004 mottogs separata framställningar från JSC Silvinit och JSC Uralkali (nedan kallade ”de sökande”) om individuella partiella interimsöversyner av de gällande åtgärderna i enlighet med artikel 11.3 i den grundläggande förordningen.(7) De sökande hävdade och lämnade tillräcklig bevisning för att en jämförelse mellan normalvärdet, fastställt på grundval av deras egna kostnader eller priser på hemmamarknaden och exportpriserna till gemenskapen, skulle visa att dumpning inte längre förelåg. En fortsatt tillämpning av de gällande åtgärderna på den nuvarande nivån, som fastställdes på grundval av den tidigare fastställda dumpningen, var enligt de sökande därför inte längre nödvändig för att motverka dumpning.(8) Sedan kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén slagit fast att bevisningen var tillräcklig för att inleda partiella interimsöversyner offentliggjorde den tillkännagivanden om inledande och inledde en undersökning[8].3. Undersökningsperiod(9) Undersökningen, som begränsades till dumpning, omfattade perioden 1 april 2003–30 mars 2004 (nedan kallad ”undersökningsperioden”).4. Parter som berörs av undersökningen(10) Kommissionen underrättade officiellt företrädarna för exportlandet, de sökande och gemenskapsindustrin om inledandet av interimsöversynerna och gav alla direkt berörda parter möjlighet att lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. Kommissionen skickade också frågeformulär till de sökande. De sökande och en exporterande handlare i Ryssland som är en av de sökande närstående besvarade frågeformulären.(11) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för fastställande av dumpning och genomförde också uppföljande kontroller av svaren på frågeformuläret på platsen hos följande företag:a) Exporterande tillverkare i Ryssland:JSC Silvinit, Solikamsk, Permregionen, Ryssland,JSC Uralkali, Berezniki, Permregionen, Ryssland,b) JSC Silvinit närstående exportör:International Potash Company, Moskva, RysslandB. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT1. Berörd produkt(12) Produkten är den samma som i den tidigare undersökningen, dvs. kaliumklorid (KCl), som vanligtvis används som gödselmedel inom jordbruket, direkt, utblandat med andra gödselmedel eller efter bearbetning som en del av ett sammansatt gödselmedel, ett så kallat NPK-gödselmedel (kväve, fosfor, kalium). Halten av kalium varierar och uttrycks i viktprocent kaliumoxid (K2O) beräknat på vattenfri torrsubstans. Den används även som råmaterial i framställningen av vissa industriprodukter och farmaceutiska produkter.(13) Kaliumklorid saluförs vanligtvis i antingen standard-/pulverform eller annan form än standardform vilken bland annat men inte uteslutande inbegriper en granulatform. Produkten klassificeras vanligen i följande tre huvudkategorier på grundval av halten av K2O:- Kaliumklorid innehållande högst 40 viktprocent kalium, räknat som K2O – KN-nummer 3104 20 10.- Kaliumklorid innehållande mer än 40 viktprocent men högst 62 viktprocent kalium, räknat som K2O – KN-nummer 3104 20 50.- Kaliumklorid innehållande mer än 62 viktprocent kalium, räknat som K2O – KN-nummer 3104 20 90.(14) Det bör erinras om att det vid den tidigare undersökningen konstaterades att import av vissa särskilda blandningar med en ovanligt hög halt av kaliumklorid, vilka inte omfattas av de ovan angivna KN-numren för kaliumklorid, också bör betraktas som den berörda produkten. Denna slutsats drogs eftersom dessa blandningar hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och samma användningsområden som de huvudkategorier som nämns ovan. I enlighet med detta inkluderades även blandningar med KN-nummer ex 3105 20 10, ex 3105 20 90, ex 3105 60 90, ex 3105 90 91 och ex 3105 90 99 i den aktuella undersökningen och utgör en del av den berörda produkten. 2. Likadan produkt(15) Eftersom det inte fanns några skillnader när det gäller fysiska och kemiska egenskaper mellan den produkt som exporterades från Ryssland till gemenskapen och den produkt som tillverkades i Ryssland och såldes på den ryska hemmamarknaden, fastställdes det att de kunde anses vara likadana produkter i den aktuella undersökningen.C. DUMPNING MED AVSEENDE PÅ DE SÖKANDE1. Normalvärde(16) När det gäller fastställande av normalvärdet fastställde kommissionen först för var och en av de sökande huruvida deras sammanlagda försäljning på hemmamarknaden av den likadana produkten var representativ i jämförelse med deras respektive sammanlagda försäljning på export till gemenskapen. I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen ansågs försäljningen på hemmamarknaden vara representativ om försäljningsvolymen för den likadana produkten på hemmamarknaden för varje sökande utgjorde minst 5 % av deras respektive sammanlagda exportförsäljning till gemenskapen under undersökningsperioden. Beräknad på denna grundval konstaterades båda sökandes sammanlagda försäljning på hemmamarknaden av den berörda produkten under undersökningsperioden vara representativ.(17) Genom att dela upp produkttyperna efter de TARIC-nummer enligt vilka produkten klassificeras (dvs. i standardform eller i annan form än standardform, vilken bland annat inbegriper granulat) och efter den förpackning eller den form som de skickas i (dvs. i bulk, säckar eller containrar), gjordes det en analys av om försäljningen på hemmamarknaden av varje enskild produkttyp var representativ. Försäljningen på hemmamarknaden av en viss produkttyp ansågs tillräckligt representativ om den sammanlagda försäljningen på hemmamarknaden av produkttypen under undersökningsperioden motsvarade minst 5 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för en jämförbar produkttyp som sålts på export till gemenskapen.(18) Av analysen framgick att en exporterande tillverkare, JSC Silvinit, bara hade sålt en av de produkttyper som exporterades i representativa mängder på hemmamarknaden. För den andra exporterande tillverkaren konstaterades det att alla produkttyper som exporterades hade sålts i representativa mängder på hemmamarknaden.(19) Det undersöktes också om försäljningen på hemmamarknaden av varje produkttyp kunde anses ha ägt rum vid normal handel. För detta ändamål fastställdes andelen lönsam försäljning av produkttypen till oberoende kunder.(20) Beträffande JSC Uralkali konstaterades det att företagets försäljningspriser på hemmamarknaden för den produkttyp som sålde bäst av de till gemenskapen expoerterade produkttyperna (nedan kallad den ”mest sålda exportprodukttypen”) och som stod för 99 % av denna export, uppvisade en ovanlig utveckling under undersökningsperioden. Det fastställdes att 77 % av försäljningen under undersökningsperioden på hemmamarknaden av den mest sålda exportprodukttypen hade sålts till en enda kund i Ryssland och att försäljningspriset till denna särskilda kund under loppet av en månad i mitten av undersökningsperioden mer än fördubblats. Priserna för samma produkttyp som såldes till andra inhemska kunder steg också under samma tid, men bara med runt 40 %. En undersökning av prisökningarna för andra typer av kaliumklorid som såldes på hemmamarknaden påvisade liknande prisökningar på runt 40 % under undersökningsperioden.(21) Mot bakgrund av den särskilda marknadssituationen när det gäller prissättningen av en av de viktigaste produkttyper som ligger till grund för beräkningen av dumpningsmarginalen görs bedömningen, i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen, att denna försäljning inte möjliggör någon riktig jämförelse. Med hänsyn till denna försäljnings stora andel av försäljningsvolymen på hemmamarknaden för produkttypen i fråga och produkttypens betydelse när det gäller det berörda företagets hela exportvolym av kaliumklorid till gemenskapen anses det rimligt att bortse från denna särskilda försäljning till kunden i fråga. Den återstående försäljningen på hemmamarknaden av denna produkttyp till övriga kunder konstaterades ligga under det tröskelvärde på 5 % som krävs för att den skall anses vara representativ. Därför beräknades normalvärdet för denna produkttyp på grundval av den berörda exporterande tillverkarens produktionskostnader plus ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst. Beloppen för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst baserades på faktiska uppgifter om den undersökta exporterande tillverkarens tillverkning och försäljning av den likadana produkten vid normal handel, i enlighet med artikel 2.6 första meningen i grundförordningen.(22) JSC Uralkali gjorde gällande att den ”särskilda marknadssituation” som avses i artikel 2.3 i grundförordningen inte var tillämplig på försäljningen av den berörda produkten till kunden i fråga och att de inhemska priserna för den berörda produkten därför borde ha använts för att fastställa normalvärdet. I detta avseende hävdades det att i) bestämmelserna i artikel 2.3 i grundförordningen inte var tililämpliga om det var fråga om ”onaturligt höga priser” och att ii) särskilda villkor som tillämpades på enbart en särskild kund inte kunde anses utgöra en ”särskild marknadssituation” för den ryska hemmamarknaden som helhet. Dessutom hävdades det att priserna i fråga var ett resultat av ”marknadskrafter” och återspeglade den ”aktuella situationen på marknaden”.(23) Mot bakgrund av ovanstående bör det noteras att de särskilda marknadssituationer som avses i artikel 2.3 i grundförordningen inte är uttömmande och att marknadens särskilda karaktär hellre bör bedömas mot bakgrund bland annat av prisvariationer och pristrender än enbart på grundval av den absoluta prisnivån. I detta fall undantogs försäljningstransaktioner till både lågt pris och högt pris från beräkningarna, eftersom priserna i fråga inte återspeglade en varaktig prisnivå och inte heller föreföll återspegla marknadskrafterna, eftersom motsvarande utveckling inte konstaterades för någon annan av JSC Uralkalis produkttyper eller kunder. Vidare fastställs det i artikel 2.3 i grundförordningen att normalvärdet kan konstrueras i situationer där ” ... den särskilda marknadssituationen inte möjliggör någon riktig jämförelse ... ”. Detta medger klart och tydligt att man, som i det aktuella fallet, inte tar hänsyn till sådan försäljning till en kund som inte anses möjliggöra någon riktig jämförelse vid fastställandet av normalvärdet. Denna slutsats rör inte den ryska marknaden som helhet utan närmast JSC Uralkalis försäljning.(24) Normalvärdet för JSC Silvinit grundades i de fall där försäljningsvolymen för en produkttyp som såldes till ett nettopris minst motsvarande kostnaden per enhet utgjorde mer än 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen och där det vägda genomsnittliga priset för den typen minst motsvarade den justerade kostnaden per enhet, på det faktiska priset vid försäljning på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av priserna vid all försäljning på hemmamarknaden av den produkttypen under undersökningsperioden, oavsett om denna försäljning varit lönsam eller inte.(25) För JSC Silvinits andra produkttyp, som inte såldes i tillräckliga mängder för att priserna på hemmamarknaden skulle kunna utgöra en lämplig grund för fastställandet av normalvärdet, måste en annan metod användas. I detta fall konstruerades ett normalvärde i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen. Normalvärdet konstruerades genom att man till den justerade kostnaden per enhet för den exporterade typen lade en skälig procentsats för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en skälig vinstmarginal, baserade på faktiska uppgifter om den undersökta exporterande tillverkarens produktion och försäljning av den likadana produkten vid normal handel, i enlighet med artikel 2.6 första meningen i grundförordningen.(26) JSC Uralkali hävdade att den vinstmarginal som användes för att konstruera normalvärdet inte tog vederbörlig hänsyn till justeringarna av gaskostnaderna, eftersom de uppgifter om vinst som använts för att konstruera normalvärdena härrörde från företagets räkenskaper innan justeringarna gjordes. Denna begäran kunde emellertid inte godtas, eftersom det i enlighet med inledningsfrasen i artikel 2.6 är de faktiska beloppen för företagets vinst på hemmamarknaden som skall användas för att konstruera normalvärdet.(27) När det gäller energikostnader, t.ex. för el och gas som används vid utvinning och tillverkning av den berörda produkten, fastställdes vid undersökningen att de kostnaderna utgör en betydande andel av kaliumkloridtillverkarnas totala tillverkningskostnader, inte bara i Ryssland utan även i andra producentländer. I detta avseende hävdade gemenskapsindustrin att den energikostnad per enhet el och gas som ryska företag betalat till sina leverantörer inte avspeglade den faktiska tillverkningskostnaden för inköpt el och gas på ett rimligt sätt.(28) Mot bakgrund av dessa påståenden ansågs det lämpligt att i det aktuella fallet även jämföra de sökandes inköpskostnader per enhet energi med inköpskostnaderna hos andra stora kaliumkloridtillverkare med liknande tillverkningsmetoder och produktionsnivå och liknande naturliga fördelar. Eftersom det inte finns några andra kaliumkloridtillverkare i Ryssland inhämtades uppgifter i detta avseende från en stor kaliumkloridtillverkare i Kanada.(29) Enligt de lämnade uppgifterna var den kanadensiska tillverkarens energibehov jämförbart med de sökande ryska tillverkarnas, och den el och gas som företaget köpte kom från inhemska vattenkraftverk och stora gasfält, precis som den el och gas som de ryska företagen använde. Av jämförelsen framgick att det pris per enhet el som den kanadensiska tillverkaren betalat inte skilde sig särskilt mycket från det pris som de ryska tillverkarna betalat.(30) När det gäller gasleveranser fastställdes det på grundval av uppgifter i den offentliggjorda årsrapporten från den ryska gasleverantören OAO Gazprom (vars regionala distributör var de exporterande tillverkarnas leverantör) att det inhemska pris på gas som de två ryska tillverkarna betalade var ungefär en femtedel av priset för export från Ryssland. Av samma rapport framgick det klart att ”OAO Gazprom inte gjorde några vinster på hemmamarknaden”. Även om det inte finns någon officiellt tillgänglig information om vilken lönsamhet de ryska inhemska gaspriserna ger, pekar både citat från ryska regeringskällor i pressen och uppgifter från specialiserade källor för marknadsinformation och regeringens webbplatser på att priserna för gas som levereras till inhemska kunder ligger på en nivå som är långt från kostnadstäckande. Dessutom var det gaspris som de två ryska tillverkarna betalade betydligt lägre än det pris som de kanadensiska tillverkarna betalade.(31) Mot bakgrund av ovanstående ansågs det därför att de priser som den regionala ryska gasleverantören tog ut för gasleveranser till de ryska kaliumkloridtillverkarna under undersökningsperioden inte på ett rimligt sätt kunde återspegla kostnaderna för gasproduktionen, vilket styrktes av en jämförelse mellan dessa priser och priset på den gas som Ryssland exporterade och det pris som en kanadensisk gasleverantör tog ut för gasleveranser till en betydande industriell användare i Kanada. I enlighet med artikel 2.5 i grundförordningen justerades därför produktionskostnaderna för var och en av de sökande. I avsaknad av annat lämpligt underlag gjordes justeringen på grundval av uppgifter om exportpriset för gas med avdrag för transportkostnader, exportavgifter, mervärdesskatt och punktskatt.(32) I detta avseende hävdade en av de sökande att avgifterna för gas tydligt framgick av dess räkenskaper, och att några justeringar i enlighet med artikel 2.5 i grundförordningen därför inte var berättigade. Svaret på detta argument är att det inte ifrågasätts att företaget på ett korrekt sätt har redovisat de fakturerade och betalda priserna, men att justeringen är motiverad med hänsyn till att priset för den inköpta gasen inte på ett rimligt sätt avspeglar produktions- och distributionskostnaderna för gasen.(33) När det gäller justeringen för gaskostnader hävdade de ryska myndigheterna att kommissionen inte hade tagit hänsyn till skillnaden mellan transportkostnaderna för gas som säljs på hemmamarknaden för industriellt bruk och transportkostnaderna för gas som exporteras. Man bör komma ihåg (se skäl (29) att den jämförelse som ledde till justeringen gjordes mellan de gaspriser som företagen faktiskt betalat och de priser som den ryska gasleverantören OAO Gazprom tog ut för export från Ryssland, med avdrag för transportkostnader, exportavgifter, mervärdesskatt och punktskatt. Därför avvisades denna begäran.(34) En av de sökande hävdade att företaget hade betydligt lägre produktionskostnader per enhet under det första kvartalet 2004 (dvs. det sista kvartalet av undersökningsperioden) på grund av ökad effektivitet och lägre underhållskostnader och att denna lägre kostnad per enhet borde läggas till grund för fastställandet av produktionskostnaderna för hela undersökningsperioden. Denna begäran godtogs inte, eftersom den korrekta grunden för att fastställa kostnaderna utgörs av hela undersökningsperioden och inte av kostnaderna under en exceptionell, kortare period.(35) När det gäller produktionskostnader, och då närmare bestämt att fastställa de sökandes produktionskostnader, hävdade gemenskapsindustrin att avskrivningen av kapitaltillgångar borde baseras på återanskaffningskostnaden för sådana tillgångar (t.ex. nya gruvschakt och maskiner). I detta avseende hävdades det att avskrivning som i sedvanlig ordning baseras på kapitaltillgångarnas (historiska) anskaffningsvärde inte på ett rimligt sätt återspeglade kostnaderna i samband med tillverkning av den berörda produkten, i enlighet med artikel 2.5 i grundförordningen. Det hävdades därför att det var nödvändigt med en justering uppåt av de ryska tillverkarnas kostnader.(36) Beträffande detta påstående noterades det att avskrivning som grundas på anskaffningsvärdet och kapitaltillgångarnas återstående ekonomiska livslängd förefaller överensstämma med redovisningspraxis inom gruvindustrin. I syfte att fastställa huruvida den avskrivning som inkluderats i produktionskostnaderna på ett rimligt sätt avspeglar kostnaderna i samband med tillverkning av den berörda produkten undersöktes framför allt hur anskaffningsvärdet för tillgångarna hade fastställts.(37) Kontrollbesöken på plats hos de ryska tillverkarna visade att det ursprungliga värdet av deras tillgångar hade fastställts på grundval av värderingar som gjordes under privatiseringsprocessen 1993. Värdet av tillgångarna reviderades därefter mellan 1993 och 1997 till följd av tillämpningen av ”uppräkningskoefficienter” som utfärdades av den ryska regeringen för att bekämpa hyperinflationen. Med anledning av ett dekret från den ryska regeringen genomfördes i slutet av 1997 värderingar av oberoende utvärderare. Det antogs tre grundläggande kriterier för fastställandet av tillgångarnas värde, varav ett var tillgångarnas återanskaffningsvärde. Resultaten av de oberoende värderingarna avspeglas i de sökandes ingående balansräkning 1998.(38) Trots uppskrivningen av det ursprungliga värdet konstaterades det likväl att värdet av de sökandes tillgångar, uttryckt som förhållandet mellan produktionen och tillgångarnas värde, fortfarande förefaller vara betydligt lägre än värdet av de tillgångar som innehas av företagen inom gemenskapsindustrin och av en större tillverkare med liknande utvinnings- och produktionskapacitet i Kanada. I en sådan bedömning tas emellertid ingen hänsyn till att de ryska producenternas tillgångar, som införskaffades före privatiseringen 1993, är omoderna och inte lika tekniskt avancerade.(39) I brist på tillräcklig bevisning för att avskrivningarna inte avspeglades på ett korrekt sätt i de exporterande tillverkarnas räkenskaper anses det därför inte möjligt att i detta skede göra någon justering för avskrivningskostnader när det gäller de uppgifter om produktionskostnader som användes vid fastställandet av normalvärdet för de sökande.(40) Gemenskapsindustrin hävdade också att även kostnader för miljöskydd, jämförbara med gemenskapstillverkarnas kostnader för detta, borde tas med vid beräkningen av produktionskostnaderna. Det konstaterades emellertid att de sökande hade haft sådana kostnader och att de redovisat dem i beräkningarna av sina produktionskostnader. När det gäller frågan huruvida dessa kostnader, i absoluta tal eller uttryckt som kostnadsandel, bör motsvara gemenskapstillverkarnas görs bedömningen att det inte behövs någon justering så länge som de sökande når upp till den miljöskyddsnivå som de ryska myndigheterna kräver och kostnaderna för att uppnå detta återspeglas i deras räkenskaper på ett korrekt sätt. Eftersom detta konstaterades vara fallet för båda de sökande beviljades inte någon justering för miljökostnader.2. ExportprisJSC Silvinit(41) När det gäller Silvinit konstaterades det att merparten av företagets försäljning av kaliumklorid till gemenskapen under undersökningsperioden gjordes till ett icke-närstående schweiziskt handelsföretag. I den nu aktuella undersökningen användes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen som grund för beräkningen av exportpriset de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas till Silvinit av detta handelsföretag.(42) Det konstaterades emellertid att två transaktioner hade gjorts via Silvinits närstående ryska handelsföretag, International Potash Company, till ett närstående företag i Belgien, Ferchimex AS, som bearbetade den importerade kaliumkloriden till en produkt som inte omfattades av undersökningen. I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen behöver man inte ta hänsyn till de priser som International Potash Company tagit ut på försäljningen till Ferchimex AS om de anses vara otillförlitliga. Det konstaterades att försäljningspriset till Ferchimex AS för båda transaktionerna i stort sett motsvarade det pris som togs ut för samma produkttyper när de såldes till oberoende kunder i gemenskapen. Dessutom gällde båda transaktionerna bara små mängder. Därför inkluderades båda transaktionerna när exportpriset fastställdes.JSC Uralkali(43) När det gäller JSC Uralkali konstaterades det att företagets hela försäljning av kaliumklorid till gemenskapen under undersökningsperioden gjordes direkt till en handlare i Cypern, Fertexim Ltd, som var ensam återförsäljare för JSC Uralkali. För denna försäljning fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av Fertexim Ltd.3. Jämförelse(44) Normalvärdet och exportpriserna för de båda sökande jämfördes fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar för olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet.(45) Justeringar beviljades därför, när så var tillämpligt och skillnaderna kunde styrkas av bevisning, för olikheter när det gäller rabatter, kostnader för transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader samt förpacknings- och kreditkostnader.4. Dumpningsmarginal(46) För varje exporterande tillverkare gjordes i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen en jämförelse mellan det justerade vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp och det justerade vägda genomsnittliga exportpriset för varje motsvarande typ av den berörda produkten som såldes till gemenskapen.(47) Av jämförelsen framgick att det förekom dumpning från båda de berörda företagens sida, men på betydligt lägre nivåer än de nivåer som tidigare fastställts. Dumpningsmarginalerna fastställdes som ett vägt genomsnitt för alla produkttyper som exporterades till gemenskapen och uppgick, uttryckta i procent av priset cif vid gemenskapens gräns, före tull, till följande:Exporterande tillverkare % dumpningsmarginalerJSC Silvinit 23,0 %JSC Uralkali 12,3 %D. DE FÖRÄNDRADE OMSTÄNDIGHETERNAS VARAKTIGA KARAKTÄR(48) I enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen undersöktes huruvida de omständigheter som rörde dumpningen hade ändrats väsentligt, och om denna förändring kunde anses vara av varaktig karaktär. I detta avseende konstaterades det de förändrade dumpningsmarginalerna var en följd av lägre normalvärden för de sökande.(49) I detta avseende bör det noteras att normalvärdet i den nu aktuella undersökningen fastställts på grundval av de sökandes kostnader och priser. I motsats till vad som konstaterades i den tidigare undersökningen har den inhemska förbrukningen av kaliumklorid stadigt ökat under de senaste åren, och överlag ligger försäljningspriserna på hemmamarknaden för båda de ryska tillverkarna på en lönsam nivå.(50) När det gäller den varaktiga karaktären hos priserna för exportförsäljningen till andra marknader än gemenskapen kunde inte någon av de sökande tillhandahålla detaljerade uppgifter om varje enskild transaktion på tillverkarnivå. Däremot tillhandahölls sammanställningar av uppgifterna per bestämmelseland och produkttyp. Detta ansågs tillräckligt för denna partiella interimsöversyn, eftersom det inte är något absolut krav att exakt fastställa försäljningspriserna på sådana marknader. I avsaknad av detaljerade uppgifter och mot bakgrund av i) de olika leveransvillkoren vid sådan försäljning (t.ex. cif, fob, fca etc.) ii) de olika logistiska lösningarna och kombinationerna (t.ex. järnväg + sjötransport, enbart järnväg etc.) och iii) skillnaderna i avstånd och transport- och hanteringskostnader för olika destinationer i Asien och Sydamerika, var det inte möjligt för kommissionen att med exakthet fastställa försäljningspriserna för varje enskilt land. Det fanns emellertid indikationer på att nivån för försäljningspriserna till andra marknader än gemenskapsmarknaden, med hänsyn tagen till transportkostnaderna, var ungefär lika hög som för försäljningen till gemenskapen.(51) Mot bakgrund av alla dessa faktorer bör de gällande åtgärderna ändras såvitt gäller de sökande, på grundval av de lägre dumpningsmarginaler som konstaterats i den aktuella undersökningen.(52) Enligt artikel 9.4 i grundförordningen får storleken på antidumpningstullarna inte överstiga de fastställda dumpningsmarginalerna utan bör vara lägre än dessa om sådana lägre tullar är tillräckliga för att undanröja den skada som vållats gemenskapsindustrin. Eftersom de gällande tullarna för de sökande hade beräknats på grundval av dumpningsmarginalerna och de nya dumpningsmarginalerna är lägre än de som tidigare beräknades, bör tullarna justeras i enlighet med de lägre dumpningsmarginaler som konstaterades i den nu aktuella undersökningen, nämligen 23,0 % för JSC Silvinit och 12,3 % för JSC Uralkali.(53) De berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera en ändring av de antidumpningstullar som ursprungligen infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3068/92. De gavs möjlighet att lämna synpunkter och att begära att bli hörda. Alla synpunkter som lämnats beaktades när så var lämpligt.E. ÅTAGANDEN(54) Efter meddelandet av de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera en ändring av de antidumpningstullar som ursprungligen infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3068/92 gjorde de sökande prisåtaganden i enlighet med artikel 8.1 i grundförordningen.(55) Kommissionen godtog genom beslut 2005/.../EG[9] de åtaganden som gjordes av de sökande. Skälen till godtagandet av åtagandena anges i beslutet.F. UTFORMNING AV ÅTGÄRDERNA AVSEENDE DE SÖKANDE(56) De gällande åtgärderna är tillämpliga på åtta KN-nummer och omfattar fasta belopp på mellan 19,61 euro/ton och 40,63 euro/ton, beroende på produkttyp. Under den nuvarande undersökningsperioden konstaterades det emellertid att nästan hela exporten till gemenskapen från de sökande var begränsad till en produkttyp som omfattas av ett KN-nummer.(57) Eftersom det saknas uppgifter om de övriga produkttyperna och eftersom den särskilda typ av kaliumklorid som berörs verkar vara den numera mest saluförda, anses det därför att det rimligaste sättet att genomföra de ändrade tullarna är att ersätta samtliga fasta belopp med en enda värdetull för alla de typer av kaliumklorid som tillverkas av de sökande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Artikel 1.1 i förordning (EEG) nr 3068/92 skall ersättas med följande:”En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av kaliumklorid enligt KN-nummer 3104 20 10, 3104 20 50 och 3104 20 90 och av särskilda blandningar enligt KN-nummer ex 3105 20 10 (TARIC-nummer 3105 20 10 10 och 3105 20 10 20), ex 3105 20 90 (TARIC-nummer 3105 20 90 10 och 3105 20 90 20), ex 3105 60 90 (TARIC-nummer 3105 60 90 10 och 3105 60 90 20), ex 3105 90 91 (TARIC-nummer 3105 90 91 10 och 3105 90 91 20), ex 3105 90 99 (TARIC-nummer 3105 90 99 10 och 3105 90 99 20) med ursprung i Vitryssland eller Ryssland.”2. I artikel 1.3 i förordning (EEG) nr 3068/92 skall rubriken till tabellen Ryssland” ersättas med följande:”Ryssland (alla företag med undantag av JSC Silvinit och JSC Uralkali – TARIC-tilläggsnummer A999)”3. I artikel 1 i förordning (EEG) nr 3068/92 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till som punkt 4:”Vid import av de produkter som avses i punkt 1 och som producerats av de exporterande tillverkare som anges nedan skall följande antidumpningstullsatser tillämpas på nettopriset fritt vid gemenskapens gräns, före tull:Tullsats | TARIC-tilläggs-nummer |Företag: |- JSC Silvinit, Solikamsk, Ryssland, | 23,0 % | A665 |- JSC Uralkali, Berezniki, Ryssland | 12,3 % | A666 |”4. I artikel 1 i förordning (EEG) nr 3068/92 skall punkterna 4 och 5 betecknas 5 respektive 6.5. Artikel 1a.1 i förordning (EEG) nr 3068/92 skall ersättas med följande:”Importprodukter som deklareras för övergång till fri omsättning skall vara befriade från de antidumpningstullar som införs genom artikel 1, under förutsättning att produkterna har tillverkats av företag från vilka kommissionen godtagit åtaganden och vars namn upptas i kommissionens förordning (EG) nr 858/2005 och i kommissionens beslut 2005/[INSERT]/EG, med eventuella ändringar, och importerats i enlighet med bestämmelserna i den förordningen eller det beslutet.”Artikel 2Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförande [1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004(EUT L 77, 13.3.2004, s. 12).[2] EGT L 112, 11.5.2000, s. 4.[3] EGT L 308, 24.10.1992, s. 41.[4] EUT C 70, 20.3.2004, s. 15.[5] EUT L 183, 20.5.2004, s. 16. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 588/2005 (EUT L 98, 16.4.2005, s. 11).[6] EUT L 143, 7.6.2005, s. 11.[7] EUT L 182, 19.5.2004, s. 23.[8] EUT C 93, 17.4.1999, s. 2 och 3.[9] EUT .......


jurisdiction: US

text:
 115 S1561 IS: Open America's Waters Act of 2017
 U.S. Senate
 2017-07-13
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 II115th CONGRESS1st SessionS. 1561IN THE SENATE OF THE UNITED STATESJuly 13, 2017Mr. McCain introduced the following bill; which was read twice and referred to the Committee on Commerce, Science, and TransportationA BILLTo repeal the Jones Act restrictions on coastwise trade, and for other purposes.
 1.Short titleThis Act may be cited as the Open America's Waters Act of 2017. 2.Repeal of certain limitations on coastwise trade (a)In generalSection 12112(a) of title 46, United States Code, is amended to read as follows:
 (a)In
 generalA coastwise endorsement may be issued for a vessel that qualifies under the laws of the United States to engage in the coastwise trade..
 (b)RegulationsNot later than 90 days after the date of the enactment of this Act, the Commandant of the United States Coast Guard shall issue regulations to implement the amendment made by subsection (a) that require all vessels permitted to engage in the coastwise trade to meet all appropriate safety and security requirements.
 (c)Conforming
 amendments
 (1)Tank vessel
 construction standardsSection 3703a(c)(1)(C) of title 46, United States Code, is amended by striking and is qualified for documentation as a wrecked vessel under section 12112 of this title.
 (2)Liquified gas
 tankersSection 12120 of such title is amended by striking , if the vessel— and all that follows and inserting a period.
 (3)Small passenger
 vesselsSection 12121(b) of such title is amended by striking 12112,.
 (4)Loss of
 coastwise trade privilegesSection 12132 of such title is repealed. (5)Clerical amendmentThe table of sections for chapter 121 of title 46, United States Code, is amended by striking the item relating to section 12132.


type: contracts

text:
 Ważna informacja prawna
 |
 22000D1109(13)
 Dziennik Urzędowy L 284 , 09/11/2000 P. 0034 - 0035
 Decyzja Wspólnego Komitetu EOGnr 58/1999z dnia 30 kwietnia 1999 r.zmieniająca załącznik XX (Środowisko) do Porozumienia EOGWSPÓLNY KOMITET EOG,uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokołem dostosowującym Porozumienie EOG, zwane dalej Porozumieniem, w szczególności jego art. 98,a także mając na uwadze, co następuje:(1) Załącznik XX do Porozumienia został zmieniony decyzją nr 44/1999 Wspólnego Komitetu EOG z dnia 26 marca 1999 r. [1].(2) Decyzja Komisji 98/634/WE z dnia 2 października 1998 r. ustanawiająca kryteria ekologiczne odnoszące się do wspólnotowego programu przyznawania oznakowań ekologicznych na materace do łóżek [2] powinna być włączona do Porozumienia,STANOWI, CO NASTĘPUJE:Artykuł 1"2em. 398 D 0634: decyzja Komisji 98/634/WE z dnia 2 października 1998 r. ustanawiająca kryteria ekologiczne odnoszące się do wspólnotowego programu przyznawania oznakowań ekologicznych na materace do łóżek (Dz.U. L 302 z 12.11.1998, str. 31)."Artykuł 2Teksty decyzji 98/634/WE w językach islandzkim i norweskim, które załącza się do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne.Artykuł 3Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 1 maja 1999 r., pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy art. 103 ust. 1 Porozumienia zostały dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG.Artykuł 4Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich.Sporządzono w Brukseli, dnia 30 kwietnia 1999 r.W imieniu Wspólnego Komitetu EOGF. BarbasoPrzewodniczący[1] Dz.U. L 266 z 19.10.2000.[2] Dz.U. L 302 z 12.11.1998, str. 31.--------------------------------------------------


text:
 22.11.2011
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 303/42
 A BIZOTTSÁG 1199/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2011. november 21.)
 a cukorágazat egyes termékeire a 2011/12-es gazdasági évben alkalmazandó, a 971/2011/EU végrehajtási rendelettel rögzített irányadó áraknak és kiegészítő importvámok összegének módosításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1),
 tekintettel a cukorágazatban harmadik országokkal folytatott kereskedelem tekintetében a 318/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 30-i 951/2006/EK bizottsági rendeletre (2) és különösen annak 36. cikke (2) bekezdése második albekezdésének második mondatára,
 mivel:
 (1)
 A 971/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (3) a 2011/12-es gazdasági évre megállapította a fehér cukorra, a nyerscukorra és egyes szirupokra alkalmazandó irányadó árakat és kiegészítő importvámokat. Ezen árakat és vámokat legutóbb a 1166/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (4) módosította.
 (2)
 A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján az említett összegek módosításra szorulnak, a 951/2006/EK rendeletben foglalt előírásokkal és részletes szabályokkal összhangban,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A 951/2006/EK rendelet 36. cikkében említett termékek behozatalára a 2011/12-es gazdasági évben alkalmazandó irányadó áraknak és kiegészítő vámoknak a 971/2011/EU végrehajtási rendelettel rögzített összege e rendelet melléklete szerint módosul.
 2. cikk
 Ez a rendelet 2011. november 22-én lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2011. november 21-én.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 299., 2007.11.16., 1. o.
 (2) HL L 178., 2006.7.1., 24. o.
 (3) HL L 254., 2011.9.30., 12. o.
 (4) HL L 297., 2011.11.16., 59. o.
 MELLÉKLET
 A fehér cukor, a nyerscukor és az 1702 90 95 KN-kód alá tartozó termékek behozatalára vonatkozó irányadó árak és kiegészítő importvámok 2011. november 22-től alkalmazandó módosított összegei
 (EUR)
 KN-kód
 Az adott termék nettó 100 kg-jára vonatkozó irányadó ár összege
 Az adott termék nettó 100 kg-jára vonatkozó kiegészítő vám összege
 1701 11 10 (1)
 41,78
 0,00
 1701 11 90 (1)
 41,78
 2,37
 1701 12 10 (1)
 41,78
 0,00
 1701 12 90 (1)
 41,78
 2,07
 1701 91 00 (2)
 45,89
 3,70
 1701 99 10 (2)
 45,89
 0,57
 1701 99 90 (2)
 45,89
 0,57
 1702 90 95 (3)
 0,46
 0,24
 (1) Az 1234/2007/EK rendelet IV. mellékletének III. pontjában meghatározott szabványminőségre megállapítva.
 (2) Az 1234/2007/EK rendelet IV. mellékletének II. pontjában meghatározott szabványminőségre megállapítva.
 (3) 1 %-os szacharóztartalomra megállapítva.


text:
Македония може да се отнася за:
 География
 Македония, историко-географска област на Балканския полуостров
 Северна Македония, държава на Балканския полуостров, разположена на територията на Вардарска Македония
 Егейска Македония, южната част от географската област Македония, която от 1913 година е в границите на Гърция
 Западна Македония, административна област в Егейска Македония
 Централна Македония, административна област в Егейска Македония
 Източна Македония и Тракия, административна област, отчасти в Егейска Македония
 Вардарска Македония, северната част от географския регион Македония, съответстваща на територията на Северна Македония
 Пиринска Македония, източната част от географския регион Македония, която от 1913 година е в границите на България, административно съвпада с територията на област Благоевград
 История
 Древна Македония, историческа държава на Балканския полуостров, съществувала през Античността
 Македония, римска провинция
 Македония, византийска провинция
 Печат
 Български вестници
 „Македония“, излизал през 1866 – 1872 г., редактор Петко Славейков
 „Македония“, излизал през 1888 – 1893 г. в Русе и София, редактор Коста Шахов
 „Македония“, излизал през 1896 – 1897 г. в София, редактор Георги Николов
 „Македония“, излизал през 1898 – 1899 г. в Загреб, редактор Георги Капчев
 „Македония“, излизал през 1902 г. в Русе
 „Македония“, излизал през 1907 г. в Щип, редактор Петко Пенчев
 „Македония“, излизал през 1907 – 1910 г. в Гранит Сити, Илинойс, редактор Станислав Шумков
 „Македония“, излизал през 1908 – 1912 г. в София, редактор Коста Шахов
 „Македония“, излизал през 1919 – 1923 г. в София, редактор Георги Баждаров
 „Македония“, излизал през 1926 – 1934 г. в София, редактори Георги Кулишев, Димитър Талев
 „Македония“, излизал през май – юни 1941 г. в Скопие, директор Стефан Стефанов, редактор Васил Хаджикимов
 „Македония“, излиза през 1944 г. в Скопие, издател Стефан Стефанов
 Гръцки вестници
 „Македония“, излизал в 1883 г. в Атина
 „Македония“, излизащ от 1911 г. в Солун
 „Дитики Македония“, излизал от 1950 до 1970 г. в Кожани (в 1950 – 1953 „Елиники Македония“)
 „Македония – Траки“, излизал от 1954 до 1969 г. в Атина
 Други вестници
 Нова Македония, вестник излизащ от 1944 г. в Скопие, Югославия, а от 1991 г. в Република Северна Македония
 Други
 „Македония“, българска печатница, съществувала от 1866 до 1874 г. в Цариград
 „Македония“, българска печатница на Коста Шахов в София
 „Македония“, българско списание, излизало в 1903 – 1904 г.
 „Македония“, българско списание, излизало през 1922 г.
 Албум-алманах „Македония“, български албум-алманах, издаден в 1931 г.
 „Македония“, българско списание, излизало в Скопие в 1943 година
 Пътища и площади
 В България
 „Македония“, улица във Варна;
 „Македония“, площад във Варна;
 „Македония“, площад в София;
 „Македония“, булевард в София;
 В Северна Македония
 „Македония“, централният площад на Скопие;
 В Република Сърбия
 „Македония“, улица в Белград;
 Други
 „Македония“, български кораб, потопен по време на Втората световна война;
 „Македония“, летището на Солун, Гърция;
 „Македония“, български футболен отбор, съществувал през 1941 – 1944 година;
 Македония TV, гръцка телевизия;
 „Македония“, хижа в Рила;
 „Македония“, албум на Слави Трифонов и Ку-Ку бенд;
 „Македония“, българско дружество на македонско-одринските студенти в Женева;
 Македония, салата;
 „Македония“ е името на софийската пивоварна „Люлин“ преди Втората световна война.
 Вижте също
 Мачедония
 Маседоан
 Маседония


type: caselaw

text:
 2.9.2006
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 212/30
 Kanne 23.6.2006 — ARBOS v. komissio
 (Asia T-161/06)
 (2006/C 212/54)
 Oikeudenkäyntikieli: saksa
 Asianosaiset
 Kantaja: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt H. Karl)
 Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio
 Kantajan vaatimukset
 —
 vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 38 545,42 euroa 12 prosentin korkoineen 1.1.2001 lukien ja 27 618,91 euroa 12 prosentin korkoineen 1.3.2003 lukien; maksu on suoritettava kantajan oikeudenkäyntiasiamiehelle
 —
 vastaaja on velvoitettava maksamaan kantajalle 26 459,38 euroa ennen oikeudenkäyntiä syntyneistä kuluista sekä lisäksi korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Kantaja vaatii Euroopan yhteisöjen komissiolta EY 288 artiklan nojalla korvausta vahingosta, joka sille on väitetysti aiheutunut avustusrahojen maksamisen perusteettomasta keskeyttämisestä. Se nojautuu vaatimuksessaan kahteen vuosina 2000 ja 2002 tehtyyn kulttuuriavustuksia koskeneeseen avustussopimukseen, joiden liitteisiin sisältyy myös välityslauseke.


text:
 Avis juridique important
 |
 52001PC0667
 Förslag till rådets förordning om förlängning av finansieringen av de planer för förbättrad kvalitet och saluföring med avseende på vissa nötter och johannesbröd som godkänts enligt avdelning IIa i förordning (EEG) nr 1035/72 och om särskilt stöd för hasselnötter /* KOM/2001/0667 slutlig - CNS 2001/0275 */
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 051 E , 26/02/2002 s. 0380 - 0381
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om förlängning av finansieringen av de planer för förbättrad kvalitet och saluföring med avseende på vissa nötter och johannesbröd som godkänts enligt avdelning IIa i förordning (EEG) nr 1035/72 och om särskilt stöd för hasselnötter(framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. BakgrundA. Produktion1. Världsproduktion av nötter [1] uppgår till omkring 4 miljoner ton per år. De största producenterna är USA när det gäller mandlar (82 % av världsproduktionen av nötkärnor) och Turkiet när det gäller hasselnötter (70 % av världsproduktionen av hasselnötter med skal).[1] Fem produkter (mandlar, hasselnötter, valnötter, pistaschmandlar och johannesbröd).2. Gemenskapen har en lång tradition när det gäller att producera nötter. Med över 1 miljon hektar för extensiv och intensiv produktion står EU för 34 % av världens skördade arealer [2]. Av denna areal är uppskattningsvis 800 000 hektar ekonomiskt produktiva i gemenskapen.[2] EU:s extensiva areal: 1 064 - 1 085 000 hektar (världsarealen: 3 148 000 hektar). Källa: FAO, 20003. Gemenskapen producerar emellertid endast 20 % av världens samlade produktion [3]. Spanien och Italien är de största producentländerna. Gemenskapen är den störste konsumenten och nettoimportör av nötter.[3] EU:s produktion (med skal): 803 000 ton (världsproduktionen: 4 042 000 ton). Källa: FAO, 20004. EU:s nötproduktion är betydande vad gäller arealen men lider av dålig konkurrenskraft och små marginaler. Ungefär 70 % av gemenskapens nötproduktion kan betecknas som "extensiv" (mindre gynnade områden, dåliga/marginella växtbetingelser ofta i avlägsna och bergiga områden utan konstbevattning) och 30 % som "normal" (bättre sorter och växtförhållanden, vissa områden med konstbevattning).B. Särskilda åtgärder för nötsektorn1. År 1989 infördes med hänsyn till svårigheterna inom nötsektorn särskilda åtgärder genom förordning (EEG) nr 1035/72 (avdelning IIa) inom sektorn för att kompensera bristande möjligheter vad gäller produktion och saluföring. Åtgärderna omfattar fem produkter: mandlar, hasselnötter, valnötter, pistaschmandlar och johannesbröd. Kastanjer har aldrig omfattats av dessa åtgärder [4].[4] EU:s produktion av kastanjenötter: sammanlagd skördad areal: 63 000 hektar, med en produktion på 135 000 ton/år Källa: FAO, 20002. Den viktigaste åtgärden är att finansiera planer för förbättrad kvalitet och saluföring [5] som läggs fram och genomförs av producentorganisationerna. Åtgärden var tänkt att bli tillfällig, och förbättringsplanerna att vara högst 10 år.[5] Åtgärderna omfattar också ett schablonstöd för bildande av producentorganisationer, och stöd till upprättande av en rörelsekapitalsfond.3. Förbättringsplanerna finansieras till 55 % genom offentligt stöd och till 45 % av producentorganisationerna. Det offentliga stödet är begränsat till 241 euro för normala åtgärder och 574 euro per hektar och år för strukturåtgärder [6]. Gemenskapen står för 82 % av det offentliga stödet och medlemsstaterna för 18 %.[6] Strukturåtgärderna (röjning och sortomställning) är begränsade till fem år.4. De särskild åtgärderna upphävdes genom förordning (EG) nr 2200/96. Existerande planer kan fortsätta att tillämpas till slutet av den för dem fastställda 10-årsperioden: de sista planerna upphör att gälla 2006/07. De planer som 2000 hade tillämpats den fastställda 10-årsperioden var stödberättigande för en ytterligare period på upp till ett år fram till den 15 juni 2001 [7].[7] Rådets förordning (EG) nr 558/2001.C. Läget för förbättringsplanerna1. Av gemenskapens 800 000 hektar produktiva nötodlingsareal ingår ungefär 600 000 hektar (75 %) i förbättringsplaner (det totala teoretiska antalet hektar i planerna är 644 000 hektar [8]). Den verkliga arealen (för vilken stöd begärs och som är stödberättigande) är mindre och varierar från år till år.[8] 600 000 hektar är en uppskattning av den största andel areal som för närvarande eventuellt är stödberättigande (644 000 hektar minus upphörande av verksamhet, nedläggning av fruktträdgårdar etc.)Organisationsgraden varierar i gemenskapen. I slutet av 2000 var 78 producentorganisationer verksamma i fem medlemsstater [9].[9] 95 ursprungligen registrerade planer: E (72), F (11), I (6); EL (3), P (3). Antalet planer som för närvarande tillämpas är lägre på grund av sammanslagningar/upphörande av verksamheter.2. Omkring 41 % av den totala areal som registrerats i planer [10] avslutade 10-årsperioden 2000. Denna areal var stödberättigande under ett elfte stödår fram till den 15 juni 2001.[10] 246 000 hektar av 600 000 hektar (den största andel areal som är stödberättigande). Alla 246 000 hektar är i Spanien.3. Ytterligare 24 % (144 000 hektar) av den totalt registrerade arealen ingår i planer som upphör att gälla under 2001.4. Återstående 35 % (210 000 hektar) ingår i planer som upphör att gälla fortlöpande fram till 2006/07.D. Annat EU-stöd för nötproduktion1. Ett driftsfondssystem enligt förordning (EG) nr 2200/96 (allmänt stöd för frukt och grönsaker till producentorganisationer).2. Strukturåtgärder enligt förordning (EG) nr 1257/1999 (planer för landsbygdsutveckling).3. En särskild stödordning för hasselnötter infördes 1997 för tre säsonger genom förordning (EG) nr 2200/96 för att hjälpa producenter under tillfälligt svåra ekonomiska förhållanden [11]. Ordningen tillämpades fram till 1999/2000.[11] Förordning (EG) nr 1474/97: 15 euro/100 kg hasselnötter med skal.4. Mandlar och hasselnötter omfattas av gemenskapens exportbidrag, importtullarna är emellertid relativt låga.E. Budget [12][12] Särskilt stöd för hasselnötter inte inräknat.Gemenskapens utgifter för dessa särskilda åtgärder uppgick under perioden 1990-2000 till 830 miljoner euro.2. Anmärkningar beträffande dagens nötproduktion1. Tack vare förbättringsplanerna har utbudet i Frankrike och Spanien omfördelats. Konkurrenskraftiga producentorganisationer i samtliga medlemsstater har gjort investeringar i produktionen, även när det gäller sortomställning, samt i infrastruktur för marknadsföring och utrustning.2. Men trots 10 års stöd genom förbättringsplanerna har nötproduktionen inte lyckats bli konkurrenskraftig i ett globalt perspektiv [13]. Särskilt gemenskapens produktion påverkas negativt av importen av mandlar (USA) och hasselnötter (Turkiet).[13] Jämförelse med USA:s mandelproduktion: den genomsnittliga avkastningen i USA är upp till 10 gånger högre än i EU:s extensiva områden. Vissa mer intensiva nötproduktionsordningar (valnötter i Frankrike och vissa hasselnötter i Italien) får dock ett avsevärt stöd från i synnerhet driftsfonder (förordning 2200/96, artikel 15).3. Läget för mandelproduktionen har förvärrats av USA:s ökade produktion och marknadsföring. När det gäller produktionen av hasselnötter har priserna å andra sidan varit relativt stabila under de senaste fem åren fram till 2001.4. Många mindre gynnade områden kan kategoriseras som "kroniskt icke konkurrenskraftiga". De nuvarande investeringsnivåerna kommer inte att göra dessa områden ekonomiskt konkurrenskraftiga.5. Nötproducenterna är ofta beroende av de inkomster som grödan ger. Det finns inte många alternativa grödor: vin, oliver, spannmål eller skog är inte direkt bärkraftiga alternativ och har även de problem på marknaden.6. Dessutom är nötproduktionen viktig av icke-ekonomiska skäl. Nötproduktionen är av stor betydelse för miljön. Den förhindrar erosion och bränder och är också viktig för turismen. Sektorn spelar därför en avgörande roll för bibehållandet av den sociala strukturen på landsbygden genom de arbetstillfällen som den skapar.3. Förslaget1. I kommissionens rapport till rådet från januari 2001 [14] ges en beskrivning av situationen inom nötsektorn när det gäller gemenskapsstöd. Mot bakgrund av rapporten och efterföljande diskussioner med rådet, Europaparlamentet och andra institutioner liksom sektorn, beslutade rådet den 23 juli 2001 att[14] Rapport om genomförandet av förordning (EG) nr 2200/96 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker KOM(2001) 36 slutlig.a) notera att kommissionen har inlett en djupstudie beträffande samtliga aspekter som hör samman med sektorn, särskilt de ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekterna,b) att uppmana kommissionen att lägga fram sina slutsatser av analysen liksom lämpliga förslag inom bästa möjliga tidsram [15].[15] Analysen pågår fram till början av 2002 och förväntas avslutas senast i slutet av maj 2002.c) Fram till dess måste det skapas en lösning för de producentorganisationer vars förbättringsplaner upphör att gälla 2001 och som inte skulle ingå i budgeten för 2002.2. Mot bakgrund av ovanstående föreslås i utkastet atta) producentorganisationer vars förbättringsplaner gäller områden som upphör att omfattas 2001 (som ursprungligen påbörjades 1990 eller 1991) får begära fortsatt stöd till nötproduktionsområden under en ytterligare period på upp till ett år,b) fortsatt stöd endast får begäras till och med den 15 juni 2002, så att det omfattas av budgeten för år 2002,c) det offentliga stödet inte får omfatta mer än de arealer som erhåller stöd under planens sista år [16] och att det högst får uppgå till 241,50 euro per hektar. Gemenskapens bidrag skall utgöra högst 75 %.[16] Det tionde året, eller det elfte året för de producentorganisationer som var berättigade till ett elfte år enligt förordning (EG) nr 558/2001.d) särskilt stöd för hasselnötter får beviljas under ett regleringsår till de producentorganisationer som inte omfattas av punkt a.3. Utkastet innebär en förenkling genom att det inte krävs att producentorganisationer skall inkomma med en ny, förlängd plan och att föreskrifterna i tillämpningsförordning (EEG) nr 2159/89 skall gälla i tillämpliga delar.2001/0275 (CNS)Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om förlängning av finansieringen av de planer för förbättrad kvalitet och saluföring med avseende på vissa nötter och johannesbröd som godkänts enligt avdelning IIa i förordning (EEG) nr 1035/72 och om särskilt stöd för hasselnötterEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,med beaktande av kommissionens förslag [17],[17] EGT C..., ..., s. ...med beaktande av Europaparlamentets yttrande [18],[18] EGT C..., ..., s. ...med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [19], och[19] EGT C..., ..., s. ...av följande skäl:(1) I avdelning IIa i rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972, om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker [20] föreskrivs olika konkreta åtgärder för att inom nötsektorn uppväga bristande möjligheter vid produktion och saluföring av vissa nötter samt johannesbröd. Stöd ges till särskilt erkända producentorganisationer som har lagt fram en plan, godkänd av behörig myndighet, för att förbättra sin produktions kvalitet och saluföringsmöjligheter.[20] EGT L 118, 20.5.1972, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1363/95 (EGT L 132, 16.6.1995, s. 1).(2) Det särskilda stöd som ges för att utforma och genomföra en plan för förbättrad kvalitet och saluföring enligt artikel 14d.2 i förordning (EEG) nr 1035/72 är begränsat till 10 år för att möjliggöra att det ekonomiska ansvaret övergår till producenterna.(3) Förordning (EEG) nr 1035/72 upphävdes genom rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker [21]. Enligt artikel 53 i förordning (EG) nr 2200/96 skall dock rättigheter som producentorganisationer fått enligt avdelning IIa i förordning (EEG) nr 1035/72 vara oförändrade tills de upphör att gälla.[21] EGT L 297, 21.11.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 911/2001 (EGT L 129, 11.5.2001, s. 3).(4) Ett antal planer upphörde att gälla år 2000, sedan deras tionde år löpt ut. Dessa planer blev stödberättigande under ett elfte år genom rådets förordning (EG) nr 558/2001 om förlängning med upp till ett år av finansieringen av vissa enligt avdelning IIa i förordning (EG) nr 1035/72 [22] godkända planer för förbättring av kvaliteten och saluföringsmöjligheterna.[22] EGT L 84, 23.3.2001, s. 1.(5) Ett ytterligare antal planer upphörde att gälla år 2001, sedan det tionde löpt ut.(6) I enlighet med förordning (EG) nr 2200/96 överlämnade kommissionen en rapport till rådet om genomförandet av förordning (EG) nr 2200/96 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker [23]. Rapporten innehåller också en utvärdering av de särskilda åtgärderna för nötter och johannesbröd som genomförts enligt avdelning IIa i förordning (EEG) nr 1035/72.[23] KOM(2001) 36 slutlig.(7) Med hänsyn till nötsektorns viktiga miljömässiga och sociala roll bör de producentorganisationer vars förbättringsplaner upphör att gälla år 2001, och som fortfarande uppfyller godkännandekriterierna, beviljas fortsatt stöd för sina planer inom ramen för 2002 års budget. Detta bör omfatta de producentorganisationer vars ursprungliga förbättringsplaner upphörde att gälla 2000 och som förlängdes enligt förordning (EG) nr 558/2001.(8) Även sådana områden som ingår i en plan som godkändes 1990 eller 1991 och som därefter har tagits upp i eller överförts till en annan plan genom fusion eller uppköp av producentorganisationer bör kunna vara stödberättigande.(9) Endast de ansökningar om stöd som avser arbete som utförts till och med den 15 juni 2002 är stödberättigande (inom ramen för 2001 års budget). De planer vars tionde år löpte ut efter den 15 juni 2000 var endast berättigande till ett elfte år med gemenskapsstöd fram till den 15 juni 2001 enligt förordning (EG) nr 558/2001. Med hänsyn till kontinuiteten bör dessa planer vara berättigande till gemenskapsstöd för perioden 15 juni 2001-31 december 2001.(10) För att förenkla förvaltningen bör stödet begränsas till de arealer för vilka en ansökan om stöd lämnats under planens sista år.(11) Perioden på upp till ett år är inte tillräcklig för att avsluta röjning, följd av nyplantering och/eller sortomställning enligt artikel 2.1 i rådets förordning (EEG) nr 790/89 av den 20 mars 1989 om fastställande av nivån för det fasta tilläggsstödet för bildande av producentorganisationer och av maximibeloppet för stöd som är avsett att förbättra kvaliteten och avsättningsmöjligheterna inom sektorn för nötter och johannesbröd [24]. Det maximala stödet per hektar bör därför betalas för andra åtgärder, som närmare anges i artikel 2.2 i den förordningen, och gemenskapens maximala bidrag bör vara 75 %.[24] EGT L 85, 30.3.1989, s. 6.(12) Tillämpningsföreskrifterna i kommissionens förordning (EEG) nr 2159/89 av den 18 juli 1989 om tillämpningsföreskrifter för de särskilda åtgärder för nötter och johannesbröd som föreskrivs i avdelning 2a i förordning (EEG) nr 1035/72 [25] bör tillämpas under perioden med förlängt stöd.[25] EGT L 207, 19.7.1989, s. 19. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1363/95 (EGT L 132, 16.6.1995, s. 8).(13) Med hänsyn till den ekonomiska situationen i hasselnötssektorn bör de producentorganisationer som inte är berättigade till en förlängning av förbättringsplanerna enligt denna förordning beviljas ett schablonstöd för hasselnötter som skördats under regleringsåret 2001/02.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Erkända producentorganisationer som producerar och saluför nötter eller johannesbröd och som erhåller stöd i enlighet med avdelning IIa i förordning (EEG) nr 1035/72 och vars planer för förbättrad kvalitet och saluföring godkändes under 1990 eller 1991, eller omfattar områden som godkändes 1990 eller 1991, får i enlighet med föreskrifterna i artiklarna 2 och 3 i denna förordning begära fortsatt stöd för dessa områden i ytterligare ett år.Under den perioden skall producentorganisationen fortsätta att genomföra planen i den form som den godkändes för det sista året.I den här förordningen avses med planens sista år det tionde året för de områden som godkändes 1991, och det elfte året för de områden som godkändes 1990 och som beviljats en förlängning enligt förordning (EG) nr 558/2001.Artikel 2Stödet skalla) betalas för och begränsas till de arealer för vilka en ansökan om stöd lämnats för planens sista år.b) uppgå till högst 241,50 euro per hektar, varav gemenskapens bidrag skall utgöra 75 %.c) gälla i högst ett år omedelbart efter det att planens sista år löpt ut, men inte längre än till den 15 juni 2002.De planer som förlängts enligt förordning (EG) nr 558/2001 och vars sista år börjar efter den 15 juni 2000 skall kunna beviljas gemenskapsstöd för perioden mellan den 15 juni 2001 och slutet av det sista året.Artikel 3Förordning (EEG) nr 2159/89 skall tillämpas i tillämpliga delar på de planer somerhåller stöd enligt artikel 1.Vid behov skall ytterligare tillämpningsföreskrifter antas i enlighet med förfarandet i artikel 46 i förordning (EG) nr 2200/96.Artikel 4Artikel 55 i förordning (EG) nr 2200/96 skall ersättas med följande:"För de hasselnötter som skördas under regleringsåret 2001/02 skall ett stöd på 15 euro/100 kg beviljas de producentorganisationer som erkänns enligt förordning (EEG) nr 1035/72 eller enligt denna förordning och som genomför en plan för förbättring av kvalitet enligt artikel 14d i förordning (EEG) nr 1035/72 eller ett verksamhetsprogram enligt artikel 15 och som inte erhåller stöd enligt artiklarna 1 och 2 i förordning..../2001."Artikel 5Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförande>Plats för tabell>