jurisdiction: EU

text:
 8.5.2019
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 120/11
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2019/706 VAN DE COMMISSIE
 van 7 mei 2019
 tot verlenging van de goedkeuring van de werkzame stof carvon overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen, en tot wijziging van de bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 van de Commissie
 (Voor de EER relevante tekst)
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 21 oktober 2009 betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen en tot intrekking van de Richtlijnen 79/117/EEG en 91/414/EEG van de Raad (1), en met name artikel 20, lid 1,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bij Richtlijn 2008/44/EG van de Commissie (2) is carvon in bijlage I bij Richtlijn 91/414/EEG van de Raad (3) opgenomen als werkzame stof.
 (2)
 De in bijlage I bij Richtlijn 91/414/EEG opgenomen werkzame stoffen worden geacht te zijn goedgekeurd krachtens Verordening (EG) nr. 1107/2009 en zijn opgenomen in deel A van de bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 van de Commissie (4).
 (3)
 De goedkeuring van de in deel A van de bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 opgenomen werkzame stof carvon vervalt op 31 juli 2019.
 (4)
 Er is een aanvraag tot verlenging van de goedkeuring van de werkzame stof carvon ingediend overeenkomstig artikel 1 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 844/2012 van de Commissie (5) en binnen de in dat artikel vastgestelde termijn.
 (5)
 De aanvrager heeft de overeenkomstig artikel 6 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 844/2012 vereiste aanvullende dossiers ingediend. De lidstaat-rapporteur heeft vastgesteld dat de aanvraag volledig was.
 (6)
 De lidstaat-rapporteur heeft in overleg met de lidstaat-corapporteur een beoordelingsverslag over de verlenging opgesteld en dit verslag op 31 mei 2017 bij de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) en de Commissie ingediend.
 (7)
 De EFSA heeft het beoordelingsverslag over de verlenging voor opmerkingen aan de aanvrager en de lidstaten toegezonden en de ontvangen opmerkingen aan de Commissie doen toekomen. De EFSA heeft het aanvullende beknopte dossier ook toegankelijk gemaakt voor het publiek.
 (8)
 Op 12 juli 2018 heeft de EFSA de Commissie haar conclusie (6) meegedeeld met betrekking tot de vraag of carvon naar verwachting zal voldoen aan de goedkeuringscriteria van artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1107/2009. De Commissie heeft het ontwerpverslag over de verlenging voor carvon op 24 januari 2019 aan het Permanent Comité voor planten, dieren, levensmiddelen en diervoeders voorgelegd.
 (9)
 De aanvrager heeft de mogelijkheid gekregen om opmerkingen over het ontwerpverslag over de verlenging in te dienen.
 (10)
 Met betrekking tot de nieuwe criteria voor de identificatie van hormoonontregelende eigenschappen — criteria die zijn vastgesteld bij Verordening (EU) 2018/605 van de Commissie (7) — blijkt uit de conclusie van de EFSA dat het erg onwaarschijnlijk is dat carvon een hormoonontregelaar is via de oestrogene, androgene, thyroïdogene en steroïdogene modaliteiten. Bovendien blijkt uit de beschikbare gegevens en de wetenschappelijke risicobeoordeling van de EFSA dat het onwaarschijnlijk is dat carvon hormoonontregelende effecten heeft. De Commissie is daarom van oordeel dat aan carvon geen hormoonontregelende eigenschappen mogen worden toegeschreven.
 (11)
 Er is met betrekking tot één of meer representatieve toepassingen van minstens één gewasbeschermingsmiddel dat de werkzame stof carvon bevat, vastgesteld dat aan de goedkeuringscriteria van artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1107/2009 is voldaan.
 (12)
 De risicobeoordeling voor de verlenging van de goedkeuring van carvon is gebaseerd op een beperkt aantal representatieve toepassingen, die echter geen beperking inhouden van de toepassingen waarvoor gewasbeschermingsmiddelen die carvon bevatten, mogen worden toegelaten. Het is daarom passend de beperking tot gebruik als plantengroeiregulator niet te handhaven. Het is daarom passend de goedkeuring van carvon te verlengen.
 (13)
 Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
 (14)
 Deze verordening moet van toepassing worden op de dag na de datum waarop de goedkeuring van de werkzame stof carvon vervalt.
 (15)
 De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor planten, dieren, levensmiddelen en diervoeders,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 Verlenging van de goedkeuring van een werkzame stof
 De goedkeuring van de in bijlage I gespecificeerde werkzame stof carvon wordt onder de in die bijlage vastgestelde voorwaarden verlengd.
 Artikel 2
 Wijzigingen van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011
 De bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage II bij deze verordening.
 Artikel 3
 Inwerkingtreding en toepassingsdatum
 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Zij is van toepassing met ingang van 1 augustus 2019.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 7 mei 2019.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) PB L 309 van 24.11.2009, blz. 1.
 (2) Richtlijn 2008/44/EG van de Commissie van 4 april 2008 tot wijziging van Richtlijn 91/414/EEG van de Raad teneinde benthiavalicarb, boscalid, carvon, fluoxastrobin, Paecilomyces lilacinus en prothioconazool op te nemen als werkzame stoffen (PB L 94 van 5.4.2008, blz. 13).
 (3) Richtlijn 91/414/EEG van de Raad van 15 juli 1991 betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen (PB L 230 van 19.8.1991, blz. 1).
 (4) Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 van de Commissie van 25 mei 2011 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad wat de lijst van goedgekeurde werkzame stoffen betreft (PB L 153 van 11.6.2011, blz. 1).
 (5) Uitvoeringsverordening (EU) nr. 844/2012 van de Commissie van 18 september 2012 tot vaststelling van de nodige bepalingen voor de uitvoering van de verlengingsprocedure voor werkzame stoffen, als bedoeld in Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen (PB L 252 van 19.9.2012, blz. 26).
 (6) EFSA Journal 2018;16(7):5390. EFSA (Europese Autoriteit voor voedselveiligheid), 2018. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance carvone. Online beschikbaar op: www.efsa.europa.eu
 (7) Verordening (EU) 2018/605 van de Commissie van 19 april 2018 tot wijziging van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1107/2009 met betrekking tot de vaststelling van wetenschappelijke criteria voor de vaststelling van hormoonontregelende eigenschappen (PB L 101 van 20.4.2018, blz. 33).
 BIJLAGE I
 Benaming, identificatienummers
 IUPAC-benaming
 Zuiverheid (1)
 Datum van goedkeuring
 Geldigheidsduur
 Specifieke bepalingen
 carvon
 244-16-8 (d-carvon = S-carvon = (+)-carvon)
 carvon: 602
 d-carvon: niet toegekend
 (S)-5-isopropenyl-2-methylcyclohex-2-een-1-on
 of
 (S)-p-mentha-6,8-dien-2-on
 923 g/kg d-carvon
 1 augustus 2019
 31 juli 2034
 Voor de toepassing van de in artikel 29, lid 6, van Verordening (EG) nr. 1107/2009 bedoelde uniforme beginselen moet rekening worden gehouden met de conclusies van het verslag over de verlenging voor carvon, en met name met de aanhangsels I en II van dat verslag.
 Bij deze algemene beoordeling moeten de lidstaten bijzondere aandacht schenken aan:
 —
 de bescherming van de gebruikers, waarbij het zaak is dat de gebruiksvoorwaarden voorzien in het gebruik van geschikte persoonlijke beschermingsmiddelen.
 De gebruiksvoorwaarden moeten zo nodig risicobeperkende maatregelen omvatten. Er moet met name in voldoende tijd worden voorzien tussen het gebruik van gewasbeschermingsmiddelen die carvon bevatten, en de opslag in opslagruimten.
 De aanvrager moet bij de Commissie, de lidstaten en de EFSA bevestigende informatie indienen over:
 —
 het effect van waterbehandelingsprocessen op de aard van de in het oppervlakte- en grondwater aanwezige residuen, wanneer aan oppervlaktewater drinkwater wordt onttrokken.
 De aanvrager moet die informatie uiterlijk twee jaar na de datum waarop de Commissie richtsnoeren over de evaluatie van het effect van waterbehandelingsprocessen op de aard van in het oppervlakte- en grondwater aanwezige residuen heeft gepubliceerd, indienen.
 (1) Het verslag over de verlenging bevat nadere gegevens over de identiteit en de specificatie van de werkzame stof.
 BIJLAGE II
 De bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 van de Commissie wordt als volgt gewijzigd:
 1)
 in deel A wordt vermelding 165 over carvon geschrapt;
 2)
 in deel B wordt de volgende vermelding toegevoegd:
 Nr.
 Benaming, identificatienummers
 IUPAC-benaming
 Zuiverheid (1)
 Datum van goedkeuring
 Geldigheidsduur
 Specifieke bepalingen
 "135
 carvon
 244-16-8 (d-carvon = S-carvon = (+)-carvon)
 carvon: 602
 d-carvon: niet toegekend
 (S)-5-isopropenyl-2-methylcyclohex-2-een-1-on
 of
 (S)-p-mentha-6,8-dien-2-on
 923 g/kg d-carvon
 1 augustus 2019
 31 juli 2034
 Voor de toepassing van de in artikel 29, lid 6, van Verordening (EG) nr. 1107/2009 bedoelde uniforme beginselen moet rekening worden gehouden met de conclusies van het verslag over de verlenging voor carvon, en met name met de aanhangsels I en II van dat verslag.
 Bij deze algemene beoordeling moeten de lidstaten bijzondere aandacht schenken aan:
 —
 de bescherming van de gebruikers, waarbij het zaak is dat de gebruiksvoorwaarden voorzien in het gebruik van geschikte persoonlijke beschermingsmiddelen.
 De gebruiksvoorwaarden moeten zo nodig risicobeperkende maatregelen omvatten. Er moet met name in voldoende tijd worden voorzien tussen het gebruik van gewasbeschermingsmiddelen die carvon bevatten, en de opslag in opslagruimten.
 De aanvrager moet bij de Commissie, de lidstaten en de EFSA bevestigende informatie indienen over:
 —
 het effect van waterbehandelingsprocessen op de aard van de in het oppervlakte- en grondwater aanwezige residuen, wanneer aan oppervlaktewater drinkwater wordt onttrokken.
 De aanvrager moet die informatie uiterlijk twee jaar na de datum waarop de Commissie richtsnoeren over de evaluatie van het effect van waterbehandelingsprocessen op de aard van in het oppervlakte- en grondwater aanwezige residuen heeft gepubliceerd, indienen."
 (1) Het verslag over de verlenging bevat nadere gegevens over de identiteit en de specificatie van de werkzame stof.


type: wikipedia

text:
Migléc, régebbi nevén Miglécnémeti (1899-ig Miglécz, ) falu Szlovákiában, a Kassai kerület Kassa-vidéki járásában.
 Fekvése
 Kassától 21 km-re délre, a magyar határ mellett fekszik Szina és Kenyhec községek szomszédságában, a hidasnémeti határátkelőtől 1-1,5 km-re. Lakosságának 80%-a magyar anyanyelvű. A község 7,84 km2 területen terül el 166 m tengerszint feletti magasságban.
 Története
 Migléc (Felnémet) nevét először 1220-ban említik a Váradi regestrumban „Felnémet” néven. A „Migléc” nevet a 15. századtól viseli a falu.
 Német telepesek laktak itt, akik 1205–1209 között érkeztek. A 13. században Felnémet is egyike volt – a másik két Németi nevű településsel együtt – annak a 10 királynéi német telepesfalunak, amelyet a vizsolyi ispánság fogott össze.
 A három Németi nevű falut még a király adta Menne dajkának, a szász István fia Mihály feleségének, aki IV. Lászlót és testvérét, Máriát szoptatta.
 1299-ben Mihály ispán és fia István, valamint György budai polgár úgy osztotta meg a három falut, hogy Felnémeti és Középnémeti keleti fele Mihályéké, nyugati fele Györggyé lett. Középnémetit és Alnémetit pedig három évig közösen használták. Az 1319-es osztozáskor Felnémetin 10 telek Györgynek jutott. 1331-ben István Felnémeti részét elzálogosította Miklós fia Györgynek.
 Egy Szent Mihály kápolnáról is említés esik 1322-ből, de nem tudjuk hol állhatott.
 1450-ben a Hegyaljai család birtokokat szerez a községben. Az 1500-as évekig a község területén csak német lakosság él. Csak a 16. században érkeztek meg az első magyar családok. Ennek következtében csökkent a német lakosság aránya. Az 1600-as évek után már nincsenek feljegyzések német telepesekről, ám egyre több szlovák család költözött a falu területére. 1720-ban a magyar és szlovák lakosság száma megegyezett. Az 1787-es évben megérkeztek az első zsidók és 1850 után a romák is.
 A 18. század végén Vályi András így ír róla: „MIGLÉCZ. Magyar falu Abaúj Várm. földes Urai több Uraságok, lakosai többfélék, fekszik Kenyhecznek szomszédságában, és annak filiája, határja néhol sovány, és nehezen miveltetik, épületre való fája nints, vagyonnyai középszerűek.”
 A falu pecsétje 1839-ből származik, ami alapján aztán elkészült Migléc címere a 20. század 90-es éveiben.
 A falu azelőtt különböző neveken volt említve, mint például: „Középnémeti”, „Kisnémeti” vagy „Középkisnémeti”. Ez az oka annak, hogy Miglécet még manapség is Miglécnémetiként emlegetik annak ellenére, hogy a szomszédos község régiesen viszont Abaújszina.
 Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Miglécz, magyar falu, Abauj vgyében, a Hernád völgyében, Kassához délre 2 1/2 mfdnyire: 280 kath., 147 ref., 70 zsidó lak. Ref. szentegyház. Gazdag róna határ. F. u. Turánszky, Krajnik, Oláh, Szentmiklósy.”
 Borovszky monográfiasorozatának Abaúj-Torna vármegyét tárgyaló része szerint: „Kenyhecztől délre van Miglécz község 68 házzal és 406 magyar és tót ajku lakossal. Postája Abauj-Szina, távirója Hidas-Németi.”
 A trianoni diktátumig Abaúj-Torna vármegye Kassai járásához tartozott, ezután az új csehszlovák állam része lett. 1938 és 1945 között újra Magyarország része.
 1993-ig Kenyheccel () együtt alkotta Hraničná pri Hornáde községet, azóta ismét önálló község.
 A község megnevezései
 1403 – Felsekysnemethy, Myglez
 1405 – Kysnemety, Mikliz
 1415 – Kis Németi, Miglész
 1427 – Migles
 1512 – Kis Nemethi
 1523 – Migleznemethy
 1746 – Miglécz
 1773-1786, 1790, 1808 – Miglécz
 1863-1902, 1920-1938 – Migléc
 1907-1913, 1938-1945 – Miglécnémeti
 1945-1947 – Migléc
 1948-1964 – Milhosť
 1964-1985 – Hraničná pri Hornáde, határfalu a Hernád mellett (Migléc & Kenyhec)
 1993 – Milhosť (megszerezte önállóságát), Migléc
 A községnév változásai
 A Csehszlovák Köztársaság megalakulása után, 1918-ban Migléc határfalu lett Magyarország és Szlovákia között. A bécsi döntést követően, 1938-ban Magyarország részévé válik Miglécnémeti néven. A második világháborút befejezve Migléc ismét a Csehszlovák Köztársasághoz tartozik. Az 1945-ös és 47-es évek alatt Migléc a falu neve, viszont már 1948-tól egészen 1964-ig a szlovák neve használatos, ami Milhosť (olv.:Milhoszty). A községet 1964-ben egyesítették a szomszédos Kenyhec faluval, így a Hraničná pri Hornáde, časť Milhosť (olv.:Hranyicsná pri Hornágye, csaszty Milhoszty) nevet kapta, ami annyit tesz, mint: Határfalu a Hernád mellett, Migléc rész. 1986-ban ismét új nevet kapott a falu, mert hozzácsatolták Szina községhez, így lett Seňa, časť Milhosť (olv.: Szenya, csaszty Milhoszty): Szina, Migléc rész.
 Ez az állapot nem volt a legelőnyösebb a falu fejlődését tekintve, bekövetkezett kulturális és anyagi visszaesése. A lakosok kérésére – 28 évi összekapcsolás után a szomszédos falvakkal – 1993. január 1-jén már mint önálló község jelenik meg. Ettől az évtől használatos a falu elejét és véget jelző kétnyelvű tábla (Milhosť/Migléc), mivel a lakosok több, mint a fele magyar nemzetiségű.
 Népessége
 1910-ben 424-en, túlnyomórészt magyarok lakták.
 2001-ben 344 lakosából 189 szlovák és 144 magyar.
 2011-ben 379 lakosából 223 szlovák és 106 magyar.
 2021-ben 392 lakosából 294 szlovák, 90 magyar (23%), 8 ismeretlen nemzetiségű.
 A címer
 A pecséten – amely 1839-ből származik – a „Miglécz helység petsétje 1839“ felirat látható és az ábra, amely alapján a címer is elkészült.
 A címer: zöld pázsiton két földműves látható kalappal a fejükön. Egyikük kezében cséphadaró. A második alak kaszát tart. Közöttük ekevas és kaszafenő fén van elhelyezve. A piros égbolton ragyogóan süt az aranyszínű nap.
 http://www.ngw.nl/heraldrywiki/images/b/b3/Milhost.jpg
 Itt születtek
 Frisch Ármin (1866. január 13. – Budapest, 1948. április 13.) magyarországi zsidó tanár, rabbi, irodalomtörténész.
 Jegyzetek
 Források
 Györffy György: Zemplén vármegye.
 További információk
 Községinfó
 Miglécnémeti Szlovákia térképén
 E-obce.sk
 Miglecnemeti


type: caselaw

text:
 22.1.2005
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 19/28
 Recurso interpuesto el 1 de octubre de 2004 por Rhodia Consumer Specialties Limited contra la Comisión de las Comunidades Europeas
 (Asunto T-402/04)
 (2005/C 19/60)
 Lengua de procedimiento: inglés
 En el Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas se ha presentado el 1 de octubre de 2004 un recurso contra la Comisión de las Comunidades Europeas formulado por Rhodia Consumer Specialties Limited, Watford, Reino Unido, representada por K. Van Maldegem y C. Mereu, abogados.
 La demandante solicita al Tribunal de Primera Instancia que:
 —
 Ordene a la demandada responder a la solicitud de la demandante.
 —
 Con carácter subsidiario, anule el acto D 341571(04) de la Comisión Europea.
 —
 Ordene a la demandada indemnizar a la demandante por los perjuicios sufridos a consecuencia del incumplimiento por parte de la demandada de las obligaciones que le incumben en virtud del Derecho comunitario al no haber respondido a la demandante o, con carácter subsidiario, a consecuencia del acto D 341571(04) de la Comisión Europea; el importe de la indemnización se fija provisionalmente en un euro más intereses, hasta que se calcule y se determine el importe exacto.
 —
 Condene en costas a la demandada.
 Motivos y principales alegaciones
 Los motivos invocados son semejantes a los del asunto T-400/04, Arch Chemicals y Arch Timber Protection/Comisión.


type: other

text:
Privacy - Consiglio Ordine Avvocati Palmi (RC) -
 Amianto, lava per anni la tuta contaminata del marito e muore: Fincantieri condannata (mar, 22 gen 2019)
 La donna, dopo esser entrata in contatto con le fibre di amianto presenti sugli indumenti del marito, è stata colpita da un tumore rarissimo che...
 Licenziamento per giustificato motivo oggettivo: la Cassazione fa il punto sui criteri di scelta legali (Tue, 22 Jan 2019)
 La recente sentenza della Corte di cassazione, Sezione Lavoro n. 31652 del 6 dicembre 2018 coglie l’occasione per confermare un principio ormai consolidatosi...
 Cellulari e danni alla salute: i Ministeri dovranno informare sull’uso corretto (Tue, 22 Jan 2019)
 Con una storica sentenza, il Tar Lazio ha disposto che i ministeri dell’Ambiente, della Salute e dell’Istruzione, Università e...
 La fine del video sharing abusivo? (Tue, 22 Jan 2019)
 Il Tribunale di Roma, con la sentenza 693/2019 del 10 gennaio 2019, ha sancito la natura di hosting attivo di Vimeo, in tutto...
 Whistleblowing: la procedura di gestione delle segnalazioni (Mon, 21 Jan 2019)
 Il Responsabile della prevenzione della corruzione e della trasparenza del Ministero della Giustizia, ha emanato una...
 Affidamento in prova: la brevità della pena da espiare non è requisito ostativo (Mon, 21 Jan 2019)
 Con la sentenza 10 gennaio 2019, n. 1032 la Suprema Corte ha statuito che la brevità della pena da espiare in residuo non possa essere ostativa all'accoglimento di...
 Il futuro della professione legale: i risultati della survey dell'Aija (Mon, 21 Jan 2019)
 Tra paradossi, minacce percepite e intuizioni messe in pratica, le law firm proattive nel digitale hanno iniziato il percorso proprio aprendosi alle...
 Subordinazione, anche per la carica dirigenziale occorre l'eterodirezione (Fri, 18 Jan 2019)
 Non sussiste un rapporto di lavoro subordinato tra la società e il professionista che, oltre a rivestire numerose cariche sociali, curi il...
 Compilazione Note di Iscrizione a Ruolo.
 NIR.zip
 Archivio compresso in formato ZIP 15.5 MB
 Ai sensi dell’art. 13 del Regolamento UE n. 2016/679 (di seguito “GDPR 2016/679”) e dell’art. 13 del D. Lgs. 196/2003 (di seguito “Codice in materia di protezione dei dati personali”) e, recante disposizioni a tutela delle persone e di altri soggetti rispetto al trattamento dei dati personali, desideriamo informarLa che i dati personali da Lei forniti formeranno oggetto di trattamento nel rispetto della normativa sopra richiamata e degli obblighi di riservatezza cui è tenuto il Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Palmi. La presente informativa è inserita nel sito web dell’Ordine al fine di fornire informazioni agli utenti interessati in merito all’utilizzo dei dati personali in possesso dell’ente.
 Sommario: una sintesi (informativa in forma sintetica); 1. Titolare del trattamento; 2. Responsabile della protezione dei dati (R.P.D. - D.P.O.); 3. Oggetto del trattamento; 4. Tipi di dati trattati (www.avvocatipalmi.it); 4.1 Dati di navigazione; 4.2 Dati forniti volontariamente dall’utente; 4.3 Categorie particolari di dati personali; 4.4 Cookies; 5. Finalità e base giuridica del trattamento; 6. Facoltatività del conferimento dei dati; 7. Modalità di trattamento e conservazione; 7.1 Processo decisionale automatizzato; 8. Ambito di comunicazione e diffusione; 9. Trasferimento dei dati personali; 10. Diritti dell’interessato.
 Una sintesi (informativa in forma sintetica)
 I dati forniti dagli utenti/interessati/iscritti sono trattati dal Titolare (Consiglio dell’Ordine di Palmi) in ottemperanza al Regolamento UE 2016/679 (di seguito anche G.D.P.R.) e al D. Lgs. del 30 giugno 2003, n. 196 (Codice in materia di protezione dei dati personali) e s.m.i., in forma scritta ed elettronica, esclusivamente da personale previamente istruito e autorizzato/incaricato e per le finalità istituzionali dell’Ordine. I dati non saranno oggetto di comunicazione o diffusione a terzi, se non per i necessari adempimenti previsti dalla legge e dalla normativa professionale. I dati raccolti durante la navigazione, in modo automatico, sono solo quelli necessari per la corretta instaurazione tecnica del collegamento al sito dell’Ordine. Si rincorda, infine, che tra i diritti riconosciuti all’interessato in merito ai dati personali trattati dal titolare, vi sono: chiedere l'accesso ai dati personali; la rettifica dei dati inesatti o l'integrazione di quelli incompleti; la cancellazione dei dati personali (il c.d. diritto all’oblio); la limitazione del trattamento, il c.d. diritto alla portabilità dei dati; opporsi al trattamento; revocare il consenso. Tali diritti possono essere esercitati con una richiesta formulata e inviata al Consiglio dell’Ordine di Palmi ai recapiti in calce indicati. Maggiori informazioni e dettagli sono reperibili nell’informativa, in forma estesa e completa, sul trattamento dei dati personali che segue.
 Il Titolare del trattamento è Consiglio dell’Ordine di Palmi, nella persona del Presidente e legale rappresentante pro tempore domiciliato per la carica c/o Consiglio dell'Ordine degli Avvocati, Palazzo di Giustizia, Via Roma, Palmi (RC), Tel. +39 0966.22519, Fax: +39 0966.22808, Email consiglio@ordineavvocatipalmi.it, P.E.C: segreteria@coapalmi.legalmail.it
 2. Responsabile della protezione dei dati (R.P.D. - D.P.O.)
 Il responsabile della protezione dei dati (R.P.D.- D.P.O.) è l’Avv. Leo Stilo, domiciliato per le finalità di cui al Reg. UE 2016/679 c/o il Consiglio dell'Ordine degli Avvocati, Palazzo di Giustizia, Via Roma, Palmi (RC), Tel. +39 0966.22519, Email dpo@avvocatilpalmi.it
 4. Tipi di dati trattati (www.avvocatipalmi.it)
 Specifiche informative sono riportate o visualizzate nelle pagine del sito se predisposte per particolari servizi a richiesta.
 4.3 Categorie particolari di dati personali
 Ai sensi degli articoli 26 e 27 del D.Lgs. 196/2003 e degli articoli 9 e 10 del Regolamento UE n. 2016/679, Lei potrebbe conferire, al COA dati qualificabili come “categorie particolari di dati personali” e cioè quei dati che rivelano “l'origine razziale o etnica, le opinioni politiche, le convinzioni religiose o filosofiche, o l'appartenenza sindacale, nonché dati genetici, dati biometrici intesi a identificare in modo univoco una persona fisica, dati relativi alla salute o alla vita sessuale o all’orientamento sessuale della persona”. Tali categorie di dati potranno essere trattate dal COA solo previo Suo libero ed esplicito consenso da acquisire nelle forme dettate dalla citata normativa.
 Per una completa informativa relativa all'uso dei cookies su questo sito invitiamo a consultare l'apposita sezione: informativa cookies.
 5. Finalità e base giuridica del trattamento.
 I dati personali forniti sono necessari per gli adempimenti previsti per legge, incluse le opportune comunicazioni al Consiglio Nazionale Forense, per la tenuta dell’albo telematico, e per lo svolgimento delle attività istituzionali alle quali l’Ordine è preposto: la gestione dell’albo degli iscritti (avvocati, avvocati cassazionisti, avvocati comunitari U.E. stabiliti, praticanti ...), comprese eventuali variazioni, cancellazioni operata con e senza l’ausilio di strumenti informatici; per quanto di stretta competenza del COA territoriale anche l’eventuale tenuta dei fascicoli relativi a procedimenti disciplinari; pratiche di liquidazione degli onorari professionali; rilascio di pareri sugli onorari professionali; tenuta delle liste/elenchi dei difensori d’ufficio, dei difensori abilitati al patrocinio a spese dello Stato, custodi giudiziali, addetti operazioni di vendita. I dati personali da Lei forniti potranno essere, inoltre, trattati con specifico e puntuale riferimento alle iniziative di formazione e di aggiornamento professionale e per le finalità strettamente necessarie all’organizzazione di dette iniziative (a titolo meramente esemplificativo: segnalazione eventi formativi, iscrizioni, eventuale gestione quote di partecipazione, registrazione e conservazione ai fini della verifica dell’espletamento degli obblighi formativi).
 La base giuridica del trattamento trova fondamento e legittimazione, come evidenziato dalle predette finalità, nell’adempimento degli obblighi normativi e nell’esecuzione dei compiti e delle funzioni di interesse pubblico di cui è investito l’Ordine. Si puntualizza, infine, che qualora il trattamento dei dati fosse operato al di fuori di tale base giuridica verrà fornita un’idonea informativa e richiesto un esplicito e informato consenso al trattamento.
 Il loro mancato conferimento può comportare l’impossibilità per l’Ordine di dar seguito alle sollecitazioni dell’utente, impedendo a quest’ultimo di ottenere il materiale, le comunicazioni ed eventualmente portare a compimento gli adempimenti richiesti.
 Il trattamento sarà svolto in forma automatizzata e/o manuale, nel rispetto di quanto previsto dall’art. 32 del GDPR 2016/679 e dall’Allegato B del D.Lgs. 196/2003 (artt. 33-36 del Codice) in materia di misure di sicurezza, ad opera di soggetti appositamente incaricati e in ottemperanza a quanto previsto dagli artt. 28 e 29 GDPR 2016/ 679.
 Le segnaliamo che, nel rispetto dei principi di liceità, limitazione delle finalità e minimizzazione dei dati, ai sensi dell’art. 5 GDPR 2016/679, previo il Suo consenso libero ed esplicito espresso in calce alla presente informativa, i Suoi dati personali saranno conservati per il periodo di tempo necessario per il conseguimento delle finalità per le quali sono raccolti e trattati. L’eventuale rifiuto a fornire il consenso per il trattamento potrebbe implicare l’impossibilità di adempiere alle attività richieste.
 7.1 Processo decisionale automatizzato.
 Il C.O.A. di Palmi non adotta alcun processo decisionale automatizzato, compresa la profilazione, di cui all’articolo 22, paragrafi 1 e 4, del Regolamento UE n. 679/2016.
 Informiamo che i dati raccolti non saranno mai diffusi e non saranno oggetto di comunicazione senza Suo esplicito consenso, salvo le comunicazioni necessarie che possono comportare il trasferimento di dati ad enti pubblici, a consulenti o ad altri soggetti per l’adempimento degli obblighi di legge. Per le finalità precedentemente indicate e il conseguimento degli scopi istituzionali dell’Ordine, i dati personali possono essere comunicati a Terzi opportunamente designati “Responsabili del trattamento”. I dati verranno trattati esclusivamente da personale preventivamente istruito e autorizzato dall’Ordine e per le finalità di cui al punto 5 della presente informativa. I dati personali sono soggetti alla pubblicazione sul sito Internet istituzionale ed eventuali pubblicazioni cartacee dell’Albo, in conformità e nei limiti della natura pubblica degli stessi e degli obblighi di informazione di cui è investito l’Ordine.
 - accesso ai dati (richiedere la conferma dell'esistenza di dati personali che lo riguardano, conoscerne l'origine; di avere informazioni circa la logica, le modalità e le finalità del trattamento);
 - Aggiornamento, rettifica e cancellazione (richiedere l'aggiornamento, la rettifica, l'integrazione, la cancellazione, la trasformazione in forma anonima, il blocco dei dati trattati in violazione di legge, ivi compresi quelli non più necessari al perseguimento degli scopi per i quali sono stati raccolti);
 - diritto di revoca del consenso al trattamento dei propri Dati Personali precedentemente espresso;
 - diritto alla portabilità dei dati (riceverne comunicazione intelligibile in forma strutturata e leggibile da un elaboratore di dati e in un formato comunemente usato da un dispositivo elettronico);
 - ottenere la limitazione del trattamento, opporsi al trattamento in qualsiasi momento ed anche nel caso di trattamento per finalità di marketing diretto, opporsi ad un processo decisionale automatizzato relativo alle persone fisiche, compresa la profilazione;
 - proporre reclamo all’autorità di controllo (Autorità Garante per la protezione dei dati personali – www.garanteprivacy.it).
 Potrà esercitare i Suoi diritti con richiesta scritta inviata all'indirizzo postale della sede legale o all’indirizzo mail o al Fax del Consiglio dell'Ordine degli Avvocati: Palazzo di Giustizia, Via Roma, Palmi (RC), Fax 0966.22808, Email consiglio@ordineavvocatipalmi.it, P.E.C: segreteria@coapalmi.legalmail.it
 Consiglio dell'Ordine degli Avvocati Palazzo di Giustizia Via Roma - Palmi (RC) P.Iva: 82000840809 Tel. +39 0966.22519


type: contracts

text:
 11.3.2010
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 62/5
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 122/2009
 (2009. gada 4. decembris),
 ar ko groza EEZ līguma I pielikumu (Veterinārijas un fitosanitārijas jautājumi) un II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija)
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko pielāgo Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, turpmāk “Līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 Līguma I pielikums ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2009. gada 22. oktobra Lēmumu Nr. 105/2009 (1).
 (2)
 Līguma II pielikums ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2009. gada 3. jūlija Lēmumu Nr. 78/2009 (2).
 (3)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2009. gada 23. marta Regula (EK) Nr. 256/2009, ar ko groza II un III pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 396/2005 saistībā ar maksimāli pieļaujamiem azoksistrobīna un fludioksonila atlieku līmeņiem konkrētos produktos un uz tiem (3), kas labota ar OV L 208, 12.8.2009., 39. lpp.
 (4)
 Šis lēmums nav piemērojams Lihtenšteinai,
 IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
 1. pants
 Līguma I pielikuma II nodaļas 40. punktam (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 396/2005) pievieno šādu ievilkumu:
 “—
 32009 R 0256: Komisijas 2009. gada 23. marta Regula (EK) Nr. 256/2009 (OV L 81, 27.3.2009., 3. lpp.), kas labota ar OV L 208, 12.8.2009., 39. lpp.”
 2. pants
 Līguma II pielikuma XII nodaļas 54.zzy punktam (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 396/2005) pievieno šādu ievilkumu:
 “—
 32009 R 0256: Komisijas 2009. gada 23. marta Regula (EK) Nr. 256/2009 (OV L 81, 27.3.2009., 3. lpp.), kas labota ar OV L 208, 12.8.2009., 39. lpp.”
 3. pants
 Regulas (EK) Nr. 256/2009, kas labota ar OV L 208, 12.8.2009., 39. lpp., teksts īslandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 4. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2009. gada 5. decembrī, ja EEZ Apvienotajai komitejai ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar Līguma 103. panta 1. punktu (4).
 5. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2009. gada 4. decembrī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētāja
 Oda Helen SLETNES
 (1) OV L 334, 17.12.2009., 1. lpp.
 (2) OV L 277, 22.10.2009., 27. lpp.
 (3) OV L 81, 27.3.2009., 3. lpp.
 (4) Konstitucionālās prasības nav norādītas.


text:
 11.5.2012
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 136/9
 Wniosek dotyczący wydania przez Trybunał EFTA opinii doradczej, złożony przez Héraðsdómur Reykjavíkur w dniu 16 grudnia 2011 r. w sprawie Vín Tríó ehf. przeciwko Republice Islandii
 (Sprawa E-19/11)
 2012/C 136/06
 W dniu 26 grudnia 2011 r. do kancelarii Trybunału EFTA wpłynął wniosek złożony do Trybunału EFTA w dniu 16 grudnia 2011 r. przez Héraðsdómur Reykjavíkur (sąd rejonowy w Reykjaviku), o wydanie opinii doradczej w sprawie Vín Tríó ehf. przeciwko Republice Islandii w odniesieniu do następujących kwestii:
 1)
 czy ma miejsce sprzeczność z art. 11 lub art. 16 akapit pierwszy Porozumienia o Europejskim Obszarze Gospodarczym, jeśli umawiająca się strona określi w prawodawstwie lub poprzez akty administracyjne, że podmiot wykonujący monopol państwowy w zakresie sprzedaży detalicznej alkoholu może odmówić przyjęcia do sprzedaży w swoich punktach sprzedaży detalicznej napojów alkoholowych zawierających środki pobudzające, np. kofeinę?
 2)
 jeśli Trybunał EFTA stwierdzi, że uzgodnienie, o którym mowa w pytaniu pierwszym, stanowi ilościowe ograniczenie przywozu lub środek o skutkach równoważnych w rozumieniu art. 11 Porozumienia o Europejskim Obszarze Gospodarczym, proszę udzielić odpowiedzi na pytanie, czy takie uzgodnienie można jednak uznać za uzasadnione w świetle art. 13 tego porozumienia,
 3)
 jeśli uzgodnienie opisane w pytaniu pierwszym uznaje się za sprzeczne z art. 11 lub art. 16 akapit pierwszy Porozumienia o Europejskim Obszarze Gospodarczym, proszę odpowiedzieć na pytanie, czy Trybunał EFTA uznaje (w stopniu w jakim ocenia takie pytania), że spełnione zostały warunki, jakie musi spełnić powód, aby nabyć prawo do uzyskania odszkodowania od państwa EFTA z tytułu naruszenia tego porozumienia.


text:
 2.12.2006
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 294/43
 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 27.9.2006 — Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren ym. v. komissio
 (Asia T-117/04) (1)
 (Valtiontuet - Alankomaiden viranomaisten voittoa tavoittelemattomille huvivenesatamille myöntämät tuet - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen)
 (2006/C 294/91)
 Oikeudenkäyntikieli: hollanti
 Asianosaiset
 Kantajat: Vereniging Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren (Zeewolde, Alankomaat); Jachthaven Zijl Zeewolde BV (Zeewolde); Maatschappij tot exploitatie van onroerende goederen Wolderwijd II BV (Zeewolde); Jachthaven Strand-Horst BV (Ermelo, Alankomaat); Recreatiegebied Erkemederstrand vof (Zeewolde); Jachthaven- en Campingbedrijf Nieuwboer BV (Bunschoten-Spakenburg, Alankomaat); ja Jachthaven Naarden BV (Naarden, Alankomaat) (edustajat: asianajajat T. Ottervanger, A. Bijleveld ja A. van den Oord)
 Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. van Vliet, A. Bouquet ja A. Nijenhuis)
 Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. Sevenster ja M. de Grave)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Kanne, jossa vaaditaan valtiontuesta, jonka Alankomaat on myöntänyt voittoa tavoittelemattomille huvivenesatamille Alankomaissa, 29 päivänä lokakuuta 2003 tehdyn komission päätöksen 2004/114/EY (EUVL 2004, L 34, s. 63) kumoamista
 Tuomiolauselma
 1)
 Kanne jätetään tutkimatta.
 2)
 Kantajat vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut. Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
 (1) EUVL C 118, 30.4.2004.


text:
3. § (1) A mikrogazdálkodói beszámoló elkészítésekor és a könyvvezetés során az Szt. számviteli alapelveit a (2)–(4) bekezdésekben foglalt eltérésekkel kell érvényesíteni.
 (2) A mikrogazdálkodói beszámoló mérlegét és eredménykimutatását az 1–2. mellékletben meghatározott szerkezetben, sorrendben és az előírt tagolásban kell összeállítani, attól eltérni nem lehet.
 d)1 a 100 ezer forint egyedi bekerülési érték alatti vagyoni értékű jogok, szellemi termékek, tárgyi eszközök (a továbbiakban: kis értékű eszközök) egy összegű értékcsökkenési leírásánál alkalmazott értékhatárt, ha az kisebb, mint 100 ezer forint,
 (4)2 A mikrogazdálkodó a (3) bekezdés d)–f) pontja szerint rögzített választásától leghamarabb három, mikrogazdálkodói beszámolóval lezárt üzleti év után térhet el.
 5. § (1)3 A mikrogazdálkodói beszámoló készítése során az Szt. előírásait a (2)–(12) bekezdésben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
 (3)4 Az Szt. 3. § (4) bekezdés 8. pontjától eltérően nem minősül felújításnak az olyan tevékenység, amelynek egyedi bekerülési értéke nem éri el az eszköz bruttó értékének a 2%-át, vagy ha az kisebb 100 ezer forintnál, akkor a 100 ezer forintot.
 6. § (1) Aktív időbeli elhatárolásként – az Szt. előírásaitól eltérően – a mérlegben kizárólag a (2)–(4) bekezdés szerinti időbeli elhatárolásokat szabad kimutatni.
 (3a)7 Aktív időbeli elhatárolásként kell kimutatni – a (2) bekezdés szerinti kamatbevételek kivételével – az olyan járó bevételeket, amelyek csak a mérleg fordulónapját követő két, vagy kettőnél több év múlva esedékesek, de a mérleggel lezárt időszakra számolandók el. Ezeket a bevételeket arra az időszakra kell elszámolni, amelyik időszakhoz kapcsolódnak.
 (5) Passzív időbeli elhatárolásként – az Szt. előírásaitól eltérően – a mérlegben kizárólag a (6)–(8) bekezdés szerinti időbeli elhatárolásokat szabad kimutatni.
 (7a)8 Passzív időbeli elhatárolásként kell kimutatni – a (2) bekezdés szerinti kamatráfordítások kivételével – az olyan, a mérleg fordulónapja előtti időszakot terhelő költségeket, ráfordításokat, amelyek a mérleg fordulónapját követő két, vagy kettőnél több év múlva merülnek fel. Ezeket a költségeket, ráfordításokat arra az időszakra kell elszámolni, amelyik időszakhoz kapcsolódnak.
 (8)9 A passzív időbeli elhatárolások között halasztott bevételként kell kimutatni az Szt. 45. § (1) bekezdése szerinti tételt, ha annak egyéb bevételként vagy pénzügyi műveletek bevételeként elszámolt összege az 1 millió forintot meghaladja.
 7. § (1) Az Szt. 47. § (4) bekezdés a)–d) pontja szerinti tételeket nem lehet a bekerülési érték részeként kimutatni, azokat költségként, ráfordításként, illetve bevételként kell elszámolni.
 8. § (1) Az immateriális javak, a tárgyi eszközök bekerülési (beszerzési, illetve előállítási) értékének értékcsökkenését az Szt. alapján a (2)–(8) bekezdésben, illetve a 9. §-ban foglalt eltérésekkel kell elszámolni.
 (7)10 A kis értékű eszközök értékcsökkenését – a (8) bekezdés kivételével – egy összegben kell elszámolni.
 10. § (1) Az eszközök értékvesztését az Szt. alapján a (2)–(4) bekezdésben foglalt eltérésekkel kell elszámolni.
 (3)11 Értékvesztést kell elszámolni a 100 ezer forint egyedi bekerülési érték fölötti, valamint az 5. § (5) bekezdése szerinti, behajthatatlanná nem minősített, az üzleti év mérlegforduló napján fennálló és a mérlegkészítés időpontjáig pénzügyileg nem rendezett követelések üzleti év végi értékelésekor, ha a követelés a mérlegkészítés időpontjában
 (3)12 Az Szt. 60. § (2) bekezdésétől eltérően a valutapénztárban lévő valutakészlet, a devizaszámlán lévő deviza, továbbá a külföldi pénzértékre szóló minden követelés – ideértve a követelés jellegű aktív időbeli elhatárolásokat is –, befektetett pénzügyi eszköz, értékpapír, illetve kötelezettség – ideértve a kötelezettség jellegű passzív időbeli elhatárolásokat is – forintértékét az üzleti év mérlegfordulónapjára vonatkozóan nem lehet átszámítani.
 (4)13 A valutapénztárba bekerülő valutakészlet, a devizaszámlára kerülő deviza, a külföldi pénzértékre szóló követelés, befektetett pénzügyi eszköz, értékpapír, illetve kötelezettség Szt. 60. § (1) bekezdése szerinti forintértékének meghatározásakor a valutát, a devizát a Magyar Nemzeti Bank által közzétett, hivatalos devizaárfolyamon kell forintra átszámítani, kivéve a forintért vásárolt valutát, devizát, amelyet a fizetett összegben kell felvenni, és amelynél a ténylegesen fizetett forint alapján kell a nyilvántartásba vételi árfolyamot meghatározni. Az átszámításhoz az Szt. 60. § (6) bekezdése szerinti árfolyam nem használható.
 (5)14 Az Szt.-től eltérően azon gazdasági események esetén, amelyeknél az ellenérték Magyarország hivatalos pénznemétől eltérő pénznemben kerül meghatározásra, a külföldi pénzértékre szóló követelés, illetve kötelezettség forintértékének meghatározása során az általános forgalmi adóról szóló törvénynek az adóalap forintban történő megállapítására vonatkozó előírásai szerinti árfolyamot kell alkalmazni azzal, hogy az ott felsorolt árfolyamok közül a mikrogazdálkodó a Magyar Nemzeti Bank által közzétett, hivatalos árfolyamot választja.
 10.15 Átalakulás, egyesülés, szétválás
 12. §16 (1) A mikrogazdálkodó átalakulása, egyesülése, szétválása során az Szt. előírásait kell alkalmazni a (2)–(5) bekezdésben foglaltak figyelembevételével.
 d)17 az Szt. 41. § (2)–(5) bekezdése szerinti céltartalékot meg kell szüntetnie és a kapcsolódó lekötött tartalékot fel kell oldania,
 (3)18 A mikrogazdálkodói beszámolót első üzleti évre készítő vállalkozó üzleti évének első napján állományban lévő, az Szt. 33. § (2) bekezdése szerinti halasztott ráfordítást az (1) bekezdés b) pontjától eltérően, az első üzleti év végén és az azt követő két üzleti évben, három egyenlő részletben is megszüntetheti, ha annak összege az 1 millió forintot meghaladja.
 (4)19 A mikrogazdálkodói beszámolót első üzleti évre készítő vállalkozó képviseletére jogosult személynek a mikrogazdálkodói beszámoló választásáról legkésőbb az üzleti év első napjával írásban nyilatkoznia kell. A nyilatkozatot a bizonylatok megőrzésére vonatkozó határidőig meg kell őrizni.
 18. §20 A számviteli törvényhez kapcsolódó, sajátos számviteli szabályokat tartalmazó kormányrendeletek módosításáról szóló 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 67. §-ával megállapított 4. § (3) bekezdés d) pontját, (4) bekezdését, 68. §-ával megállapított 5. § (3), (12) bekezdését, 69. §-ával megállapított 6. § (3a), (7a) bekezdését, 70. §-ával megállapított 10. § (3) bekezdését, 71. §-ával megállapított 11. § (4) és (5) bekezdését, 72. §-ával megállapított 12. §-át, 73. §-ával megállapított 14. § (1) bekezdés d) pontját, (3) bekezdését, 76. §-ával megállapított 5. § (1) bekezdését, 8. § (7) bekezdését, 11. § (3) bekezdését, 75. §-ával megállapított 3. mellékletét először a 2014. évben induló üzleti évről készített mikrogazdálkodói beszámolóra kell alkalmazni, de azok már a 2013. évben induló üzleti évről készített mikrogazdálkodói beszámolóra is alkalmazhatók.
 19. §21 (1) A 2014. december 31-én hatályos 5. § (9) bekezdést először a 2014. évben induló üzleti évről készített beszámolóra nem kell alkalmazni.
 20. §22 (1) A számviteli törvényhez kapcsolódó, sajátos számviteli szabályokat tartalmazó kormányrendeletek módosításáról szóló a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 97. §-ával megállapított 6. § (8) bekezdését, 98. §-ával megállapított 1–3. mellékletet először a 2016. évben induló üzleti évről készített beszámolóra kell alkalmazni.
 1. melléklet a 398/2012. (XII. 20.) Korm. rendelethez23
 év, hónap, nap – év, hónap, nap
 A beszámolót az Szt. 151. § (3) bekezdése szerinti nyilvántartásban szereplő könyvviteli szolgáltatást nyújtó személy készítette
 o igen, a beszámolót készítő személy neve, regisztrációs száma: ...
 Kis értékű eszközök egy összegű leírásánál alkalmazott, 100 ezer forinttól eltérő értékhatár
 ... ezer forint
 A készletekről év közben folyamatos értékbeni nyilvántartást
 o vezet
 o nem vezet
 Kapcsolt felekkel folytatott, az Szt. 89. § (6) bekezdése szerinti ügyletek a tárgyévben
 o voltak, az ügyletek bemutatása: ...
 o nem voltak
 A 13. § szerinti mikrogazdálkodó a terven felüli értékcsökkenési szabályokat alkalmazza
 A 13. § szerinti mikrogazdálkodó az értékvesztési szabályokat alkalmazza
 A 13. § szerinti mikrogazdálkodó a céltartalékképzési szabályokat alkalmazza
 2. melléklet a 398/2012. (XII. 20.) Korm. rendelethez24
 141. Egyéb (üzemi – üzleti), berendezések, felszerelések
 1411. Egyéb (üzemi – üzleti), berendezések, felszerelések bruttó értéke
 1418. Egyéb (üzemi – üzleti), berendezések, felszerelések terven felüli értékcsökkenése és annak visszaírása
 1419. Egyéb (üzemi – üzleti), berendezések, felszerelések terv szerinti értékcsökkenése
 1491. Kis értékű tenyészállatok bruttó értéke
 1499. Kis értékű tenyészállatok terv szerinti értékcsökkenése
 21–22. ANYAGOK
 411.25 Jegyzett tőke
 419.26 Adózott eredmény
 45–47. RÖVID LEJÁRATÚ KÖTELEZETTSÉGEK
 8.27 SZÁMLAOSZTÁLY RÁFORDÍTÁSOK
 9.28 SZÁMLAOSZTÁLY BEVÉTELEK
 1 A 4. § (3) bekezdés d) pontja az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 67. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 2 A 4. § (4) bekezdését az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 67. § (2) bekezdése iktatta be.
 3 Az 5. § (1) bekezdése az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 76. § 1. pontja szerint módosított szöveg.
 4 Az 5. § (3) bekezdése az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 68. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 5 Az 5. § (9) bekezdését a 362/2014. (XII. 30.) Korm. rendelet 56. §-a hatályon kívül helyezte.
 6 Az 5. § (12) bekezdését az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 68. § (2) bekezdése iktatta be, hatályon kívül helyezte a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 99. §-a.
 7 A 6. § (3a) bekezdését az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 69. § (1) bekezdése iktatta be.
 8 A 6. § (7a) bekezdését az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 69. § (2) bekezdése iktatta be.
 9 A 6. § (8) bekezdése a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 97. §-a szerint módosított szöveg.
 10 A 8. § (7) bekezdése az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 76. § 2. pontja szerint módosított szöveg.
 11 A 10. § (3) bekezdése az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 70. §-ával megállapított szöveg.
 12 A 11. § (3) bekezdése a 362/2014. (XII. 30.) Korm. rendelet 52. §-ával megállapított szöveg.
 13 A 11. § (4) bekezdése az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 71. §-ával megállapított szöveg.
 14 A 11. § (5) bekezdése az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 71. §-ával megállapított szöveg.
 15 A 10. alcím címe a 362/2014. (XII. 30.) Korm. rendelet 54. §-as szerint módosított szöveg.
 16 A 12. § az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 72. §-ával megállapított szöveg.
 17 A 14. § (1) bekezdés d) pontja az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 73. § (1) bekezdésével megállapított szöveg.
 18 A 14. § (3) bekezdését az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 73. § (2) bekezdése iktatta be.
 19 A 14. § (4) bekezdését az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 73. § (2) bekezdése iktatta be.
 20 A 18. §-t az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 74. §-a iktatta be.
 21 A 19. §-t a 362/2014. (XII. 30.) Korm. rendelet 53. §-a iktatta be.
 22 A 20. §-t a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 96. §-a iktatta be.
 23 Az 1. melléklet a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 98. § (1) bekezdése szerint módosított szöveg.
 24 A 2. melléklet a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 98. § (2) bekezdésével megállapított szöveg.
 25 A 3. melléklet 411. pontja az 518/2013. (XII. 30.) Korm. rendelet 75. §-ával megállapított szöveg.
 26 A 3. melléklet 419. pontja a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 98. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
 27 A 3. melléklet 8. pontja a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 98. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.
 28 A 3. melléklet 9. pontja a 484/2015. (XII. 29.) Korm. rendelet 98. § (3) bekezdésével megállapított szöveg.


text:
27.11.2014
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 342/8
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
 Nr. 117/2014
 2014 m. birželio 27 d.
 kuriuo iš dalies keičiami EEE susitarimo I priedas (Veterinarijos ir fitosanitarijos klausimai) ir II priedas (Techniniai reglamentai, standartai, tyrimai ir sertifikavimas)
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 į EEE susitarimą turi būti įtrauktas 2011 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1086/2011, kuriuo dėl salmonelių šviežioje paukštienoje iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2160/2003 II priedas ir Komisijos Reglamento (EB) Nr. 2073/2005 I priedas (1);
 (2)
 šis sprendimas susijęs su teisės aktais dėl veterinarijos klausimų ir maisto produktų. Teisės aktai dėl veterinarijos klausimų ir maisto produktų netaikomi Lichtenšteinui tol, kol jam taikomas Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekybos žemės ūkio produktais, kaip nustatyta EEE susitarimo I priedo sektorinėse adaptacijose ir II priedo XII skyriaus įžangoje. Todėl šis sprendimas netaikomas Lichtenšteinui;
 (3)
 todėl EEE susitarimo I ir II priedai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 EEE susitarimo I priedo I skyriaus 6.2 dalies 52 punktas (Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2073/2005) ir 7.1 dalies 8b punktas (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003) papildomi šia įtrauka:
 „—
 32011 R 1086: 2011 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1086/2011 (OL L 281, 2011 10 28, p. 7).“
 2 straipsnis
 EEE susitarimo II priedo XII skyriaus 54zzzj punktas (Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2073/2005) papildomas šia įtrauka:
 „—
 32011 R 1086: 2011 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1086/2011 (OL L 281, 2011 10 28, p. 7).“
 3 straipsnis
 Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede skelbtinas Reglamento (ES) Nr. 1086/2011 tekstas islandų ir norvegų kalbomis yra autentiškas.
 4 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2014 m. birželio 28 d., jei pateikti visi pranešimai pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (2).
 5 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje 2014 m. birželio 27 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Pirmininkas
 Gianluca GRIPPA
 (1) OL L 281, 2011 10 28, p. 7.
 (2) Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.


text:
79 (devétinsédemdeset) je naravno število, za katero velja velja 79 = 78 + 1 = 80 - 1.
 V matematiki
 šesto veselo praštevilo.
 osmo srečno praštevilo.
 pri delitvi kroga s samo dvanajstimi daljicami je največje število likov, ki jih lahko dobimo, enako 79.
 četrto praštevilo, ki ni Čenovo praštevilo.
 Gaussovo praštevilo brez imaginarnega ali realnega dela oblike .
 veselo število.
 V znanosti
 crstno število 79 ima zlato (Au).
 Drugo
 Leta
 479 pr. n. št., 379 pr. n. št., 279 pr. n. št., 179 pr. n. št., 79 pr. n. št.
 79, 179, 279, 379, 479, 579, 796, 797, 879, 979, 1079, 1179, 1279, 1379, 1479, 1579, 1796, 1797, 1879, 1979, 2079, 2179
 0000{79 (število)


text:
föredraget den 25 februari 2016 ( 1 )
 Mål C‐559/14
 (begäran om förhandsavgörande från Augstākās tiesas Senāts (Avdelning vid Högsta domstolen, Lettland))
 ”Begäran om förhandsavgörande — Civilrättsligt samarbete — Förordning (EG) nr 44/2001 — Artikel 34 led 1 — Skäl för att inte erkänna en dom och verkställighetsbeslut avseende interimistiska åtgärder och säkerhetsåtgärder — Grunderna för rättsordningen (ordre public)”
 Efter målet West Tankers ( 2 ), där en så kallad antisuit injunction stod i centrum, konfronteras domstolen i förevarande mål på nytt med ett processrättsligt särdrag hos den angloamerikanska rättsordningen.
 Denna gång rör det sig om en så kallad freezing injunction. ( 3 ) Med detta avses ett av domstol utfärdat beslut om frysning som en interimistisk åtgärd genom vilken det ska förhindras att en borgenär senare inte får åtkomst av gäldenärens tillgångar på grund av att dessa har avyttrats.
 I det aktuella fallet riktar sig frysningen av tillgångar emellertid inte bara mot motparten i förfarandet i sak. Frysningen gäller tvärtom också för tredje parter som har nära anknytning till motpartens tillgångar. Med hänsyn till grunderna för rättsordningen (ordre public) anser den hänskjutande domstolen, som har att besluta om verkställighetsbeslutet avseende frysning i Republiken Lettland, att detta är problematiskt.
 Förevarande mål ger följaktligen domstolen ytterligare ett tillfälle att konkretisera rättsbegreppet ”grunderna för rättsordningen” (ordre public) inom ramen för förordning (EG) nr 44/2001 ( 4 ). I centrum står frågan huruvida, och om så är fallet, i vilken mån man som avslagsskäl ska ta hänsyn till den omständigheten att tredje parters rättigheter berörs i samband med verkställighetsbeslutet.
 A – De unionsrättsliga bestämmelserna
 De tillämpliga unionsrättsliga bestämmelserna för detta mål återfinns i förordning nr 44/2001.
 Skäl 18 i förordningen har följande lydelse:
 ”[F]örsvarets rättigheter [innebär] ... att svaranden bör ha möjlighet att överklaga verkställighetsförklaringen [beträffande ett beslut] genom ett kontradiktoriskt förfarande om han anser att någon av grunderna för att vägra verkställighet föreligger. ...”
 I artikel 32 i nämnda förordning definieras begreppet ”dom” ( 5 ) enligt följande:
 Enligt artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001 ”[skall] en dom ... inte erkännas ... om ett erkännande uppenbart strider mot grunderna för rättsordningen (ordre public) i den medlemsstat där domen görs gällande”. Detsamma gäller enligt artikel 34 led 2 i nämnda förordning om ”det är en tredskodom eller en annan dom som har meddelats mot en utebliven svarande och svaranden inte har delgivits stämningsansökan eller motsvarande handling i tillräcklig tid och på ett lämpligt sätt för att kunna förbereda sitt svaromål, såvida inte svaranden haft möjlighet att överklaga domen men underlåtit detta”.
 I artikel 38.1 i förordning nr 44/2001 föreskrivs följande:
 I artikel 41 i förordning nr 44/2001 föreskrivs följande:
 ”Domen skall förklaras vara verkställbar omedelbart efter fullgörandet av formaliteterna[ ( 6 )] i artikel 53 utan någon omprövning enligt artiklarna 34 och 35. I detta skede av förfarandet skall motparten inte ges tillfälle att yttra sig över ansökan.”
 Enligt artikel 42.2 i förordning nr 44/2001 ska ”[m]otparten ... delges verkställighetsförklaringen tillsammans med beslutet, såvida inte detta redan delgivits denna part”.
 I artikel 43 i förordning 44/2001 föreskrivs att ”[b]åda parter får söka ändring av beslutet i anledning av ansökan om verkställighetsförklaring”.
 Enligt artikel 45.1 första meningen i förordning nr 44/2001 får ”[d]en domstol vid vilken ansökan om ändring görs enligt artikel 43 ... avslå en ansökan om verkställighetsförklaring eller upphäva verkställighetsförklaringen endast på någon av de grunder som anges i artiklarna 34 och 35”.
 Enligt artikel 92 i Republiken Lettlands författning ska var och en kunna göra sina rättigheter och berättigade intressen gällande vid en opartisk domstol.
 I artikel 105 i den lettiska författningen föreskrivs att rätten till egendom bara får inskränkas med stöd av lag.
 En tvist om verkställighetsförklaring i Republiken Lettland av ett beslut om frysning, vilket utfärdats år 2013 av High Court of Justice (England & Wales), Queen‘s Bench Division (Commercial Court) (Förenade kungariket), ligger till grund för begäran om förhandsavgörande.
 Genom detta frysningsbeslut förbjuds bland annat A. L. att förfoga över tillgångar som direkt eller indirekt kan hänföras till hans förmögenhet. Förbudet omfattar också hans andelar i det lettiska bolaget VB. A. L. är direkt delägare i bolaget med bara en aktie. Han är emellertid enligt den hänskjutande domstolen dessutom också ”faktisk delägare” ( 7 ) av andelar i åtminstone ytterligare ett bolag (nedan kallat Y), som i sin tur är delägare i VB i avsevärd omfattning.
 Rūdolfs Meroni ingår i Y:s ledning. På grund av beslag som den lettiska åklagarmyndigheten beslutade om år 2007, fungerar han dessutom som förvaltare ( 8 ) av de andelar i Y till vilka A. L. är faktisk delägare.
 Det ifrågavarande frysningsbeslutet ska enligt dess punkt 6 tillämpas på ”samtliga intressen [i VB], [i A. L.:s] namn”. Frysningsbeslutet kan överklagas i enlighet med engelsk rätt. Även parter som inte uppträder i det engelska förfarandet kan när de har delgetts frysningsbeslutet yrka ändring eller upphävande av beslutet, ( 9 ) men de måste för övrigt hörsamma beslutet när det har tillkännagetts. ( 10 ) När det gäller tillgångar utanför England och Wales utgör detta dock inte hinder för att sådana tredje parter uppfyller avtalsenliga eller andra skyldigheter och rättar sig efter statliga avgöranden. ( 11 ) Enligt punkt 22 (”Parter som ska delges detta beslut”) ska förutom svarandena också de ”bolag som anges i förteckningen ... i punkt 7” delges frysningsbeslutet, följaktligen också VB. Utan föregående delgivning ska emellertid ”verkställighet utomlands” bara vara möjlig ”i den mån som det är tillåtet i de berörda jurisdiktionerna”. ( 12 )
 Bolagen VB och Y uppträdde inte i det förfarande vid High Court of Justice där frysningsbeslutet mot A. L. meddelades. Den hänskjutande domstolen har inga uppgifter om att frysningsbeslutet skulle ha delgetts. ( 13 ) Det framgår inte heller klart av begäran om förhandsavgörande huruvida A. L. fick rätt att höras innan den engelska domstolen fällde sitt avgörande. Något som tyder på att han hördes är emellertid att frysningsförbudet ”[meddelades] oberoende av [A. L.:s] påståenden att han inte [hade] något intresse, vare sig direkt eller indirekt, i de [ifrågavarande] tillgångarna”. ( 14 )
 I första instans förklarades frysningsbeslutet år 2013 vara verkställbart i Republiken Lettland mot A. L., och denna verkställighetsförklaring fastställdes i överinstansen i den mån A. L. enligt frysningsbeslutet inte fick förfoga över sina aktier i VB oavsett om de tillhörde honom direkt eller indirekt, och i den mån frysningsbeslutet inte fick försämra aktiernas värde och inte fick förmå andra personer att handla på ett sådant sätt att det försämrade deras värde.
 Rūdolfs Meroni överklagade på nytt. Överklagandet riktar sig mot denna lettiska verkställighetsförklaring och ska nu avgöras av den hänskjutande domstolen. Frysningsförbudet hindrar delägaren Y från att utöva sin rösträtt avseende VB. Den grundläggande rätten till egendom berörs, i synnerhet som bolaget inte hörts i det engelska förfarandet. Detta strider mot principen om en rättvis rättegång.
 Mot denna bakgrund beslutade den hänskjutande domstolen att vilandeförklara målet och att ställa följande frågor till domstolen:
 Ska artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001 tolkas så, att åsidosättande, i ett förfarande om erkännande av en dom meddelad av en domstol i en annan medlemsstat, av rättigheter som tillkommer personer som inte är parter i målet rörande huvudsaken kan utgöra skäl att tillämpa bestämmelsen om ordre public i nämnda artikel 34.1 och vägra erkännande av den domen i den del som den avser personer som inte är parter i målet rörande huvudsaken?
 Om svaret på fråga 1 är jakande, ska då artikel 47 i stadgan tolkas så, att de principer om en rättvis rättegång som kommer till uttryck i nämnda bestämmelse tillåter att, då det beslutas om säkerhetsåtgärder i ett förfarande, rätten till egendom begränsas för personer som inte har uppträtt som parter i förfarandet – varvid det dock föreskrivs att den som berörs av beslutet om säkerhetsåtgärder ska ha rätt att när som helst vända sig till den behöriga domstolen med yrkande om att beslutet ska ändras eller upphävas – och att det är de som ansöker om säkerhetsåtgärden som ska tillse att beslutet delges de berörda personerna?”
 Enligt ansvarsfördelningen mellan EU-domstolen och den hänskjutande domstolen är EU-domstolen inte behörig för omständigheter i det nationella målet, och den nationella domstolen är i princip skyldig att bedöma om tolkningsfrågorna har betydelse för utgången i målet. Två processrättsliga särdrag bör dock nämnas för en bättre förståelse av förevarande mål, i synnerhet som de kan ha betydelse för frågan huruvida tolkningsfrågorna kan tas upp till sakprövning.
 För det första uppträder Rūdolfs Meroni tydligen, enligt de omständigheter som den hänskjutande domstolen har framlagt, i eget namn i det lettiska förfarandet. Rūdolfs Meronis ursprungliga egna ekonomiska rättigheter berörs av allt att döma inte av det omtvistade frysningsbeslutet, utan i första hand A. L.:s rättigheter, vars förmögenhet han förvaltar. Såtillvida tycks dock Rūdolfs Meroni anses som innehavare av de rättigheter till vilka A. L. är faktisk delägare, ( 15 ) varför man kan utgå från att tolkningsfrågorna har betydelse också för honom.
 Exakt när det ifrågavarande frysningsbeslutet delgavs A. L. eller Rūdolfs Meroni framgår för det andra inte entydigt av begäran om förhandsavgörande. De uppgifter som har lämnats till domstolen tyder emellertid på att en sådan delgivning som är avgörande för frysningsbeslutets verkan i varje fall har ägt rum; dels föreskrivs redan i punkt 22 i själva frysningsbeslutet att det ska delges svaranden, dels har det i den lägre instansen i Republiken Lettland redan fattats beslut om verkställighetsförklaring av frysningsbeslutet, och senast på det stadiet i förfarandet borde enligt artikel 42.2 i förordning nr 44/2001 beslutet ha delgetts A. L., för vars förmögenhet Rūdolfs Meroni uppträder som förvaltare. Inte heller i detta avseende kan därför tolkningsfrågorna sakna betydelse för utgången i målet eller vara hypotetiska när det gäller Rūdolfs Meroni.
 Med den första tolkningsfrågan vill den hänskjutande domstolen få klarhet i tolkningen av artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001, och den andra frågan ställs, för det fall svaret på den första frågan är jakande, beträffande artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna.
 De båda frågorna kan emellertid prövas tillsammans, eftersom en överträdelse av en grundläggande rättighet i den mening som avses i stadgan skulle få till följd att ordre public åsidosattes i den mening som avses i artikel 34 punkt 1 i förordning nr 44/2001. ( 16 )
 Med tolkningsfrågorna vill den hänskjutande domstolen följaktligen huvudsakligen få klarhet i huruvida ett frysningsbeslut från en domstol i en medlemsstat, vilket har meddelats som en interimistisk åtgärd utan att alla personer vars rättigheter kan vara berörda av frysningsbeslutet har hörts dessförinnan, kan strida mot ordre public i den verkställande staten eller mot artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, om varje person som berörs av beslutet när som helst kan vända sig till domstolen i ursprungsstaten med yrkande om att beslutet ska ändras eller upphävas.
 Jag ska emellertid först undersöka om det ifrågavarande frysningsbeslutet över huvud taget utgör en dom i den mening som avses i artikel 32 i förordning nr 44/2001, ( 17 ) eftersom erkännande och verkställighet av frysningsbeslutet, som är en interimistisk åtgärd, bara i ska bedömas i enlighet med förordningen i fråga om så är fallet.
 I domen i målet Denilauler ( 18 ), som meddelades mot bakgrund av Brysselkonventionen, tolkade domstolen begreppet dom restriktivt när det gällde interimistiska åtgärder, trots den vida definitionen av begreppet och fastslog att ett franskt beslut om kvarstad inte kunde verkställas i Tyskland, efter det att den franska domen hade meddelats både utan att den tyske gäldenären hade hörts och utan att beslutet först skulle delges denne. ( 19 ) Om detta tillämpas på det aktuella fallet råder emellertid inga tvivel i detta avseende. Såsom har förklarats ovan ska man åtminstone utgå från att frysningsbeslutet skulle delges A. L. eller dennes förvaltare och eventuellt också att vederbörande först skulle höras i det engelska förfarandet. Det ifrågavarande frysningsbeslutet utgör följaktligen en dom även enligt de stränga bedömningskriterierna i domen i målet Denilauer (125/79, EU:C:1980:130). Frågan huruvida numera mindre höga krav ska ställas på begreppet dom enligt kriterierna i förordning nr 44/2001 än enligt Brysselkonventionen, som låg till grund för domen i målet Denilauler, kan därför lämnas därhän. För fullständighetens skull bör dock påpekas att det inom ramen för förordning nr 44/2001 finns en del som talar för att den är mer positivt inställd när det gäller erkännande. ( 20 ) Om ett erkännande fortfarande skulle nekas utan urskiljning enligt Brysselkonventionen när svaranden inte eller inte i rätt tid hade delgetts stämningsansökan, kan det enligt förordning nr 44/2001 inte längre vara tal om något avslagsskäl trots utebliven delgivning när vederbörande inte inger något överklagande i beslutets ursprungsstat, trots att han eller hon har haft möjlighet till detta. ( 21 ) Om man tillämpar detta på interimistiska åtgärder innebär det (så som i förevarande mål) att det, om den dom som ska verkställas kan överklagas, skulle vara logiskt att redan då fastslå att den kan erkännas i enlighet med förordning nr 44/2001, om svaranden inte överklagar vid den nationella domstolen trots att detta är möjligt.
 Eftersom ett frysningsbeslut som det som är i fråga i det nationella målet enligt förordning nr 44/2001 i princip kan förklaras vara verkställbart, ska jag i det följande klarlägga huruvida skäl som har med ordre public att göra utgör hinder för en verkställighetsförklaring i det aktuella fallet.
 1. Bestämmelsen om ordre public i domstolens praxis
 Domstolen har gjort en restriktiv tolkning av de hinder för erkännande och verkställighet som beror på ordre public. ( 22 ) Rättspraxis i denna riktning har jag redan behandlat på annan plats ( 23 ) och begränsar mig för att undvika upprepningar i det följande till att göra en summarisk beskrivning av de väsentliga grundtankarna.
 Medlemsstaterna kan visserligen i princip själva bestämma de krav som ska ställas på begreppet ordre public enligt deras nationella begreppsbildning. Domstolen kontrollerar emellertid gränserna inom vilka en domstol i en medlemsstat kan tillämpa detta begrepp. ( 24 )
 En domstol får inte vägra att erkänna en dom av det enda skälet att den rättsregel som har tillämpats av domstolen i ursprungsstaten skiljer sig från den bestämmelse som skulle ha tillämpats av domstolen i den erkännande staten om målet hade anhängiggjorts där. ( 25 ) Ett åberopande av bestämmelsen om ordre public i artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001 kommer tvärtom i fråga endast i det fall då erkännandet eller verkställigheten av den dom som har meddelats i en annan medlemsstat på ett icke godtagbart sätt skulle innebära en konflikt med rättsordningen i den verkställande staten där domen görs gällande, genom att kränka en grundläggande princip. För att förbudet i artiklarna 36 och 45.2 i förordning nr 44/2001 mot en omprövning i sak av den utländska domen inte ska åsidosättas måste kränkningen innebära ett uppenbart åsidosättande av en rättsregel som anses vara av grundläggande betydelse i rättsordningen i fråga eller av en rättighet som anses vara en grundläggande rättighet i denna rättsordning. ( 26 )
 b) Ordre public och processuella rättigheter
 Den 16 juli 2015 bekräftade domstolen på nytt denna ståndpunkt i domen i målet Diageo Brands ( 27 ) och uttalade sig dessutom om frågan huruvida den omständigheten att en dom som har meddelats av en domstol i en medlemsstat uppenbart strider mot unionsrätten och har meddelats under åsidosättande av de processuella rättigheterna, enligt artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001 kan utgöra skäl för att inte erkänna domen.
 Domstolen har i detta avseende fastslagit att bestämmelsen om ordre public i sådana fall endast kan komma i fråga om den felaktiga rättstillämpningen innebär att ett erkännande av domen i den stat där den görs gällande skulle innebära ett uppenbart åsidosättande av en rättsregel av grundläggande betydelse i unionens rättsordning och således i den medlemsstatens rättsordning. ( 28 ) Beträffande åsidosättande av processuella rättigheter har domstolen vidare förklarat att de berörda parterna innan en dom förklaras vara verkställbar ska ”använda samtliga tillgängliga rättsmedel i ursprungsmedlemsstaten [för det beslut som ska verkställas] för att på förhand förhindra ett åsidosättande av grunderna för rättsordningen [i den verkställande staten], såvida inte särskilda omständigheter gör det alltför svårt eller omöjligt att använda rättsmedlen i ursprungsmedlemsstaten”. ( 29 ) Därmed har domstolen i överensstämmelse med artikel 34 led 2 i förordning nr 44/2001 ställt höga krav på den som hotas av verkställighet: Gäldenären får inte avvakta utan att agera och förlita sig på att han eller hon eventuellt kan åberopa felaktig rättstillämpning i ursprungsstaten inom ramen för sitt överklagande i verkställighetsförfarandet. Gäldenären måste tvärtom agera självmant när han eller hon har fått kännedom om domen i fråga och överklaga den med alla medel som står till buds i ursprungsmedlemsstaten. ( 30 )
 Domen i målet Diageo Brands (C‐681/13, EU:C:2015:471) ligger i detta avseende i linje med domen från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (nedan kallad Europadomstolen) av den 25 februari 2014, ( 31 ) som intressant nog har koppling till Lettland, precis som det aktuella fallet.
 I det ovannämnda målet hade Europadomstolen att mot bakgrund av artikel 6 i Europakonventionen ( 32 ) och rätten till en rättvis rättegång bedöma huruvida brister när förfarandet inleddes i Cypern kan anföras som skäl för att en tredskodom inte kan förklaras vara verkställbar i Lettland. Enligt artikel 34 led 2 i förordning nr 44/2001 utgör detta inte hinder för verkställighet om svaranden – så som i det mål som Europadomstolen hade att avgöra – har underlåtit att överklaga trots att han eller hon har haft möjlighet till detta. Europadomstolen anser också att det inte går att invända mot detta mot bakgrund av Europakonventionen, men betonar att den klagande investeringsrådgivaren alltså inte var oerfaren i affärshänseende. Även om den dom som skulle verkställas inte innehöll någon besvärshänvisning borde han därför rimligtvis ha kunnat informera sig om möjligheterna att överklaga i Cypern och inge ett överklagande där när han hade fått kännedom om den dom skulle verkställas. Han hade inte bevisat att det saknades rättsmedel eller att dessa inte gällde.
 Sista ordet har dock inte sagts i det målet, eftersom det enligt dom av den 25 februari 2014 återförvisades till stor avdelning vid Europadomstolen och ännu inte har avgjorts. För närvarande kan man emellertid med ledning av den dom som redan har meddelats utgå från att en gäldenär som inte är oerfaren i affärshänseende har avsevärda skyldigheter att medverka när det gäller att tillvarata materiella och processuella rättigheter; om han inte fullgör dessa skyldigheter förlorar hans åberopande av artikel 6 i Europakonventionen sin verkan.
 2. Tillämpning av rättskipningsprinciperna på det aktuella fallet
 Förutom den fråga som jag till att börja med ska undersöka, det vill säga om man med stöd av rättspraxis kan utgå från att ordre public har åsidosatts, ska jag för att ge den hänskjutande domstolen ett användbart svar också undersöka vem som kan göra gällande ett påstått åsidosättande av ordre public i tvisten om verkställighetsförklaringen och huruvida tredje parters påstådda rättigheter kan hävdas med sådana argument.
 a) Huruvida ett åsidosättande av ordre public föreligger i det nationella målet
 I det nationella målet har klaganden anfört att ”den rätt till egendom som tillkommer ... tredje män” ( 33 ) har kränkts. Med begreppet ”tredje man” avser han i första hand bolaget Y, eftersom A. L. ”bara ... ha[r] ekonomiska intressen” ( 34 ) i detta bolag vars rättigheter berörs av frysningsbeslutet och inte den egentliga andelsinnehavaren.
 Frysningsbeslutet riktar sig dock till A. L. personligen och omfattar bara per automatik de bolag och tillgångar som han kontrollerar i ekonomiskt hänseende. Enligt beslutet förbjuds A. L. slutligen att utföra alla handlingar som när det gäller VB skulle kunna leda till en direkt eller indirekt minskning av förmögenheten, och han förbjuds likaså att instruera ledningsorganen i de bolag som han kontrollerar. ( 35 )
 Huruvida frysningsbeslutet strider mot de grundläggande värderingarna i den lettiska materiella rätten framgår inte utan vidare, i synnerhet som den lettiska rättsordningen, vilket den hänskjutande domstolen har medgett, förvisso tillåter avgöranden i ett interimistiskt förfarande utan att gäldenären först hörs. ( 36 )
 Bortsett från detta föreskriver det engelska frysningsförbud som är i fråga i det aktuella fallet, när det gäller verkställighet utomlands och särskilt när det är frågan om tredje parter som inte uppträder i förfarandet i England, inte några oåterkalleliga och genomgripande åtgärder. Rättsverkan för tredje parter med säte utomlands – alltså de bolag som A. L. kontrollerar – krävs tvärtom enligt frysningsbeslutet bara under snäva villkor: För det första är en föregående delgivning bara avsedd att ha rättsverkan om den utländska lagstiftningen tillåter detta, ( 37 ) för det andra ska den som har delgetts frysningsbeslutet kunna vända sig till domstolen med yrkande om ändring eller upphävande av beslutet, ( 38 ) och för det tredje ska det oberoende av frysningsbeslutet fortfarande vara möjligt att uppfylla avtalsenliga skyldigheter utomlands. ( 39 )
 Frysningsbeslutet kännetecknas följaktligen dels av att det tar hänsyn till processrättsliga särdrag i den verkställande staten (som till exempel krav på delgivning), dels av att det ger den berörda parten ett avsevärt utrymme i materiellt hänseende också efter delgivningen. Om bolaget Y på grund av avtal som binder rösträtten till exempel skulle vara skyldigt att under vissa villkor utöva sin rösträtt på bolagsstämman i VB på ett på förhand bestämt sätt skulle frysningsbeslutet, som ju inte påverkar avtalsenliga skyldigheter, av allt att döma inte utgöra hinder för detta.
 Att genom frysningsbeslutet sätta munkavel i materiellt hänseende på tredje parter som inte har uppträtt i förfarandet, vilket skulle kunna bli relevant med hänsyn till ordre public, tycks inte föreskrivas mot denna bakgrund, tvärtom: Om en tredje part som inte har uppträtt i förfarandet, som till exempel bolaget Y, inte kan underkastas frysningsbeslutet beror detta huvudsakligen på att A. L. för det första är dess ”faktiska delägare”, för det andra på att den nationella rätten i den verkställande staten tycks erkänna denna rättsliga ställning, ( 40 ) och för det tredje på att ett sådant frysningsbeslut är tillåtet enligt ursprungsstatens nationella rätt. Ett eventuellt ingrepp i form av ett sådant frysningsbeslut i de grundläggande rättigheterna för företag som inte har uppträtt i förfarandet sker alltså i varje fall inte godtyckligt, utan med stöd av lagen.
 I den mån de tredje parter som nämns i frysningsbeslutet eventuellt kan överklaga detta, och dessa tredje parter dessutom är kapitalbolag, alltså personer som inte är helt oerfarna när det gäller affärer, finns det inte heller i processrättsligt hänseende något som tyder på att ordre public har åsidosatts. Detta gäller i varje fall om inte oöverstigliga hinder hotar om man vill överklaga i England, och i enlighet med principen om ömsesidigt förtroende för medlemsstaternas rättsvård kan man i avsaknad av konkreta indikationer på motsatsen utgå från att hindren inte är oöverstigliga. ( 41 )
 Det framgår snarare av den ovan anförda domen i målet Diageo Brand (C‐681/13, EU:C:2015:471) att alla möjligheter att vidta rättsliga åtgärder i ursprungsstaten ska uttömmas innan man över huvud taget kan göra gällande i den verkställande staten att ordre public har åsidosatts. Detta antagande överensstämmer också med Europadomstolens nyare rättspraxis beträffande artikel 6 i Europakonventionen, som till innehållet motsvarar artikel 47 i stadgan. Om man tillämpar dessa domar på förevarande mål torde man inte kunna utgå från att ordre public har åsidosatts, eftersom möjligheterna att vidta rättsliga åtgärder i ursprungsmedlemsstaten ännu inte har uttömts.
 Rūdolfs Meroni har dessutom gjort gällande att frysningsbeslutet inte är tillräckligt precist för att ligga till grund för utmätning i Lettland, något som domstolen slutligen inte har att bedöma i förevarande mål. Detta är nämligen inte en fråga som ska prövas inom ramen för artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001 på samma nivå som en verkställighetsförklaring.
 Det är snarare en fråga som avgörs av bestämmelserna om utmätning, vilka ankommer på medlemsstaterna att besluta om. Begäran om förhandsavgörande avser däremot bara frågan om verkställbarhetsförklaring, som är ett tidigare led än utmätning. Med andra ord, den omständigheten att en dom förklaras vara verkställbar behöver inte nödvändigtvis betyda att den kan verkställas med samma instrument för utmätning som de som står till buds i ursprungsstaten. Det som är avgörande för frågan huruvida en verkställbarhetsförklaring kommer i fråga är snarare huruvida det är en dom som är verkställbar i ursprungsstaten, ( 42 ) vilket man kan utgå från i det aktuella fallet. När det gäller vidtagande av verkställighetsåtgärder är det, vilket domstolen har fastslagit bland annat i domen i målet Prism Investments ( 43 ), emellertid möjligt att i ett skede efter det att domen har förklarats vara verkställbar inge ytterligare (nationella) överklaganden och göra invändningar – möjligtvis sådana som Rūdolfs Meroni har framfört.
 Det går slutligen inte att se att grundläggande rättsliga värderingar i den verkställande statens rättsordning, vilka skulle kunna ge oacceptabla resultat om frysningsbeslutet förklarades vara verkställbart, har åsidosatts ur ett unionsrättsligt perspektiv i ett fall som det som är i fråga i det nationella målet. Ordre public har följaktligen inte åsidosatts.
 b) Hävdande av tredje parters rättigheter i förfarande om verkställbarhetsförklaring
 Även om ordre public hade åsidosatts när det gäller de rättigheter som gäller för tredje part – bolaget Y i det aktuella fallet – skulle Rūdolfs Meroni, som enligt begäran om förhandsavgörande intar A.L.:s rättsliga ställning i det lettiska förfarandet, emellertid inte kunna göra ett sådant åsidosättande gällande genom ett överklagande som avser verkställbarhetsförklaringen av frysningsbeslutet mot A. L.
 Det framgår nämligen av systematiken i förordning nr 44/2001 att den domstol som behandlar verkställighetsförklaringen inte på eget initiativ ska undersöka den ifrågavarande domen med avseende på överensstämmelse med ordre public, utan försvarets rättigheter innebär, enligt skäl 18 i förordningen, att det är den potentiella gäldenären som kan överklaga verkställighetsförklaringen. Det skulle mot denna bakgrund strida mot systemet om gäldenären i detta sammanhang också kunde åberopa tredje parters rättsliga ställning, i synnerhet om de senare inte själva har överklagat verkställighetsförklaringen eller den ifrågavarande domen inte ens har delgetts dem.
 Domstolens dom i målet Draka NK Cables m.fl. ( 44 ) pekade i samma riktning. Enligt denna fick en borgenär som hade fordringar mot en gäldenär och som inte hade uppträtt i förfarandet inte delta i förfarandet om verkställbarhetsförklaring av domen (till exempel för att förhindra verkställighet för konkurrerande borgenärer). Enligt domstolen ska tvistemålet nämligen begränsas till parterna i målet, och detta skulle kringgås om man lät dessa göra tredje parters påstådda rättigheter gällande i förfarandet enligt artikel 43 och följande artiklar i förordning nr 44/2001.
 Om Rūdolfs Meroni inte driver sitt mål i bolaget Y:s namn, vilket det inte finns något som tyder på att han gör, får han alltså inte dra in dess intressen som ”tredje parters rättigheter” i förfarandet om verkställighetsförklaring. Rūdolfs Meronis argument beträffande ordre public skulle, även om de var motiverade, inte kunna beaktas i det nationella målet, eftersom rättigheter för tredje parter som inte har uppträtt i förfarandet görs gällande.
 Mot bakgrund av föregående överväganden föreslår jag att domstolen besvarar tolkningsfrågorna på följande sätt:
 Ett frysningsbeslut som har meddelats av en domstol i en medlemsstat och som har utfärdats som en interimistisk åtgärd utan att alla personer vars rättigheter kan vara berörda av frysningsbeslutet först har hörts, strider i vart fall inte mot artikel 34 led 1 i förordning nr 44/2001 eller mot artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, om varje person som berörs av beslutet när som helst kan vända sig till domstolen i ursprungsstaten med yrkande om att beslutet ska ändras eller upphävas.
 Genom överklagande av verkställighetsförklaringen kan bara klagandens egna rättigheter göras gällande och inte tredje parters rättigheter.
 ( 2 ) Dom Allianz (C‐185/07, EU:C:2009:69).
 ( 3 ) Tidigare också kallad Mareva injunction; se dom Gambazzi (C‐394/07, EU:C:2009:219, punkt 11).
 ( 4 ) Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 12, 2001, s. 1, i den lydelse som är tillämplig i det aktuella fallet, senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1103/2008 av den 22 oktober 2008 (EUT L 304, 2008, s. 80)).
 ( 5 ) Denna definition motsvarar väsentligen definitionen i artikel 25 i konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 299, 1972, s. 32) (nedan kallad Brysselkonventionen).
 ( 6 ) Bland annat ska en kopia av den dom som ska verkställas inges.
 ( 7 ) Den hänskjutande domstolen har inte närmare preciserat vad som avses med den rättsliga ställningen ”faktisk delägare” eller om det med detta kanske avses ett förvaltarskapsförhållande eller bara en faktisk möjlighet att utöva inflytande ungefär som en ägare.
 ( 8 ) I punkt 3 i begäran om förhandsavgörande betecknas han som ”depositarie för de tillgångar tillhörande [A. L.] som frysts i det straffrättsliga förfarandet” och i punkt 9 i det skriftliga yttrandet från Förenade kungariket som ”bailee of property of [A. L.]”.
 ( 9 ) Enligt punkt 13 i frysningsbeslutet.
 ( 10 ) Enligt punkt 15 i frysningsbeslutet under rubriken ”Andra parter än kärandena och svarandena”. Vid en överträdelse kan stränga sanktionsåtgärder vidtas till följd av ”contempt of court”.
 ( 11 ) Enligt punkt 20 i frysningsbeslutet.
 ( 12 ) Enligt punkt 21 i frysningsbeslutet.
 ( 13 ) Punkt 10.2.5 i begäran om förhandsavgörande.
 ( 14 ) Enligt punkt 1 i frysningsbeslutet.
 ( 15 ) Se punkterna 3 och 8 i begäran om förhandsavgörande.
 ( 16 ) Se, för ett liknande resonemang, dom Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, punkterna 38 och 39) och dom Gambazzi (C-394/07, EU:C:2009:219, punkt 28) samt mitt förslag till avgörande flyLAL-Lithuanian Airlines (C‐302/13, EU:C:2014:2046, punkt 74).
 ( 17 ) Se, beträffande det tidigare rättsläget och artikel 25 i konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (Brysselkonventionen), mitt förslag till avgörande Gambazzi (C‐394/07, EU:C:2008:748, punkterna 20–30).
 ( 18 ) Dom Denilauler (125/79, EU:C:1980:130, punkterna 2, 7, 8, 17 och 18).
 ( 19 ) Anmärkningsvärt nog avviker punkterna 17 och 18 i den tyska versionen av domen (som egentligen gäller, eftersom tyska var rättegångsspråk) från den franska texten, genom att karaktären av en dom enligt den senare texten inte föreligger vid kumulativ avsaknad av kallelse och delgivning (så också enligt omständigheterna i det nationella målet), medan det enligt den tyska versionen av domen ligger nära till hands att karaktären av en dom inte föreligger redan vid avsaknad av kallelse eller delgivning. Tyska Bundesgerichtshofs återhållsamma rättspraxis (se till exempel beslut av den 21 december 2006 i mål IX ZB 150/05, offentliggjort i bland annat RIW 2007, s. 217), enligt vilken ett kontradiktoriskt förfarande i ursprungsstaten först måste ha genomförts för att interimistiska åtgärder utomlands ska erkännas i Tyskland, beror möjligen bland annat på dessa skillnader mellan språkversionerna.
 ( 20 ) Se Leible, i Rauscher, EuZPR/EuIPR, Bryssel I-VO, tredje upplagan 2011, artikel 32, punkt 12a.
 ( 21 ) Se dom ASML (C‐283/05, EU:C:2006:787, punkterna 18–21).
 ( 22 ) Se, för ett liknande resonemang, dom Hoffmann (145/86, EU:C:1988:61, punkt 21), dom Hendrikman och Feyen (C-78/95, EU:C:1996:380, punkt 23), dom Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, punkt 21), dom Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, punkt 26), dom Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, punkt 55) och dom Trade Agency (C-619/10, EU:C:2012:531, punkt 49).
 ( 23 ) Förslag till avgörande flyLAL-Lithuanian Airlines (C‐302/13, EU:C:2014:2046, punkt 71 och följande punkter).
 ( 24 ) Dom Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, punkt 23), dom Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, punkt 28), dom Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, punkt 57), dom Trade Agency (C‐619/10, EU:C:2012:531, punkt 49) och dom flyLAL‐Lithuanian Airlines (C‐302/13, EU:C:2014:2319, punkt 47).
 ( 25 ) Dom Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, punkt 36), dom Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, punkt 29), dom Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, punkt 58), dom Trade Agency (C‐619/10, EU:C:2012:531, punkt 50), och dom flyLAL-Lithuanian Airlines (C‐302/13, EU:C:2014:2319, punkt 48).
 ( 26 ) Dom Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, punkt 37), dom Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, punkt 29), dom Gambazzi (C-394/07, EU:C:2009:219, punkt 27), dom Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, punkt 59), dom Trade Agency (C‐619/10, EU:C:2012:531, punkt 51) och dom flyLAL-Lithuanian Airlines (C‐302/13, EU:C:2014:2319, punkt 49).
 ( 27 ) Dom Diageo Brands (C‐681/13, EU:C:2015:471).
 ( 28 ) Dom Diageo Brands (C‐681/13, EU:C:2015:471, punkt 50).
 ( 29 ) Dom Diageo Brands (C‐681/13, EU:C:2015:471, punkt 64).
 ( 30 ) Se dom Apostolides (C‐420/07, EU:C:2009:271, punkt 80).
 ( 31 ) Europadomstolens dom Avotiņš/Lettland (ECLI:CE:ECHR:2014:0225JUD001750207, särskilt punkt 51 och följande punkter).
 ( 32 ) Denna bestämmelse motsvarar artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna. Med hänsyn till artikel 52.3 är därför tolkningen av artikel 6 i Europakonventionen av intresse för tolkningen av artikel 47; se mitt förslag till avgörande Schindler Holding m.fl./kommissionen (C‐501/11 P, EU:C:2013:248, punkterna 21–24).
 ( 33 ) Enligt punkt 8 i begäran om förhandsavgörande.
 ( 34 ) Enligt punkt 8 i begäran om förhandsavgörande.
 ( 35 ) Enligt punkt 9 i frysningsbeslutet.
 ( 36 ) Punkt 10.2.4 i begäran om förhandsavgörande.
 ( 37 ) Enligt punkt 21 i frysningsbeslutet.
 ( 38 ) Enligt punkt 13 i frysningsbeslutet.
 ( 39 ) Enligt punkt 20 i frysningsbeslutet.
 ( 40 ) I punkt 8 i begäran om förhandsavgörande talas det uttryckligen om innehav av ”rättigheter som [A. L. innehar] i egenskap av faktisk delägare i det nederländska bolaget [Y]”.
 ( 41 ) Rūdolfs Meronis ogrundade invändning i punkt 21 och följande punkter i hans skriftliga yttrande om att de engelska domstolarnas utrymme för skönsmässig bedömning är för stort är otillräcklig i detta avseende.
 ( 42 ) Dom Coursier (C‐267/97, EU:C:1999:213, punkt 23).
 ( 43 ) Dom Prism Investments (C‐139/10, EU:C:2011:653, punkt 40).
 ( 44 ) Dom Draka NK Cables m.fl. (C‐167/08, EU:C:2009:263, punkterna 29–31).


text:
1351 (MCCCLI) je bilo navadno leto, ki se je po julijanskem koledarju začelo na soboto.
 Dogodki
 Epidemija Črne smrti
 9. februar - Angleški kralj Edvard III. spravi skozi Parlament še en delavski statut, s katerim hoče fiksirati ceno delovne sile, ki je drastično porasla po zadnji epidemiji kuge in sprožila vrtoglavo inflacijo. Zakon ponovno ne doseže želenega učinka.
 Kuga se širi iz smeri Baltika po severnozahodni Rusiji. Poljski v veliki meri prizanese.
 Najmanj tretjina kmetijskih površin v Nemčiji ostane neobdelanih.
 Kuga opustoši Jemen.
 Kuga ponovno izbruhne na Kitajskem, tokrat v še hujšem izbruhu kot takrat v 30-ih, ko se je začela širiti po Svilni cesti proti zahodu. Ocenjeno je, da je v letih 1351-54 v provincah ov Rumeni reki (Hebei, Shanxi) pogubila med 50 do 90% prebivalstva, kar je več deset milijonov prebivalcev.
 Japonska
 februar - Uporniki Severnega dvora pod vodstvom Ašikage Tadajošija in vojska Južnega dvora pod vodstvom cesarja Go-Murakamija zasedejo prestolnico Severnega dvora Kjoto.
 13. februar - Sepuku je prisiljen storiti general Severnega dvora Ko Morofuju, ki je branil bivšo prestolnico Kamakuro.
 25. marec - Brata Ko Moronao, ki mu je Ašikaga Takaudži zaupal namestniška pooblastila, in Ko Morojasu se predata upornikom in vojski Južnega dvora v zameno za umik iz politike ter pomenišenje. Na poti nazaj v Kjoto ju iz zasede preseneti sovražni klan Uesugi in ju pobije skupaj z večino klana.
 26. november - Severni dvor: proticesar oziroma pretendent Severnega dvora Suko je prisiljen abdicirati. Šogun Ašikaga Tadajoši si namreč prizadeva za sklenitev miru z Južnim dvorom, zato mu je marionetni cesar nepotreben. 1352 ↔
 Ostalo
 23. marec - Koreja: umrlega korejskega kralja Čungdžeonga nasledi njegov stric Gongmin, ki začne postopoma izrinjati Mongole iz Koreje.
 26. marec - Viteški turnir trideseterice: angleški kralj Edvard III., ki zastopa hišo Montforških, in francoski kralj Ivan II., ki zastopa hišo Bloiških, izbereta za razplet bretonske nasledstvene vojne najcenejšo možno rešitev. Skupaj organizirata viteški turnir in vsak zase pošljeta v boj 30 vitezov in njihovih oporod. Namesto individualnih dvobojev se na bojišču sporazumejo za skupinsko bitko brez uporabe konj. Bitka traja več ur in do konca izčrpa obe strani, nazadnje pa jo odloči en od francoskih oporod Guillaume de Montauban, ki s prebojem na konju razbije utrjeno angleško formacijo in si podvrže sedem še agilnih angleških vitezov. Po koncu bitke ni viteza ali oporode, ki ne bi bil resneje ranjen, Francozi imajo 6, Angleži 9 mrtvih, Bretanija pa končno pripade Franciji, kar pa ne zaustavi Angležev, da ne bi Francozom zaradi uporabe konja očitali goljufijo.
 20. marec - Že na smrtni postelji je delhijski sultan Muhamad bin Tugluk priča razpadanju še pred desetletjem mogočnega imperija, ki ga je razširil skoraj čez celotno Indijo. Hindujska in muslimanska kraljestva indijske podceline se druga za drugo osvobajajo delhijske nadoblasti. Kar ostane njegovemu nasledniku in sinu Firuzu Šahu Tugluku je ponovno mestna država Delhi.
 8. april - Bitka pri Taillebourgu, Gaskonja: potem ko se Francozi in Angleži pobirajo po epidemiji kuge, orožje ponovno zarožlja na meji med angleško Gaskonjo in Francijo. V manjšem spopadu Angleži preženejo Francoze. Povod za obnovitev stoletne vojne.
 1. maj - Zürich se kot četrti kanton pridruži Švicarski konfederaciji treh prakantonov. 1352 ↔
 24. maj - Odstavljeni marinidski sultan Abu al-Hasan Ali ibn Usman umre osamljen v izgnanstvu nekje v gorovju Atlas. Aktualni sultan in sin Abu Inan Faris, ki je očeta več let preganjal, priredi večdnevno žalovanje.
 maj - Konstantinopel: drugi hezihastični koncil, na katerem so nasprotniki obsodili atoškega meniha Gragorija Palamo prikritega bogomilstva, se konča s triumfom Palame. Njegovi nasprotniki postanejo žrtve preganjanj in izobčenj. Glavni tožitelj Baarlam iz Kalabrije se je že pred časom vrnil nazaj v katolištvo, zato ni prisoten na koncilu.
 3. junij - Umrlega vladarja Verone Mastina II. della Scalo nasledi sovladar in brat Alberto II. della Scala, ki vlada vi imenu Mastinovih sinov.
 15. avgust - Potem ko se je madžarski kralj Ludvik I. vrnil iz neapeljske kampanje, oblikuje zavezništvo s poljskim kraljem Kazimirjem III. proti poganskim Litvancem, ki so rovarili na mejah. Skupaj si omenjenega dne podredita litvanskega velikega kneza Kęstutisa, ki obljubi, da se bo spreobrnil v krščanstvo, a se mu nekako uspe izmotati in izgnati Madžare s Poljaki iz Litve. Istega leta Ludvik I. sklene mirovni sporazum z neapeljsko kraljico Ivano I. 1352 ↔
 6. november - Francoski kralj Ivan II. ustanovi po vzoru angleškega reda podvezice nov elitni viteški Red zvezde. 1352 ↔
 11. december - Madžarski kralj Ludvik I. skliče zbor stanov, na katerem potrdi Zlato bulo iz leta 1222. Izjemoma uvede novo določilo, da kadar plemič umre brez naslednikov in je brez ožjih sorodnikov, takrat fevdi umrlega pripadejo kroni.
 Umrlega krškega škofa Ulrika II. iz Wildhausa nasledi Pavel iz Jägerndorfa.
 Bavarski vojvoda iz hiše Wittelsbaških Ludvik V. Bavarski prenese brandenburško marko in s tem pripadajočo elektorsko pravico na mlajša polbrata Ludvika Rimljana (II.) in Otona (VII.)
 Umrlega velikega mojstra vitezov križnikov Heinricha Dusemerja nasledi Winrich von Kniprode, 22. veliki mojster vitezov križnikov po seznamu.
 Italija: milanski nadškof in de facto vladar Milana Giovanni Visconti začne z nenapovedano vojno proti Florentinski republiki. Popoln fiasko florentinskih obveščevalcev se kaže v opustošenem toskanskem podeželju, k čemur prispevajo še tamkajšnji vladajočim gvelfom sovražni gibelini.
 Kastilija: revanšistična kraljica-vdova Marija Portugalska ukaže usmrtiti ljubico umrlega soproga Eleanoro Guzman, ki ima iz razmerja s kraljem deset otrok, vključno z najstarejšim Henrikom II.. Nezakonita usmrtitev ustvari razkol na kastiljskem dvoru, saj del dvorjanov zapusti novega kralja Petra in se pridruži Henriku. 1352 ↔
 Vstaja Rdečih tubanov, Kitajska: začetek oboroženega upora Han Kitajcev proti mongolski eliti dinastije Yuan. Vzroki za upor so slabo upravljanje omenjene dinastije in številne naravne katastrofe. Upor se organizira znotraj periferne budistično-manihejske ločine Belega Lotusa. To leto namreč ponovno popustijo nasipi na Rumeni reki, kar se konča s katastrofo. 1352 ↔
 Tajska: Ramathibodi I. odcepi južni del Tajske od severnega Kraljestva Suhotaj in osnuje svoje Kraljestvo Ajutthaja. V Evropi postane kasneje znano kot Siam.
 Potovanja maroškega popotnika Ibn Batute: po vrnitvi iz Andaluzije se ibn Batuta na jesen tega leta odpravi zadnje potovanje, ki ga vodi v podsaharsko Afriko. V maroškem mestu Sidžilmasa na robu Sahare najame karavano in organizira priprave. 1352 ↔
 Rojstva
 16. oktober - Gian Galeazzo Visconti, milanski vojvoda († 1402)
 1. november - Leopold III. Habsburški, avstrijski, štajerski, koroški in kranjski vojvoda, tirolski grof († 1386)
 Jošt Luksemburški, moravski mejni grof, brandenburški mejni grof, luksemburški vojvoda, nemški kralj († 1411)
 Peter d'Ailly, francoski kardinal, teolog in astrolog († 1420)
 Smrti
 13. februar - Ko Morofuju, japonski general
 20. marec - Muhamad bin Tugluk, delhijski sultan
 23. marec - Čungdžeong, korejski kralj (* 1338)
 25. marec - Ko Moronao in Ko Morojasu, japonski generala Severnega dvora, brata
 24. maj - Abu al-Hasan Ali ibn Usman, marinidski sultan
 3. junij - Mastino II. della Scala, vladar Verone (* 1308)
 20. junij - Margareta Ebner, nemška redovnica, mističarka (* 1291)
 20. oktober - Muso Soseki, japonski zen budistični menih, kaligraf, pesnik in estetik (* 1275)
 15. november - Ivana Pfirtška, avstrijska vojvodinja (* 1300)
 Eleanora Guzman, kastiljska plemkinja, ljubica kralja Alfonza XI. (* 1310)
 Heinrich Dusemer, 21. veliki mojster vitezov križnikov
 Ulrik II. iz Wildhausa, krški škof
 Glej tudi