text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 20.9.2019
 COM(2019) 424 final
 PIELIKUMS
 dokumentam
 PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam
 Nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošana
 _______________
 Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstis,
 vēloties nodrošināt to, ka izcelsmes noteikumi paši par sevi nerada ierobežojošas, traucējošas vai kropļojošas sekas starptautiskajai tirdzniecībai,
 vēloties nodrošināt, ka izcelsmes noteikumi tiek sagatavoti un piemēroti taisnīgā, atklātā, paredzamā, pēctecīgā un neitrālā veidā,
 atzīstot, ka skaidri un paredzami izcelsmes noteikumi un to piemērošana nodrošina starptautiskās tirdzniecības plūsmu,
 atzīstot, ka ir vēlams nodrošināt tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz izcelsmes noteikumiem,
 vēloties papildināt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā noteiktos paziņošanas pienākumus,
 apstiprinot, ka tiesību aktu, noteikumu un prakses, kas attiecas uz izcelsmes noteikumiem, pārredzamības uzlabošana palīdzēs samazināt atbilstības nodrošināšanas izmaksas uzņēmējiem, kuri vēlas piedalīties globālās vērtību ķēdēs, jo īpaši mikrouzņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem,
 lemj par izcelsmes noteikumiem šādi.
 1.Ir vēlams uzturēt un veicināt augstu pārredzamības un savstarpējas izpratnes līmeni par PTO dalībvalstu pašlaik izmantotajiem izcelsmes noteikumiem un saistītām dokumentārajām prasībām. Izcelsmes noteikumi ir noteikumi, uz kuriem attiecas Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 1. pants.
 2.Lai uzlabotu pārredzamību un veicinātu labāku izcelsmes noteikumu izpratni, PTO dalībvalstis saskaņā ar šā lēmuma 1. pielikumu paziņo PTO sekretariātam par izcelsmes noteikumiem, kurus tās izmanto, piemērojot vislielākās labvēlības režīmu saskaņā ar GATT 1994 I, II, III, XI un XIII pantu.
 3.Dalībvalstis tiek aicinātas aizpildīt 1. pielikuma paziņošanas veidlapu, ziņojot PTO sekretariātam par jebkuriem citiem tās izmantotajiem izcelsmes noteikumiem, citu nepreferenciālas tirdzniecības politikas instrumentu piemērošanā saskaņā ar 1. panta 2. punktu Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem.
 4.Turklāt saskaņā ar 2. pielikumu dalībvalstis apraksta savu praksi attiecībā uz izcelsmes sertifikātiem un citiem obligātiem nepreferenciāliem mērķiem paredzētiem dokumentāriem izcelsmes apliecinājumiem, par kuriem paziņots saskaņā ar 1. pielikumu
 1
 . Dalībvalstis, kas ziņo, ka tās neīsteno izcelsmes noteikumus saskaņā ar 1. pielikumu, tomēr aizpilda 2. pielikumu.
 5.Paziņojumus saskaņā ar šā lēmuma 2. un 4. punktu iesniedz ne vēlāk kā vienu gadu pēc šā lēmuma pieņemšanas.
 6.Saskaņā ar šo lēmumu PTO sekretariāts paziņoto informāciju dara publiski pieejamu.
 7.Katra dalībvalsts savu pieejamo resursu ietvaros izveido vai uztur vienu vai vairākus informācijas sniegšanas centrus, kas sniedz atbildes uz valdību, tirgotāju un citu ieinteresēto personu pamatotiem jautājumiem par izcelsmes noteikumiem un saistītajām dokumentārajām prasībām, kā arī nodrošina ar vajadzīgajām veidlapām un dokumentiem
 2
 . Dalībvalstis paziņo PTO sekretariātam attiecīgo informācijas sniegšanas centru kontaktinformāciju saskaņā ar 1. pielikumu. Vismazāk attīstīto dalībvalstu rīcībā ir divi gadi šīs informācijas paziņošanai PTO sekretariātam.
 8.Dalībvalstis cenšas nodrošināt atsauces uz tiesību aktiem, tīmekļa vietnes, skaidrojošos dokumentus vai jebkurus citus dokumentus PTO valodā.
 9.Tās dalībvalstis, kuras ievieš būtiskas izmaiņas tādos savos izcelsmes noteikumos un ar tiem saistītajās dokumentārajās prasībās, par ko ir paziņots saskaņā ar šo lēmumu, nekavējoties saskaņā ar šo lēmumu ziņo par šīm izmaiņām PTO sekretariātam.
 10.Izcelsmes noteikumu komiteja (CRO) pārbauda esošos izcelsmes noteikumus un ar tiem saistītās dokumentārās prasības, pamatojoties uz informāciju, kas paziņota saskaņā ar šo lēmumu, lai identificētu tirdzniecības atvieglošanas praksi un veicinātu noteikumu izplatīšanu starptautiskā mērogā.
 11.PTO sekretariātam pēc jaunattīstības valstu un vismazāk attīstīto dalībvalstu pieprasījuma būtu jāpalīdz tām īstenot šā lēmuma noteikumus.
 12.Neko šajā lēmumā neinterpretē kā tādu, kas ietekmē Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā vai tirdzniecības atvieglošanas nolīguma 1. pantā noteiktās dalībvalstu tiesības un pienākumus.
 13.Šo lēmumu, jo īpaši tā 2. un 3. punktu, pārskata pēc trīs gadiem pēc tā pieņemšanas un vajadzības gadījumā arī vēlāk, lai turpmāk uzlabotu nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamību.
 1 PIELIKUMS
 PAZIŅOŠANAS VEIDLAPA PAR NEPREFERENCIĀLAS IZCELSMES NOTEIKUMIEM
 1. pielikumu var pavairot tik daudz eksemplāros, cik dalībvalsts uzskata par vajadzīgu
 I
 PAMATINFORMĀCIJA
 1)
 Paziņotāja dalībvalsts
 2)
 Informācijas sniegšanas centri
 (ja iespējams, norādiet šādu kontaktinformāciju: vārds, uzvārds, tālr., e-pasts, tīmekļa vietne)
 3)
 Vai nepreferenciālas izcelsmes noteikumi ir spēkā?
 □
 Jā
 □
 Nē*
 * Ja jūsu atbilde ir “Nē”, turpmākie šā pielikuma jautājumi nav jāaizpilda
 4)
 Kādiem tirdzniecības politikas instrumentiem tiek izmantoti šie nepreferenciālas izcelsmes noteikumi (skatīt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 1. panta 2. punktu)?
 5)
 Noteikumu spēkā stāšanās datums vai jebkādi to būtiski grozījumi:
 6)
 Vajadzības gadījumā — piemērošanas termiņš:
 7)
 Par pārvaldi atbildīgā valsts iestāde vai nevalstiska iestāde:
 8)
 Vajadzības gadījumā — interneta saite uz tiesību aktiem un citiem skaidrojošiem dokumentiem, ja tādi ir:
 9)
 Komentāri, ja tādi ir:
 II
 NEPREFERENCIĀLAS IZCELSMES NOTEIKUMU PIEMĒROŠANA
 10)
 Vai nepreferenciālas izcelsmes noteikumus piemēro importam?
 □
 Jā
 □
 Nē
 11)
 Vai nepreferenciālas izcelsmes noteikumus piemēro eksportam?
 □
 Jā
 □
 Nē
 12)
 Vai, piemērojot nepreferenciālas izcelsmes noteikumus, piemēro de minimis noteikumu?
 □
 Jā
 □
 Nē
 Ja “jā”, lūdzu, norādiet de minimis slieksni un attiecīgās atsauces uz tiesību aktiem, kas attiecas uz 10. — 12. jautājumu
 III
 BŪTISKAS PĀRVEIDES KRITĒRIJI PRECES IZCELSMES NOTEIKŠANAS VAJADZĪBĀM
 13)
 Vispārīgi kritēriji, ja tie attiecas uz visiem produktiem
 14)
 Attiecīgā gadījumā — konkrētiem produktiem piemērojami izcelsmes noteikumi:
 15)
 Nenoteiktas izcelsmes materiāla un noteiktas izcelsmes materiāla definīcija, ja tāda ir:
 16)
 To minimālo darbību saraksts, kuras nepiešķir izcelsmi, ja tādas ir:
 17)
 Pārējie noteikumi, ja tādi ir:
 18)
 Jebkura cita informācija, ko dalībvalsts uzskata par vajadzīgu (ja vajadzīgs, norādiet interneta saiti)
 IV
 IEPRIEKŠĒJI NOLĒMUMI
 Vai par preces izcelsmi ir iepriekšēji nolēmumi?
 3
 □
 Jā
 □
 Nē
 Atbildīgā iestāde, kura izdevusi iepriekšējo nolēmumu (par izcelsmi)
 Norādījumi par iepriekšēja nolēmuma piemērošanu
 Interneta saite uz tiesību aktiem un citas attiecīgās atsauces uz tiesību aktiem:
 2 PIELIKUMS
 PAZIŅOJUMA VEIDLAPA DOKUMENTĀRAJĀM PRASĪBĀM SAISTĪBĀ AR
 NEPREFERENCIĀLAS IZCELSMES NOTEIKUMIEM
 1)
 Vai importam ir obligāti vajadzīgs izcelsmes sertifikāts un / vai cits obligāts dokumentārs izcelsmes apliecinājums?
 □
 Jā
 □
 Nē**
 2)
 Vai eksportam ir obligāti vajadzīgs izcelsmes sertifikāts un / vai cits obligāts dokumentārs izcelsmes apliecinājums?
 □
 Jā
 □
 Nē**
 3)
 Vai izcelsmes sertifikātu un / vai citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu formāts un / vai saturs ir standartizēts vai noteikts?
 Ja “jā”, lūdzu, pievienojiet tā kopiju vai sniedziet attiecīgo informāciju šā pielikuma papildinājumā
  Jā
 
 Nē
 * Ja jūsu atbilde uz 1. un 2. jautājumu ir “Nē”, turpmākie šā pielikuma jautājumi nav jāaizpilda
 4)
 Ja sertifikāts tiek pieprasīts tikai noteiktās situācijās, lūdzu, norādiet gadījumus, kad šis sertifikāts (vai cits obligāts dokumentārs izcelsmes apliecinājums) ir jāsniedz, kā arī attiecīgo formātu (noteiktas formas vai citādu)
 5)
 Ja obligātās prasības attiecībā uz sertifikātu un/vai citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu attiecas tikai uz konkrētiem produktiem, lūdzu, norādiet, uz kurām HS nodaļām, kā arī attiecīgo formātu (noteiktas formas vai citādu)
 6)
 Atbrīvojumi no obligātās prasības uzrādīt sertifikātu un / vai jebkuru citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu (piemēram, mazas vērtības sūtījumi, pasta sūtījumi,...)
 7)
 Valsts vai nevalstiska iestādes, kuras ir izraudzītas izdot sertifikātus un / vai jebkuru citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu (ja piemērojams)
 8)
 Lūdzu, norādiet attiecīgās atsauces uz tiesību aktiem, kas attiecas uz 1. — 7. jautājumu.
 2. PIELIKUMS – PAPILDINĀJUMS
 Vajadzības gadījumā, lūdzu, pievienojiet noteiktās formas veidlapu un/vai interneta saiti uz izcelsmes sertifikāta noteikto formu (vai citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu)
 __________
 (1)
 Tas neskar citus izcelsmes apliecinājumus, kurus kompetentās iestādes var pieprasīt kontroles nolūkos.
 (2)
 Tiek uzskatīts, ka šis informācijas sniegšanas centrs var būt tas pats, kas ir izveidots vai tiek uzturēts saskaņā ar tirdzniecības atvieglošanas nolīguma (TFA) 1. panta 3. punktu, un dalībvalstīm nav jāsniedz papildu informācija, veidlapas un dokumenti, izņemot tos, kas paredzēti tirdzniecības atvieglošanas nolīgumā.
 (3)
 Saskaņā ar Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 2. panta h) punkta un Tirdzniecības atvieglošanas nolīguma 3. panta definīciju.
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 20.9.2019
 COM(2019) 424 final
 2019/0200(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.Priekšlikuma priekšmets
 Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam, saistībā ar paredzēto paziņojuma pieņemšanu par nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu.
 2.Priekšlikuma konteksts
 2.1.Nolīgums par izcelsmes noteikumiem
 Nobeiguma aktam pievienotā Nolīguma par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas parakstīts Marakešā 1994. gada 15. aprīlī (“nolīgums”), mērķis ir nodrošināt to, ka nepreferenciālas izcelsmes noteikumi nerada nevajadzīgus tirdzniecības šķēršļus un starptautiskā līmenī tiek saskaņoti tie izcelsmes noteikumi, kas neattiecas uz tarifa preferenču piešķiršanu. Līdz saskaņošanas programmas pabeigšanai līgumslēdzējām pusēm ir jānodrošina, ka to izcelsmes noteikumi ir pārredzami, tiem nav ierobežojošas, kropļojošas vai traucējošas ietekmes uz starptautisko tirdzniecību, tos pārvalda konsekventi, vienoti, objektīvi un saprātīgi un ka tie ir balstīti uz pozitīvu standartu. Nolīgums stājās spēkā 1995. gada 1. janvārī.
 Eiropas Savienība ir nolīguma puse
 1
 . Nolīguma puses ir arī visas dalībvalstis.
 2.2.Izcelsmes noteikumu komiteja
 Izcelsmes noteikumu komiteja ir izveidota Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) ietvaros un ir atvērta PTO dalībvalstīm. Tā sanāk vismaz reizi gadā, un tai ir jāpārskata Nolīguma par izcelsmes noteikumiem īstenošana un darbība. Komiteja galvenokārt nodarbojas ar nepreferenciālas izcelsmes noteikumu saskaņošanu. Sarunas nav noslēgušās, un pašlaik PTO dalībvalstis nepreferenciālai izcelsmei piemēro valstu izcelsmes noteikumus. Pavisam nesen ir uzsākts darbs pie preferenciālas izcelsmes noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz tirdzniecības preferencēm vismazāk attīstītām valstīm. Lēmumus komitejā parasti pieņem vienprātīgi.
 2.3.Izcelsmes noteikumu komitejas paredzētais akts
 Gada sanāksmē [ datums] Izcelsmes noteikumu komitejai jāpieņem paziņojums
 2
 par “Nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu” (“paredzētais akts”).
 Paredzētā akta mērķis ir uzlabot tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem un papildināt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā noteikto paziņošanas pienākumu.
 Ne Līgumā par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu, ne arī Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem netiek skarts jautājums par PTO komiteju pieņemto tiesību aktu juridisko statusu. Paredzētā akta saistošais raksturs ir jānosaka, ņemot vērā minētajā aktā izmantoto tekstu. Ņemot vērā paziņojuma formulējumu par nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu, paredzētais akts būs pusēm saistošs.
 3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja
 Nepreferenciālas izcelsmes noteikumi ir noteikumi, kurus piemēro, ja nav tirdzniecības preferenču, t. i., ja tirdzniecība notiek, pamatojoties uz vislielāko labvēlības režīmu. Turklāt dažu tirdzniecības politikas pasākumu gadījumā, piemēram, kvotas, antidempinga pasākumi vai izcelsmes marķēšana, var būt nepieciešams noteikt izcelsmi, pamatojoties uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumu piemērošanu.
 Saskaņā ar Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantu katrai PTO dalībvalstij noteiktā termiņā pēc PTO nolīguma stāšanās spēkā bija jāpaziņo PTO sekretariātam tās izcelsmes noteikumi, tiesu nolēmumi un vispārēji piemērojami administratīvi nolēmumi attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, kas ir spēkā minētajā datumā. Eiropas Savienība paziņoja prasīto informāciju PTO sekretariātam.
 Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem PTO dalībvalstis vienojās risināt sarunas par saskaņotiem nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem. Tomēr šīs sarunas nav noslēgušās, un PTO dalībvalstis pašlaik nepreferenciālajai izcelsmei piemēro valstu izcelsmes noteikumus. Rezultātā — atkarībā no attiecīgās PTO dalībvalsts — uz importu un/vai eksportu attiecas dažādi nepreferenciālas izcelsmes noteikumi. Turklāt ne visas PTO dalībvalstis piemēro īpašu tiesisko regulējumu saistībā ar nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem. Savienībā šie noteikumi ir paredzēti 59. — 61. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu
 3
 .
 Lai izvairītos no nevajadzīgiem tirdzniecības šķēršļiem, ko rada piemērojamo nepreferenciālas izcelsmes noteikumu dažādais un daudzveidīgais klāsts, no Izcelsmes noteikumu komitejas delegātiem tika izveidota neliela darba grupa, kuras mērķis ir izpētīt veidus, kā uzlabot nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamību. Eiropas Savienība, sniedzot konstruktīvu ieguldījumu saistībā ar paredzēto aktu, piedalījās šīs nelielās darba grupas sanāksmē. Diskusijas turpinājās Izcelsmes noteikumu komitejas sanāksmēs 2019. gada maijā un augustā. Koordināciju ar dalībvalstīm nodrošināja ar dalībvalstu delegāciju PTO un Muitas ekspertu grupas Produktu izcelsmes nodaļas starpniecību.
 Ņemot vērā to, ka skaidri un paredzami izcelsmes noteikumi atvieglo starptautiskās tirdzniecības plūsmu, paredzētā akta mērķis ir uzlabot tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem un papildināt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā noteikto paziņošanas pienākumu.
 Paredzētais akts paredz obligātu paziņošanu par katras PTO dalībvalsts nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, kurus izmanto vislielākā labvēlības režīma piemērošanai saskaņā ar GATT 1994 I, II, III, XI un XIII pantu. Tajā arī paredzēta brīvprātīga paziņošana par nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, ko izmanto visiem citiem mērķiem, uz kuriem attiecas Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 1. panta 2. punkts (antidempinga un kompensācijas maksājumi saskaņā ar GATT 1994 VI pantu, aizsardzības pasākumi saskaņā ar GATT 1994 XIX pantu, izcelsmes marķējuma prasības saskaņā ar GATT 1994 IX pantu, daudzuma ierobežojumi vai tarifa kvotas, valsts iepirkumam izmantotie izcelsmes noteikumi un tirdzniecības statistika). Turklāt paredzētais akts ietver PTO dalībvalstu paziņošanas pienākumu par iespējamiem nepreferenciālas izcelsmes sertifikātiem, kas ir obligāti, veicot importa vai eksporta darījumus. Paziņojumi jāveic, izmantojot paredzētajam aktam pievienotās veidlapas.
 Paredzētais akts rada paziņošanas pienākumus papildus tiem, kas minēti Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā.
 Tāpēc ir vajadzīga nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā.
 4.Juridiskais pamats
 4.1.Procesuālais juridiskais pamats
 4.1.1.Principi
 Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.
 Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
 4
 .
 4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 Izcelsmes noteikumu komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994).
 Akts, kuru Izcelsmes noteikumu komiteja ir aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Ne Līgumā par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu, ne arī Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem netiek skarts jautājums par Izcelsmes noteikumu komitejas pieņemto tiesību aktu juridisko statusu. Paredzētā akta saistošais raksturs tādēļ ir jānosaka, ņemot vērā tekstu, kas izmantots minētajā tiesību aktā. Ņemot vērā paziņojuma formulējumu par nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu, paredzētais akts uzskatāms par tādu, kam ir juridiskas sekas.
 Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.
 4.2.Materiālais juridiskais pamats
 4.2.1.Principi
 Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.
 4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.
 4.3.Secinājums
 Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.
 5.Paredzētā akta publicēšana
 Neattiecas.
 2019/0200 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots, 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam (“nolīgums”), Savienība noslēdza ar Padomes Lēmumu 94/800/EK
 5
 , un tas stājās spēkā 1995. gada 1. janvārī.
 (2)Ar nolīguma 4. pantu tiek izveidota Izcelsmes noteikumu komiteja.
 (3)Izcelsmes noteikumu komitejai savā [datums] sesijā/sanāksmē, ir jāpieņem paziņojums “Nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošana”.
 (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, jo lēmums Savienībai būs saistošs.
 (5)Ierosinātās nostājas, kas jāieņem Savienības vārdā, mērķis ir uzlabot tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, ieviešot noteikumus par obligātu vai brīvprātīgu PTO dalībvalstu paziņošanu par saviem nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, izmantojot standartizētas veidlapas. Tādējādi izcelsmes noteikumi kļūs skaidrāki un paredzamāki un veicinās starptautiskās tirdzniecības plūsmu,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejas sesijā/sanāksmē, pamatojas uz Izcelsmes noteikumu komitejas akta projektu, kas pievienots šim lēmumam.
 Savienības pārstāvji var piekrist nelielām redakcionālām izmaiņām akta projektā, ņemot vērā norises gaidāmajās Izcelsmes noteikumu komitejas sanāksmēs, apspriežoties ar dalībvalstīm vai koordinācijas sanāksmēs uz vietas bez Padomes papildu lēmuma.
 2. pants
 Šis lēmums ir adresēts Komisijai.
 Briselē,
 Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs
 (1)
 Padomes Lēmums 94/800/EK (1994. gada 22. decembris) par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV L 336, 23.12.1994., 1. lpp.).
 (2)
 Austrālijas, Brazīlijas, Kanādas, Honkongas, Japānas, Korejas Republikas, Jaunzēlandes, Norvēģijas, Filipīnu, Krievijas Federācijas, Singapūras, Šveices, Taivānas, Penhu, Kinmenas un Macu atsevišķās muitas teritorijas un Amerikas Savienoto Valstu paziņojums.
 (3)
 OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.
 (4)
 Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.
 (5)
 Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmums 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (1986–1994) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV L 336, 23.12.1994., 1. lpp.).


type: wikipedia

text:
Ellai is an administrative unit, known as Union council of Buner District in the Khyber Pakhtunkhwa province of Pakistan.
 District Buner has 6 Tehsils i.e. Daggar, Chagharzai, Chamla, Khudu Khel, Gagra and Gadezai.. Each tehsil comprises certain numbers of union councils. There are 27 union councils in district Buner.
 Elai have population of 23,678 as of 2017.
 See also
 Buner District
 References
 External links
 United Nations
 Hajjinfo.org Uploads
 PBS paiman.jsi.com
 Buner District
 Populated places in Buner District
 Union councils of Khyber Pakhtunkhwa
 Union Councils of Buner District


text:
Germanij je sivobijel, jako krhak polumetal. Po rasprostranjenosti je najrijeđi element ugljikove skupine u prirodi. Nalazimo ga samo u spojevima, u silikatima i sulfidnim rudama. Uz silicij, germanij ima veliku primjenu kao poluvodič, jer mu vodljivost raste porastom temperature. Koristi se i za izradu optičkih dijelova (leće i dr.) kao i legirajući element mnogih metala (Sn, Al, Mg, Au).
 Ime je dobio po starom narodu Germanima.
 Izvori
 Kemijski elementi


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 21.9.2012
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 255/16
 A BIZOTTSÁG 857/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2012. szeptember 20.)
 az 1484/95/EK rendeletnek a baromfihús- és tojáságazatban alkalmazandó, valamint a tojásalbuminra vonatkozó irányadó árak tekintetében történő módosításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”) (1) és különösen annak 4. cikkével összefüggésben értelmezett 143. cikkére,
 tekintettel az ovalbuminra és laktalbuminra vonatkozó közös kereskedelmi rendszerről szóló, 2009. július 7-i 614/2009/EK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az 1484/95/EK bizottsági rendelet (3) meghatározta a baromfihús- és tojáságazatra, valamint a tojásalbuminra vonatkozó kiegészítőimportvám-rendszer végrehajtásának részletes szabályait, és megállapította az érintett termékekre alkalmazandó irányadó árakat.
 (2)
 Az irányadó árak meghatározásának alapjául szolgáló, rendszeresen ellenőrzött adatokból megállapítható, hogy az irányadó árakat bizonyos baromfihús- és tojáságazati termékek, illetve a tojásalbumin behozatala vonatkozásában a származási hely szerinti árkülönbségek figyelembevételével módosítani kell.
 (3)
 Ezért az 1484/95/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
 (4)
 Tekintettel annak szükségességére, hogy az intézkedés alkalmazása a frissített adatok rendelkezésre bocsátását követően mihamarabb megkezdődjék, indokolt előírni, hogy e rendelet kihirdetésének napján lépjen hatályba.
 (5)
 Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 1484/95/EK rendelet I. mellékletének helyébe az e rendelet mellékletében szereplő szöveg lép.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2012. szeptember 20-án.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 299., 2007.11.16., 1. o.
 (2) HL L 181., 2009.7.14., 8. o.
 (3) HL L 145., 1995.6.29., 47. o.
 MELLÉKLET
 „I. MELLÉKLET
 KN-kód
 Árumegnevezés
 Irányadó ár
 (EUR/100 kg)
 A 3. cikk (3) bekezdésében említett biztosíték
 (EUR/100 kg)
 Származási hely (1)
 0207 12 10
 Tisztított és bontott, 70 %-os csirke, fagyasztva
 133,1
 0
 AR
 127,9
 0
 BR
 0207 12 90
 Tisztított és bontott, 65 %-os csirke, fagyasztva
 137,0
 0
 AR
 131,2
 0
 BR
 0207 14 10
 Gallus domesticus darabolva, csont nélkül, fagyasztva,
 278,2
 7
 AR
 233,9
 20
 BR
 330,6
 0
 CL
 238,9
 18
 TH
 0207 14 60
 Csirkecomb, fagyasztva
 170,0
 0
 BR
 0207 27 10
 Pulykadarabok, csont nélkül, fagyasztva
 325,8
 0
 BR
 315,9
 0
 CL
 0408 11 80
 Tojássárgája
 424,3
 0
 AR
 0408 91 80
 Tojás, héj nélkül, szárítva
 439,7
 0
 AR
 1602 32 11
 Kakas- vagy tyúkkészítmény főzés nélkül
 274,7
 4
 BR
 333,5
 0
 CL
 3502 11 90
 Szárított tojásfehérje
 523,7
 0
 AR
 (1) Az országoknak az 1833/2006/EK bizottsági rendeletben (HL L 354., 2006.12.14., 19. o.) meghatározott nómenklatúrája szerint. A »ZZ« kód jelentése: »egyéb származási hely«.”


type: contracts

text:
 4.8.2016
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 211/50
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT
 nr 99/2015
 av den 30 april 2015
 om ändring av bilaga II (Tekniska föreskrifter, standarder, provning och certifiering) och bilaga IV (Energi) till EES-avtalet [2016/1282]
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artikel 98, och
 av följande skäl:
 (1)
 Kommissionens förordning (EU) nr 548/2014 av den 21 maj 2014 om genomförande av direktiv 2009/125/EG vad gäller små, medelstora och stora krafttransformatorer (1) bör införlivas med EES-avtalet.
 (2)
 Bilagorna II och IV till EES-avtalet bör därför ändras i enlighet med detta.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Följande punkt ska införas i kapitel IV efter punkt 6g (kommissionens förordning (EU) nr 1194/2012) i bilaga II till EES-avtalet:
 ”6h.
 32014 R 0548: Kommissionens förordning (EU) nr 548/2014 av den 21 maj 2014 om genomförande av direktiv 2009/125/EG vad gäller små, medelstora och stora krafttransformatorer (EUT L 152, 22.5.2014, s. 1)”.
 Artikel 2
 Följande punkt ska införas efter punkt 26h (kommissionens förordning (EU) nr 1194/2012) i bilaga IV till EES-avtalet:
 ”26i.
 32014 R 0548: Kommissionens förordning (EU) nr 548/2014 av den 21 maj 2014 om genomförande av direktiv 2009/125/EG vad gäller små, medelstora och stora krafttransformatorer (EUT L 152, 22.5.2014, s. 1)”.
 Artikel 3
 Texten till förordning (EU) nr 548/2014 på isländska och norska, som ska offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, ska vara giltig.
 Artikel 4
 Detta beslut träder i kraft den 1 maj 2015 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i EES-avtalet har gjorts (*).
 Artikel 5
 Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den 30 april 2015.
 På gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Gianluca GRIPPA
 Ordförande
 (1) EUT L 152, 22.5.2014, s. 1.
 (*) Inga konstitutionella krav angivna.


type: caselaw

text:
 10.3.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 56/15
 Žaloba podaná dne 14. prosince 2006 – Komise Evropských společenství v. Maltská republika
 (Věc C-508/06)
 (2007/C 56/26)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: M. Konstantinidis a D. Lawunmi, zmocněnci)
 Žalovaná: Maltská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že maltské orgány nesplnily povinnosti podle článku 11 směrnice Rady 96/59/ES (1) ve spojení s článkem 54 Aktu o přistoupení z roku 2003
 —
 uložit Maltské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Lhůta, ve které měla Maltská republika sdělit plány a směrnice podle článku 11 uvedené směrnice, uplynula dne 1. května 2004.
 (1) Úř. věst. L 243, s. 31.


type: other

text:
Redas Diržys: Skirtumas tarp puslapio versijų - letmefix
 Redas Diržys: Skirtumas tarp puslapio versijų
 18:18, 22 spalio 2018 versija (taisyti)
 14:51, 22 lapkričio 2018 versija (taisyti) (atšaukti)
 Redas Diržys (g. 1967) nuo XX a. 10 deš. pradžios garsėja aktyvia kuratorine, menine, "biurokratine" veikla, kuri ilgainiui transformavosi į nenutrūkstamą kovą prieš rimtąją kultūrą. Rimtąja kultūra galima vadintą bet kokias kultūros apraiškas, veikiančias, kolonizuojančias žmonių sąmonę iš galios pozicijų.
 Tam tikra prasme Diržys, taip pat organizacijos, sukuriomis jis yra susijęs (DAMTP ir pan.) tęsia pokarininių radikalių neoavangardinių judėjimų (Letristų internacionalo, Situacionistų internacionalo, COBRA, Imažinistinio Bauhauzo, Neoistų, Londono psichogeografijos asociacijos, Fluxus, Meno streiko judėjimo ir pan.) tradicijas, tačiau atsižvelgiant į šiandienos situaciją.
 Redas Diržys (g. 1967) nuo XX a. 10-ojo dešimtmečio pradžios garsėja aktyvia kuratorine, menine, „biurokratine“ veikla, kuri ilgainiui transformavosi į nenutrūkstamą kovą prieš rimtąją kultūrą. Rimtąja kultūra galima vadinti bet kokias kultūros apraiškas, veikiančias bei kolonizuojančias žmonių sąmonę iš galios pozicijų.
 Ko gero, ryškiausias Diržio debiutas ‒ pirmasis „Tiesės. Pjūvio“ festivalis, kuriame Diržys debiutavo ne tik kaip organizatorius, idėjinis lyderis, tačiau ir ideologiškai angažuoto performanso atstovas. Tiesa, ankstyvieji Diržio performansai nebuvo tiesioginiai „politiniai pareiškimai“, juose, kaip visame to meto Lietuvos naujajame mene buvo nemažas „simbolizmo“, metaforų balastas. Tačiau jau tada Diržys (ne)sąmoningai dirbo su „ideologine“ medžiaga ‒ viešoje erdvėje, taip pat su turiniais, krypstančiais į kvazipolitinę pusę (pvz.: 1995 m. Alytaus dailės mokykloje surengtos parodos atidaryme surengtas „pasirodymas“ prieš miesto valdžią kabant aukštyn kojomis arba 1996 m. performansas „Dokumentas. Pasas“, kurio metu menininkas miesto aikštėje žiūrovams po kojų drabstė mėšlą ir pan.).
 Tam tikra prasme Diržys, taip pat organizacijos, su kuriomis jis yra susijęs (DAMTP ir pan.), tęsia pokarinių radikalių neoavangardinių judėjimų (Letristų internacionalo, Situacionistų internacionalo, COBRA, Imažinistinio Bauhauzo, Neoistų, Londono psichogeografijos asociacijos, Fluxus, Meno streiko judėjimo ir pan.) tradicijas, tačiau atsižvelgiant į šiandienos situaciją.
 Artėjant link amžių sandūros Diržio performansai, organizacinė ir net biurokratinė veikla (nuo 1995 m. - tapus Alytaus dailės mokyklos direktoriumi) pamažu mutavo į bendrą ideologiškai angažuotą performatyvią veiklą, kurioje „menas“, kuravimas ir „vadovavimas“ tapo neatskiriama fluksistine veikla.
 Ko gero, ryškiausias Diržio debiutas ‒ pirmasis „Tiesės. Pjūvio“ festivalis, kuriame Diržys debiutavo ne tik kaip organizatorius, idėjinis lyderis, tačiau ir ideologiškai angažuoto performanso atstovas. Tiesa, ankstyvieji Diržio performansai nebuvo tiesioginiai „politiniai pareiškimai“; juose, kaip visame to meto Lietuvos naujajame mene, buvo nemažas „simbolizmo“, metaforų balastas. Tačiau jau tada Diržys (ne)sąmoningai dirbo su „ideologine“ medžiaga ‒ viešoje erdvėje, taip pat su turiniais, krypstančiais į kvazipolitinę pusę (pvz. 1995 m. Alytaus dailės mokykloje surengtos parodos atidaryme surengtas „pasirodymas“ prieš miesto valdžią kabant aukštyn kojomis arba 1996 m. performansas „Dokumentas. Pasas“, kurio metu menininkas miesto aikštėje žiūrovams po kojų drabstė mėšlą, ir pan.).
 Po 2000 m. smarkiai išsiplėtė Diržio performansinės veiklos geografija, užmegzti ryšiai su Pietų Amerikos kairiųjų pažiūrų performansistais. Daug projektų Diržys įgyvendino kartu su čekų menininku Martin Zet (o kai kuriuos kaip Martin Zet). Šis bendradarbiavimas išsivystė į seriją tarpusavyje susijusių performansų, atvirai išjuokiančių meno sistemos klišes ir institucionalizuotą idiotizmą, europocentrizmą ir netgi rasizmą.
 Artėjant link amžių sandūros Diržio performansai, organizacinė ir net biurokratinė veikla (1995 m. tapus Alytaus dailės mokyklos direktoriumi) pamažu mutavo į bendrą ideologiškai angažuotą performatyvią veiklą, kurioje „menas“, kuravimas ir „vadovavimas“ tapo neatskiriama fluksistine veikla.
 Diržio performansinė veikla ir pažiūros evoliucionavo kairiojo kultūrinio anarchizmo link ir darėsi vis labiau sarkastiškai kritinė tiek vietinės, tiek tarptautinės meno sistemos atžvilgiu.
 Po 2000 m. smarkiai išsiplėtė Diržio performansinės veiklos geografija, užmegzti ryšiai su Pietų Amerikos kairiųjų pažiūrų performanso menininkais. Daug projektų Diržys įgyvendino kartu su čekų menininku Martinu Zetu (o kai kuriuos kaip Martinas Zetas). Šis bendradarbiavimas išsivystė į seriją tarpusavyje susijusių performansų, atvirai išjuokiančių meno sistemos klišes ir institucionalizuotą idiotizmą, europocentrizmą ir netgi rasizmą.
 Diržio performanso veikla ir pažiūros evoliucionavo kairiojo kultūrinio anarchizmo link ir tapo vis labiau sarkastiškai kritinės tiek vietinės, tiek tarptautinės meno sistemos atžvilgiu.
 Naujas ir svarbus etapas Diržio (kūrybinėje) biografijoje buvo 2005 m. surengta „Alytaus meno streiko bienalė“, kuria buvo demonstratyviai pabrėžiamas „provincijos“ statusas, kartu išjuokiamas sostinės provinciãlios institucinių bienalių pretenzijos, taip pat ironizuojama masinės tarptautinės bienalizacijos atžvilgiu. Nuo 2005 „Alytaus meno streiko bienalė“ rengiama kas dveji metai.
 Naujas ir svarbus etapas Diržio (kūrybinėje) biografijoje buvo 2005 m. surengta „Alytaus meno streiko bienalė“, kuria buvo demonstratyviai pabrėžiamas „provincijos“ statusas, kartu išjuokiamos sostinės provinciãlios institucinių bienalių pretenzijos, taip pat ironizuojama masinės tarptautinės bienalizacijos atžvilgiu. Nuo 2005 „Alytaus meno streiko bienalė“ rengiama kas dveji metai. Tai yra, ko gero, rimčiausia antibienalė Lietuvoje ir Rytų Europoje, kurios metu nekuriamas menas (nebent kažkas to labai nori), tačiau diskutuojama, ieškoma kolektyvinio kūrybiškumo išlaisvinimo formų ir pan. Beviltiškai nuobodžių, pretenzingų, konjunktūrinių ir stereotipiškų Vilniaus, Kauno bienalių fone, Alytaus bienalė ‒ tarsi kelrodė žvaigždė visiems, kurie nori būti kūrybiškais, o ne konjunktūriškais.
 Tai yra, ko gero, rimčiausia antibienalė Lietuvoje ir Rytų Europoje, kurios metu nekuriamas menas (nebent kažkas to labai nori), tačiau diskutuojama, ieškoma kolektyvinio kūrybiškumo išlaisvinimo formų ir pan. Beviltiškai nuobodžių, pretenzingų, konjunktūrinių ir stereotipiškų Vilniaus, Kauno bienalių fone, Alytaus bienalė ‒ tarsi kelrodė žvaigždė visiems, kurie nori būti kūrybiškais, o ne konjunktūriškais.
 Kartu, Diržys toliau tęsė ir tęsia aktyvią performerio veiklą, stengdamasis laikytis tam tikrų „akcionizmo“ principų ‒ dirbti viešoje erdvėje su ideologiniais turiniais. Diržys daugiausiai (sąmoningai) reiškiasi Lietuvos regionuose, "periferiniuose“ performansų renginiuose ir užsienyje, dažniausiai aplenkdamas sostinę. Ir nors Diržys jau kurį laiką yra viena didžiausių alternatyvios avangardinės performanso kultūros žvaigždžių Lietuvoje, vis dėlto (savaip provincialiame) sostinės instituciniame šiuolaikinio meno kontekste jis vis laikomas „enfant terrible“. Dar vienas svarbus Diržio veiklos aspektas ‒ ne tik performatyvus aktyvizmas, tačiau ir antiakademinė tekstinė kritinė veikla. Ko gero, Diržys yra vienas rimčiausių ir giliausių Lietuvos kairiojo anarchistinio sparno Lietuvos teorinės minties atstovų, sąmoningai besireiškiančių neakadameninėje plotmėje, dažnai įsiterpiančių ir į mūsų dailės kritikos diskursą.
 Bet kokiu, atveju, Diržio veiklą reikia suprasti kaip aktyvistinę visumą (tačiau ne dogmatiška prasme), o ne kaip „performanso“ atstovą ar apskritai menininką.
 Kartu Diržys toliau tęsė ir tęsia aktyvią performanso menininko veiklą, stengdamasis laikytis tam tikrų „akcionizmo“ principų ‒ dirbti viešoje erdvėje su ideologiniais turiniais. Diržys daugiausiai (sąmoningai) reiškiasi Lietuvos regionuose, „periferiniuose“ performansų renginiuose ir užsienyje, dažniausiai aplenkdamas sostinę. Ir nors Diržys jau kurį laiką yra viena didžiausių alternatyvios avangardinės performanso kultūros žvaigždžių Lietuvoje, vis dėlto (savaip provincialiame) sostinės instituciniame šiuolaikinio meno kontekste jis vis laikomas „enfant terrible“. Dar vienas svarbus Diržio veiklos aspektas ‒ ne tik performatyvus aktyvizmas, tačiau ir antiakademinė tekstinė kritinė veikla. Ko gero, Diržys yra vienas rimčiausių ir giliausių Lietuvos kairiojo anarchistinio sparno Lietuvos teorinės minties atstovų, sąmoningai besireiškiančių neakademinėje plotmėje, dažnai įsiterpiančių ir į mūsų dailės kritikos diskursą.
 Nuo 2009 metų Redas Diržys atsisakė vadintis menininku ir solidarizavosi su žmonėmis, gaminančiais prasmę ‒ gyvais ir mirusiais psichodarbininkais ‒ ir pats vadina save psichodarbininku.
 Bet kokiu atveju, Diržio veiklą reikia suprasti kaip aktyvistinę visumą (tačiau ne dogmatiška prasme), o ne kaip „performanso“ atstovo ar apskritai menininko praktiką.
 Nuo 2009 metų Redas Diržys atsisakė vadintis menininku ir solidarizavosi su žmonėmis, gaminančiais prasmę ‒ gyvais ir mirusiais psichodarbininkais, ir pats vadina save psichodarbininku.
 ===„Su meile miestui ir žmonėms“===
 "Su meile miestui ir žmonėms", Alytaus kraštotyros muziejus, 1999
 Alytaus kraštotyros muziejus, 1999, nuotraukos Vytauto Stanionio
 Foto: Vytauto Stanionio
 [[Vaizdas:su-meile-miestui-ir-zmonems04.jpg]]
 Prie R. Diržio karsto budi Laima Kreivytė (kairėje) ir Jonas Valatkevičius (dešinėje)
 ===„Mišios“===
 ===Mišios===
 Nesvarbu, koks būna Redo Diržio performansų ir akcijų formatas, pagrindinė „medžiaga“ arba „pamušalas“ visada yra socioideologinė tekstūra. Šioje akcijoje Diržys atlieka labai paprastą ir kartu sudėtingą „kontekstų sukeitimo“ ir „prasmių apvertimo“ judesį ‒ tiksliai atkartoja katalikiškas mišias, pasikvietęs bažnytinės muzikos chorą, tačiau daro tai ne bažnyčioje (esu įsitikinęs, kad Diržys atliktų mišias ir bažnyčioje ‒ tai būtų radikalu, tačiau tai dėl savaime suprantamų priežasčių neįmanoma), o Vilniaus Šiuolaikinio meno centro fojė (tai performansų festivalio „Dimensija 0“ dalis). XX a. 10-ojo dešimtmečio pabaigoje Diržys, tuomet dar vadinęs save menininku, bendradarbiaudavo su tokiomis institucijomis, kaip Vilniaus Šiuolaikinio meno centras.
 Redas Diržys „Mišios“ 1997 m.
 Visų pirma Diržys problematizuoja ir tarsi išardo vieną labiausiai kanonizuotų Lietuvos katalikiškos visuomenės ritualų, tarsi klausdamas, ar pasikeičia prasmė, bei kiek ir kaip ji pasikeičia, kai tas pats ritualas su visu rimtumu ir nuoširdumu atliekamas ne „šventovėje“ ir ne „eksperto“, t.y. profesionalaus kunigo? Kita vertus, tai ne vien „atgyvenusio krikščioniškojo fundamentalizmo“ kritika ir išjuokimas, tačiau ir ironiška užuomina į menininko (kaip dvasininko pakaitalo) „misiją“ ir vaidmenį visuomenėje. Kartu Diržio „mišios“ gana adekvačios ir trečiąja prasme ‒ Diržys tarsi suteikia „šventumo“ aurą, ironiškai „palaimina“ ir naująją Vilniaus menininkų „šventovę“, „meką“, t.y. ŠMC, kuris XX a. 10-ojo dešimtmečio pabaigoje tikrai turėjo ambicijų tokia tapti ir, kas juokingiausia, prabėgus dešimtmečiui iš tiesų perėmė visą bažnyčiai, kitaip sakant, biurokratinei-gnostinei sistemai, būdingą dogmatiką.
 Nesvarbu koks būna Redo Diržio performansų, akcijų formatas, pagrindinė „medžiaga“ arba „pamušalas“ visada yra socioideologinė tekstūra. Šioje akcijoje Diržys padaro labai paprastą ir kartu sudėtingą „kontekstų sukeitimo“ ir „prasmių apvertimo“ judesį ‒ tiksliai atkartoja katalikiškas mišias, pasikvietęs bažnytinės muzikos chorą, tačiau daro tai ne bažnyčioje (esu įsitikinęs, kad Diržys atliktų mišias ir bažnyčioje ‒ tai būtų radikalu ‒, tačiau tai dėl savaime suprantamų priežasčių neįmanoma), o Vilniaus Šiuolaikinio meno centro fojė (tai performansų festivalio „Dimensija 0“ dalis). XX a. 10-jo dešimtmečio pabaigoje Diržys dar vadinęs save menininku, bendradarbiaudavo su tokiomis institucijomis kaip kad Vilniaus Šiuolaikinio meno centras.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/the%20Mass200%20cac.m4v</mediaplayer>
 Visų pirma, Diržys problematizuoja ir tarsi išardo vieną labiausiai kanonizuotų mūsų Katalikiškos visuomenės ritualų, tarsi klausdamas ar pasikeičia prasmė, kiek ir kaip ji pasikeičia kai tas pats ritualas su visu rimtumu ir nuoširdumu atliekamas ne „šventovėje“ ir ne „eksperto“, t.y. profesionalaus kunigo?
 Kita vertus, tai ne vien „atgyvenusio krikščioniškojo fundamentalizmo“ kritika ir išjuokimas, tačiau ir ironiška užuomina į menininko (kaip dvasininko pakaitalo) „misiją“
 ir vaidmenį visuomenėje.
 Kartu Diržio „mišios“ gana adekvačios ir trečiąja prasme ‒ Diržys tarsi suteikia „šventumo“ aurą, ironiškai „palaimina“ ir naująją Vilniaus menininkų „šventovę“, „meką“, t.y. ŠMC, kuris tikrai XX a. 10-jo deš. pabaigoje turėjo ambicijų tokia tapti ir, kas juokingiausia, prabėgus dešimtmečiui, iš tiesų perėmė visą bažnyčiai, kitaip sakant biurokratinei-gnostinei sistemai, būdingą dogmatiką.
 ===„Press Conference“===
 Dar vienas Redo Diržio „spektaklio visuomenės“ kanonų parodijavimo ir sujaukimo pavyzdys. Spaudos konferenciją menininkas paverčia klounada, tiesiogine žodžio prasme pūsdamas susirinkusiems muilo burbulus į akis. Kad beprasmiškas spektaklis būtų atraktyvesnis, Diržys instaliuoja sudėtingą oro pūtimo į muzikinius pučiamuosius instrumentus sistemą (retkarčiais kuriuo nors instrumentu „sugrodamas“).
 ===Press conference===
 Kartu, pasistatęs kibirą muiluoto vandens, Diržys pučia didelius burbulus, „spaudos konferencijos“ (kaip būdo kažką „pranešti“, pasakyti kažką „svarbaus“) formatą paversdamas parodija, tarsi sakydamas, jog spaudos konferencijos ir kiti socialiniai ritualai dažniausiai yra tuščiaviduriai, arba dar blogiau ‒ užmaskuoti ir sofistikuoti socioideologinio išnaudojimo, galios įrankiai.
 Redas Diržys „Press conference“, 2006 m.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/dimensija-1-3.m4v</mediaplayer>
 Dar vienas Redo Diržio „spektaklio visuomenės“ kanonų parodijavimo ir sujaukimo pavyzdys. Press konferenciją menininkas paverčia klounada, tiesiogine žodžio prasme pūsdamas susirinkusiems muilo burbulus į akis. Kad beprasmiškas spektaklis būtų atraktyvesnis, Diržys instaliuoja sudėtingą oro pūtimo į muzikinius pučiamuosius instrumentus sistemą (retkarčiais kuriuo nors instrumentu „sugrodamas“).
 Kartu, pasistatęs kibirą muiluoto vandens, Diržys pučia didelius burbulus, „press konferencijos“ (kaip būdo kažką „pranešti“, pasakyti kažką „svarbaus“) formatą paversdamas parodija, tarsi sakydamas, jog perss konferencijos ir kiti socialiniai ritualai dažniausiai yra tuščiaviduriai arba dar blogiau ‒ užmaskuoti ir sofistikuoti socio-ideologinio išnaudojimo, galios įrankiai.
 ===„Plein Air“===
 ==="Plein air" 2001 m.===
 Viena pagrindinių Redo Diržio akcijinės veiklos potemių ‒ tapybos kaip tam tikros (sovietmečiu) privilegijuotos, demoralizuojančios ir stratifikuojančios (kuriančios hierarchijas) sistemos išjuokimas, parodijavimas ir dekonstravimas ideologiniame lygmenyje. Vienas tokių būdų ‒ kojūkų iš molberto pa(si)gaminimas kaip ikonoklazmo simbolis. Šį kartą Diržys parodijuoja tapybos (sistemos) klišes kiek kitu būdu. Jis išsirengia į „plenerą“, tapymo iš natūros sesiją su molbertu ir dažais. Visi žinome, kad gero „pleneristo“ sėkmės paslaptis ‒ rasti tinkamą arba tapybišką motyvą ir jį greitai (per kokią valandą, kol nepasikeitė apšvietimas) „užfiksuoti“. Šiuo atveju svarbiausias (tapančiojo) statiškumas tiek tiesiogine, tiek perkeltine (ideologine) prasmėmis.
 Redas Diržys „Plein Air“ 2001
 Viena pagrindinių Redo Diržio akcijinės veiklos potemių ‒ tapybos, kaip tam tikros (sovietmečiu) privilegijuotos, demoralizuojančios ir stratifikuojančios (kuriančios hierarchijas) ‒ sistemos išjuokimas, parodijavimas ir dekonstravimas ideologiniame lygmenyje. Vienas tokių būdų ‒ kojūkų iš molberto pa(si)gaminimas, kaip ikonoklazmo simbolis. Šį kartą Diržys parodijuoja tapybos (sistemos) klišes kiek kitu būdu. Jis išsirengia į „plenerą“, tapymo iš natūros sesiją su molbertu ir dažais. Visi žinome, kad gero „pleneristo“ sėkmės paslaptis ‒ rasti tinkamą arba tapybišką motyvą ir jį greitai (per kokią valandą, kol nepasikeitė apšvietimas) „užfiksuoti“. Šiuo atveju svarbiausias (tapančiojo) statiškumas tiek tiesiogine, tiek perkeltine (ideologine) prasmėmis.
 Tačiau Diržys, įsistatęs molbertą, išplaukia „ieškoti motyvo“ valtimi. Pasiekęs ežero vidurį sustoja ir imasi tapyti „motyvą“. Tačiau „neužinkaruota“ valtis nuolat nešiojama po ežerą, todėl tiek tapantysis, tiek „motyvas“ nėra fiksuoti ‒ „motyvas“ nuolat keičiasi, kaip ir tapantysis, nepaisant to, kad valtyje sėdi lyg prikaltas (išlieka statiškas), nuolat blaškomas iš vieno „taško“ į kitą. Taip Diržys sukuria idiotiškos situacijos metaforą, kai „statiškumas“ (sakykime, stabili vertybių sistema ir socio-ideologinė hierarchija) tampa absurdiškas. Diržys „fiksuoja“ ne „motyvą“, bet jo nebuvimą ‒ ir paveiksle „vaizduojama“ purvina košė arba „tobulas abstraktus motyvas“.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/plein-nr2-veisejai.mp4</mediaplayer>
 ===Kojūkais per vandenį===
 Redas Diržys „Kojūkais per vandenį“
 ===„Kojūkais per vandenį“===
 Redo Diržio akcijose kojūkai naudojami dažnai, taip pat jie turi savo priešistorę ir simboliką. Tai pasikartojantis įvairiose situacijose artefaktas, pagamintas iš per pusę perpjauto molberto.
 Redo Diržio akcijose kojūkai naudojami dažnai, taip pat jie turi savo priešistorę ir simboliką. Tai įvairiose situacijose pasikartojantis artefaktas, pagamintas iš per pusę perpjauto molberto.
 „KAIP IR KODĖL REIKIA IŠ MOLBERTO PASIDARYTI PORĄ KOJŪKŲ“ (II dalis)
 ''„KAIP IR KODĖL REIKIA IŠ MOLBERTO PASIDARYTI PORĄ KOJŪKŲ (II dalis)
 Molbertas ‒ tai įrenginys masinei meno kūrinių gamybai rankiniu būdu. Molbertas ‒ toks, koks sutinkamas šiandien ‒ atsirado Renesanso laikais kartu su aliejine tapyba. Molberto (angliškai ‒ ''easel'') etimologija yra kildinama iš žodžio „asilas“.
 Molbertas ‒ tai įrenginys masinei meno kūrinių gamybai rankiniu būdu. Molbertas ‒ toks, koks sutinkamas šiandien ‒ atsirado Renesanso laikais kartu su aliejine tapyba. Molberto (angliškai ‒ easel) etimologija yra kildinama iš žodžio „asilas“.
 Molbertą reiktų suvokti kaip tapytojo nešulinį gyvulį. Molbertas ‒ vienas svarbiausių klasikinio menininko ir su juo asocijuojamo „teisingo“ vaizdavimo būdo atributas.
 Molbertas ‒ tai buržuazinės pridėtinės vertės ekonomikos simbolis, nes ant jo sukuriamas produktas turi tendenciją įgauti pridėtinę vertę po to, kai pakliūna į kapitalistinės rinkos ryklių nasrus.
 Aukcionų metu parduodami meno kūriniai paprastai dedami ant ant imitacinių molbertų.
 Aukcionų metu parduodami meno kūriniai paprastai dedami ant imitacinių molbertų. Imitacinis molbertas ‒ dažno buržuazinio interjero dalis nuo XIX a.
 Imitacinis molbertas ‒ dažno buržuazinio interjero dalis nuo XIX a.
 Molbertas plius „genijus“ ‒ klasikinis pridėtinės vertės kūrimo modelis, nes garsenybė negali nesukurti vertybės tokiame derinyje.
 96 eilutė: 97 eilutė:
 Gavęs vertybę veltui žmogus paprastai džiaugiasi.
 Jie tiki, kad kada nors tai pavirs kapitalu be jo paties pastangų.
 Jis tiki, kad kada nors tai pavirs kapitalu be jo paties pastangų.
 Žmonės mėgsta matyti save atvaizduotą plokštumoje ir kiekvieną kartą stebisi lyg kokiu stebuklu.
 Jeigu jų atvaizdas dar yra ir vertybė dėl kokių nors papildomų priežasčių, tai jiems patinka net ir negražus atvaizdas, nes dovanotam arkliui į dantis nežiūri.
 Ką reikštų viešas molberto sulaužymas?
 Visų pirma, tai antausis buržuazinei vertės ir grožio etalono simbolikai.
 Antra, tai antausis menininko išskirtinumo mitui, „genijaus“ ekonomikai ir „rimtosios kultūros“ propaguotojams.
 113 eilutė: 118 eilutė:
 Pažymėkite vertikalią molberto simetrijos ašį ir pagal ją padalinkite likusią molberto dalį pusiau (geriausia tai padaryti pjūklu, bet galima ir kirviu).
 Štai jūs jau turite porą puikių menininko kojūkų!
 119 eilutė: 125 eilutė:
 Molbertą verta išardyti dar ir todėl, kad šis įrenginys yra sukonstruotas taip, kad prie jo sėdintis humanoidas dėl savo pasyvaus stebėtojo būvio prie jo greičiau pradeda rūkyti, nei mąstyti.
 Pasidaręs kojūkus jis bent jau mes rūkyti, nes jais vaikštant tai daryti nepatogu.''(Redas Diržys, 2008, Alytus)
 Pasidaręs kojūkus jis bent jau mes rūkyti, nes jais vaikštant tai daryti nepatogu.
 (Alytaus biebnalė 2: Tarptautinis eksperimentinio meno festivalis 2007 m. Rugpjūčio 20-26 d. (katalogas), Alytus, 2008, p. 32.)
 (Redas Diržys, 2008, Alytus)
 (Alytaus bienalė 2: tarptautinis eksperimentinio meno festivalis, 2007 m. rugpjūčio 20-26 d. (katalogas), Alytus, 2008, p. 32)
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/kojukais-per-vandeni.mp4</mediaplayer>
 ===Kojūkų futbolas===
 ===„Kojūkų futbolas“===
 Šiuo atveju Diržys (iš per pusę perpjauto molberto ‒ šį aspektą reikia prisiminti visada) kojūkus integruoja į viešą Klaipėdos miesto renginį, taip tarsi dvigubai dekonstruodamas atvaizdų gaminimą, kartu, futbolo, kaip kapitalistinės konkurencijos spektaklio, kanonus tarsi tęsdamas situacionistų tradicijas. Visa tai įpinama į miesto šventės formatą ir atrodo kaip neįpareigojantis, linksmas žaidimas.
 Šiuo atveju Diržys (iš per pusę perpjauto molberto ‒ šį aspektą reikia prisiminti visada) kojūkus integruoja į viešą Klaipėdos miesto renginį, taip tarsi dvigubai dekonstruodamas atvaizdų gaminimą, kartu futbolo kaip kapitalistinės konkurencijos spektaklio kanonus, savaip tęsdamas situacionistų tradicijas. Visa tai įpinama į miesto šventės formatą ir atrodo kaip neįpareigojantis, linksmas žaidimas.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/kojuku-futbloas.mp4</mediaplayer>
 ===Sadamas žengia į dangų.===
 Performansas „Sadamas žengia į dangų“ 2007 rengtas Vilniuje.
 ===„Sadamas žengia į dangų“===
 Performansas „Sadamas žengia į dangų“ 2007 m. rengtas Vilniuje.
 Performansą sudarė Diržio „piligriminė kelionė“, prasidėjusi prie JAV ambasados ir pasibaigusi prie Rusų dramos teatro. Šiame performanse galime aptikti visus Diržio performatyvios veiklos „ingredientus“ ‒ (dažniausiai) viešą erdvę ir tam tikrą veiklą, susijusią su ideologiniais lygmenimis. Vieša erdvė visada yra ideologzuota ir represuota, tereikia truputį nukrypti nuo neregimo „teisingo elgesio“ formato ir tuojau pat išryškėja represiniai aspektai. Šiame performanse Diržys taip pat išryškina šiuos ideologinės represijos mechanizmus.
 141 eilutė: 151 eilutė:
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/sadamas-zengia-i-dangu.mp4</mediaplayer>
 ===Bariccade===
 Performansas, surengtas Kaune. Improvizuota barikada (aliuzija į revoliucinę performanso formą) užtveriama gatvė, Redas Diržys pasako kalbą, jos pabaigoje kviečia žiūrovus išardyti (išspardyti) berikadas. Kai kurie žiūrovai pasiduoda "provokacijai" ir iš tiesų išspardo kartoninę barikadą. Tokiu būdu Diržys sukeičia vaidmenis, tie, kas statė barikadą, pasišalina, o tiek, kas taikiai stebėjo veiksmą, išspardo rikadą. Sukuriama ironiška revoliucinės situacijos parafrazė.
 ===„Barricade“===
 Performansas, surengtas Kaune. Improvizuota barikada (aliuzija į revoliucinę performanso formą) užtveriama gatvė, Redas Diržys pasako kalbą, jos pabaigoje kviečia žiūrovus išardyti (išspardyti) barikadas. Kai kurie žiūrovai pasiduoda „provokacijai“ ir iš tiesų išspardo kartoninę barikadą. Tokiu būdu Diržys sukeičia vaidmenis: tie, kas statė barikadą, pasišalina, o tie, kas taikiai stebėjo veiksmą, ją išspardo. Sukuriama ironiška revoliucinės situacijos parafrazė.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/bariccade.mp4</mediaplayer>
 ===LeDZ===
 LeDz Performansas „LeDZ“ (1995) yra vienas ankstyvųjų menininko viešų pasirodymų. Šis performansas atsirado iš konkrečios institucinės situacijos. 1995 m. Diržiui tapus Alytaus dailės mokyklos direktoriumi, buvo „nuleistas“ nurodymas iš viršaus surengti Dzūkijos regiono dailininkų pardą dailės mokykloje. Diržys ir keletas jo kartos bendražygių nusprendė „kuratoriniame“ lygmenyje išreikšti savo požiūrį ‒ stendams supirkome medžiagą ir susikalėme patys. Dėl salės grindų remonto (jį reikėjo atlikti per kelias dienas specialia įranga) susitariau su bičiuliu Sigitu Krutuliu, tuo metu kaip tik užsiimančiu būtent tokiais darbais. Deja, jis kažkaip nesuspėjo laiku pradėti, tad parodą teko eksponuoti ant tų pačių baisiai atrodančių grindų.
 ===„LeDZ“===
 Tradicinių dailininkų neatmetėme, kaip šie bandė su mumis elgtis paskutinėje bendroje parodoje, bet ir taikytis prie jų įprastos rutininės-ritualinės parodų estetikos neketinome.
 Performansas „LeDZ“ (1995) yra vienas ankstyvųjų menininko viešų pasirodymų. Šis performansas atsirado iš konkrečios institucinės situacijos. 1995 m. Diržiui tapus Alytaus dailės mokyklos direktoriumi, buvo „nuleistas“ nurodymas iš viršaus surengti Dzūkijos regiono dailininkų pardą dailės mokykloje. Diržys ir keletas jo kartos bendražygių nusprendė „kuratoriniame“ lygmenyje išreikšti savo požiūrį ‒ stendams supirko medžiagą ir sukalė patys. Dėl salės grindų remonto (jį reikėjo atlikti per kelias dienas specialia įranga) susitarė su bičiuliu Sigitu Krutuliu, tuo metu kaip tik atlikusiu būtent tokius darbus. Deja, šis nespėjo laiku pradėti, tad parodą teko eksponuoti ant baisiai atrodančių grindų. Tradicinių dailininkų kuratoriai neatmetė, bet ir taikytis prie įprastos rutininės-ritualinės parodų estetikos neketino.
 Parodoje dominavo instaliacijos, objektai ‒ nebūdingi tradicinėms provincijos parodoms elementai, o per atidarymą dariau performansą: kabėdamas žemyn galva, valdžios ponioms ir ponams sakiau, kad „jų akys juos apgauna“. Juos tai ir glumino, ir patiko ‒ tokia atrakcija... žinote, „toks jau to Diržio stilius“. (...) Bet ši paroda, kaip ir reikėjo tikėtis, neatitiko tradicinių Dzūkijos dailininkų lūkesčių (...) Beje, ta paroda vadinosi „LeDZ“ ‒ sugalvojome su Audriumi Janušoniu, o turėjo reikšti kažką tarpinio tarp dzūkų, cepelinų ir „Led Zeppelin“. (Alytaus dailės mokykla: 35 pasipriešinimo metai. Alytaus dailės mokykla, 2013, p. 112-113)
 Parodoje dominavo instaliacijos, objektai ‒ nebūdingi tradicinėms provincijos parodoms elementai, o per atidarymą Diržys atliko performansą: kabėdamas žemyn galva valdžios ponioms ir ponams sakė, kad „jų akys juos apgauna“. Juos tokia atrakcija ir glumino, ir patiko. Bet ši paroda, kaip ir reikėjo tikėtis, neatitiko tradicinių Dzūkijos dailininkų lūkesčių. Ji vadinosi „LeDZ“ ‒ pavadinimas buvo sugalvotas Redo Diržio kartu su Audriumi Janušoniu, ir turėjo reikšti kažką tarpinio tarp dzūkų, cepelinų ir „Led Zeppelin“. (Redo Diržio atsiminimai iš knygos „Alytaus dailės mokykla: 35 pasipriešinimo metai“, Alytaus dailės mokykla, 2013, p. 112-113)
 Miesto valdžios atstovų būrelis ir priešais juos žemyn galva kabantis Redas Diržys ‒ pranašiškas Alytaus avangardo ir miesto valdžios santykių (dažniausiai atviros konfrontacijos) simbolis.
 Miesto valdžios atstovų būrelis ir priešais juos žemyn galva kabantis Redas Diržys tapo pranašišku Alytaus avangardo ir miesto valdžios santykių (dažniausiai atviros konfrontacijos) simboliu.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/ledz.mp4</mediaplayer>
 === Akcija, skirta 1968 m. spalio įvykių Meksikoje aukoms atminti===
 Redas Diržys & Enrike Ježik (Argentina). Akcija, skirta 1968 m. spalio įvykių Meksikoje aukoms atminti.
 ===Akcija, skirta 1968 m. spalio įvykių Meksikoje aukoms atminti===
 1968 m. Olimpiados Meksiko mieste metu, spalio 2 d. į Meksiko gatves išėjo apie 10 000 studentų ir valstybinio sektoriaus tarnautojų, protestuodami prieš tuometinę vyriausybę. Vyriausybės pajėgos atakavo protestuotojus ir nužudė iki trijų šimtų taikių protestuotojų, keli tūkstančiai buvo suimti.
 Redo Diržio ir argentiniečio Enrike Ježik akcijos „branduolys“ – dviejų menininkų „kopimas“ į dangoraižio 60-tą aukštą kaip politinis veiksmas ir priminimas apie kruvinus įvykius, įvykusius taiką simbolizuojančio renginio ‒ olimpiados metu. Šią akciją stebėjo apie 20 000 žmonių.
 Redas Diržys & Enrike Ježik (Argentina)
 1968 m. Olimpiados Meksiko mieste metu, spalio 2 d., į Meksiko gatves išėjo apie 10 000 studentų ir valstybinio sektoriaus tarnautojų, protestuodami prieš tuometinę vyriausybę. Vyriausybės pajėgos atakavo protestuotojus ir nužudė iki trijų šimtų taikių demonstrantų, keli tūkstančiai buvo suimti.
 Redo Diržio ir argentiniečio Enrike Ježiko akcijos „branduolys“ – dviejų menininkų „kopimas“ į dangoraižio 60-tą aukštą kaip politinis veiksmas ir priminimas apie kruvinus įvykius, įvykusius taiką simbolizuojančio renginio ‒ olimpiados – metu. Šią akciją stebėjo apie 20 000 žmonių.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=''>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/enrique-jezik-ir-redo-dirzio-akcija-1968-uju-aukoms-meksikoje-atminti.mp4</mediaplayer>
 ===Susitikimų su merais manifestas===
 ===„Susitikimų su merais manifestas“===
 Mano patirtis šioje srityje nėra labai didelė. Tarybiniais laikais merų paprasčiausiai nebuvo. Teoriškai tuomet miestą valdė taip vadinamas Vykdomojo komiteto pirmininkas, kuriam „patardavo“ Miesto Komunistų partijos komiteto pirmasis sekretorius. Taigi, mero posto atsiradimas buvo vienas pirmųjų pasikeitimų, kurie formavo mano sampratą apie Vakarietiškos demokratijos veidą jau 90-ųjų pradžioje. Jau vien merų veidai iškalbingai byloja, kaip Vakarų civilizacija atėjo į mažą posovietinį miestelį.
 Labai greitai man teko įsitikinti, kad miesto meras – tai ne vien postas, bet ir žmogus, kad galima su juo susitikti, pašnekėti. Kad ir su pirmuoju meru – mes keletą kartų diskutavome apie menininko ir politiko vaidmenį visuomeninio vizualumo srityje. Man buvo labai aiškiai suformuluota, kad mes – menininkai – darome paveikslėlius, bet jie – politikai – nusprendžia, kokio dydžio jie turėtų būti. Tuomet tai buvo pasakyta apie konkretų Miesto savivaldybės administracijos užsakymą tarpukario merų portretų rinkiniui atlikti, bet ilgainiui aš supratau, kad šis principas taikomas kur kas plačiau.
 Kitą merą aplankė tarptautinė menininkų grupė ir pakvietė prisijungti prie naujo socialinio ritualo miesto visuomenei įtvirtinimo. Meras netgi sutiko, bet pažadėjo prisijungti vėliau. Taip ir prasidėjo visa tarptautinė merų čiuožinėjimo įgūdžių lavinimo kampanija.
 Čia būtina paminėti ir miestų broliavimosi fenomeną, kuris paprastai gimsta iš paprasto fakto, kad vieno miesto meras susitinka su kito miesto meru. Jie spaudžia vienas kitam rankas, užmezga draugystes, keičiasi oficialiomis delegacijomis. Ir galų gale, kai jokių abejonių dėl susibroliavimo nebelieka politiniame lygmenyje, jie apsikeičia ir menininkais. Bet tokiu būdu suręstos menininkų „brolystės“, kaip taisyklė, būna labai dirbtinės ir bevaisės. Politikai nenori pripažinti, kad tokia problema egzistuoja, nes tuomet užsiima naujų draugysčių užmezgimu ir nebeturi laiko gilintis į savo veiksmų pasekmes. Taigi, mes pradedame naują iniciatyvą, kad padėtume jiems suvokti problemos apimtis ir pradedame veikti „iš apačios“. Apie tai ir manifestas:
 2. Menininkai privalo būti humaniškesni merų atžvilgiu, nei pastarieji paprastai elgiasi su menininkais – pasikeitimo kultūrinėmis delegacijomis metu menininkai dažniau daro politiką, nei menus. Savo ruožtu menininkai turėtų tikrinti maksimalų politikų laiko užimtumą, nes nei vieni, nei kiti nemėgsta laiko švaistyti veltui.
 5. Jeigu puikios vietos meras atsisako susitikti ir vietoj savęs siūlo vicemerą, menininkas turi atsisakyti susitikimo, nes tik aukščiausiu lygiu susitikimas turi prasmę. Bet galimas ir alternatyvus sprendimas: vietoj savęs įgalioti kitą asmenį, kad šis susitiktų su vicemeru ir įpareigotų jį perduoti merui žinią bei dovaną.
 7. Kiekvieną sutiktą merą privaloma registruoti Oficialiame Merų registracijos centre prie ZCCA-Libušino. Prašome atsiųsti vietos pavadinimą, mero vardą ir pavardę, oficialią susitikimo dokumentaciją ir trumpą reportažą apie susitikimo eigą šiuo adresu:
 194 eilutė: 211 eilutė:
 [Redas Diržys, 2006,Alytus]
 What does it mean to meet a Mayor in our society?
 My experience of trying to understand the Mayor’s institution is not a very long one. In the Soviet times there were no mayors at all. The city was ruled by the so-called Chairman of The Executive Committee, and he was implementing orders given by the First Secretary of the city's Communist Party Committee. So, the appearance of the position of city Mayor was one of the first changes I witnessed as a demonstration of the virtues of Western democracy in the early 90s. The faces of the mayors obviously illustrated how Western civilization entered a small post-Soviet town.
 Then I realized that the head of the city is not just a position but also a person. And there is a possibility to meet them and talk. For example, with the first Mayor we had pretty nice conversations on the mission of artists and politicians in the sphere of visuality. I was told that we – the artists – make pictures, but they – the politicians – get to decide their size. It was said concerning a set of photo portraits of the pre-war mayors of Alytus, commissioned by the City Council, but later I found out this principle was applied much more widely.
 Another Mayor was visited by an international group of artists and asked to join their skating performance as a new social ritual in the city, and he even said “yes”. He promised to join them later. That was the moment when the whole mayors’ skating campaign started.
 Here it is very important to mention the phenomenon of twin cities. It is usually born from the fact of a mayors meeting another city's mayor. They shake hands, make friendships, and then exchange official delegations. Artists and other cultural workers are those who do the exchange at the very end, when there are no doubts about the official twinning of the cities on the political level. Usually artists’ meetings arranged in such a way are artificial and fruitless. The politicians fail to understand the problem is really a big one. So we started a new initiative to help them understand the problem, or simply to solve the problem from the other side. That is what the Manifesto is about.
 1. All the Mayors of the cities where artists meet and feel good should be visited by the artists and informed about the fact.
 220 eilutė: 239 eilutė:
 14:51, 22 lapkričio 2018 versija
 2.1 „Su meile miestui ir žmonėms“
 2.2 „Mišios“
 2.3 „Press Conference“
 2.4 „Plein Air“
 2.5 „Kojūkais per vandenį“
 2.6 „Kojūkų futbolas“
 2.7 „Sadamas žengia į dangų“
 2.8 „Barricade“
 2.9 „LeDZ“
 2.10 Akcija, skirta 1968 m. spalio įvykių Meksikoje aukoms atminti
 2.11 „Susitikimų su merais manifestas“
 2.12 Pasidaryk bienalę pats
 2.13 Užpildo manifestas
 2.14 Emisijos kartos manifestas
 2.15 Proletarinis tvistas (R. Diržys), ciniškasis krakoviakas (K. Šapoka) ir dadaistinis pirsčiojimas (Č. Lukenskas)
 „Su meile miestui ir žmonėms“
 „Mišios“
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/the%20Mass200%20cac.m4v</mediaplayer>
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/dimensija-1-3.m4v</mediaplayer>
 „Plein Air“
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/plein-nr2-veisejai.mp4</mediaplayer>
 „Kojūkais per vandenį“
 Žmonės mėgsta vertybes.
 Trečia, tai gamybos priemonės sunaikinimas, luditiškas veiksmas, atsisakymas tarnauti ekonominei sistemai, antikapitalistinis veiksmas.
 Ketvirta, tai atsisakymas vaizduoti, ikonoklazmas.
 Kokiu būdu tai padaryti?
 Paimkite medinį klasikinį trikojį molbertą ir atkabinkite atraminę jo koją ‒ jos jums jau nebeprireiks.
 Atsistoję ant kojūkų jūs galite eiti kur norit ‒ žmonės jus seks tarsi Kristų, ant asilo įjojantį į amžinąjį miestą.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/kojukais-per-vandeni.mp4</mediaplayer>
 „Kojūkų futbolas“
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/kojuku-futbloas.mp4</mediaplayer>
 „Sadamas žengia į dangų“
 Jis „keliauja“ ant nugaros užsivožęs Sadamo Husseino portretą, maža to, Diržį lydi (ir dokumentuoja) grupelė kolegų ar šiaip prijaučiančiųjų, todėl nekalta „kelionė“ vista improvizuotomis „eitynėmis“, o joms trumpam stabtelėjus prie JAV ambasados policininko „perskaitomos“ kaip nesankcionuotas „piketas“. Taigi, Diržys pasiekia savo ‒ švelniai transformuodamas įprasto elgesio kanonus viešoje erdvėje (su)kuria tokias situacijas, kuriose tarsi demaskuojamas viešos erdvės „viešumas“ ir elgesio joje „natūralumas“.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/sadamas-zengia-i-dangu.mp4</mediaplayer>
 „Barricade“
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/bariccade.mp4</mediaplayer>
 „LeDZ“
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/ledz.mp4</mediaplayer>
 Akcija, skirta 1968 m. spalio įvykių Meksikoje aukoms atminti
 1968 m. Olimpiados Meksiko mieste metu, spalio 2 d., į Meksiko gatves išėjo apie 10 000 studentų ir valstybinio sektoriaus tarnautojų, protestuodami prieš tuometinę vyriausybę. Vyriausybės pajėgos atakavo protestuotojus ir nužudė iki trijų šimtų taikių demonstrantų, keli tūkstančiai buvo suimti. Redo Diržio ir argentiniečio Enrike Ježiko akcijos „branduolys“ – dviejų menininkų „kopimas“ į dangoraižio 60-tą aukštą kaip politinis veiksmas ir priminimas apie kruvinus įvykius, įvykusius taiką simbolizuojančio renginio ‒ olimpiados – metu. Šią akciją stebėjo apie 20 000 žmonių.
 <mediaplayer width='640' height='480' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/enrique-jezik-ir-redo-dirzio-akcija-1968-uju-aukoms-meksikoje-atminti.mp4</mediaplayer>
 „Susitikimų su merais manifestas“
 ZCCA-Libušin P.O. BOX 21 27306 LIBUŠIN CZECH REPUBLIC
 3. Artists initially took care about Mayors’ time and providing them with the pair of the skates to everyone as the present during the audience. There will be arranged the Global Mayors’ Skating Event (GMSE) when the majority of all the Mayors from the best places will be met. 4. According to the saying by Alex Maskey the Lord Mayor of the City of Belfast: “Politician an artist should move forward and show the way for people to follow”. That is exactly what the skates are for (note by Martin Zet). 5. In the case mayor of the nice place is not wishing to meet the artist and insists on meeting the vice-mayor, artist should refuse from meeting him because the real meeting should happen at the highest level. In some cases there could be accredited another person to substitute the artist while giving the present and petition to the vice-mayor and to oblige him to ensure smooth transmission of the message. 6. If artist has no a pair of skates to give to the Mayor he can give a big loaf of the dark Lithuanian bread instead what also has deep symbolic meaning. Then is necessary o talk with the mayor about necessity to obtain the skates for the official use. In the case mayor is not a good skater – necessary to organize basic trainings not to look funny at the global event. 7. Every mayor met should be registered at the Official Mayors’ Registration Center at ZCCA-Libušin. Please send the locations name, the name of the Mayor, official documentation of the fact of the meeting the mayor and short report with all the details of the meeting to the following address:
 8. It doesn’t matter that other personalities will be elected to take the position of the Mayor – the Global Mayors’ Skating Event has symbolical meaning! We need positions to skate but not personalities. This is representation, but not the Olympic Games. 9. THE MAYORS UNITED NEVER WILL BE DEFEATED!
 2006 – The mayors of Kladno and Vinožice, Czech Republic, (photographed and videotaped). 2005 – Burgermeister (Deputy Mayor) of Dresden Dr. Lutz Vogel was met by Mr. Viktor Prusek (Deputy of Martin Zet and Redas Diržys), Germany, (photographed). - The Mayor of Linz Mr. Franz Dobusch, Austria was met by Redas Diržys; courtesy of Die Fabrikanten and personally Mr. Gerald Harringer, (photographed). 2004 – The Mayor of Bilina was met by Redas Diržys and Martin Zet, Czech Republic, courtesy of Cascada cultural center, (photographed). - Access to the Mayor of Iasy, Romania, was denied by Vector foundation. 2003 – The Mayor of Bialystok was met by Redas Diržys and Martin Zet, Poland, (photographed). - Access to the Mayor of Tirana Mr. Edi Rama, Albania, was denied by curator Edi Muka. 2002 – The Lord Mayor of city of Belfast Mr. Alex Maskey was met by Redas Diržys and Martin Zet, courtesy of Catalyst Arts, Belfast, Northern Ireland (photographed). 2001 – The Mayor of Piotrkov-Trybunalsky, Poland, was met by Redas Diržys and Martin Zet; courtesy of Interaction festival organizers (photographed). - The Mayor of Alytus Mr. Vytautas Kirkliauskas, Lithuania,
 1. Visų pirma tu turi nugalėti savo ego ir suvokti, kad bienalė yra organizuojama ne parodyti tavo paties, bet kitų darbams. Pastebėk, kad yra dar daugiau menininkų pasaulyje. 2. Parenk bienalę taip, kad pats norėtumei tokioje dalyvauti. 3. Bienalės tema turėtų atspindėti realias problemas, su kuriomis susidūrei dalyvaudamas pastarosiose keliose bienalėse. 4. Pasirink vietovę, dar neregėjusią panašaus pobūdžio renginių. 5. Surink ir paskleisk pačias linksmiausias ir absurdiškiausias istorijas apie tą vietovę. 6. Tiksliai numatyk konkretų adresatą, kurį nori atakuoti ir tuo pagrindu organizuok visą viešųjų ryšių kampaniją. 7. Kviesk žmones su kuriais norėtumei dirbti. Panaudok visus asmeninius kontaktus. 8. Niekada nekviesk žvaigždžių vien tik dėl jų statuso. Jos niekada nedirbs tavo idėjoms. Netgi, jei ir sugebėtumei gauti daugiau paramos bienalei, jų dalyvavimas tarnaus jėgoms, stovinčioms už jųjų nugarų ir jomis manipuliuojančioms. 9. Niekada netikėk institucijų patarimais. Tik viena bendradarbiavimo forma yra priimtina – paimk iš jų pinigų daugiau, nei reiktų jų inkorporuotiems reikalavimams įvykdyti. Likusias lėšas panaudok jų interesų neutralizavimui. Jeigu tavo interesai sutampa su institucijos interesais – tu kažką darai nekaip. 10. Stenkis išvengti jų teoretizuotų kalbų propagavimo bet kuria forma: paskaitos, tekstai, citatos, nuorodos; arba bent jau neutralizuok savo paties komentarais. 11. Atmink, kad ir ką bedarytumei, tu dirbi jiems ir jie bus tau dėkingi už bet kokį dėmesį jiems. Nesuk sau galvos dėl jų diskomforto – jie niekada tau nemokės tiek, kad galėtų reikalauti tavo paklusnumo. 12. Jeigu nori gauti vietos valdžios paramą – prižadėk jiems reginį. 13. Jeigu nori gauti valstybinės institucijos paramą – prižadėk įvairiapusį renginio nušvietimą spaudoje, o ypač, tarptautinėje. 14. Jeigu nori dirbti su tarptautiniais fondais – pasislėpk už lojalios ir patikimos institucijos sienų. 15. Visiems šiems trims atvejams neabejotinai pravers tavo lobistiniai sugebėjimai. 16. Jeigu dar turi kokių idėjų, dėl kurių nori surengti bienalę, panaudok jas menininkų pritraukimui. Nuostabu, jeigu šios prieštarautų aukščiau išvardintiems trims atvejams. 17. Tu turi tikėti ir pasitikėti menininkais, kuriuos kvieti į bienalę, ir jie padarys geriausia, ką gali. Niekada neatrinkinėk darbų – diskutuok su kiekvienu menininku judviejų veikimo strategiją. 18. Bienalės katalogas visuomet turi nuorodas į galios struktūras. Skirtumas tik – arba tu jas adoruoji, arba joms priešiniesi. 19. Katalogas – tai būtinas elementas, kad bienalė taptų istorija. Atmink, žmonės labiausia įsidėmi atidarymo furšetus ir katalogus. 20. Katalogas – tai pirmas žingsnis į sekančią bienalę. 21. Būk nuoširdus, kiek begali. Venk profesionalų tekstų spausdinimo kataloge. 22. Jeigu nieko nebeliko pasakyti daugiau – tylėk. Bet tai nereiškia, kad neturėtumei suorganizuoti dar vienos bienalės po dvejų metų. Galų gale tai visuomet veiks tuos, kurie daug šneka. AR TU IŠ TIESŲ TURI, KĄ PASAKYTI? KAM?
 Make Biennial Yourself – Manifesto (Highly recommended to self-referential artists)
 1. First you have to do is to overcome your own ego and to realize that Biennial is to be organized to show somebody else’s but not yours artworks and also to realize that there are some more artists in the world. 2. The format of the Biennial and priorities should be arranged in order you would like to participate in it yourself. 3. The topic of the Biennial should be based on the real problems you’ve faced in the last few biennials you’ve participated in. 4. Choose the site never used for such kind of events and not inhabited by your family and /or you parents. 5. Collect and spread around the funny and absurd stories about the site. 6. Carefully choose the target people to be hit during the event and the main PR campaign to be organized for. 7. Invite the people you would like to work with. Use all personal contacts you ever had. 8. Never invite the stars only because of their status. That never will work for you even if you’ll get more funds because of their names – all the profit will be finally absorbed by the forces standing behind them. 9. Never trust to advises of the institutions – only one form of compromise is acceptable – to use their money which should be twice or much bigger then to cover the presentation of their promotional part. And to arrange the counter part to it. 10. Try to avoid presentation of their theoretic discourse in whatever form: lectures, texts; or at least neutralize it by your own commentaries. 11. Remember, you are working for them and you’re the one to receive thanks from them. Don’t worry about their discomfort – they’ll never pay you enough to demand you to listen at their reproaches. 12. If you tend to receive municipal recourses you should promise spectacle to them. 13. If you tend to receive money from the State – promise press coverage and especially international one. 14. If you want to receive international funds - you should hide yourself under the institution and to prove its loyalty. 15. In all these three cases would be very helpful your lobbyist abilities. 16. If you have some more ideas to persecute with the topic of the biennial – that will work to gather the artists around. That does will be perfect if that ones would contradict to the previous three. 17. You should trust the artists invited and to let them do things they’re planning to do and they’ll do their best. Never point to the work, but discuss the strategy. 18. The catalogue of the Biennial points to those who hold the power – either you adoring them or criticizing. 19. The catalogue is the necessary point to attend the history for the biennial. Remember, people mostly remember the opening parties and catalogues. 20. The catalogue is the first step to the next Biennial. 21. Try to be sincere as only you’ll be able. And try to avoid really professional texts in the catalogue. 22. If there is nothing remaining to say – better remain silent. But that doesn’t means that there is no need to arrange one more Biennial in two years. At least there is a good opportunity to oppose to those who chattering too much. DO YOU REALLY WANT SOMETHING TO SAY? WHOM FOR?
 Užpildo manifestas
 Šiandien tampa vis labiau akivaizdu, kad meno istorijos pagrindinė funkcija yra apginti turtingųjų muziejų stambiąsias kolekcijas bei asmenis, kurie patirtų didelius nuostolius, jei sistema sugriūtų. Meno istorija kuriama remiantis žvaigždžių gaminimo industrija, bet reikia sukurti atitinkamą terpę, kurioje ir atsiskleidžia labai funkcionali kainos-vertės sistema. Labai svarbi sistemos dalimi šiandien tampa nuolatinė „užpildo“, taip reikalingo žvaigždės aplinkai suformuoti, produkcija. Kas yra tas „užpildas“ ir kodėl Rytų Europa yra pagrindinis jo tiekėjas? Dar visai neseniai už “geležinės uždangos” kiekvienas informacijos trupinys apie vakarietiškus kultūrinius judėjimus (žinoma labiausiai dominuojančius: roko ir pop muzika, abstraktus ekspresionizmas, pop ir minimalistinis menas...) buvo traktuojamas kaip begalinės laisvės apraiškos. Netgi formalistinis abstrakčios tapybos kūrinys buvo radikalus sovietinėje visuomenėje. Taigi, po sistemos žlugimo visi progresyvieji menininkai plūstelėjo į vakarus, kur netruko įsitikinti, kokie naivūs ir primityvūs jie stojo prieš vakarietišką teorinį žongliravimą. Vos keli laimingieji – daugiausia maskviečiai – sugebėjo sėkmingai pritaikyti sovietinį stilių prie vakarietiškų stereotipų ir padaryti stulbinančias karjeras. Iš kitos pusės, nacionalinės besiformuojančių valstybių sistemos buvo konstruojamos pagal provakarietiškus standartus, atsižvelgiant ne į susiklosčiusias istorines sąlygas, bet į naujosios ideologijos reikalavimus. Tarptautiniai fondai puikiai dirbo savo darbą, ruošdami naują, gerai organizuotą sistemą, kurios tikslas aprūpinti vakarietišką rinką užpildu, tinkančiu šiuolaikinės parodos užpildymui.
 It’s now becoming more and more evident that art history has only one mission – to defend some big collections of rich museums and personas that’ll loose their treasures if the system failed. The entire industry of star making was created to organize a strictly functional price-value system. A very important part of the system is the strategy of showing a few stars in a context of well prepared and proportionally weighed “filling”. What is the concept of “filling” and how it happen that Eastern European countries contributed the vast majority of that? First of all, behind the Iron Curtain every scrap of information about Western movements (in the mainstream of course: rock, pop music, abstract expressionism, pop and minimal art) were treated like a kind of ultimate freedom. Even the formal abstract picture was a radical gesture in the Soviet society. So after the collapse of the system all the vanguard artists and activists flooded to the West and they soon realized how obsolete and naïve they are in the context of the western theoretical jugglery. Only few lucky souls from the communist camp succeed in building careers, because of the clever strategy of applying a Soviet style according to Western stereotypes filling already existing folders. Another step was reorganization of the national systems into pro-Western one, with the help of ideology instead of historical survey. A great job was done with the help of networks of international foundations. They really created well-organized system, provided good taste, politically correct and undistinguished products, perfect for filling any big show.
 The filling is a perfect setting for predetermined stars to be shown in. The filling is very proud to stooge around the stars. The filling should be perfect, qualitative and inconspicuous. The filling never represents itself – it represents curators and the stars. The filling holds them together. DO YOU REALLY WANT TO BECOME FILLING
 Emisijos kartos manifestas
 1. Visi Emisijos menininkai buvo Lenino anūkais.
 2. Visi Emisijos menininkai tapo Soroso anūkais. Juos globojo motiniška tuometinio Soroso centro vadovybės ranka, jie buvo skraidinami „sorosinės“ infrastruktūros tinklo kanalais, juos propagavo „atviros visuomenės“ uždaros struktūros ištaigingose konferencijose.
 3. Pagrindinis Emisijos menininką legitimuojantis dokumentas – jų pačių sąrašas. Pasauliui Emisijos menininkai paprastai pateikiami sąrašu.
 4. Dauguma Emisijos menininkų yra sukūrę bent vieną dominuojančią religiją arba nacionalinius simbolius išjuokiantį kūrinį.
 5. Emisijos menininkui nepriimtina burnoti prieš korumpuotą Vakarietišką meno rinkos sistemą, nes visos jų pastangos yra nukreiptos įsiskverbimui į ją.
 6. Nė vienas Emisijos menininkas netapo daugiau nei užpildu Vakarietiškoje meno rinkoje. (žr. „Meno užpildo manifestas“, 2004).
 7. Emisijos menininkų nemėgsta ir jų nuopelnus visaip menkina tie, kurie patys labai norėtų tapti Emisijos menininkais.
 8. Beveik visi Emisijos menininkai darė objektus karjeros pradžioje.
 9. Išskirtinis šiandieninis Emisijos menininkų bruožas – prieraišumas videoperformansui – tik retas jų bent kartą yra išdrįsęs pažvelgti miniai į akis „gyvai“, o ne pro objektyvą ar dar paprasčiau – svetimomis akimis.
 10. Emisijos menininkui dokumentavimas yra svarbiausias veiksmas.
 11. Emisijos menininkas vertina ne veiksmą, o tai, kaip jis atrodys dokumentuotas.
 12. Emisijos menininkas veiksmo kūrybą aukoja montavimui ir subtitravimui.
 13. Nė vienas Emisijos menininkas nėra juokingas.
 14. Didžiausia bet kurios [finansinės] emisijos problema – pastebėjus broką, ji visa bus išimta iš apyvartos.
 15. Plačiąja prasme žodis emisija reiškia taršą, turinčią negrįžtamų padarinių ekosistemai.
 16. Apibendrinus Emisijos menininkus galima būtų vadinti tiesiog išperstais.
 „Emisijos menininko“ terminą 2005 m. Lietuvoje oficialiai įvedė ŠMC kuratoriai, kad apibrėžti 90-aisiais į nacionalinę meno sceną iškilusius menininkus.
 Proletarinis tvistas (R. Diržys), ciniškasis krakoviakas (K. Šapoka) ir dadaistinis pirsčiojimas (Č. Lukenskas)
 2016 vasario 27 d. Vilniaus knygų mugė, knygos "Dada ir dailės edukacija pristatymas". Dalyvavo Redas Diržys, Darius Pocevičius, Česlovas Lukenskas, Kęstutis Šapoka.
 <mediaplayer width='768' height='576' image=>http://www.letmefix.lt/media/redas-dirzys/dirzys-lukenskas-sapoka-sokis.mp4</mediaplayer>
 Gauta iš „http://letmefix.lt/index.php?title=Redas_Diržys&oldid=1691“
 Socialinė/institucinė kritika


text:
Der Bildstock im Vorgarten des Anwesens Alte Ludwigsstädter Straße 4 in der oberfränkischen Stadt Kronach ist ein Kleindenkmal, das im 15. oder 16. Jahrhundert entstanden ist.
 Der aus Sandstein gefertigte gotische Bildstock besteht aus einem oktogonalen Schaft, der auf einem flachen, abgeschrägten Sockel ruht. Den oberen Abschluss des Schafts bildet ein spitzer, giebelförmiger Aufsatz, in den eine ebenfalls giebelförmige Bildnische eingelassen ist. Darin befindet sich eine sitzende Muttergottes mit dem Jesuskind auf dem Schoß.
 Der unter Denkmalschutz stehende Bildstock befand sich wohl ursprünglich etwas weiter nördlich an der Alten Ludwigsstädter Straße und wurde erst nachträglich an seinen heutigen Standort versetzt.
 Literatur
 Baudenkmal in Kronach
 Alte Ludwigsstadter Strasse 4