text:
 3.10.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 254/63
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 246/2017
 от 15 декември 2017 година
 за изменение на приложение ХХ (Околна среда) към Споразумението за ЕИП [2019/1652]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 на Комисията от 31 юли 2017 година за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) за големи горивни инсталации съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XX към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 1еп (Решение за изпълнение (ЕС) 2017/902 на Комисията) от приложение XX към Споразумението за ЕИП се вмъква следната точка:
 „1ер.
 32017 D 1442: Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 на Комисията от 31 юли 2017 година за формулиране на заключения за най-добри налични техники (НДНТ) за големи горивни инсталации съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 212, 17.8.2017 г., стр. 1)“.
 Член 2
 Текстът на Решение за изпълнение (ЕС) 2017/1442 на исландски и норвежки език, който ще бъде публикуван в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, е автентичен.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 16 декември 2017 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 15 декември 2017 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Sabine MONAUNI
 (1) ОВ L 212, 17.8.2017 г., стр. 1.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21983A0826(01)
 83/413/EØF: Aftale i form af brevveksling om fastsættelse af visse bestemmelser for anvendelsen af ordningen med generelle toldpræferencer som følge af ikrafttrædelsen af aftalen mellem Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs medlemsstater og Det europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Den socialistiske føderative republik Jugoslavien på den anden side
 EF-Tidende nr. L 237 af 26/08/1983 s. 0001 - 0003 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 18 s. 0282 den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 18 s. 0282
 ++++ AFTALE i form af brevveksling om fastsaettelse af visse bestemmelser for anvendelsen af ordningen med generelle toldpraeferencer som foelge af ikrafttraedelsen af aftalen mellem Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstater og Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab paa den ene side og Den socialistiske foederative republik Jugoslavien paa den anden side ( 83/413/EOEF ) Brev nr . 1 Hr . formand , Ved forhandlingerne den 22 . juni 1983 om fastsaettelse af visse bestemmelser for anvendelsen af ordningen med generelle toldpraeferencer paa varer henhoerende under kul - og staalsektoren som foelge af ikrafttraedelsen af aftalen mellem Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstater og Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab paa den ene side og Den socialistiske foederative republik Jugoslavien paa den anden side blev parterne enige om foelgende bestemmelser : 1 . Fra den 1 . april 1983 , der er datoen for ikrafttraedelsen af aftalen mellem Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstater og Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab paa den ene side og Den socialistiske foederative republik Jugoslavien paa den anden side , kan der for varer , der paa et givet tidspunkt er opfoert i bilag A til afgoerelsen om anvendelse af generelle toldpraeferencer for visse jern - og staalprodukter med oprindelse i udviklingslande , som dokumentation med henblik paa indroemmelse af toldpraeferencer kun anvendes det i protokol nr . 3 til samarbejdsaftalen omhandlede varecertifikat EUR 1 . 2 . De i stk . 1 omhandlede varer : - som foer den 1 . april 1983 kunne udfoeres ledsaget af et oprindelsescertifikat blanket A og - som den 1 . april 1983 var under forsendelse , afventede toldbehandling eller var oplagt paa toldoplag eller i frizoner i Faellesskabet eller i Jugoslavien , kan nyde godt af bestemmelserne i aftalen , saafremt de har oprindelse i Jugoslavien i henhold til protokol nr . 3 i samarbejdsaftalen , dersom der inden fire maaneder fra den 1 . april 1983 over for toldmyndighederne i Faellesskabet fremlaegges et certifikat EUR 1 udstedt efterfoelgende af de kompetente myndigheder i Jugoslavien . De overgangsbestemmelser , der er fastsat i dette stykke , finder med de fornoedne aendringer anvendelse paa alle varer , der i fremtiden maatte befinde sig i en tilsvarende situation paa grund af en aendring , der er indtruffet enten inden for rammerne af ordningen med generelle toldpraeferencer eller som led i aftalen . 3 . Problemet vedroerende anvendelsen i 1983 af praeferenceordningen for EKSF-varer med oprindelse i Jugoslavien loeses ved den erklaering , der er vedlagt denne skrivelse . Jeg ville vaere Dem taknemmelig , saafremt De vil anerkende modtagelsen af denne skrivelse og over for mig bekraefte , at Deres lands myndigheder er indforstaaet med dens indhold . Modtag , hr . formand , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Formanden for delegationen for Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab Nikos DIMADIS BILAG Erklaering vedroerende anvendelsen i 1983 af praeferenceordningen for EKSF-varer med oprindelse i Jugoslavien 1 . Det forudsaettes , at opkraevningen af tolden kan genindfoeres for 1983 i henhold til artikel 3 , stk . 3 , i EKSF-aftalen , saa snart - maengderne af EKSF-varer , der er undergivet toldlofter eller kontingenter , og som er indfoert til Faellesskabet i perioden fra den 1 . januar til den 31 . marts 1983 i henhold til den generelle toldpraeferenceordning , - sammenlagt med de varemaengder , som i perioden fra den 1 . april 1983 , dvs . datoen for EKSF-aftalens ikrafttraeden , til den 31 . december 1983 indfoeres i henhold til den i naevnte aftale fastsatte ordning anvendt pro rata temporis , har naaet det i aftalen fastsatte aarlige loft . 2 . For de i stk . 1 , foerste led , omhandlede varer kan opkraevningen af told under ingen omstaendigheder genindfoeres , foer det i EKSF-aftalen fastsatte aarlige loft er naaet . Brev nr . 2 Hr . formand , Jeg har hermed den aere at anerkende modtagelsen af Deres skrivelse af dags dato om fastsaettelse af visse bestemmelser for anvendelsen af ordningen med generelle toldpraeferencer som foelge af ikrafttraedelsen af aftalen mellem Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstater og Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab paa den ene side og Den socialistiske foederative republik Jugoslavien paa den anden side . Jeg har den aere hermed at meddele Dem , at mit lands myndigheder er indforstaaet med indholdet af den paagaeldende skrivelse . Modtag , hr . formand , forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse . Formanden for delegationen for Den socialistiske foederative republik Jugoslavien Bora RAFAJLOVSKI


type: wikipedia

text:
(3122) Florence – planetoida z grupy Amora okrążająca Słońce w ciągu 2 lat i 129 dni w średniej odległości 1,77 au.
 Została odkryta 2 marca 1981 roku w Obserwatorium Siding Spring w Australii przez Schelte Busa. Nazwa planetoidy pochodzi od Florence Nightingale, angielskiej pielęgniarki i działaczki społecznej. Przed nadaniem nazwy planetoida nosiła oznaczenie (3122) 1981 ET3. Planetoida jest klasyfikowana jako obiekt bliski Ziemi (NEO) oraz Potencjalnie niebezpieczna planetoida (PHA).
 W piątek 1 września 2017 roku o godzinie 12:06 UTC minęła Ziemię w odległości 0,0472368 au (18,38 LD, 7 066 500 km), osiągając jasność około 8,7 magnitudo. Było to jedno z najbliższych spotkań Ziemi z planetoidą takich rozmiarów w latach 1900 – 2200.
 Własności fizyczne
 Planetoida ma w przybliżeniu kształt kulisty. W pobliżu równika rozciągają się wypiętrzenia. Na powierzchni znajdują się struktury przypominające kratery meteorytowe. Okres obrotu planetoidy wokół własnej osi wynosi około 2,4 godziny. Średnica Florence wynosi około 4,5 kilometra.
 Księżyce planetoidy
 Planetoida posiada dwa drobne księżyce. Zostały zarejestrowane 1 września 2017 roku przez radar obserwatorium astronomicznego w Goldstone. Szacuje się, że mogą mieć średnicę nie większą niż 300 metrów. Okresy ich obiegu wokół planetoidy wahają się od ośmiu godzin w przypadku bliższego do około dwudziestu godzin dla dalej położonego.
 Zobacz też
 lista planetoid 3001–4000
 lista ponumerowanych planetoid
 Przypisy
 Bibliografia
 Linki zewnętrzne
 Planetoidy z grupy Amora
 Nazwane planetoidy
 Obiekty astronomiczne odkryte w 1981


type: caselaw

text:
 9.2.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 37/22
 Sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. decembra 2007 – Schering-Plough proti Komisiji in EMEA
 (Zadeva T-133/03) (1)
 („Ničnostna tožba - Delna nedopustnost - Pravni interes - Brezpredmetna tožba - Ustavitev postopka“)
 (2008/C 37/32)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranke
 Tožeča stranka: Schering-Plough Ltd (Bruselj, Belgija) (zastopnika: G. Berrisch in P. Bogaert, odvetnika)
 Toženi stranki: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in M. Shotter, zastopnika) in Evropska agencija za zdravila (EMEA) (zastopniki: najprej N. Khan, zastopnik, skupaj s C. Sherliker, solicitor, nato C. Sherliker in T. Eicke, barrister)
 Intervenient v podporo tožeče stranke: Evropska federacija farmacevtske industrije in združenj (EFPIA) (Ženeva, Švica) (zastopniki: N Rampal, U. Zinsmeister in D. Waelbroeck, odvetniki)
 Predmet
 Predlog za razglasitev ničnosti akta z dne 14. februarja 2003, s katerim je EMEA zavrnila t.i. spremembo „tipa I“ imena farmacevtske oblike „lyophilisat oral“„Allex 5 mg oral lyophilisate“ v „Allex Reditabs 5 mg oral lyophilisate“.
 Izrek
 1)
 Ta sodba se v delu, v katerem je naperjena zoper Evropsko agencijo za zdravila (EMEA), zavrže kot nedopustna.
 2)
 O delu tožbe, ki je naperjen zoper Komisijo, ni treba odločati.
 3)
 EMEA nosi svoje stroške.
 4)
 Schering-Plough Ltd poleg svojih stroškov nosi tudi stroške Komisije.
 (1) UL C 171, 19.7.2003.


text:
 7.11.2009
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 267/10
 Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. septembri 2009. aasta otsus — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Kreeka Vabariik
 (Kohtuasi C-416/07) (1)
 (Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Direktiivid 91/628/EMÜ ja 93/119/EÜ - Määrus (EÜ) nr 1/2005 - Loomade kaitse vedamise ajal ja tapmisel või surmamisel - Ühenduse õigusnormide järjekindel ja üldine rikkumine)
 2009/C 267/17
 Kohtumenetluse keel: kreeka
 Pooled
 Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: H. Tserepa-Lacombe ja F. Erlbacher)
 Kostja: Kreeka Vabariik (esindajad: S. Charitaki, S. Papaïoannou ja E.-M. Mamouna)
 Kohtuasja ese
 Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiivi 91/628/EMÜ, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425/EMÜ ja 91/496/EMÜ (EÜT L 340, lk 17; ELT eriväljaanne 03/12, lk 133), artiklite 5, 8, 9 ja artikli 18 lõike 2 rikkumine — Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal ning millega muudetakse direktiive 64/432/EMÜ ja 93/119/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1255/97 (ELT 2005, L 3, lk 1), artikli 5 lõike 4, artikli 6 lõike 1, artikli 13 lõigete 3 ja 4, artikli 15 lõike 1, artiklite 25 ja 26 ning artikli 27 lõike 1 rikkumine — Nõukogu 22. detsembri 1993. aasta direktiivi 93/119/EÜ loomade kaitse kohta tapmisel või surmamisel (EÜT L 340, lk 21; ELT eriväljaanne 03/15, lk 421) artikli 3, artikli 5 lõike 1, artikli 6 lõike 1 ja artikli 8 rikkumine
 Resolutsioon
 1.
 Kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid selleks, et:
 —
 pädevad asutused saaksid ettenähtud korras kontrollida teekonnaplaane;
 —
 parvlaevasadamates või nende vahetus läheduses oleks ette nähtud kohad, mis on mõeldud loomadele puhkuse võimaldamiseks pärast nende laevalt mahalaadimist;
 —
 tagada transpordivahendite ja loomade tõhus kontroll,
 —
 tagada nende eeskirjade täitmine, mis käsitlevad loomade uimastamist tapmisel, ja
 —
 tagada tapamajade piisav inspekteerimine ja kontroll,
 —
 siis on Kreeka Vabariik rikkunud nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiivi 91/628/EMÜ, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425/EMÜ ja 91/496/EMÜ, muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003) artikli 5 A osa lõike 2 punkti d alapunkti i esimesest taandest ja artiklist 8, selle direktiivi, muudetud määrusega nr 806/2003, lisa VII peatüki punkti 48 alapunkti 7 lõikest b ning komisjoni 22. detsembri 1993. aasta direktiivi 93/119/EÜ loomade kaitse kohta tapmisel või surmamisel artiklist 3, artikli 5 lõike 1 punktist d, artikli 6 lõikest 1 ja artiklist 8 tulenevaid kohustusi.
 2.
 Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.
 3.
 Mõista Kreeka Vabariigilt välja kaks kolmandikku kohtukuludest. Mõista Euroopa Ühenduste Komisjonilt välja üks kolmandik kohtukuludest.
 (1) ELT C 283, 24.11.2007.


text:
 Avis juridique important
 |
 22000A0719(02)
 Protokoll om fastställande för perioden 3 december 1999-2 december 2002 av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Mauritius regering om fiske i Mauritius vatten
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 180 , 19/07/2000 s. 0030 - 0031
 Protokollom fastställande för perioden 3 december 1999-2 december 2002 av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Mauritius regering om fiske i Mauritius vattenArtikel 1Enligt artikel 2 i avtalet skall följande fiskemöjligheter beviljas för en treårsperiod från och med den 3 december 1999:>Plats för tabell>Artikel 21. Den ekonomiska ersättning som avses i artikel 6 i avatalet skall för ovan nämnda period vara 206250 euro per år.2. Denna ersättning täcker en årlig fångstvikt på 5500 ton i Mauritius vatten. Om gemenskapsfartygens årsfångst i Mauritius vatten överstiger denna kvantitet skall ersättningen höjas med 50 euro för varje extra ton fångst.3. Endast Mauritius får besluta om hur ersättningen skall användas.4. Ersättningen skall betalas till ett konto som anges av Mauritius regering, i statskassans namn.Artikel 3Under den period som omfattas av protokollet skall gemenskapen bidra med ytterligare 618750 euro för att finansiera nedanstående åtgärder, enligt följande fördelning:1. 543750 euro för vetenskapliga och tekniska program för att främja bättre förståelse för och förvaltning av fisket och de levande resurserna i Mauritius fiskezon, samt för att genomföra ett lämpligt övervaknings- och kontrollsystem som omfattar ett elektroniskt informationssystem för fiskeförvaltning baserat på fartygsövervakningssystemet.2. 75000 euro för stipendier för studier och yrkesutbildningspraktik inom olika vetenskapliga, tekniska och ekonomiska områden som berör fiske. Av detta belopp får upp till 25000 euro, på begäran av Mauritius fiskemyndighet, användas för att täcka kostnaderna för att delta i internationella möten om fiskerelaterade frågor.Mauritius fiskeriministerium skall tre månader efter det datum protokollet träder i kraft översända en årsrapport om genomförandet av dessa åtgärder och de resultat som uppnåtts till Europeiska kommissionens delegation i Mauritius. Kommissionen förbehåller sig rätten att begära ytterligare information om dessa resultat från Mauritius fiskemyndighet och att se över utbetalningarna mot bakgrund av hur åtgärderna faktiskt har genomförts.Alla angivna belopp skall betalas till ett konto som anges av Mauritius regering, i statskassans namn.Artikel 4Om gemenskapen skulle underlåta att göra någon av de utbetalningar som avses i artiklarna 2 och 3, får avtalet upphävas tillfälligt.Artikel 5Bilagan till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Mauritius regering om fiske i Mauritius vatten skall härmed upphöra att gälla och ersättas med bilagan till detta protokoll.Artikel 6Detta protokoll med bilaga träder i kraft samma dag som det undertecknas.Det skall tillämpas från och med den 3 december 1999.Utfärdat i ...På Mauritius regerings vägnarPå Europeiska unionens råds vägnarBILAGAVILLKOR FÖR ATT GEMENSKAPENS FARTYG SKALL FÅ UTÖVA FISKE I MAURITIUS VATTEN1. FORMALITETER VID ANSÖKAN OM OCH UTFÄRDANDE AV LICENSERFörfarandena för ansökan om och utfärdande av licenser som gör det möjligt för gemenskapens fartyg att fiska i Mauritius vatten skall vara följande:a) Europeiska gemenskapernas kommission skall senast 20 dagar före den begärda giltighetsperiodens början via sin representant i Mauritius till Mauritius myndigheter överlämna en ansökan från ägaren till varje fartyg som vill fiska enligt avtalet. Ansökan skall göras på de formulär som tillhandahålls av Mauritius för detta ändamål, enligt förlagan i tillägg 1.b) Varje licens skall utfärdas i fartygsägarens namn för fartyget. På begäran av Europeiska gemenskapernas kommission och i fall av force majeure, skall den licens som har utfärdats för ett fartyg ersättas av en licens för ett annat fartyg från gemenskapen.c) Licensen skall utfärdas av Mauritius myndigheter till Europeiska gemenskapernas kommissions representant på Mauritius.d) Licensen skall alltid förvaras ombord. Vid mottagandet av anmälan om förskottsbetalningen från Europeiska gemenskapernas kommission till Mauritius fiskemyndighet kommer fartyget att föras upp i en förteckning som skall anmälas till Mauritius myndigheter för fiskekontroll. En kopia av denna licens kan erhållas per fax i väntan på den egentliga licensen. Denna kopia, som skall förvaras ombord, tillåter fartyget att fiska i avvaktan på mottagande av licensen i original.e) Mauritius fiskemyndighet skall före den dag då protokollet träder i kraft meddela hur licensavgifterna skall betalas, främst vilket bankkonto och vilken valuta som skall användas.2. LICENSERNAS GILTIGHET OCH BETALNING1) FörskottsbetalningarFör notfartyg för tonfiskfiske och fartyg för fiske med flytlinor skall licenserna gälla ett år. De kan förnyas.Avgiften skall vara 25 euro per ton fångst i Mauritius vatten.För notfartygen för tonfiskfiske skall licenserna utfärdas vid förskottsbetalning av ett årsbelopp på 1750 euro per notfartyg, vilket motsvarar avgifterna för 70 ton årlig fångst i Mauritius vatten.För fartyg för fiske med flytlinor skall licenserna utfärdas vid förskottsbetalning till Mauritius av ett årligt belopp på 1375 euro för fartyg större än 150 brt och 1000 euro för fartyg på högst 150 brt. Dessa belopp motsvarar avgifterna för 55 respektive 40 ton årliga fångster i Mauritius vatten.Licenserna för fartyg som fiskar med linor skall gälla i ett år, sex månader eller tre månader. Avgiften skall fastställas i relation till brt enligt följande: 80 euro per år per brt tidsproportionellt.2) Slutlig sammanställningEuropeiska gemenskapernas kommission skall i slutet av varje kalenderår göra en slutlig sammanställning över avgifter för fiskeåret för notfartyg för tonfiskfiske och fartyg för fiske med flytlinor på grundval av fartygsägarnas fångstnoteringar som bekräftats av vetenskapliga institut som är behöriga att verifiera fångststatistik, t.ex. ORSTOM (Office of Overseas Scientific and Technical research), IEO (det spanska oceanografiska institutet), IPIMAR (Instituto Nacional das Pescas e do Mar) och de internationella fiskeriorganisationer i Indiska oceanen som Mauritius fiskemyndighet utnämner. Denna sammanställning skall samtidigt överlämnas till Mauritius myndigheter och till fartygsägarna. Fartygsägarna skall fullgöra sina ekonomiska förpliktelser inom 30 dagar efter det att de mottagit sammanställningen. Om avgiftsbeloppet för de faktiska fiskeinsatserna är lägre än förskottsbetalningen skall fartygsägaren inte kunna kräva tillbaka motsvarande innestående belopp.3. REDOVISNING AV FÅNGSTERFartyg som enligt avtalet har rätt att fiska i Mauritius vatten skall meddela Mauritius myndigheter sin fångststatistik, och sända en kopia till Europeiska gemenskapernas delegation i Mauritius, enligt följande förfarande:Notfartyg för tonfiskfiske skall fylla i en fiskeblankett som motsvarar förlagan i tillägg 2. Fartyg för fiske med flytlinor skall fylla i en fiskeblankett som motsvarar förlagan i tillägg 3. Fartyg som bedriver fiske med linor skall fylla i en fiskeblankett som motsvarar förlagan i tillägg 4.Dessa formulär skall fyllas i läsligt och undertecknas av fartygets befälhavare. De måste dessutom fyllas i av alla fartyg som har fått licens, även om de inte har fiskat.Blanketterna skall skickas till Mauritius myndigheter senast 45 dagar efter varje fiskeresa.4. OBSERVATÖRERAlla fartyg över 50 brt skall på begäran av Mauritius myndigheter ta ombord en observatör som utnämnts av dessa myndigheter för att kontrollera de fångster som gjorts i Mauritius vatten. Observatörerna skall erhålla alla hjälpmedel som krävs för att de skall kunna utföra sina uppgifter, bland annat tillgång till utrymmen och dokument. En observatör skall endast uppehålla sig på fartyget så länge som kontrollen pågår och skall få lämplig mat och, inkvartering under sin vistelse ombord. Om ett fartyg med en mauritisk observatör ombord lämnar Mauritius vatten kommer alla åtgärder att vidtas för att se till att observatören återvänder till Mauritius så snart som möjligt, på fartygsägarens bekostnad.5. RADIOKOMMUNIKATIONFartyg över 50 brt skall, när de inträder i och lämnar Mauritius vatten, samt var tredje dag vid fiske i Mauritius vatten, rapportera sin position och fångstvolymen ombord till en radiostation (namn, radioanrop och frekvens skall anges i licensen) eller per fax 230-208-1929 eller per e-post: fish@intnet.mu.6. FISKEZONERNotfiskefartyg för tonfiskfiske och fartyg som bedriver fiske med flytlinor får bedriva fiske i Mauritius vatten i området innanför territorialvattengränsen tolv sjömil från baslinjen.Fartyg som bedriver fiske med linor har endast tillåtelse att fiska i sina traditionella områden, nämligen Soudan Bank och East Soudan Bank.7. LEVERANS TILL PRODUKTION AV TONFISKKONSERVERGemenskapens tonfiskfartyg skall bemöda sig om att sälja en del av sin fångst till Mauritius produktion av tonfiskkonserver till ett pris som skall fastställas i det gemensamma avtalet mellan gemenskapens fartygsägare och de mauritiska producenterna av tonfiskkonserver.8. FÖRFARANDE VID BORDNING1) Överföring av uppgifterMauritius fiskemyndighet skall inom 48 timmar underrätta delegationen och flaggstaten om bordning av ett fiskefartyg under en medlemsstats flagg som fiskar enligt fiskeavtalet i Mauritius fiskezon samt översända en kort rapport om omständigheter och orsaker till bordningen. Delegationen och flaggstaten skall hållas informerade om eventuella inledda förfaranden eller sanktioner.2) Regler för bordningI enlighet med fiskelagstiftningen och relevanta förordningar, får överträdelser av reglerna reglerasa) genom förlikning, i vilket fall bötesbeloppet skall fastställas i enlighet med mauritisk lagstiftning om minimi- och maximibelopp, ellerb) om förlikning inte är möjlig, genom rättsliga förfaranden i enlighet med mauritisk i lag.3) Fartyget skall släppas och dess besättning ges tillstånd att lämna hamnområdeta) så snart som de förpliktelser som följer av förlikningsförfarandet har fullgjorts genom uppvisande av kvitto på betalningen, ellerb) mot uppvisande av bevis på att en bankgaranti har ställts i väntan på att det rättsliga förfarandet slutförs.Tillägg 1ANSÖKAN OM LICENS FÖR UTLÄNDSKT FISKEFARTYG>PIC FILE= "L_2000180SV.003402.EPS">Tillägg 2FISKELOGGBOK FÖR TONFISKFARTYG>PIC FILE= "L_2000180SV.003502.EPS">Tillägg 3FÅNGSTRAPPORT FÖR FARTYG SOM BEDRIVER FISKE MED FLYTLINOR>PIC FILE= "L_2000180SV.003602.EPS">>PIC FILE= "L_2000180SV.003701.EPS">Tillägg 4FISKE MED LINOR>PIC FILE= "L_2000180SV.003802.EPS">


type: legislation

text:
 28.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 168/6
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 559/2012 НА СЪВЕТА
 от 26 юни 2012 година
 за прекратяване на частичното междинно преразглеждане относно изравнителните мерки, приложими по отношение на вноса на определен полиетилентерефталат (PET) с произход от, inter alia, Индия
 СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основният регламент“), и по-специално членове 19 и 24 от него,
 като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
 като има предвид, че:
 1. ПРОЦЕДУРА
 1.1. Предишно разследване и съществуващи изравнителни мерки
 (1)
 С Регламент (ЕО) No 2603/2000 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилентерефталат (PET) с произход от, inter alia, Индия. Окончателните констатации и заключения от ускореното преразглеждане, проведено в съответствие с член 20 от основния регламент, са изложени в Регламент (ЕО) No 1645/2005 (3). След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките, с Регламент (ЕО) No 193/2007 (4) Съветът наложи окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) No 1286/2008 на Съвета (5) след частично междинно преразглеждане („последно разследване в рамките на преразглеждането“). Изравнителните мерки се състоят в налагането на специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR/т върху вноса от индивидуално назовани индийски производители, със ставка на остатъчното мито от 69,4 EUR/т, налагана върху вноса от всички други производители.
 (2)
 След промяна на наименованието на една индийска компания — South Asian Petrochem Ltd., в известие 2010/C 335/07 (6) Комисията стига до извода, че констатациите за антисубсидийните мерки по отношение на South Asian Petrochem Ltd. следва да се прилагат по отношение на Dhunseri Petrochem & Tea Limited.
 1.2. Съществуващи антидъмпингови мерки
 (3)
 С Регламент (ЕО) No 2604/2000 (7) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на PET с произход от, inter alia, Индия. Впоследствие съгласно член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета (8) беше проведено преразглеждане (преразглеждане за нов износител) по отношение на South Asian Petrochem Ltd, а окончателните констатации и заключения от него са посочени в Регламент (ЕО) No 1646/2005 на Съвета (9). След провеждане на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките, с Регламент (ЕО) No 192/2007 (10) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) No 1286/2008 след разследване в рамките на частично междинно преразглеждане. Размерът на мерките беше определен с оглед на нивото на отстраняване на вредата и беше под формата на налагане на специфични антидъмпингови мита. Ставката на митото варира от 87,5 EUR/т до 200,9 EUR/т върху вноса от индивидуално назовани индийски производители, със ставка на остатъчното мито в размер на 153,6 EUR/т, налагана върху вноса от всички други производители („настоящите антидъмпингови мерки“).
 (4)
 След промяна на наименованието на една индийска компания — South Asian Petrochem Ltd., в известие 2010/C 335/06 (11) Комисията стига до извода, че констатациите за антидъмпинговите мерки по отношение на South Asian Petrochem Ltd следва да се прилагат по отношение на Dhunseri Petrochem & Tea Limited.
 (5)
 С Решение 2005/697/ЕО (12) Комисията прие гаранции, предложени от South Asian Petrochem Ltd, с които се определя минимална вносна цена („гаранцията“). След промяна на наименованието, в известие 2010/C 335/05 (13) Комисията стига до извода, че предложената от South Asian Petrochem Ltd гаранция следва да се прилага по отношение на Dhunseri Petrochem & Tea Limited.
 1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
 (6)
 В съответствие с член 19 от основния регламент, от страна на Dhunseri Petrochem & Tea Limited — индийски производител износител на PET (наричан по-долу „заявителят“), беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане. Заявлението беше ограничено по обхват до субсидирането и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите антидъмпингови мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза се покриват от гаранцията.
 (7)
 Заявителят предостави prima facie доказателства, че по-нататъшното налагане на мярката на нейното настоящо равнище вече не е необходимо за компенсиране на подлежащото на изравняване субсидиране. Заявителят по-специално предостави prima facie доказателства, че сумата на неговата субсидия е намаляла до стойности, далеч по-ниски от митническата ставка, приложима понастоящем по отношение на него. Това намаление на общото ниво на субсидията вероятно се дължи най-вече на преустановяването на статута му на експортно ориентирана единица (EOU). Схемата за EOU е съставлявала по-голямата част (13,5 %) от установеното по време на ускореното преразглеждане субсидиране в размер на 13,9 %.
 (8)
 Установявайки след обсъждане с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства, на 2 април 2011 г. Комисията обяви започването на частично междинно преразглеждане (наричано по-долу „настоящото преразглеждане“) в съответствие с член 19 от основния регламент с известие 2011/С 102/08 (14). Обхватът на преразглеждането беше ограничен до проверка на субсидирането по отношение на заявителя.
 1.4. Страни, засегнати от разследването
 (9)
 Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и сдружението на производителите от Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за започване.
 (10)
 Една от заинтересованите страни поиска изслушване, като то ѝ беше предоставено.
 (11)
 С цел получаване на информацията, която смята за необходима за своето разследване, Комисията изпрати въпросник до заявителя и до правителството на Индия („ПИ“) и получи отговори в рамките на посочения за целта срок.
 (12)
 Комисията изиска и провери цялата информация, която сметна за необходима за определяне на субсидирането. Комисията извърши проверки на място в помещенията на заявителя в Колката, Индия и в сградите на ПИ в Ню Делхи (Генералната дирекция за външна търговия и Министерството на търговията) и в Колката (Министерство на търговията и промишлеността, Правителство на Западен Бенгал).
 1.5. Разследван период в рамките на преразглеждането
 (13)
 Разследването на субсидирането обхвана периода от 1 април 2010 г. до 31 март 2011 г. („разследван период в рамките на преразглеждането“ или „РПП“).
 1.6. Успоредно провеждано антидъмпингово разследване
 (14)
 На 2 април 2011 г. с известие 2011/С 102/09 (15) Комисията обяви започването на частично междинно преразглеждане на настоящите антидъмпингови мерки съгласно член 11, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент, като обхватът му беше ограничен до разглеждането на дъмпинга по отношение на заявителя.
 (15)
 При успоредното антидъмпингово разследване беше установено, че промените не са с дълготраен характер. Вследствие на това разследването в рамките на преразглеждането беше прекратено, без да бъдат изменени действащите мерки.
 2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
 2.1. Разглеждан продукт
 (16)
 Продуктът, който е предмет на преразглеждането, е PET с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Индия (наричан по-долу „разглежданият продукт“).
 2.2. Сходен продукт
 (17)
 В хода на разследването беше установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван в Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Следователно се приема заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на пазара за износ, са сходни продукти по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
 3. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
 3.1. Субсидиране
 (18)
 Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и от заявителя, и отговорите на въпросника на Комисията, бяха разследвани следните схеми, за които се предполага, че обхващат предоставяне на субсидии:
 Схеми на национално равнище:
 а)
 Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения („DEPBS“);
 б)
 Експортно ориентирани единици („EOU“)/Зони за преработка на продукцията за износ („EPZ“)/Специални икономически зони („SEZ“);
 в)
 Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“);
 г)
 Схема за фокусиране върху пазара („FMS“);
 д)
 Схема за експортно кредитиране („ECS“);
 е)
 Схема за освобождаване от данък върху доходите („ITES“).
 Регионални схеми:
 ж)
 Схема за стимулиране на Западен Бенгал („WBIS“).
 (19)
 Схемите, посочени в букви а) — г) от съображение 18, се основават на Закона за (развитие и регулиране на) външната търговия от 1992 г. (No 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Съгласно Закона за външната търговия ПИ има право да издава уведомления относно политиката на износ и внос. Те са обобщени в документите, посветени на външнотърговската политика („ВТП“), които се издават на всеки пет години от Министерството на търговията и редовно се актуализират. Два са документите относно ВТП, които са от значение за РПП в настоящия случай, а именно ВТП 04—09 и ВТП 09—14. Вторият документ влезе в сила през август 2009 г. Освен това ПИ определя и процедурите, уреждащи ВТП 04—09 г. и ВТП 09—14, в „Наръчник на процедурите, том I“ (съответно „НП I 04—09“ и „НП I 09—14“). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
 (20)
 Схемата под буква д) се основава на раздели 21 и 35А от Закона за банките от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия (РБИ) да дава нареждания на търговските банки в областта на експортните кредити.
 (21)
 Схемата под буква е) се основава на Закона за данъка върху дохода от 1961 г., който се изменя с годишния Финансов закон.
 (22)
 Схемата под буква ж) се управлява от правителството на Западен Бенгал и е създадена с известие на Министерството на търговията и промишлеността на Западен Бенгал No 580-CI/H от 22 юни 1999 г., последно заменено с известие No 134-CI/О/Incentive/17/03/I от 24 март 2004 г.
 3.2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (наричана по-долу „DEPBS“)
 а) Правно основание
 (23)
 Подробно описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от ВТП 04—09 и ВТП 09—14, както и в глава 4 от НП I 04—09 и НП I 09—14.
 б) Критерии за допустимост
 (24)
 Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
 в) Практическо прилагане на DEPBS
 (25)
 Износител, който има право да се ползва от тази схема, може да подаде молба за отпускане на кредити по DEPBS, които се изчисляват като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставките на кредитите по DEPBS са установени от индийските органи за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те са определени независимо дали вносните мита са реално платени, или не. Ставката по DEPBS за разглеждания продукт през РПП за настоящото разследване беше 8 % от цената франко борд при горна граница от INR 58/кг. В резултат на това максималната полза е INR 4,64/кг.
 (26)
 За да може да участва в схемата, дадено дружество трябва да осъществява износна дейност. В момента на сделката по износа износителят трябва да подаде декларация до индийските органи, в която да посочи, че осъществява износ по DEPBS. За да се осъществи износът на стоките, в хода на процедурата по изпращането им индийските митнически органи издават товарителница за износ. В този документ се посочва, inter alia, размерът на кредита по DEPBS, който следва да бъде предоставен за конкретната сделка по износ. Към момента на издаване на товарителницата за износ износителят знае каква точно полза ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответната ставка по DEPBS за изчисляване на ползата е прилаганата към момента на подаване на декларацията за износа. Следователно няма възможност за изменения на равнището на ползата със задна дата.
 (27)
 Беше установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по DЕРВЅ могат да бъдат осчетоводени при текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на митнически задължения при последващ внос без ограничения на всякакви стоки, с изключение на производствено оборудване. Стоките, внасяни за сметка на такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по DEPBS са свободно прехвърляеми и са валидни в рамките на 24 месеца от датата на отпускане.
 (28)
 Заявки за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой сделки за износ. De facto не съществува строго определен краен срок за подаване на заявление за кредити по DEPBS. Използваната за управление на схемата DEPBS електронна система не изключва автоматично сделките за износ след изтичане на крайния срок за подаване на заявления, посочен в параграф 4.47 от НП I 04—09 и НП I 09—14. Освен това, както изрично е предвидено в параграф 9.3 от НП I 04—09 и НП I 09—14, заявленията, получени след изтичане на крайния срок за подаване на заявления, винаги могат да бъдат разгледани, като бъде наложена малка наказателна такса (напр. 10 % от размера).
 (29)
 Беше установено, че по време на РПП заявителят е използвал тази схема.
 г) Заключения относно схемата DEPBS
 (30)
 В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредита по DEPBS се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява ликвидността му.
 (31)
 Освен това DEPBS зависи по закон от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
 (32)
 Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, както твърди заявителят. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, подточка i), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са употребени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител може да бъде допуснат за участие в DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, е достатъчно износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се възползват от DEPBS.
 д) Отмяна на DEPBS
 (33)
 С публично известие No 54 (RE-2010)/2009—2014 от 17 юни 2011 г. схемата DEPB получава последно удължаване за срок от три месеца до 30 септември 2011 г. Тъй като не беше публикувано последващо удължаване на срока, DEPBS реално е преустановена от 30 септември 2011 г. нататък. Следователно след 30 септември 2011 г. заявителят не се възползва от тази схема. Следователно е необходимо да се провери дали в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент следва да бъдат наложени мерки спрямо тази схема.
 (34)
 Във връзка с това беше установено, че заявителят е получил подобни ползи и по успоредно действащата схема за възстановяване на мита. Процентът на възстановяване на митото за РЕТ беше 5,5 % от стойността франко борд, при максимална граница от INR 5,50/кг. Схемата за възстановяване на мита обаче не е била използвана по време на РПП, поради което размерът на субсидията за тази схема не може да се изчисли.
 (35)
 Заявителят изтъкна, че схемата за възстановяване на мита е в съответствие с „насоките за влагането на суровини в производствения процес“, посочени в приложение II към основния регламент, по-специално част I от това приложение. Както и при DEPBS, беше установено, че процентът на възстановяване на мита се определя независимо от това дали вносните мита са реално платени или не.
 е) Изчисляване на размера на субсидията
 (36)
 В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, беше изчислен от гледна точка на ползата за получателя, за която е установено, че е налице през разследвания период в рамките на преразглеждането. В това отношение беше счетено, че ползата е била предоставена на получателя в момента, в който е била осъществена сделка за износ по тази схема. В този момент ПИ е длъжно да откаже да събира митата, като това е финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент.
 (37)
 С оглед на гореизложеното се счита за целесъобразно оценката на ползата по DEPBS да се извършва чрез сумиране на кредитите, получени за всички сделки за износ, осъществени по тази схема по време на РПП.
 (38)
 Когато бяха отправени обосновани искания, таксите, които са били необходими за получаването на субсидията, бяха извадени от така установените кредити, така че размерът на субсидията да се получи като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
 (39)
 В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията беше разпределен върху целия оборот от износа по време на периода на разследването в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
 (40)
 Въз основа на гореописаното ставката за субсидията, установена за заявителя през РПП във връзка с тази схема, възлиза на 6,7 %.
 3.3. Експортно ориентирани единици („EOU“)/Зони за преработка на продукцията за износ („ЕPZ“)/Специални икономически зони („SEZ“)
 (41)
 В хода на разследването беше установено, че заявителят не е получил никакви ползи от схемите EOU/EPZ/SEZ по време на РПП. Поради това не беше необходимо тези схеми да се анализират допълнително в рамките на настоящото разследване.
 3.4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“)
 а) Правно основание
 (42)
 Подробно описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от ВТП 04—09 и ВТП 09—14, както и в глава 5 от НП I 04—09 и НП I 09—14.
 б) Критерии за допустимост
 (43)
 Производителите износители и търговците износители, „обвързани“ с доставчици производители и доставчици на услуги, се допускат до участие в тази схема.
 в) Практическо прилагане
 (44)
 В случай че е спазено условието за задължение за износ, дадено дружество има право да внася производствено оборудване (ново и употребявано, но не по-старо от 10 години) с намалена ставка на митото. За тази цел след подаване на заявление и заплащане на такса, ПИ издава лиценз по EPCGS. Схемата предвижда намалена митническа ставка от 5 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по тази схема. С цел да бъде спазено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да бъде използвано за производството на определено количество стоки за износ в рамките на определен период от време. Съгласно ВТП 09—14 производственото оборудване може да бъде внесено с митническа ставка от 0 % по схемата EPCGS, но в този случай срокът за изпълнението на задължението за износ е по-кратък.
 (45)
 Титулярят на лиценз по EPCGS може да си набави производственото оборудване и на местния пазар. В такъв случай местният производител на производствено оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването му. Като алтернатива местният производител може да поиска да получи ползите за планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на титуляря на лиценз по EPCGS.
 (46)
 Беше установено, че по време на РПП заявителят е използвал тази схема.
 г) Заключение по отношение на схемата за EPCGS
 (47)
 В рамките на EPCGS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение, намалението на митото предоставя ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността на дружеството.
 (48)
 Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като тези лицензи не могат да бъдат получени без поемането на задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Заявителят изказа твърдението, че по отношение на купуването на производствено оборудване субсидиите по EPCGS не следва да се разглеждат като зависещи от извършването на износ, когато задължението за износ е било изпълнено преди РПП. Следователно не следва те да се разглеждат като специфични субсидии и не следва да подлежат на изравняване. Това твърдение обаче трябва да бъде отхвърлено. Трябва да се подчертае, че субсидията като такава зависи от извършването на износ, т.е. тя нямаше да бъде предоставена, ако дружеството не беше поело определено задължение за износ.
 (49)
 EPCGS не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото то не се влага в производството на изнасяните продукти.
 д) Изчисляване на размера на субсидията
 (50)
 Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова производствено оборудване в съответния отрасъл, т.е. 18,93 години. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази пълната стойност на ползата във времето. За тази цел за подходящ беше сметнат лихвеният процент на търговските банки, прилаган в Индия по време на РПП за заеми в местна валута.
 (51)
 В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше разпределен върху оборота от износа по време на РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа.
 (52)
 Размерът на субсидията, установен по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,6 %.
 3.5. Схема за фокусиране върху пазара („FMS“)
 а) Правно основание
 (53)
 Подробно описание на схемата FMS се съдържа в параграфи 3.9.1—3.9.2.2 от ВТП 04—09 и параграфи 3.14.1—3.14.3 от ВТП 09—14 и в параграфи 3.20—3.20.3 от НП I 04—09 и параграфи 3.8—3.8.2 от НП I 09—14.
 б) Критерии за допустимост
 (54)
 Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
 в) Практическо прилагане
 (55)
 При тази схема износът на всички продукти за държавите, изброени в допълнение 37(С) към НП I 04—09 и НП I 09—14, има право на митнически кредит, който се равнява на 2,5 % от стойността франко борд на изнасяните по тази схема продукти. От схемата са изключени някои видове износ, като износът на внесени или претоварени стоки, планираният износ, износът на услуги и оборотът от износа на единици, функциониращи по схеми за специални икономически зони/експортно ориентирани единици. От схемата са изключени и определени видове продукти, напр. диаманти, благородни метали, руда, зърнени храни, захар и петролни продукти.
 (56)
 Митническите кредити по схемата FMS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на издаване на съответното удостоверение за разрешаване на кредита. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване.
 (57)
 Удостоверението за разрешаване на кредита се издава от пристанището, от което е направен износът, след извършването на износа или изпращането на стоките. Ако заявителят представи пред органите копия на всички съответни документи за износа (напр. заповед за износ, фактури, товарителници, банкови удостоверения), ПИ няма правомощия при предоставянето на митническия кредит.
 (58)
 Беше установено, че по време на РПП заявителят е използвал тази схема.
 г) Заключение по отношение на схемата за FMS
 (59)
 В рамките на FMS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Митническият кредит по схемата за FMS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение, митническите кредити по FMS облагодетелстват износителя, тъй като подобряват неговата ликвидност.
 (60)
 Освен това FMS зависи по закон от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
 (61)
 Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Даден износител има право да се възползва от FMS независимо дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износителите, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от FMS. Освен това даден износител може да се възползва от митническите кредити по FMS, за да внася производствено оборудване, въпреки че то не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
 д) Изчисляване на размера на субсидията
 (62)
 Размерът на подлежащите на изравняване субсидии беше изчислен въз основа на предоставената полза за получателя, за която по време на РПП беше установено, че съществува и която е осчетоводявана от заявителя на принципа на текущото начисляване като приход при осъществяване на сделката по износ. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) беше разпределен върху оборота от износа по време на РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износа и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
 (63)
 Ставката на субсидията, установена по време на РПП за заявителя във връзка с тази схема, е по-малко от 0,1 %.
 3.6. Режим за експортно кредитиране („ECS“)
 (64)
 Беше установено, че заявителят се е възползвал от преференциални лихвени проценти за финансиране на своя износ по време на РПП до 30 юни 2011 г. Правното основание за този преференциален лихвен процент е описано в ръководен циркулярен документ DBOD No DIR. (Exp) BC 07/04.02.02/2009-10 (Кредит за износ в рупии/чужда валута и предоставяне на услуги за износителите) на РБИ, адресиран до всички търговски банки в Индия.
 (65)
 На 1 юли 2011 г. редът и условията за ECS са преразгледани в ръководен циркулярен документ DBOD No DIR. (Exp). BC.04/04.02.002/2011-12 (Кредит за износ в рупии/чужда валута и предоставяне на услуги за износителите) на РБИ. При преразгледаните условия не се предоставят никакви ползи на заявителя. В съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент тази схема не следва да подлежи на изравнителни мерки.
 3.7. Схема за освобождаване от данък върху доходите („ITES“)
 (66)
 В хода на разследването беше установено, че заявителят не е получил никаква полза по ITES през РПП. Следователно по-нататъшен анализ на тази схема в рамките на настоящото разследване не беше необходим.
 3.8. Схема за стимулиране на Западен Бенгал 1999 г. („WBIS 1999“)
 (67)
 Щат Западен Бенгал предоставя стимули на отговарящите на критериите промишлени предприятия под формата на редица ползи, включително освобождаване от данък върху продажбите и централния данък върху продажбите на крайни продукти, с цел да поощри промишленото развитие в икономически изостаналите райони на щата.
 а) Правно основание
 (68)
 Подробно описание на тази схема, прилагана от правителството на Западен Бенгал (наричано по-долу „ПЗБ“), се съдържа в уведомление No 580-CI/H от 22 юни 1999 г. на Министерството на търговията и промишлеността на ПЗБ.
 б) Критерии за допустимост
 (69)
 Дружествата, които основават ново промишлено предприятие или извършват мащабно разширение на съществуващо промишлено предприятие в изостанали райони, имат право да се ползват от тази схема. Независимо от това има дълъг списък с промишлени отрасли, които не отговарят на критериите за допустимост (негативен списък от отрасли), поради което предприятията в някои сфери не могат да се ползват от стимулирането.
 в) Практическо прилагане
 (70)
 В рамките на тази схема дружествата се задължават да инвестират в изостанали райони. Тези райони, които представляват определени териториални единици в Западен Бенгал, се класифицират в съответствие с икономическото си развитие в различни категории, като същевременно някои развити райони са изключени от прилагането на схемите за стимулиране. Основните критерии за установяването на размера на поощряването са размерът на инвестициите и районът, в който предприятието е или ще бъде разположено.
 г) Заключение
 (71)
 Чрез тази схема се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Тя представлява финансово участие от страна на ПЗБ, тъй като извършеното посредством нея поощряване — в настоящия случай освобождаване от данъка върху продажбите и централния данък върху продажбите на крайни продукти — намалява постъпленията от данъци, които иначе биха били дължими. Това стимулиране облагодетелства и дружествата, като подобрява финансовото им състояние, тъй като не се плащат данъци, които иначе биха били дължими.
 (72)
 Освен това схемата е специфична за всеки определен район по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставя само на някои дружества, които са инвестирали в определени географски райони в рамките на юрисдикцията на съответния щат. Тя не се предоставя на дружества извън тези райони, като освен това равнището на ползите е различно в зависимост от съответния район.
 (73)
 Следователно WBIS 1999 подлежи на изравнителни мерки.
 д) Изчисляване на размера на субсидията
 (74)
 Размерът на субсидията беше изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите и централния данък върху продажбите на крайни продукти, който по правило се дължи по време на разследвания период в рамките на преразглеждането, но който не е платен по тази схема. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) беше разпределен върху общите продажби по време на разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от износа и не се отпуска във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Изчислената по този начин ставка на субсидията възлиза на 1,4 %.
 3.9. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
 (75)
 Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, определен в съответствие с разпоредбите на основния регламент и изразен ad valorem, за заявителя възлиза на 8,7 %. Този размер на субсидирането надхвърлят прага de minimis, посочен в член 14, параграф 5 от основния регламент.
 (76)
 Равнищата на субсидиране, установени в рамките на настоящата процедура, за заявителя са, както следва:
 Схеми
 DEPBS
 EPCGS
 FMS
 WBIS
 ОБЩО
 Dhunseri Petrochem & Tea Ltd
 6,7 %
 0,6 %
 < 0,1 %
 1,4 %
 8,7 %
 (77)
 Поради това се счита, че в съответствие с член 19 от основния регламент субсидирането е продължило и по време на РПП.
 3.10. Устойчив характер на промяната на обстоятелствата по отношение на субсидирането
 (78)
 В съответствие с член 19, параграф 4 от основния регламент беше проучено също така дали има основание промяната в обстоятелствата да бъде разглеждана като промяна с дълготраен характер.
 (79)
 Беше установено, че през РПП заявителят e продължил да се възползва от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на ПИ. В допълнение, ставката на субсидията, установена при настоящото преразглеждане, е по-ниска от установената при последното разследване в рамките на преразглеждането. Също така беше установено, че промените, посочени от заявителя в съображение 7, действително са се осъществили. Реално заявителят не се е ползвал от схемата за EOU през периода на РПП, както е посочено в съображение 41.
 (80)
 Също така обаче беше установено, че най-важната схема, използвана от заявителя по време на РПП — DEBPS, е била преустановена на 30 септември 2011 г., а в момента заявителят се възползва от друга схема, която не е била използвана през РПП — възстановяването на мита. Следователно е очевидно, че преобладаващата ситуация през РПП не е с дълготраен характер, тъй като междувременно тя се е променила значително.
 (81)
 Следователно се прави заключението, че разследването в рамките на частичното междинно преразглеждане следва да бъде прекратено без изменение на действащите изравнителни мерки. Заявителят, както и останалите заинтересовани страни, бяха информирани за фактите и съображенията, на които се основава намерението да се препоръча преустановяване на разследването,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Частичното междинно преразглеждане на изравнителните мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилентерефталат, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20 и с произход от, inter alia, Индия, се прекратява без изменение на действащите мерки.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
 Съставено в Люксембург на 26 юни 2012 година.
 За Съвета
 Председател
 N. WAMMEN
 (1) ОВ L 188, 18.7.2009 г., стр. 93.
 (2) ОВ L 301, 30.11.2000 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 266, 11.10.2005 г., стр. 1.
 (4) ОВ L 59, 27.2.2007 г., стр. 34.
 (5) ОВ L 340, 19.12.2008 г., стр. 1.
 (6) ОВ C 335, 11.12.2010 г., стр. 7.
 (7) ОВ L 301, 30.11.2000 г., стр. 21.
 (8) ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 51.
 (9) ОВ L 266, 11.10.2005 г., стр. 10.
 (10) ОВ L 59, 27.2.2007 г., стр. 1.
 (11) ОВ C 335, 11.12.2010 г., стр. 6.
 (12) ОВ L 266, 11.10.2005 г., стр. 62.
 (13) ОВ C 335, 11.12.2010 г., стр. 5.
 (14) ОВ C 102, 2.4.2011 г., стр. 15.
 (15) ОВ C 102, 2.4.2011 г., стр. 18.


text:
 13.3.2010
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 63/30
 Begäran om förhandsavgörande framställd av Giudice di Pace di Varese den 17 december 2009 — Siddiquee Mohammed Mohiuddin mot Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 (Mål C-541/09)
 2010/C 63/49
 Rättegångsspråk: italienska
 Hänskjutande domstol
 Giudice di Pace di Varese
 Parter i målet vid den nationella domstolen
 Sökande: Siddiquee Mohammed Mohiuddin
 Motpart: Azienda Sanitaria Locale Provincia di Varese
 Tolkningsfrågor
 1.
 Ska artiklarna 4 och 6 i förordning nr 882/2004 (1) tolkas så, att de innebär en subjektiv rätt för enskilda aktörer att endast bli föremål för kontroller av livsmedel och drycker som utförs av sådan personal som uppfyller de krav som anges i dessa bestämmelser, och att denna rätt kan åberopas i domstol gentemot en medlemsstats beslut om sanktionsåtgärder?
 2.
 För det fall fråga 1 ska besvaras nekande, önskas svar på huruvida direktiv 2000/13/EG, (2) i ett sammanhang som avser gemenskapens lagstiftning om märkning av livsmedel och drycker, ska anses röra hälsoskyddsfrågor.
 3.
 Utgör direktiv 76/768 (3), i ändrad lydelse, eller andra relevanta gemenskapsbestämmelser hinder för att en medlemsstat föreskriver olika ansvar för aktörer i produktions- och försäljningsledet och fritar detaljhandlare från ansvar med anledning av deras verksamhet?
 4.
 För det fall att frågan ska besvaras nekande, ska artikel 6 i direktivet, i dess ändrade lydelse, tolkas så, att den medför ett solidariskt ansvar för tillverkaren av den kosmetiska produkten och för en detaljhandlare som inte deltar i produktionen, förpackningen och märkningen av den kosmetiska produkten?
 (1) EUT L 165, s. 1.
 (2) EUT L 109, s. 29.
 (3) EUT L 262, s. 169.


text:
 19.12.2009
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 312/29
 Beschikking van de president van het Gerecht van eerste aanleg van 29 oktober 2009 — Novácke chemické závody/Commissie
 (Zaak T-352/09 R)
 („Kort geding - Mededinging - Beschikking van Commissie waarbij boete wordt opgelegd - Bankgarantie - Verzoek om opschorting van tenuitvoerlegging - Geen spoedeisendheid”)
 2009/C 312/49
 Procestaal: Engels
 Partijen
 Verzoekende partij: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Slowakije) (vertegenwoordiger: A. Černejová, advocaat)
 Verwerende partij: Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: F. Castillo de la Torre en N. von Lingen, gemachtigden)
 Voorwerp
 Verzoek om opschorting van de tenuitvoerlegging van de beschikking van de Commissie van 22 juli 2009 inzake een procedure op grond van artikel 81 EG en artikel 53 EER (Zaak COMP/39.396 — Reagentia op basis van calciumcarbide en magnesium voor de staal- en gasindustrie), voor zover zij verzoekster betreft.
 Dictum
 1)
 Het verzoek in kort geding wordt afgewezen.
 2)
 De beslissing omtrent de kosten wordt aangehouden.


text:
 26.2.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 63/28
 Žaloba podaná dne 16. prosince 2010 — Fabryka Łożysk Tocznych Kraśnik v. OHIM — Impexmetal (FŁT-1)
 (Věc T-571/10)
 2011/C 63/54
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: polština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Polsko) (zástupce: J. Sieklucki, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Impexmetal S.A.
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 v celém rozsahu zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 6. října 2010 ve věci R 1387/2009-1;
 —
 uložit žalovanému a IMPEXMETAL S.A. náhradu nákladů řízení včetně nákladů vzniklých žalobkyni v řízení před odvolacím senátem a námitkovým oddělením Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatelka ochranné známky Společenství: žalobkyně
 Dotčená ochranná známka Společenství: obrazová ochranná známka „FŁT-1“ (přihláška č. 5026372) pro výrobky zařazené do třídy 7.
 Majitelka ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: IMPEXMETAL S.A.
 Namítaná ochranná známka nebo označení: obrazové ochranné známky Společenství „FŁT“ a národní slovní a obrazová ochranná známka „FŁT“ pro výrobky zařazené do třídy 7.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: námitce bylo z části vyhověno a přihláška ochranné známky byla pro některé výrobky zařazené do třídy 7 zamítnuta.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: zamítnutí odvolání podaného proti rozhodnutí námitkového oddělení.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (1) chybným posouzením podobnosti kolidujících označení, nezohledněním skutečnosti, že přihlášená ochranná známka patří k obchodnímu označení, které žalobkyně používala dlouho před podáním přihlášky, a že toto označení se na základě historického užívání stalo rozlišovacím znakem žalobkyně a nezohledněním dlouhé a nekonfliktní koexistence přihlášené ochranné známky a ochranných známek namítaných v námitkovém řízení.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, 24.3.2009, s. 1).


text:
N0 C 31 / 10 FR Journal officiel des Communautés européennes 31 . 1 . 97
 III
 (Informations)
 COUR DE JUSTICE
 AVIS DE CONCOURS GÉNÉRAUX
 (97 / C 31 / 06
 La Cour de justice des Communautés européennes publie dans le Journal officiel des Commu
 nautés européennes n° C 31 A du 31 janvier 1997 les concours généraux suivants :
 Édition finnoise
 CJ/LA/ 21 (juristes linguistes de langue finnoise )
 Édition suédoise
 CJ/ LA/22 (juristes linguistes de langue suédoise)
 Pour obtenir ce Journal officiel, s'adresser à la division du personnel de la Cour de justice des
 Communautés européennes, L-2925 Luxembourg.
 La date limite pour l'introduction des candidatures est fixée au 3 mars 1997 .


text:
30.1.2010
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 24/40
 Ricorso proposto il 26 novembre 2009 da AceaElectrabel Produzione SpA avverso la sentenza del Tribunale di primo grado (Prima Sezione) dell'8 settembre 2009 nella causa T-303/05, AceaElectrabel Produzione SpA/Commissione delle comunità europee
 (Causa C-480/09 P)
 2010/C 24/70
 Lingua processuale: l'italiano
 Parti
 Ricorrente: AceaElectrabel Produzione SpA (rappresentanti: L. Radicati di Brozolo, M. Merola, T. Ubaldi e E. Marasà, avvocati)
 Altre parti nel procedimento: Electrabel, Commissione delle comunità europee
 Conclusioni
 —
 Annullare la sentenza impugnata;
 —
 Accogliere le conclusioni già rassegnate nel ricorso di primo grado o, in subordine, rinviare la causa al Tribunale di primo grado ai sensi dell'art. 61 dello Statuto della Corte di giustizia;
 —
 Condannare la Commissione al pagamento delle spese di entrambi i gradi di giudizio.
 Motivi e principali argomenti
 1)
 Travisamento dei mezzi di ricorso, errori di diritto, nonché irragionevolezza e contraddittorietà della motivazione, con riferimento all'individuazione del destinatario dell'aiuto e alla valutazione del potere discrezionale della Commissione nel definire il destinatario dell'aiuto.
 Con il primo motivo la ricorrente AceaElectrabel Produzione S.p.A. («AEP» o la «ricorrente») lamenta gravi vizi della sentenza nella parte in cui il Tribunale rigetta il motivo di ricorso relativo all'erronea identificazione del beneficiario dell'aiuto, la quale costituiva il presupposto soggettivo per l'applicazione al caso di specie del principio di cui alla «giurisprudenza Deggendorf» (secondo cui l'erogazione di un nuovo aiuto dichiarato in sé compatibile può in determinate circostanze essere sospesa fino al rimborso di un precedente aiuto illegittimo alla medesima impresa). In primo luogo la ricorrente contesta la dichiarazione di irricevibilità di questo motivo nella parte relativa alla violazione dell'art. 88 (CE) e del Regolamento n. 659/99 (1). AEP fa valere che il Tribunale ha travisato questa parte del motivo, mediante il quale la ricorrente aveva inteso esclusivamente ricondurre l'errata identificazione del beneficiario dell'aiuto ad uno dei vizi tipici dell'atto amministravo. Affermando che il tema della violazione delle regole sul recupero degli aiuti è totalmente estraneo alla causa, il Tribunale ha dimostrato di aver travisato gli argomenti alla base di questa parte del presente motivo di ricorso.
 Inoltre, la ricorrente contesta la sentenza nella parte in cui omette di censurare la decisione malgrado il grave errore consistente nell'identificazione di AEP (beneficiaria del nuovo aiuto) con il gruppo ACEA (beneficiario dell'aiuto non rimborsato), fondata sull'erronea, illogica e contraddittoria applicazione della nozione di unità economica di un gruppo imprenditoriale elaborata dalla giurisprudenza comunitaria. La ricorrente contesta che tale nozione possa applicarsi al caso di una joint venture controllata congiuntamente da due gruppi distinti (come è il caso di AEP), poiché la giurisprudenza consolidata in materia di unità economica delle imprese si riferisce solo a casi di più imprese controllate esclusivamente da un'unica entità. L'errore è tanto più grave in quanto il Tribunale ha considerato irrilevante la circostanza che il capitale di AEP sia consolidato per il 70 % in un gruppo economico diverso, che nulla ha a che vedere con il beneficiario dell'aiuto non rimborsato. Il Tribunale ha errato altresì nell'applicazione della nozione di impresa funzionalmente autonoma, avendo affermato che la ricorrente non può essere considerata funzionalmente autonoma in quanto è sottoposta al controllo congiunto di due imprese.
 2)
 Travisamento dei mezzi di ricorso, errore di diritto, nonché contraddittorietà e insufficienza della motivazione, con riferimento agli argomenti dedotti dalla ricorrente riguardo alla portata della giurisprudenza Deggendorf ai fini della valutazione del caso di specie.
 Con il secondo motivo la Ricorrente evidenzia l'erroneità della sentenza nell'applicazione della giurisprudenza Deggendorf nella parte in cui conferma la valutazione della Commissione anche in relazione alla sussistenza del requisito oggettivo per l'applicazione della giurisprudenza Deggendorf. La ricorrente contesta in particolare il ragionamento del Tribunale nella parte in cui conferma che la Commissione non era tenuta a fornire elementi di prova precisi e circostanziati a dimostrazione del fatto che il cumulo del primo e del secondo aiuto creerebbe un effetto pregiudizievole sugli scambi comunitari tale da rendere il nuovo aiuto incompatibile con il mercato comune. L'onere della prova per la valutazione di incompatibilità di un aiuto notificato non può essere sovvertito a piacimento, in particolar modo quando la Commissione non ha fatto uso degli strumenti che il regolamento di procedura mette a sua disposizione. Il Tribunale non ha affrontato tali argomenti della Ricorrente ed ha acriticamente confermato la decisione della Commissione. Infine, il Tribunale non ha compreso né affrontato il motivo proposto dalla Ricorrente nella parte in cui rilevava che la dottrina Deggendorf non mira a creare uno strumento sanzionatorio per le imprese che non hanno proceduto al rimborso di un aiuto precedente, ma soltanto ad evitare che il cumulo di più aiuti in capo ad una sola impresa possa provocare un pregiudizio agli scambi comunitari tale da rendere incompatibile il nuovo aiuto fintantoché non si sia proceduto alla restituzione del precedente.
 (1) Regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio, del 22 marzo 1999, recante modalità di applicazione dell'articolo 93 del trattato CE (GU L 83, p. 1)


text:
 26.11.2015
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 311/26
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 273/2014
 vom 12. Dezember 2014
 zur Änderung von Anhang II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens [2015/2140]
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum (im Folgenden „EWR-Abkommen“), insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Die Durchführungsverordnung (EU) Nr. 700/2014 der Kommission vom 24. Juni 2014 zur Änderung der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 686/2012 hinsichtlich des berichterstattenden Mitgliedstaats für den Wirkstoff Dimethomorph (1) ist in das EWR-Abkommen aufzunehmen.
 (2)
 Anhang II des EWR-Abkommens sollte daher entsprechend geändert werden —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 In Anhang II Kapitel XV des EWR-Abkommens wird in Nummer 13zzze (Durchführungsverordnung (EU) Nr. 686/2012 der Kommission) Folgendes angefügt:
 „, geändert durch:
 —
 32014 R 0700: Durchführungsverordnung (EU) Nr. 700/2014 der Kommission vom 24. Juni 2014 (ABl. L 184 vom 25.6.2014, S. 8)“.
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 700/2014 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 13. Dezember 2014 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen (2), oder am Tag des Inkrafttretens des Beschlusses des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 206/2014 vom 30. September 2014 (3), je nachdem, welcher Zeitpunkt der spätere ist.
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 12. Dezember 2014.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Präsident
 Kurt JÄGER
 (1) ABl. L 184 vom 25.6.2014, S. 8.
 (2) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.
 (3) ABl. L 202 vom 30.7.2015, S. 87.


type: other

text:
Vollstreckungsrecht eines Inhabers einer privilegierten Forderung in der Wohlverhaltensperiode des Restschuldbefreiungsverfahrens | Blog: Insolvenzrecht, Insolvenz- & Schuldnerberatung – Rechtsanwälte Dr. Papsch & Collegen, Hannover
 Vollstreckungsrecht eines Inhabers einer privilegierten Forderung in der Wohlverhaltensperiode des Restschuldbefreiungsverfahrens
 BGH Beschluss vom 28.06.2012 AZ: IX ZB 313/11
 Der BGH hat entschieden, dass ein Insolvenzgläubiger von Ansprüchen aus einer vorsätzlich begangenen unerlaubten Handlung während der Dauer der Wohlverhaltensphase auch in den Vorrechtsbereich für solche Forderungen nicht vollstrecken darf.
 In dem dem Beschluss zugrunde liegenden Verfahren war am 27.11.2007 über das Vermögen des Schuldners das Insolvenzverfahren eröffnet worden. Mit Datum vom 30.11.2010 war das Insolvenzverfahren in die Wohlverhaltensphase des Restschuldbefreiungsverfahrens überführt worden. Der Beschwerdeführer ist Gläubiger einer ausgenommenen Forderung nach § 302 Nr.1 InsO. Hinsichtlich dieser Forderung hatte der Gläubiger den Erlass eines Pfändungs- und Überweisungsbeschlusses beantragt. Nach Festsetzung des monatlichen pfändungsfreien Betrages durch das Vollstreckungsgericht wurde der Pfändungs- und Überweisungsbeschluss nach Erinnerung des Schuldners aufgehoben und der Antrag auf seinen Erlass zurückgewiesen. Die von dem Gläubiger erhobene sofortige Beschwerde ist erfolglos geblieben und mit der zugelassenen Rechtsbeschwerde verfolgen sie ihren Antrag auf Erlass eines Pfändungs- und Überweisungsbeschlusses weiter, um in der Wohlverhaltensphase des Restschuldbefreiungsverfahrens in den Vorrechtsbereich des § 850 f Abs. 2 ZPO vollstrecken zu können.
 Der BGH hält die zulässige Rechtsbeschwerde für nicht begründet.
 Nach übereinstimmender Ansicht sowohl in der Rechtsprechung als auch im Schrifttum gelte das Vollstreckungsverbot des § 294 Abs. 1 InsO auch für solche Gläubiger, deren Forderung aus einer vorsätzlich begangenen unerlaubten Handlung stammt, welche vor Eröffnung des Insolvenzverfahrens begangen wurde.
 Zweck des Vollstreckungsverbotes sei es, den Neuerwerb des Schuldners, der nicht nach § 287 Abs. 2 InsO an den Treuhänder abgetreten oder an diesen nach § 295 InsO herauszugeben ist, den Zugriff der Insolvenzgläubiger zu entziehen. Darin einbezogen seien auch Gläubiger, deren Forderung auch einer vor Eröffnung des Insolvenzverfahrens vorsätzlich begangenen unerlaubten Handlung stammt. Das Privileg, dass diese Forderungen von der Restschuldbefreiung insoweit nicht erfasst sind, als die Forderung nach Erteilung der Restschuldbefreiung weiter durchsetzbar sein soll, beziehe sich nur auf die Insolvenzrechtliche Nachhaftung. Eine Sonderstellung innerhalb des Insolvenz oder Restschuldbefreiungsverfahrens werde dem Gläubiger dabei jedoch nicht zugewiesen.
 Nach dem BGH ist es ausgeschlossen, dass der Gläubiger einer ausgenommen Forderung bereits im Verlauf der Wohlverhaltensphase in den Vorrechtsbereich des § 850 f. Abs. 2 ZPO vollstreckt. Der Gesetzgeber habe sich für eine Gleichbehandlung aller Insolvenzgläubiger während des Laufs der Wohlverhaltensphase entschieden. Der Eigentumsgarantie des Grundgesetzes aus Art.14 Abs. 1 GG werde dabei insoweit Rechnung getragen, als dass Gläubiger ausgenommener Forderungen bei entsprechender Anmeldung und Feststellung des Anspruchs nach Erteilung der Restschuldbefreiung die Möglichkeit haben, weiter in das Vermögen des Schuldners zu vollstrecken.


text:
 16.11.2013
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 336/11
 Pritožba, ki jo je Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL vložila 24. septembra 2013 zoper sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi T-197/12, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
 (Zadeva C-509/13 P)
 2013/C 336/23
 Jezik postopka: nemščina
 Stranke
 Pritožnica: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (zastopnik: J. Carbonell Callicó, odvetnik)
 Drugi stranki v postopku: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
 Predloga
 Pritožnica Sodišču predlaga, naj:
 —
 razveljavi sodbo Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 11. julija 2013 v zadevi T-197/12 in s tem zavrne registracijo figurativne znamke Skupnosti št. 7585045 METRO za storitve iz razreda 36;
 —
 plačilo stroškov naloži drugima strankama v postopku.
 Pritožbeni razlogi in bistvene trditve
 Pritožba zoper navedeno sodbo Splošnega sodišča v bistvu temelji na treh pritožbenih razlogih.
 Prvič, pritožnica Splošnemu sodišču očita, da je zaradi napačne razlage storitev, na katere se nanašata zadevni znamki, in ker ni opravilo celovite presoje spornih znamk, kršilo člen 8(1)(b) Uredbe 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti (1).
 Drugič, obstajalo naj bi protislovje med sodbama enega in istega sodišča v postopkih, v katerih naj bi bile udeležene iste stranke in v katerih naj bi se obravnavala ista vprašanja v zvezi s podobnimi znamkami. Sodba v zadevi T-284/11, ki naj bi bila neločljivo povezana s to zadevo, se naj ne bi upoštevala, kljub temu, da naj bi pritožnica nanjo pravočasno in pravilno opozorila.
 Tretjič, navaja se, da je v postopku pred Splošnim sodiščem Evropske unije prišlo do kršitev postopka, ki so škodovale interesom pritožnice in zaradi katerih se je ta večkrat znašla v položaju brez pravnega varstva. Zlasti naj bi obravnava potekala ob odsotnosti pritožnice, čeprav je ta iz tehtnih razlogov, katerih obstoj je ustrezno dokazala, predlagala, naj se obravnava prestavi.
 (1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).