type: other

text:
BVerwG, 17.09.2015 - 2 C 26.14 - dejure.org
 https://dejure.org/2015,40740
 BVerwG, 17.09.2015 - 2 C 26.14 (https://dejure.org/2015,40740)
 BVerwG, Entscheidung vom 17.09.2015 - 2 C 26.14 (https://dejure.org/2015,40740)
 BVerwG, Entscheidung vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 (https://dejure.org/2015,40740)
 Tipp: Um den Kurzlink (hier: https://dejure.org/2015,40740) schnell in die Zwischenablage zu kopieren, können Sie die Tastenkombination Alt + R verwenden - auch ohne diesen Bereich zu öffnen.
 RL 2003/88/EG Art. 6, 16, 17, 18, 19 und 22; BGB § 199
 Unionsrechtlicher Haftungsanspruch; unionsrechtswidrige Zuvielarbeit; Höchstarbeitszeit; Ausgleich durch Freizeit; Ausgleichsanspruch in Geld; Bundeswehrkrankenhaus; Bezugszeitraum; Siebentageszeitraum; Umsetzung durch Rechtsnorm; zeitnahe Geltendmachung; Rüge- oder Hinweispflicht; Verjährung; Verfall des Ausgleichsanspruchs; kein Wahlrecht zwischen Freizeitausgleich und Ausgleich in Geld; nationaler Urlaubsanspruch
 § 199 BGB, Art 16 EGRL 88/2003, Art 17 EGRL 88/2003, Art 18 EGRL 88/2003, Art 19 EGRL 88/2003
 RL 2003/88/EG Art. 6b; RL 2003/88/EG Art. 22
 Auf der Grundlage des unionsrechtlichen Haftungsanspruchs hat der Dienstherr nur die rechtswidrige Zuvielarbeit auszugleichen, die ab dem auf die erstmalige Geltendmachung folgenden Monat geleistet wurde (im Anschluss an BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1).
 Maßgeblich ist insoweit allein auf das Unionsrecht abzustellen, das hierin einen Schaden sieht (EuGH..., Urteil vom 25. November 2010 - C-429/09, Fuß - Slg. 2010, I-12167 Rn. 59, 61 und 63 sowie Tenor 1 und 4;... BVerwG, Urteile vom 26. Juli 2012 - 2 C 29.11 - BVerwGE 143, 381 Rn. 24 und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 20).
 Dafür müssen sie Rechtsnormen erlassen (EuGH..., Urteil vom 14. Oktober 2010 - C-243/09, Fuß - Slg. 2010, I-9849 Rn. 35 f.; BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 23 m.w.N.), die die durch die Richtlinie garantierten allgemeinen Grundsätze der Sicherheit und des Gesundheitsschutzes der Arbeitnehmer gewährleisten und die darüber hinaus den in Art. 22 Abs. 1 RL 2003/88/EG genannten Kriterien genügen.
 Diese Rechtsfolge tritt bei Fehlen einer Bezugszeitraumregelung ein, solange Art. 6 Buchst. b) RL 2003/88/EG Anwendung findet (BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 LS 2 und Rn. 57).
 Ein Träger öffentlicher Gewalt ist auch in seiner Eigenschaft als öffentlicher Arbeitgeber zur Anwendung des Unionsrechts verpflichtet (...EuGH, Urteile vom 25. November 2010 - C-429/09, Fuß - Slg. 2010, I-12167 Rn. 39 und 85 ...und vom 15. April 2008 - C-268/06, Impact - Slg. 2008, I-02483 Rn. 85; BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 18).
 Auszugleichen ist die rechtswidrige Zuvielarbeit, die ab dem auf die erstmalige schriftliche Geltendmachung folgenden Monat geleistet worden ist (...stRspr, BVerwG, Urteile vom 29. September 2011 - 2 C 32.10 - BVerwGE 140, 351 Rn. 19..., vom 26. Juli 2012 - 2 C 29.11 - BVerwGE 143, 381 Rn. 26 und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 25).
 Auch hinsichtlich der möglichen finanziellen Ausgleichspflicht hat der Dienstherr ein berechtigtes Interesse daran, nicht nachträglich mit unvorhersehbaren Zahlungsbegehren konfrontiert zu werden (...BVerwG, Urteile vom 21. September 2006 - 2 C 7.06 - Buchholz 240 § 40 BBesG Nr. 39 Rn. 15 und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 28).
 b) Die Anwendung des Grundsatzes der schriftlichen Geltendmachung auch auf den nicht normativ geregelten unionsrechtlichen Haftungsanspruch ist mit Unionsrecht vereinbar (EuGH..., Urteil vom 19. Juni 2014 - C-501/12, Specht - NVwZ 2014, 1294 Rn. 110 ff.;... BVerwG, Urteile vom 29. September 2011 - 2 C 32.10 - BVerwGE 140, 351 Rn. 20 und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 30).
 Die Festsetzung angemessener Ausschlussfristen für die Rechtsverfolgung ist im Interesse der Rechtssicherheit, die zugleich den Berechtigten und die Behörde schützt, mit diesen Vorgaben des Unionsrechts vereinbar (...EuGH, Urteile vom 30. Juni 2011 - C-262/09, Meilicke - Slg. 2011, I-5669 Rn. 56 m.w.N., vom 19. Juni 2014 - C-501/12 u.a., Specht - NVwZ 2014, 1294 Rn. 110 ff., vom 9. September 2015 - C- 20/13, Unland - NVwZ 2016, 131 Rn. 72; BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 31).
 Scheidet aber die Gewährung von Freizeit zum Ausgleich der unionsrechtswidrigen Zuvielarbeit aus vom Berechtigten nicht zu vertretenden Gründen aus, so gebietet es der unionsrechtliche Effektivitätsgrundsatz, dass die entstandenen Ansprüche nicht untergehen, sondern sich in solche auf finanziellen Ausgleich umwandeln (...BVerwG, Urteile vom 26. Juli 2012 - 2 C 29.11 - BVerwGE 143, 381 Rn. 34 ff. und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 36).
 Im Interesse der Rechtssicherheit muss diese Entscheidung des Mitgliedstaates bestimmt und klar sein (EuGH..., Urteil vom 21. Oktober 2010 - C-227/09, Accardo - Slg. 2010, I-10273 Rn. 50 f. m.w.N. und Rn. 55; BVerwG, Urteil vom 15. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 59).
 Da der Kläger am Urlaubstag von der Pflicht zur Dienstleistung befreit ist und auch der Mehrurlaub der Erholung des Klägers dient, können diese Tage nicht als Ausgleich für eine Überschreitung der Höchstarbeitszeit von 48 Stunden pro Siebentageszeitraum herangezogen werden (vgl. ebenso schon BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 66).
 Dennoch geht es in beiden Fällen um den Ausgleich für eine überobligationsmäßige Heranziehung des Beamten (...BVerwG, Urteile vom 26. Juli 2012 - 2 C 29.11 - BVerwGE 143, 381 Rn. 35 und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 67), sodass für den Geldausgleich auch in Fällen unionsrechtswidriger Zuvielarbeit in der Rechtsfolge die Stundensätze der Mehrarbeitsvergütungsverordnung herangezogen werden können.
 381 Rn. 27 und vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87.
 414 Rn. 72; BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz.
 2015, 414 Rn. 72; BVerwG, Urteil vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - Buchholz 232.0 § 87 BBG 2009 Nr. 1 Rn. 30).
 Da der Arbeitnehmer auch an solchen Mehrurlaubstagen von der Arbeitspflicht befreit ist, können diese Tage nicht als Ausgleich für eine Überschreitung der durchschnittlichen Höchstarbeitszeit herangezogen werden (vgl. auch BVerwG, Urteile vom 17. September 2015 - 2 C 26.14 - juris Rn. 63 ...und vom 20. Juli 2017 - 2 C 31.16 - BVerwGE 159, 245 Rn. 57 f.).
 Für die unionsrechtswidrig geleistete Zuvielarbeit steht dem Kläger dem Grunde nach ein beamtenrechtlicher Ausgleichsanspruch aus dem Grundsatz von Treu und Glauben i.V.m. den Regeln über einen Ausgleich von Mehrarbeit sowie ein unionsrechtlicher Haftungsanspruch zu (...BVerwG, Urteile vom 20.07.2017 - 2 C 31/16 -, BVerwGE 159, 245 -270, Rn. 10 ff. und 17;... vom 17.11.2016 - 2 C 23/15 -, BVerwGE 156, 262 -272, Rn. 25 f.; 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 10 ff., juris;... vom 26.07.2012 - 2 C 29/11 -, BVerwGE 143, 381 -396, Rn. 15 ff. und 26 ff. ...und vom 29.09.2011 - 2 C 32/10 -, BVerwGE 140, 351 -359, Rn. 8 ff.).
 Kann aber aus vom Beamten nicht zu vertretenden Gründen ein Freizeitausgleich nicht in angemessener Zeit gewährt werden, so gebieten sowohl der an Treu und Glauben orientierte Interessenausgleich als auch der unionsrechtliche Effektivitätsgrundsatz, dass die Ansprüche nicht untergehen, sondern sich in solche auf finanziellen Ausgleich umwandeln (BVerwG, Urteile vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 35 f.; juris;... vom 26.07.2012 - 2 C 29/11 - a.a.O., Rn. 34 ff.).
 Das Erfordernis der zeitnahen Geltendmachung verstößt weder gegen den unionsrechtlichen Äquivalenzgrundsatz, der besagt, dass die Modalitäten zur Durchsetzung des unionsrechtlichen Anspruchs nicht ungünstiger sein dürfen als diejenigen, die gleichartige Sachverhalte innerstaatlicher Art regeln, noch gegen den unionsrechtlichen Effektivitätsgrundsatz, der verlangt, dass die Ausübung der durch das Unionsrecht verliehenen Rechte nicht praktisch unmöglich gemacht oder übermäßig erschwert wird (...BVerwG, Urteile vom 19.04.2018 - 2 C 40/17 -, Rn. 24 ff., juris;... vom 20.07.2017 - 2 C 31/16 -, a.a.O., Rn. 43 ff.; vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 25 ff., juris;... vgl. auch bereits: Urteil vom 29.09.2011 - 2 C 32/10 -, BVerwGE 140, 351 -359, Rn. 19 f.; zum Äquivalenz- und Effektivitätsgrundsatz vgl. nur EuGH, Urteil vom 07.03.2018, C-494/16, Celex-Nr. 62016CJ0494 m.w.N.).
 Soweit das Bundesverwaltungsgericht im Urteil vom 26.07.2012 (...- 2 C 29/11 -, a.a.O., Rn. 25;... vgl. auch Beschluss vom 01.07.2014 - 2 B 39/13 -, Rn. 6, juris) die Auffassung vertreten hat, dass der unionsrechtliche Haftungsanspruch nicht an ein Antragserfordernis gebunden ist, hat es diese Rechtsprechung wieder aufgegeben (BVerwG, Urteil vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, a.a.O., Rn. 30).
 Nicht erforderlich ist, dass Freizeitausgleich oder hilfsweise finanzieller Ausgleich beantragt oder der finanzielle Ausgleich konkret berechnet wird (BVerwG, Urteile vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, a.a.O., Rn. 29, juris;... vom 26.07.2012 - 2 C 29/11 -, a.a.O., Rn. 27).
 So stellt sich bspw. die Einrede der Verjährung als unzulässige Rechtsausübung dar, wenn der Beamte aufgrund eines qualifizierten, nicht notwendig schuldhaften Fehlverhaltens des Dienstherrn veranlasst worden ist, verjährungsunterbrechende oder verjährungshemmende Schritte zu unterlassen (BVerwG, Urteile vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 54, juris;... vom 15.06.2006 - 2 C 14/05 -, Rn. 23, juris;... Beschlüsse vom 20.01.2014 - 2 B 6/14 -, Rn. 11, juris;... Beschluss vom 19.04.2007 - 2 B 31/07 -, Rn. 2 f., juris; OVG NW..., Beschluss vom 25.08.2016 - 6 A 1304/14 -, Rn. 7 - 8, juris; BayVGH..., Beschluss vom 22.03.2016 - 3 ZB 13.804 -, Rn. 8, juris).
 Die unionsrechtswidrige Zuvielarbeit begründet einen einheitlichen Ausgleichsanspruch des betroffenen Beamten; für den Anspruch auf finanziellen Ausgleich beginnt keine neue Verjährung zu laufen (BVerwG, Urteil vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 45, juris).
 Seit der Verkündung dieses Urteils bestanden hinreichende Anhaltspunkte dafür, dass eine auf einen Staatshaftungsanspruch wegen unionsrechtswidriger Zuvielarbeit gestützte Rechtsverfolgung eines Feuerwehrbeamten erfolgversprechend sein könnte (...BVerwG, Urteile vom 26.07.2012 - 2 C 70/11, a.a.O., Rn. 37; vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 47, juris für Berufssoldaten).
 Durch sie ist eine Prüfung des Dienstherrn veranlasst, ob eine Änderung der Arbeitszeitgestaltung erforderlich ist und ob eine rechtswidrige Zuvielarbeit - etwa durch Anpassung der maßgeblichen Dienstpläne - vermieden werden kann (BVerwG, Urteil vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 28, juris).
 Unerheblich ist, ob der Beamte keine Kenntnis von den ihm zustehenden Ansprüchen hatte oder ob er von der rechtzeitigen Geltendmachung bewusst abgesehen hat, weil er nach Treu und Glauben davon ausgehen konnte, der Dienstherr werde sich nicht auf die Verjährung berufen (BVerwG, Urteil vom 17.09.2015 - 2 C 26/14 -, Rn. 53 ff., juris; BVerwG..., Urteil vom 15. Juni 2006 - 2 C 14/05 -, Rn. 23 f., juris).
 So im Ergebnis auch für einen Fall fehlender Umsetzung der RL 2003/88/EG: BVerwG, Urteil vom 17.9.2015 - 2 C 26.14 -, ZBR 2016, 199 = juris, Rn. 16 ff., 62 f.
 vgl. Schliemann, ArbZG, 2. Aufl. 2013, § 3 ArbZG, Rn. 87; Dobberahn, Das neue Arbeitszeitgesetz in der Praxis, 2. Aufl. 1996, Rn. 31.; im Ergebnis ebenso BVerwG, Urteil vom 17.9.2015 - 2 C 26.14 -, ZBR 2016, 199 = juris, Rn. 16 ff., 64.
 vgl. BVerwG, Urteil vom 17.9.2015 - 2 C26.14 -, ZBR 2016, 199 = juris, Rn. 16 ff., 63.
 VG München, 03.05.2018 - M 21 K 16.3858
 Dienstzeitausgleich in Zeit oder Geld
 OVG Nordrhein-Westfalen, 26.08.2016 - 6 A 1904/14
 Zuvielarbeit; Verjährung; Verjährungseinrede; Ermessen; Gleichbehandlung
 VG Würzburg, 26.01.2017 - W 5 E 17.3
 Vorläufige Einstellung der Zwangsvollstreckung wegen offensichtlicher Verjährung ...
 VG München, 29.11.2016 - M 21 K 14.3143
 Berücksichtigung von Bereitschaftsdienst außerhalb der Regelarbeitszeit bei der ...


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22000A0411(02)
 Tratado de la OMPI sobre interpretación o ejecución y fonogramas (WPPT) - Declaraciones conjuntas
 Diario Oficial n° L 089 de 11/04/2000 p. 0015 - 0023
 Tratado de la OMPI sobre interpretación o ejecución y fonogramas(WPPT)Ginebra (1996)Índice>SITIO PARA UN CUADRO>PREÁMBULOLAS PARTES CONTRATANTES,DESEOSAS de desarrollar o mantener la protección de los derechos de los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas de la manera más eficaz y uniforme posible,RECONOCIENDO la necesidad de introducir nuevas normas internacionales que ofrezcan soluciones adecuadas a los interrogantes planteados por los acontecimientos económicos, sociales, culturales y tecnológicos,RECONOCIENDO el profundo impacto que han tenido el desarrollo y la convergencia de las tecnologías de información y comunicación en la producción y utilización de interpretaciones o ejecuciones y de fonogramas,RECONOCIENDO la necesidad de mantener un equilibrio entre los derechos de los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas y los intereses del público en general, en particular en la educación, la investigación y al acceso a la información,HAN CONVENIDO LO SIGUIENTE:CAPÍTULO IDISPOSICIONES GENERALESArtículo 1Relación con otros Convenios y Convenciones1. Ninguna disposición del presente Tratado irá en detrimento de las obligaciones que las Partes contratantes tienen entre sí en virtud de la Convención Internacional sobre la protección de los artistas, intérpretes o ejecutantes, los productores de fonogramas y los organismos de radiodifusión, hecha en Roma el 26 de octubre de 1961 (denominada en adelante "la Convención de Roma").2. La protección concedida en virtud del presente Tratado dejará intacta y no afectará en modo alguno a la protección del derecho de autor en las obras literarias y artísticas. Por lo tanto, ninguna disposición del presente Tratado podrá interpretarse en menoscabo de esta protección.3. El presente Tratado no tendrá conexión con, ni perjudicará ningún derechos u obligación en virtud de otro tratado.Artículo 2DefinicionesA los fines del presente Tratado, se entenderá por:a) "artistas intérpretes o ejecutantes": todos los actores, cantantes, músicos, bailarines u otras personas que representen un papel, canten, reciten, declamen, interpreten o ejecuten en cualquier forma obras literarias o artísticas o expresiones del folclore;b) "fonograma": todas fijación de los sonidos de una ejecución o interpretación o de otros sonidos, o de una representación de sonidos que no sea en forma de una fijación incluida en una obra cinematográfica o audiovisual;c) "fijación": la incorporación de sonidos, o la representación de éstos, a partir de la cual puedan percibirse, reproducirse o comunicarse mediante un dispositivo;d) "productor de fonogramas": la persona natural o jurídica que toma la iniciativa y tiene la responsabilidad de la primera fijación de los sonidos de una ejecución o interpretación u otros sonidos o las representaciones de sonidos;e) "publicación" de una interpretación o ejecución fijada o de un fonograma: la oferta al público de la interpretación o ejecución fijada o del fonograma con el consentimiento del titular del derecho y siempre que los ejemplares se ofrezcan al público en calidad suficiente;f) "radiodifusión": la transmisión inalámbrica de sonidos o de imágenes y sonidos o de las representaciones de éstos, para su recepción por el público; dicha transmisión por satélite también es una "radiodifusión"; la transmisión de señales codificadas será "radiodifusión" cuando los medios de descodificación sean ofrecidos al público por el organismo de radiodifusión o con su consentimiento;g) "comunicación al público" de una interpretación o ejecución o de un fonograma: la transmisión al público, por cualquier medio que no sea la radiodifusión, de sonidos de una interpretación o ejecución o los sonidos o las representaciones de sonidos fijadas en un fonograma. A los fines del artículo 15, se entenderá que "comunicación al público" incluye también hacer que los sonidos o las representaciones de sonidos fijados en un fonograma resulten audibles al público.Artículo 3Beneficiarios de la protección en virtud del presente Tratado1. Las Partes contratantes concederán la protección prevista en virtud del presente Tratado a los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas que sean nacionales de otras Partes contratantes.2. Se entenderá por nacionales de otras Partes contratantes aquellos artistas intérpretes o ejecutantes o productores de fonogramas que satisfagan los criterios de elegibilidad de protección previstos en virtud de la Convención de Roma, en caso de que todas las Partes contratantes en el presente Tratado sean Estados contratantes de dicha Convención. Respecto de esos criterios de elegibilidad, las Partes contratantes aplicarán las definiciones pertinentes contenidas en el artículo 2 del presente Tratado.3. Toda Parte contratante podrá recurrir a las posibilidades previstas en el artículo 5 o, a los fines de lo dispuesto en el artículo 5, al artículo 17, todos ellos de la Convención de Roma, al Director General de la Organización Mundial de la Propiedad Intelectual (OMPI).Artículo 4Tratado nacional1. Cada Parte contratante concederá a los nacionales de otras Partes contratantes, tal como se definió en el artículo 3. El trato que concede a sus propios nacionales respecto a los derechos exclusivos concedidos específicamente en el presente Tratado, y del derecho a una remuneración equitativa previsto en el artículo 15 del presente Tratado.2. La obligación prevista en el apartado 1 no será aplicable a en la medida en que esa otra Parte contratante haga uso de las reservas permitidas en virtud del artículo 15 del presente Tratado.CAPÍTULO IIDERECHOS DE LOS ARTISTAS INTÉRPRETES O EJECUTANTESArtículo 5Derechos morales de los artistas intérpretes o ejecutantes1. Con independencia de los derechos patrimoniales del artista, intérprete o ejecutante, e incluso después de la cesión de esos derechos, el artista intérprete o ejecutante conservará, en lo relativo a sus interpretaciones o ejecuciones sonoras en directo o sus interpretaciones o ejecuciones fijadas en fonogramas, el derecho a reivindicar ser identificado como el artista intérprete o ejecutante de sus interpretaciones o ejecuciones excepto cuando la omisión venga dictada por la manera de utilizar la interpretación o ejecución, y el derecho a oponerse a cualquier deformación, mutilación u otra modificación de sus interpretaciones o ejecuciones que cause perjuicio a su reputación.2. Los derechos reconocidos al artista intérprete o ejecutante de conformidad con el párrafo precedente serán mantenidos después de su muerte, por lo menos hasta la extinción de sus derechos patrimoniales, y ejercidos por las personas o instituciones autorizadas por la legislación de la Parte contratante en que se reivindique la protección. Sin embargo, las Partes contratantes cuya legislación en vigor en el momento de la ratificación del presente Tratado o de la adhesión al mismo, no contenga disposiciones relativas a la protección después de la muerte del artista intérprete o ejecutante de todos los derechos reconocidos en virtud del párrafo precedente, podrán prever que algunos de esos derechos no serán mantenidos después de la muerte del artista intérprete o ejecutante.3. Los medidos procesales para la salvaguardia de los derechos concedidos en virtud del presente artículo estarán regidos por la legislación de la Parte contratante en la que se reivindique la protección.Artículo 6Derechos patrimoniales de los artistas intérpretes o ejecutantes por sus interpretaciones o ejecuciones no fijadasLos artistas intérpretes o ejecutantes gozarán del derecho de autorizar, en lo relativo a sus interpretaciones o ejecuciones:i) la radiodifusión y la comunicación al público de sus interpretaciones o ejecuciones no fijadas, excepto cuando la interpretación o ejecución constituya por si misma una ejecución o interpretación radiodifundida; yii) la fijación de sus ejecuciones o interpretaciones no fijadas.Artículo 7Derecho de reproducciónLos artistas intérpretes o ejecutantes gozarán del derecho exclusivo de autorizar la reproducción directa o indirecta de sus interpretaciones o ejecuciones fijadas en fonogramas, por cualquier procedimiento o bajo cualquier forma.Artículo 8Derecho de distribución1. Los artistas intérpretes o ejecutantes gozarán del derecho exclusivo de autorizar la puesta a disposición del público del orginal y de los ejemplares de sus interpretaciones o ejecuciones fijadas en fonogramas, mediante venta u otra transferencia de propiedad.2. Nada en el presente Tratado afectará la facultad de las Partes contratantes de determinar las condiciones, si las hubiera, en las que se aplicará el agotamiento del derecho del párrafo 1 después de la primera venta u otra transferencia de propiedad del original o de un ejemplar de la interpretación o ejecución fijada con autorización del artista intérprete o ejecutante.Artículo 9Derecho de alquiler1. Los artistas intérpretes o ejecutantes gozarán del derecho exclusivo de autorizar el alquiler comercial al público del original y de los ejemplares de sus interpretaciones o ejecuciones fijadas en fonogramas, tal como establezca la legislación nacional de las Partes contratantes, incluso después de su distribución realizada por el artista intérprete o ejecutante o con su autorización.2. Sin perjuicio de los dispuesto en el párrafo 1, una Parte contratante que al 15 de abril de 1994 tenía y continúa teniendo vigente un sistema de remuneración equitativa para los artistas intérpretes o ejecutantes por el alquiler de ejemplares de sus interpretaciones o ejecuciones fijadas en fonogramas, podrá mantener ese sistema a condición de que el alquiler comercial de fonogramas no dé lugar a un menoscabo considerable de los derechos de reproducción exclusivos de los artistas intérpretes o ejecutantes.Artículo 10Derecho de poner a disposición interpretaciones o ejecuciones fijadasLos artistas intérpretes o ejecutantes gozarán del derecho exclusivo de autorizar la puesta a disposición del público de sus interpretaciones o ejecuciones fijadas en fonogramas, ya sea por hilo o por medios inalámbricos de tal manera que los miembros del público puedan tener acceso a ellas desde el lugar y en el momento que cada uno de ellos elija.CAPÍTULO IIIDERECHOS DE LOS PRODUCTORES DE FONOGRAMASArtículo 11Derecho de reproducciónLos productores de fonogramas gozarán del derecho exclusivo de autorizar la reproducción directa o indirecta de sus fonogramas, por cualquier procedimiento o bajo cualquier forma.Artículo 12Derecho de distribución1. Los productores de fonogramas gozarán del derecho exclusivo de autorizar la puesta a disposición del público del original y de los ejemplares de sus fonogramas mediante venta u otra transferencia de propiedad.2. Nada en el presente Tratado afectará a la facultad de las Partes contratantes de determinar las condiciones, si las hubiera, en las que se aplicará el agotamiento del derecho del apartado 1) después de la primera venta u otra transferencia de propiedad del original o de un ejemplar del fonograma con la autorización del productor de dicho fonograma.Artículo 13Derecho de alquiler1. Los productores de fonogramas gozarán del derecho exclusivo de autorizar el alquiler comercial al público del original y de los ejemplares de sus fonogramas incluso después de su distribución realizada por ellos mismos o con su autorización.2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, una Parte contratante que al 15 de abril de 1994 tenia y continúa teniendo vigente un sistema de remuneración equitativa para los productores de fonogramas por el alquiler de ejemplares de sus fonogramas, podrá mantener ese sistema a condición de que el alquiler comercial de fonogramas no dé lugar a un menoscabo considerable de los derechos de reproducción exclusivos de los productores de fonogramas.Artículo 14Derecho de poner a disposición los fonogramasLos productores de fonogramas gozarán del derecho exclusivo a autorizar la puesta a disposición del público de sus fonogramas ya sea por hilo o por medios inalámbricos, de tal manera que los miembros del público puedan tener acceso a ellos desde el lugar y en el momento que cada uno de ellos elija.CAPÍTULO IVDISPOSICIONES COMUNESArtículo 15Derecho a remuneración por radiodifusión y comunicación al público1. Los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas gozarán del derecho a una remuneración equitativa y única por la utilización directa o indirecta para la radiodifusión o para cualquier comunicación al público de los fonogramas publicados con fines comerciales.2. Las Partes contratantes pueden establecer en su legislación nacional que la remuneración equitativa y única deba ser reclamada al usuario por el artista intérprete o ejecutante o por el productor de un fonograma o por ambos. Las Partes contratantes pueden establecer legislación nacional que en ausencia de un acuerdo entre el artista intérprete o ejecutante y el productor del fonograma, fije los términos en los que la remuneración equitativa y única será compartida entre los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas.3. Toda Parte contratante podrá mediante una notificación depositada en poder del Director General de la OMPI, declarar que aplicará las disposiciones del párrafo 1) únicamente respecto de ciertas utilizaciones o que limitará su aplicación de alguna otra manera o que no aplicará ninguna de estas disposiciones.4. A los fines de este artículo, los fonogramas puestos a disposición del público, ya sea por hilo o por medios inalámbricos de tal manera que los miembros del público puedan tener acceso a ellos desde el lugar y en el momento que cada uno de ellos elija, serán considerados como si se hubiesen publicado con fines comerciales.Artículo 16Limitaciones y excepciones1. Las Partes contratantes podrán prever en sus legislaciones nacionales, respecto de la protección de los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas, los mismos tipos de limitaciones o excepciones que contiene su legislación nacional respecto de la protección del derecho de autor de las obras literarias y artísticas.2. Las Partes contratantes restringirán cualquier limitación o excepción impuesta a los derechos previstos en el presente Tratado a ciertos casos especiales que no atenten a la explotación normal de la interpretación o ejecución o del fonograma ni causen un perjuicio injustificado a los intereses legítimos del artista intérprete o ejecutante o del productor de fonogramas.Artículo 17Duración de la protección1. La duración de la protección concedida a los artistas intérpretes o ejecutantes en virtud del presente Tratado no podrá ser inferior a 50 años, contados a partir del final del año en el que la interpretación o ejecución fue fijada en un fonograma.2. La duración de la protección que se concederá a los produtores de fonogramas en virtud del presente Tratado no podrá ser inferior a 50 años, contados a partir del final del año en el que se haya publicado el fonograma o, cuando tal publicación no haya tenido lugar dentro de los 50 años desde la fijación del fonograma, 50 años desde el final del año en el que se haya realizado la fijación.Artículo 18Obligaciones relativas a las medidas tecnológicasLas Partes contratantes proporcionarán protección jurídica adecuada y recursos jurídicos efectivos contra la acción de eludir medidas tecnológicas efectivas que sean utilizadas por artistas intérpretes o ejecutantes o productores de fonogramas en relación con el ejercicio de sus derechos en virtud del presente Tratado y que, respecto de sus interpretaciones o ejecuciones o fonogramas, restrinjan actos que no estén autorizados por los artistas intérpretes o ejecutantes o los productores de fonogramas concernidos o permitidos por la Ley.Artículo 19Obligaciones relativas a la información sobre la gestión de derechos1. Las Partes contratantes porporcionarán recursos jurídicos adecuados y efectivos contra cualquier persona que, con conocimiento de causa, realice cualquiera de los siguientes actos sabiendo o, con respecto a recursos civiles, teniendo motivos razonables para saber que induce, permite, facilita u oculta una infracción de cualquiera de los derechos previstos en el presente Tratado:i) suprima o altere sin autorización cualquier información electrónica sobre la gestión de derechos;ii) distribuya, importe para su distribución, emita, comunique o ponga a disposición del público, sin autorización, interpretaciones o ejecuciones, ejemplares de interpretaciones o ejecuciones fijadas o fonogramas sabiendo que la información electrónica sobre la gestión de derechos ha sido suprimida o alterada sin autorización.2. A los fines del presente artículo, se entenderá por "información sobre la gestión de derechos" la información que identifica al artista intérprete o ejecutante, a la interpretación o ejecución del mismo, al productor del fonograma, al fonograma y al titular de cualquier derecho sobre interpretación o ejecución o el fonograma, o información sobre las cláusulas y condiciones de la utilización de la interpretación o ejecución o del fonograma, y todo número o código que represente tal información, cuando cualquiera de estos elementos de información esté adjunto a un ejemplar de una interpretación o ejecución fijada o a un fonograma o figuren en relación con la comunicación o puesta a disposición del público de una interpretación o ejecución fijada o de un fonograma.Artículo 20FormalidadesEl goce y el ejercicio de los derechos previstos en el presente Tratado no estarán subordinados a ninguna formalidad.Artículo 21ReservasCon sujeción a las disposiciones del artículo 15, no se permitirá el establecimiento de reservas al presente Tratado.Artículo 22Aplicación en el tiempo1. Las Partes contratantes aplicarán las disposiciones del artículo 18 del Convenio de Berna, mutatis mutandis, a los derechos de los artistas intérpretes o ejecutantes y de los productores de fonogramas contemplados en el presente Tratado.2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, una Parte contratante podrá limitar la aplicación del artículo 5 del presente Tratado a las interpretaciones o ejecuciones que tengan lugar después de la entrada en vigor del presente Tratado respecto a esa Parte.Artículo 23Disposiciones sobre la observancia de los derechos1. Las Partes contratantes se comprometen a adoptar de conformidad con sus sistemas jurídicos, las medidas necesarias para asegurar la aplicación del presente Tratado.2. Las Partes contratantes se asegurarán de que en su legislación se establezcan procedimientos de observancia de los derechos que permitan la adopción de medidas eficaces contra cualquier acción infractora de los derechos a que se refiere el presente Tratado, con inclusión de recursos ágiles para prevenir las infracciones y de recursos que constituyan un medio eficaz de disuasión de nuevas infracciones.CAPÍTULO VCLÁUSULAS ADMINISTRATIVAS Y FINALESArtículo 24Asamblea1. a) Las Partes contratantes contarán con una Asamblea.b) Cada Parte contratante estará representada por un delegado que podrá ser asistido por suplentes asesores y expertos.c) Los gastos de cada delegación correrán a cargo de la Parte contratante que la haya designado. La Asamblea podrá pedir a la OMPI que conceda asistencia financiera para facilitar la participación de delegaciones de Partes contratantes consideradas países en desarrollo de conformidad con la práctica establecida por la Asamblea General de las Naciones Unidas o que sean países en transición a una economía de mercado.2. a) La Asamblea tratará las cuestiones relativas al mantenimiento y desarrollo del presente Tratado, así como las relativas a la aplicación y operación del presente Tratado.b) La Asamblea realizará la función que le sea asignada en virtud del artículo 26 respecto de la admisión de ciertas organizaciones intergubernamentales para ser parte en el presente Tratado.c) La Asamblea decidirá la convocatoria de cualquier conferencia diplomática para la revisión del presente Tratado y girará las instrucciones necesarias al Director General de la OMPI para la preparación de dicha conferencia diplomática.3. a) Cada Parte contratante que sea un Estado dispondrá de un voto y votará únicamente en nombre propio.b) Cualquier Parte contratante que sea orgnaización intergubernamental podrá participar en la votación, en lugar de sus Estados miembros, con un número de votos igual al número de sus Estados miembros que sean parte en el presente Tratado. Ninguna de estas organizaciones intergubernamentales podrá participar en la votación si cualquiera de sus Estados miembros ejerce su derecho de voto y viceversa.4. La Asamblea se reunirá en período ordinario de sesiones una vez cada dos años, previa convocatoria del Director General de la OMPI.5. La Asamblea establecerá su propio reglamento, incluída la convocatoria de períodos extraodinarios de sesiones, los requisitos de quórum y, con sujeción a las disposiciones del presente Tratado, la mayoría necesaria para los diversos tipos de decisiones.Artículo 25Oficina InternacionalLa Oficina Internacional de la OMPI se encargará de las tareas administrativas relativas al Tratado.Artículo 26Elegibilidad para ser parte en el Tratado1. Todo Estado miembro de la OMPI podrá ser parte en el presente Tratado.2. La Asamblea podrá decidir la admisión de cualquier organización intergubernamental para ser parte en el presente Tratado, que declare tener competencia y tener su propia legislación que obligue a todos sus Estados miembros, respecto de cuestiones cubiertas por el presente Tratado, y haya sido debidamente autorizada de conformidad con sus procedimientos internos, para ser parte en el presente Tratado.3. La Comunidad Europea, habiendo hecho la declaración mencionada en el apartado precedente en la Conferencia Diplomática que ha adoptado el presente Tratado, podrá pasar a ser parte en el presente Tratado.Artículo 27Derechos y obligaciones en virtud del TratadoCon sujeción a cualquier disposición que especifique lo contrario en el presente Tratado, cada Parte contratante gozará de todos los derechos y asumirá todas las obligaciones dimanantes del presente Tratado.Artículo 28Firma del TratadoTodo Estado miembro de la OMPI y la Comunidad Europea podrán firmar el presente Tratado, que quedará abierto a la firma hasta el 31 de diciembre de 1997.Artículo 29Entrada en vigor del TratadoEl presente Tratado entrará en vigor tres meses después de que treinta Estados hayan depositado sus instrumentos de ratificación o adhesión en poder del Director General de la OMPI.Artículo 30Fecha efectiva para ser parte en el TratadoEl presente Tratado vinculará:i) a los treinta Estados mencionados en el artículo 29 a partir de la fecha en que el presente Tratado haya entrado en vigor;ii) a cualquier otro Estado a partir del término del plazo de tres meses contados desde la fecha en que el Estado haya depositado su instrumento en poder del Director General de la OMPI;iii) a la Comunidad Europea a partir del término del plazo de tres meses contados desde el depósito de su instrumento de ratificación o adhesión siempre que dicho instrumento se haya depositado después de la entrada en vigor del presente Tratado de conformidad con lo dispuesto en el artículo 29 o tres meses después de la entrada en vigor del presente Tratado si dicho instrumento ha sido depositado antes de la entrada en vigor del presente Tratado;iv) cualquier otra organización intergubernamental que sea admitida a ser parte en el presente Tratado, a partir del término del plazo de tres meses contados desde el depósito de su instrumento de adhesión.Artículo 31Denuncia del TratadoCualquier parte podrá denunciar el presente Tratado mediante notificación dirigida al Director General de la OMPI. Toda denuncia surtirá efecto un año después de la fecha en la que el Director General de la OMPI haya recibido la notificación.Artículo 32Idiomas del Tratado1. El presente Tratado se firmará en un solo ejemplar original en español, árabe, chino, francés, inglés y ruso, considerándose igualmente auténticos todos los textos.2. A petición de una parte interesada, el Director General de la OMPI establecerá un texto oficial en un idioma no mencionado en el párrafo 1), previa consulta con todas las partes interesadas. A los efectos del presente párrafo, se entenderá por "parte interesada" todo Estado miembro de la OMPI si de su idioma oficial se tratara, o si de uno de sus idiomas oficiales se tratara, y la Comunidad Europea y cualquier otra organización intergubernamental que pueda llegar a ser parte en el presente Tratado si de uno de sus idiomas oficiales se tratara.Artículo 33DepositarioEl Director General de la OMPI será el depositario del presente Tratado.Declaraciones concertadasRespecto del artículo 1Queda entendido que el artículo 1.2 aclara, la relación entre los derechos sobre los fonogramas en virtud del presente Tratado y el derecho de autor sobre obras incorporadas en los fonogramas. Cuando fuera necesaria la autorización del autor de una obra incorporada en el fonograma y un artista intérprete o ejecutante o productor propietario de los derechos sobre el fonograma, no dejará de existir la necesidad de la autorización del autor debido a que también es necesaria la autorización del artista intérprete o ejecutante o del productor, y viceversa.Queda entendido asimismo que nada en el artículo 1.2 impedirá que una Parte contratante prevea derechos exclusivos para un artista intérprete o ejecutante o productor de fonogramas que vayan más allá de los que deben preverse en virtud del presente Tratado.Respecto del artículo 2Queda entendido que la definición de fonograma prevista en el artículo 2.b) no sugiere que los derechos sobre el fonograma sean afectados en modo alguno por su incorporación en una obra cinematográfica u otra obra audiovisual.Respecto de los artículos 2.e, 8, 9, 12 y 13Tal como se utilizan en estos artículos, las expresiones "copias" y "original y copias", sujetas al derecho de distribución y al derecho de alquiler en virtud de dichos artículos, se refieren exclusivamente a copias fijadas que pueden ponerse en circulación como objetos tangibles (en esta declaración concertada, la referencia a "copias" debe ser entendida como una referencia a "ejemplares", expresión utilizada en los artículos mencionados).Respecto del artículo 3Queda entendido que la referencia en los artículos 5.a) y 16.a) iv) de la Convención de Roma a un "nacional de otro Estado contratante", cuando se aplique a este Tratado, se entenderá, respecto de una organización intergubernamental que sea Parte contratante en el presente Tratado, una referencia a un nacional de un país que sea miembro de esa organización.Respecto del artículo 3Queda entendido, para la aplicación del artículo 3.2) que por "fijación" se entiende la finalización de la cinta matriz (bande-mère).Respecto de los artículos 7, 11 y 16El derecho de reproducción, según queda establecido en los artículos 7 y 11, y las excepciones permitidas en virtud de los mismos y del artículo 16, se aplican plenamente al entorno digital, en particular a la utilización de interpretaciones o ejecuciones y fonogramas en formato digital. Queda entendido que el almacenamiento de una interpretación o ejecución protegida o de un fonograma en forma digital en un medio electrónico constituye una reproducción en el sentido de esos artículos.Respecto del artículo 15Queda entendido que el artículo 15 no representa una solución completa del nivel de derechos de radiodifusión y comunicación al público de que deben disfrutar los artistas intérpretes o ejecutantes y los productores de fonogramas en la era digital. Las delegaciones no pudieron lograr consenso sobre propuestas divergentes en lo relativo a la exclusiva que debe proporcionarse en ciertas circunstancias o en lo relativo a derechos que deben preverse sin posibilidad de reservas, dejando la cuestión en consecuencia para resolución futura.Respecto del artículo 15Queda entendido que el artículo 15 no impide la concesión del derecho conferido por este artículo a artistas intérpretes o ejecutantes de folclore y productores de fonogramas que graben folclore, cuando tales fonogramas no se publiquen con la finalidad de obtener beneficio comercial.Respecto del artículo 16La declaración concertada relativa al artículo 10 (sobre limitaciones y excepciones) del Tratado de la OMPI sobre derecho de autor también se aplica mutatis mutandis al artículo 16 (sobre limitaciones y excepciones) del Tratado de la OMPI sobre interpretación o ejecución y fonogramas.Respecto del artículo 19La declaración concertada al artículo 12 (sobre obligaciones relativas a la información sobre la gestión de derechos) del Tratado de la OMPI sobre derecho de autor también se aplica mutatis mutandis al artículo 19 (sobre obligaciones relativas a la información sobre la gestión de derechos) del Tratado de la OMPI sobre interpretación ejecución y fonogramas.


text:
 11/Sv. 104
 HR
 Službeni list Europske unije
 40
 21988A0227(01)
 L 053/91
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 DODATNI PROTOKOL
 uz Sporazum o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske
 EUROPSKA EKONOMSKA ZAJEDNICA,
 s jedne strane,
 REPUBLIKA TURSKA,
 s druge strane,
 UZIMAJUĆI U OBZIR Sporazum o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske, potpisan u Ankari 12. rujna 1963., i Dodatni protokol potpisan u Bruxellesu 23. studenoga 1970., dalje u tekstu „Sporazum”, te Odluku br. 1/80 Vijeća za pridruživanje od dana 19. rujna 1980.,
 SMATRAJUĆI DA Zajednica i Turska žele nadalje jačati svoje odnose kako bi uzele u obzir novu dimenziju nastalu pristupanjem Španjolske i Portugala Europskim zajednicama dana 1. siječnja 1986., te da članak 56. Dodatnoga protokola omogućuje da se ovom prigodom uzmu u obzir obostrani interesi Zajednice i Turske utvrđeni Sporazumom,
 SMATRAJUĆI DA je potrebno donijeti pravila koja će omogućiti zadržavanje tradicionalnog izvoza Turske u Zajednicu,
 ODLUČILE SU zaključiti protokol kojim se prilagođavaju određene odredbe Sporazuma, te su u tu svrhu imenovale svoje opunomoćenike:
 VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA:
 Jakob Esper LARSEN,
 izvanredni veleposlanik i opunomoćenik,
 stalni predstavnik Danske,
 predsjednik Odbora stalnih predstavnika;
 Jean DURIEUX,
 posebni savjetnik u Glavnoj upravi za vanjske poslove Komisije Europskih zajednica;
 VLADA REPUBLIKE TURSKE:
 Pulat TACAR,
 izvanredni veleposlanik i opunomoćenik,
 stalni izaslanik u Europskoj ekonomskoj zajednici, voditelj misije Republike Turske;
 KOJI SU SE, razmijenivši svoje punomoći, za koje je utvrđeno da su u valjanom i propisanom obliku,
 SPORAZUMJELI:
 Članak 1.
 1. Za godinu 1990. i svaku sljedeću tržišnu godinu Zajednica na temelju statističkog pregleda i analize iz podstavka 2. te uzimajući u obzir čimbenike potrebne za održanje tradicionalnih trgovinskih tokova u kontekstu proširenja, odlučuje hoće li će prilagoditi ulazne cijene iz Uredbe (EEZ) br. 1035/72 za svježe limune, obuhvaćene podrubrikom ex 08.02 C Zajedničke carinske tarife, podrijetlom iz Turske, u količinskom ograničenju 12 000 tona godišnje.
 2. Od godine 1987. nadalje i na kraju svake tržišne godine, Zajednica na temelju statističkog pregleda provodi analizu stanja za limune podrijetlom iz Turske izvezene u Zajednicu.
 Za isti proizvod od godine 1989. i za svaku sljedeću Zajednica, zajedno s Turskom, izrađuje predviđanje proizvodnje i isporuke.
 3. Moguća prilagodba iz stavka 1. odnosi se na iznos koji se odbija, u pogledu carine, od reprezentativnih cijena zabilježenih u Zajednici, kako bi se izračunala uvozna cijena tog proizvoda u granicama određenim člankom 152. stavkom 2. točkom (c) Akta o pristupanju Španjolske i Portugala.
 Članak 2.
 Uvoz svježeg stolnog grožđa, obuhvaćenog podrubrikom 08.04 A I (b) Zajedničke carinske tarife, podrijetlom iz Turske, u Zajednicu u razdoblju od 18. do 31. lipnja bit će zapriman pod jednakim uvjetima u pogledu ukinuća carina kako je predviđeno za isti proizvod tijekom razdoblja od 15. do 17. lipnja člankom 3. Odluke br. 1/80 Odbora za pridruživanje i stavkom 1. Razmjene pisama između EEZ-a i Republike Turske dana 6. veljače 1981. o članku 3. stavku 3. te Odluke.
 Članak 3.
 Ovaj je Protokol sastavni dio Sporazuma o pridruživanju između Europske ekonomske zajednice i Turske.
 Članak 4.
 1. Ugovorne stranke ratificiraju, prihvaćaju i odobravaju ovaj Protokol u skladu sa svojim unutarnjim postupcima; Ugovorne stranke obavješćuju jedna drugu o završetku postupaka potrebnih u tu svrhu.
 2. Ovaj protokol stupa na snagu prvog dana mjeseca koji slijedi nakon dana slanja obavijesti iz stavka 1.
 Članak 5.
 Ovaj je Protokol sastavljen u po dva primjerka na danskom, nizozemskom, engleskom, francuskom, njemačkom, grčkom, talijanskom, portugalskom, španjolskom i turskom jeziku; svaki od navedenih tekstova jednako je vjerodostojan.
 En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo.
 Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne Protokol.
 Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Protokoll gesetzt.
 Εις πίστωσιν των ανωτέρω, οι υπογεγραμμένοι πληρεξούσιοι έθεσαν τις υπογραφές τους στο παρόν πρωτόκολλο.
 In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Protocol.
 En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole.
 In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo.
 Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Protocol hebben gesteld.
 Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Protocolo.
 Bunun belgesi olarak, așağida adlari yazili tam yektili temsilciler bu protokolűn altina imzalarn atmșlardir.
 Hecho en Bruselas, el ventitrés de julio de mil novecientos ochenta y siete.
 Udfærdiget i Bruxelles, den treogtyvende juli nitten hundrede og syvogfirs.
 Geschehen zu Brüessel am dreiundzwanzigsten Juli neunzehnhundertsiebenundachtzig.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι τρεις Ιουλίου χίλια εννιακόσια ογδόντα επτά.
 Done at Brussels on the twenty-third day of July in the year one thousand nine hundred and eighty-seven.
 Fait à Bruxelles, le vingt-trois juillet mil neuf cent quatre-vingt-sept.
 Fatto a Bruxelles, addì ventitré luglio millenovecentottantasette.
 Gedaan te Brussel, de drieëntwintigste juli negentienhonderd zevenentachtig.
 Feito em Bruxelas, em vinte e três de Julho de mil novecentos e oitente e sete.
 Brűksel’de, 23 Termuz bin dokuz yüz seksen yedi gününde yapilmștir.
 Por el Consejo de las Comunidades Europeas
 For Rådet for De Europæiske Fællesskaber
 Für den Rat der Europäischen Gemeinschaften
 Για το Συμβούλιο των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων
 For the Council of the European Communities
 Pour le Conseil des Communautés européennes
 Per il Consiglio delle Comunità europee
 Voor de Raad van de Europese Gemeenschappen
 Pelo Conselho das Comunidades Europeias
 Avrupa Topluluklari Konseyi adina
 Por el Gobierno de la República de Turquía
 Por regeringen for Republikken Tyrkiet
 Für die Regierung der Republik Türkei
 Για την κυβέρνηση της Δημοκρατίας της Τουρκίας
 For the Government of the Republic of Turkey
 Pour le gouvernement de la République turque
 Per il governo della Repubblica di Turchia
 Voor de Regering van de Republiek Turkije
 Pelo Governo da República da Turquia
 Türkiye Cumhuriyeti Hükümeti adina
 Zajednička izjava ugovornih stranaka o članku 1. Dodatnog protokola
 Ako se stupanje na snagu Dodatnog protokola ne poklapa s početkom kalendarske ili, ovisno o slučaju, sezonske godine, ugovorne stranke sporazumjele su se da se količinska ograničenja iz članka 1. primjenjuju na bazi pro rata.
 Ugovorne stranke također su se sporazumjele da obračunavanje količinskih ograničenja na uvoz u Zajednicu za proizvode podrijetlom iz Turske na koje se primjenjuje Dodatni protokol započinje s 1. siječnja svake godine.
 Izjava predstavnika Savezne Republike Njemačke o definiciji njemačkog državljanstva
 U smislu temeljnog ustavnog zakona koji se primjenjuje u Saveznoj Republici Njemačkoj, svaki se Nijemac smatra državljaninom Savezne Republike Njemačke.
 Izjava predstavnika Savezne Republike Njemačke o primjeni Dodatnog protokola na Berlin
 Dodatni protokol također se primjenjuje na Grad Berlin pod uvjetom da Vlada Savezne Republike Njemačke unutar tri mjeseca od stupanja na snagu ovog Protokola nije uputila suprotnu izjavu drugim ugovornim strankama.


type: wikipedia

text:
Pavol Hurajt, né le à Poprad, est un biathlète slovaque actif de 1999 à 2014.
 Il a représenté la Slovaquie aux Jeux olympiques d'hiver de 2006, 2010, au cours desquels il a remporté la médaille de bronze de la mass-start derrière le Russe Evgeny Ustyugov et le Français Martin Fourcade et 2014.
 Biographie
 Il est à l'origine fondeur, mais se tourne vers le biathlon avant de faire ses débuts en sénior en 1999.
 Lors de la saison 2003-2004, pour sa deuxième saison dans l'élite, il se révèle au niveau mondial en montant sur ses deux premiers podiums en Coupe du monde à Fort Kent et Osrblie. Il finit du classement général, le meilleur de sa carrière.
 En 2005, il est vice-champion d'Europe de l'individuel.
 Palmarès
 Jeux olympiques d'hiver
 Légende : :
 - : pas de participation à l'épreuve.
 : épreuve inexistante lors de cette édition.
 Championnats du monde
 Légende :
 : épreuve inexistante à cette date
 — : n'a pas participé à cette épreuve
 DNF : abandon
 Coupe du monde
 Meilleur classement général : en 2004.
 3 podiums individuels : 3 troisièmes places.
 Différents classements en Coupe du monde
 Podiums
 Championnats d'Europe
 Médaille d'argent de l'individuel en 2005.
 IBU Cup
 1 podium.
 Notes et références
 Liens externes
 Biographie, sur le site du comité olympique slovaque
 Biathlète slovaque
 Naissance en février 1978
 Naissance en Tchécoslovaquie
 Biathlète (homme) aux Jeux olympiques d'hiver de 2006
 Biathlète (homme) aux Jeux olympiques d'hiver de 2010
 Biathlète (homme) aux Jeux olympiques d'hiver de 2014
 Médaillé de bronze olympique slovaque
 Médaillé aux Jeux olympiques d'hiver de 2010


text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0103
 Besluit van het Gemengd Comité van de EER nr. 103/2001 van 28 september 2001 tot wijziging van bijlage I (Veterinaire en fytosanitaire aangelegenheden) bij de EER-Overeenkomst
 Publicatieblad Nr. L 322 van 06/12/2001 blz. 0008 - 0009
 Besluit van het Gemengd Comité van de EERnr. 103/2001van 28 september 2001tot wijziging van bijlage I (Veterinaire en fytosanitaire aangelegenheden) bij de EER-OvereenkomstHET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna "de overeenkomst" genoemd, inzonderheid op artikel 98,Overwegende hetgeen volgt:(1) Bijlage I bij de overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 61/2001 van het Gemengd Comité van de EER van 19 juni 2001(1).(2) Verordening (EG) nr. 1353/2000 van de Commissie van 26 juni 2000 inzake de verlenging van een permanente vergunning voor een toevoegingsmiddel en van een voorlopige vergunning voor nieuwe toevoegingsmiddelen, nieuwe toepassingen van toevoegingsmiddelen en nieuwe preparaten in de diervoeding(2) dient in de Overeenkomst te worden opgenomen.(3) Verordening (EG) nr. 1887/2000 van de Commissie van 6 september 2000 betreffende de verlening van een voorlopige vergunning voor een nieuw toevoegingsmiddel in de diervoeding(3) dient in de overeenkomst te worden opgenomen.(4) Verordening (EG) nr. 2437/2000 van de Commissie van 3 november 2000 inzake de verlening van een permanente vergunning voor een toevoegingsmiddel en van een voorlopige vergunning voor nieuwe toevoegingsmiddelen en nieuwe preparaten in diervoeding(4) dient in de overeenkomst te worden opgenomen.(5) Verordening (EG) nr. 2697/2000 van de Commissie van 27 november 2000 betreffende de voorlopige vergunningen voor toevoegingsmiddelen in de diervoeding(5) dient in de overeenkomst te worden opgenomen,BESLUIT:Artikel 1In hoofdstuk II van bijlage I bij de overeenkomst worden na punt 1o (Verordening (EG) nr. 654/2000 van de Commissie) de volgende punten ingevoegd: "1p. 32000 R 1353: Verordening (EG) nr. 1353/2000 van de Commissie van 26 juni 2000 inzake de verlenging van een permanente vergunning voor een toevoegingsmiddel en van een voorlopige vergunning voor nieuwe toevoegingsmiddelen, nieuwe toepassingen van toevoegingsmiddelen en nieuwe preparaten in de diervoeding (PB L 155 van 28.6.2000, blz. 15).1q. 32000 R 1887: Verordening (EG) nr. 1887/2000 van de Commissie van 6 september 2000 betreffende de verlening van een voorlopige vergunning voor een nieuw toevoegingsmiddel in de diervoeding (PB L 227 van 7.9.2000, blz. 13).1r. 32000 R 2437: Verordening (EG) nr. 2437/2000 van de Commissie van 3 november 2000 inzake de verlening van een permanente vergunning voor een toevoegingsmiddel en van een voorlopige vergunning voor nieuwe toevoegingsmiddelen en nieuwe preparaten in diervoeding (PB L 280 van 4.11.2000, blz. 28).1s. 32000 R 2697: Verordening (EG) nr. 2697/2000 van de Commissie van 27 november 2000 betreffende de voorlopige vergunningen voor toevoegingsmiddelen in de diervoeding (PB L 319 van 16.12.2000, blz. 1).".Artikel 2De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen bekend te maken teksten in de IJslandse en Noorse taal van Verordeningen (EG) nr. 1353/2000, (EG) nr. 1887/2000, (EG) nr. 2437/2000 en (EG) nr. 2697/2000 van de Commissie zijn authentiek.Artikel 3Dit besluit treedt in werking op 29 september 2001, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER(6) hebben plaatsgevonden.Artikel 4Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.Gedaan te Brussel, 28 september 2001.Voor het Gemengd Comité van de EERDe VoorzitterE. Bull(1) PB L 238 van 6.9.2001, blz. 3.(2) PB L 155 van 28.6.2000, blz. 15.(3) PB L 227 van 7.9.2000, blz. 13.(4) PB L 280 van 4.11.2000, blz. 28.(5) PB L 319 van 16.12.2000, blz. 1.(6) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.


text:
Fundulus grandissimus es una especie de peces de la familia de los fundúlidos en el orden de los ciprinodontiformes.
 Morfología
 Los machos pueden llegar a los 20 cm de longitud total.
 Distribución geográfica
 Se encuentran en Centroamérica: Yucatán (México).
 Referencias
 Bibliografía
 Moyle, P. y J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edición, Upper Saddle River, Nueva Jersey, Estados Unidos: Prentice-Hall. 2000.
 Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edición. Nueva York, Estados Unidos: John Wiley and Sons. 1994.
 Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edición, Londres: Macdonald. 1985.
 Enlaces externos
 Catalogue of Life (en inglés)
 UNEP-WCMC Species Database (en inglés)
 grandissimus


text:
 9.8.2007
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 209/76
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 42/2007
 z dne 27. aprila 2007
 o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XIII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 155/2006 z dne 8. decembra 2006 (1).
 (2)
 Uredba (ES) št. 2320/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o določitvi skupnih pravil na področju varnosti civilnega letalstva (2) je bila vključena v Sporazum s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 61/2004 z dne 26. aprila 2004 (3) s prilagoditvami po posameznih državah.
 (3)
 Uredbo Komisije (ES) št. 1448/2006 z dne 29. septembra 2006 o spremembi Uredbe Komisije (ES) št. 622/2003 o določitvi ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva (4) je treba vključiti v Sporazum –
 SKLENIL:
 Člen 1
 V točki 66i (Uredba Komisije (ES) št. 622/2003) Priloge XIII k Sporazumu se doda naslednja alinea:
 „—
 32006 R 1448: Uredba Komisije (ES) št. 1448/2006 z dne 29. septembra 2006 (UL L 271, 30.9.2006, str. 31).“
 Člen 2
 Besedilo Uredbe (ES) št. 1488/2006 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 28. aprila 2007 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (5).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 27. aprila 2007
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Alan SEATTER
 (1) UL L 89, 29.3.2007, str. 29.
 (2) UL L 355, 30.12.2002, str. 1.
 (3) UL L 277, 26.8.2004, str. 175.
 (4) UL L 271, 30.9.2006, str. 31.
 (5) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22004D0009
 Euroopa Liidu Teataja L 116 , 22/04/2004 Lk 0056 - 0057
 EMP ühiskomitee otsusnr 9/2004,6. veebruar 2004,millega muudetakse EMP lepingu XI lisa (telekommunikatsiooniteenused) ja protokolli nr 37EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, nagu seda on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi "leping", eriti selle artikleid 98 ja 101ning arvestades järgmist:(1) Lepingu XI lisa on muudetud EMP ühiskomitee 7. novembri 2003. aasta otsusega nr 153/2003. [1](2) Lepingu protokolli nr 37 on muudetud EMP ühiskomitee 14. märtsi 2003. aasta otsusega nr 32/2003. [2](3) Lepingusse tuleb lisada komisjoni 26. juuli 2002. aasta otsus 2002/622/EÜ, millega luuakse raadiospektripoliitika töörühm. [3](4) Lepingu heaks toimimiseks tuleb lepingu protokolli nr 37 laiendada, hõlmamaks otsusega 2002/622/EÜ loodud raadiospektripoliitika töörühma, ning XI lisa tuleb muuta, et sätestada selle töörühmaga liitumise kord,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 11. Lepingu XI lisa punkti 5 cg (komisjoni direktiiv 2002/77/EÜ) järele lisatakse järgmine punkt:"5ch. 32002 D 0622: komisjoni otsus 2002/622/EÜ, 26. juuli 2002, millega luuakse raadiospektripoliitika töörühm (EÜT L 198, 27.7.2002, lk 49).Liechtensteini, Islandi ja Norra liitumise kord kooskõlas lepingu artikliga 101:Iga EFTA riik võib kooskõlas komisjoni otsus 2002/622/EÜ artikliga 3 määrata isikud, kes osalevad raadiospektripoliitika töörühma koosolekutel vaatlejaina.Euroopa Komisjon teatab osalejatele õigeaegselt töörühma koosolekute kuupäevad ning edastab neile asjakohased dokumendid."2. Lepingu protokollile 37 (mis sisaldab artiklis 101 ettenähtud loetelu) lisatakse järgmine punkt):"16. Raadiospektripoliitika töörühm (komisjoni otsus 2002/622/EÜ)."Artikkel 2Otsuse 2002/622/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentne.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub 7. veebruaril 2004 tingimusel, et EMP ühiskomiteele on esitatud kõik lepingu artikli 103 lõikes 1 ettenähtud teated. [4]Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, 6. veebruar 2004EMP ühiskomitee nimeleesistujaP. Westerlund[1] ELT L 41, 12.2.2004, lk 45.[2] ELT L 137, 5.6.2003, lk 32.[3] EÜT L 198, 27.7.2002, lk 49.[4] Põhiseadusest tulenevatest nõuetest ei ole teatatud.--------------------------------------------------


text:
BVerfG, 15.03.2007 - 1 BvR 620/07 - dejure.org
 https://dejure.org/2007,1647
 BVerfG, 15.03.2007 - 1 BvR 620/07 (https://dejure.org/2007,1647)
 BVerfG, Entscheidung vom 15.03.2007 - 1 BvR 620/07 (https://dejure.org/2007,1647)
 BVerfG, Entscheidung vom 15. März 2007 - 1 BvR 620/07 (https://dejure.org/2007,1647)
 Tipp: Um den Kurzlink (hier: https://dejure.org/2007,1647) schnell in die Zwischenablage zu kopieren, können Sie die Tastenkombination Alt + R verwenden - auch ohne diesen Bereich zu öffnen.
 Art. 5 Abs. 1 Satz 1 GG; Art. 2 Abs. 1 GG; § 169 GVG; § 176 GVG; § 32 BVerfGG
 Medienberichterstattung über ein Strafverfahren (Zulassung durch das Bundesverfassungsgericht); Rundfunkfreiheit (sitzungspolizeiliche Beschränkungen); Persönlichkeitsrecht der Verfahrensbeteiligten (Bildaufnahmen; Hinnahme durch Richter, Schöffen, Rechtsanwälte; Anonymisierung der Angeklagten); einstweilige Anordnung durch das BVerfG (doppelte Negativprognose)
 Erlass einer eA zur Gestattung von Fernsehaufnahmen vor dem Beginn und nach dem Ende der Sitzung einer Strafkammer - Pflicht zur Anonymisierung der Gesichter der Angeklagten
 Reichweite sitzungspolizeilicher Maßnahmen über die Anfertigung von Fernsehaufnahmen in einer Hauptverhandlung in Strafsachen; Zulässiger Umfang einer Fernsehberichterstattung über das Geschehen am Rande der Verhandlung einer Strafsache; Beeinträchtigung von Belangen der Wahrheitsfindung durch die Zulassung von Filmaufnahmen der Angeklagten und ihrer Verteidiger; Berücksichtigung des Persönlichkeitsrechts in einem gegen Unteroffiziere der Bundeswehr geführten Strafverfahren vor dem Landgericht; Notwendigkeit einer Anonymisierung der Gesichter der Angeklagten vor der Veröffentlichung oder Weitergabe der Aufnahmen an Fernsehveranstalter oder Massenmedien
 GVG § 176; GG Art. 5 Abs. 1 S. 2
 Eilantrag des ZDF gegen Film-Verbot weitgehend erfolgreich
 BVerfG lässt Fernsehaufnahmen aus dem Gerichtssaal unter Bedingungen zu
 Fernsehaufnahmen aus einer Hauptverhandlung in Strafsachen
 Eilantrag ZDF gegen Film-Verbot weitgehend erfolgreich
 Fernsehberichterstattung im Gericht bei gewichtigem öffentlichem Informationsinteresse
 Bundesverfassungsgericht stärkt Recht zur Fernsehberichterstattung über Strafverfahren
 Kurznachricht zu "Anmerkung zum Beschluss des BVerfG vom 15.03.2007, Az.: 1 BvR 620/07 (Einstweilige Anordnung: Richter, Verteidiger und Angeklagte müssen Bildberichterstattung hinnehmen)" von RA Johannes Eisenberg, original erschienen in: StraFO 2007, 284 - 288.
 Kurznachricht zu "Streit um Fernsehbilder aus den Gerichtssälen" von RA Bernhard Töpper, original erschienen in: NJW 2008 Heft 14.
 Zusammenfassung von "Anmerkung zum Beschluss des BVerfG vom 15.03.2007, Az.: 1 BvR 620/07 (Zulässigkeit von Fernsehaufnahmen vor einer Hauptverhandlung)" von RA Dr. Stefan Ernst, original erschienen in: JR 2007, 392 - 394.
 BVerfGK 10, 435
 NJW-RR 2007, 986
 MMR 2007, 306
 DVBl 2007, 496
 K&R 2007, 314
 ZUM 2007, 376
 afp 2007, 117
 JR 2007, 390
 Ein Interesse der Richter und Schöffen, in ihrer Person nur durch die in der Sitzung Anwesenden wahrgenommen und nicht gefilmt zu werden, ist im Hinblick auf Filmaufnahmen im Gerichtssaal angesichts der Bedeutung des Grundsatzes der Öffentlichkeit für ein rechtsstaatliches Gerichtsverfahren daher regelmäßig nicht anzunehmen (vgl. BVerfG, Kammerbeschl. v. 21.07.2000 - 1 BvQ 17/00 - NJW 2000, 2890 ; Kammerbeschl. v. 15.03.2007 - 1 BvR 620/07 - NJW-RR 2007, 986 ; Kammerbeschl. v. 07.06.2007 - 1 BvR 1438/07 - NJW-RR 2007, 1416 ;... Kammerbeschl. v. 11.12.2007 - 1 BvR 3129/07 - juris Rn. 15).
 § 169 GVG sieht von vornherein nur eine eingeschränkte Öffnung dieser Informationsquelle vor (...vgl. BVerfG, Urt. v. 24.01.2001, a.a.O., S. 62; Beschl. v. 19.12.2007 - 1 BvR 620/07 - BVerfGE 119, 309 ;... Zorn, a.a.O.).
 Hat die Presse Zugang zwecks Berichterstattung, aber wie hier in § 4 LPresseG und § 169 GVG in rechtlich einwandfreier Weise unter sachgemäßen Beschränkungen, liegt in dieser Begrenzung kein unzulässiger Grundrechtseingriff (...vgl. BVerfG, Urt. v. 24.01.2001, a.a.O., S. 59 f.; Beschl. v. 19.12.2007, a.a.O., S. 319).
 Von dem durch Art. 5 Abs. 1 Satz 2 GG geschützten Berichterstattungsinteresse ist die bildliche Dokumentation des Erscheinens und der Anwesenheit der Verfahrensbeteiligten im Sitzungssaal umfasst (vgl. BVerfGK 10, 435 ).
 Dies gilt nicht nur für die Mitglieder des Spruchkörpers, in deren Person ein Interesse, allein von den in der Sitzung Anwesenden wahrgenommen zu werden, angesichts der Bedeutung des Grundsatzes der Öffentlichkeit für ein rechtsstaatliches Strafverfahren regelmäßig nicht anzuerkennen ist (vgl. BVerfGK 10, 435 ;... BVerfG, Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 21. Juli 2000 - 1 BvQ 17/00 -, NJW 2000, S. 2890 ), sondern auch für die mitwirkenden Rechtsanwälte (vgl. BVerfGE 119, 309 ).
 Er hat hierbei die verfassungsrechtlichen Maßstäbe zu beachten (vgl. BVerfGE 91, 125 ; 103, 44 ; 119, 309 ; BVerfGK 10, 435 ;... BVerfG, Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 3. April 2009 - 1 BvR 654/09 -, NJW 2009, S. 2117;... BVerfG, Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 27. November 2008 - 1 BvQ 46/08 -, NJW 2009, S. 350).
 Diese umfasst die bildliche Dokumentation des Erscheinens und der Anwesenheit der Verfahrensbeteiligten im Sitzungssaal (vgl. BVerfGK 10, 435 ).
 BVerfG, 07.06.2007 - 1 BvR 1438/07
 Erlass einer eA zur Gestattung von Filmaufnahmen der Mitglieder einer Strafkammer ...
 Ein Interesse der Richter und Schöffen, außerhalb konkreter Anhaltspunkte für eine Gefährdung ihrer Sicherheit in ihrer Person nur durch die in der Sitzung Anwesenden wahrgenommen zu werden, ist angesichts der Bedeutung des Grundsatzes der Öffentlichkeit für ein rechtsstaatliches Strafverfahren regelmäßig nicht anzuerkennen (vgl. BVerfG, Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 15. März 2007, - 1 BvQ 620/07 -, DVBl. 2007, S. 496 f., Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 21. Juli 2000 - 1 BvQ 17/00 -, NJW 2000, S. 2890 ).
 Ihr stehen für den Fall eines Erlasses der Eilanordnung und einer Nichtstattgabe der Verfassungsbeschwerde denkbare Nachteile für die Belange des Persönlichkeitsschutzes der Mitglieder des Spruchkörpers gegenüber, die im Rahmen einer Folgenabwägung jedoch geringeres Gewicht haben (vgl. BVerfG, Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 15. März 2007, - 1 BvQ 620/07 -, DVBl. 2007, S. 496 ;... Beschluss der 1. Kammer des Ersten Senats vom 21. Juli 2000 - 1 BvQ 17/00 -, NJW 2000, S. 2890 ).
 Zwar kann es geboten sein, eine nur geringe Wahrscheinlichkeit in die Folgenabwägung auch nur mit geringerem Gewicht einzustellen (vgl. z. B. BVerfG vom 15.3.2007 NJW-RR 2007, 986/987 f.).


text:
Elizabeth - Meblex Rawicz
 System ELIZABETH to nieszablonowy zestaw stworzony dla indywidualistów i osób, które stawiają całkowicie na oryginalność. Meble są bardzo wyszukane, a drewniane elementy podkreślają ich solidność i elegancje.
 Biurko art 19
 Wysokość : 770 mm Szerokość : 1360 mm Głębokość : 700 mm
 Wysokość : 880 mm Szerokość : 1150 mm Głębokość : 450 mm
 Komoda art 4
 Wysokość : 880 mm Szerokość : 1480 mm Głębokość : 500 mm
 Wysokość : 700 mm Szerokość : 1440 mm Głębokość : 85 mm
 Łóżko art 16
 Wysokość : 80 cm Szerokość : 173 cm Głębokość : 213 cm
 Łóżko art 17
 Wysokość : 150 cm Szerokość : 173 cm Głębokość : 213 cm
 Stół Art 21
 Wysokość : 600 mm Szerokość : 1200 mm Głębokość : 700 mm
 Stół art 22
 Wysokość : 770 mm ⌀ : 1200 mm
 Stół art 23
 Wysokość : 770 mm Szerokość : 1600+2*400 mm Głębokość : 900 mm
 Stół art 24
 Wysokość : 770 mm Szerokość : 1800+2*400 mm Głębokość : 900 mm
 Szafa art 13
 Wysokość : 1900 mm Szerokość : 1100 mm Głębokość : 600 mm
 Szafa art 14
 Wysokość : 2050 mm Szerokość : 1600 mm Głębokość : 600 mm
 Szafka Art 5
 Wysokość : 1100 mm Szerokość : 650 mm Głębokość : 470 mm
 Szafka nocna art 15
 Wysokość : 450 mm Szerokość : 600 mm Głębokość : 450 mm
 Toaletka art 18
 Wysokość : 880 mm Szerokość : 1200 mm Głębokość : 600 mm
 Witryna art 11
 Wysokość : 1900 mm Szerokość : 1020 mm Głębokość : 550 mm Narożniki : 720x720 mm...
 Witryna art 12
 Wysokość : 1900 mm Szerokość : 1600 mm Głębokość : 550 mm
 Witryna art 6
 Wysokość : 1300 mm Szerokość : 950 mm Głębokość : 450 mm
 Witryna art 7
 Wysokość : 1300 mm Szerokość : 1480 mm Głębokość : 450 mm
 Witryna art 8
 Wysokość : 1900 mm Szerokość : 650 mm Głębokość : 440 mm
 Witryny art 10
 Wysokość : 1900 mm Szerokość : 970 mm Głębokość : 440 mm
 Witryny art 9


text:
sodba III U 62/2012
 ECLI:SI:UPRS:2013:III.U.62.2012
 UN0021086
 javni uslužbenec - javni natečaj - izpodbijanje sklepa o neizbiri - izbirni postopek - preverjanje strokovne usposobljenosti kandidata - osebnostne lastnosti kandidata
 Iz poročila o izvedbi razgovorov prijavljenih kandidatov, ki mu tožnik ne ugovarja, jasno izhaja, da je komisija v razgovoru s kandidati, v skladu z merili, ugotavljala tudi osebnostne lastnosti kandidatov. Na podlagi prijavne dokumentacije in razgovorov je predlagala, da se kot najustreznejši kandidat izbere B.B., zato so tožbeni ugovori neutemeljeni, saj zgolj dejstvo, da merila in metode komisije niso bili objavljeni, ne zadošča za dvom v pravilnost in zakonitost izbirnega postopka.
 Z izpodbijanim sklepom je župan Občine Ajdovščina (v nadaljevanju župan) odločil, da A.A. (v nadaljevanju tožnik) ni izbran v kandidacijskem postopku za sklenitev delovnega razmerja za zasedbo delovnega mesta, svetovalec za promet in civilno zaščito in da ima kot neizbrani kandidat pravico do vpogleda v vse podatke, ki jih je izbrani kandidat navedel v prijavi na javni natečaj in dokazujejo izpolnjevanje natečajnih pogojev. Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je bilo na javni natečaj, ki ga je objavila Občina Ajdovščina, na svoji spletni strani (15.11.2011) in dne 18. 11. 2011 na Zavodu za zaposlovanje, podanih 53 prijav. V izbirnem postopku (pregled vse prijav in osebni razgovori s šestimi kandidati), je bil izbran kandidat, ki izpolnjuje vse pogoje natečaja in ki ima zahtevane delovne izkušnje s področja prometa (diploma fakultete za pomorstvo in promet, od leta 2008 zaseda delovno mesto in opravlja naloge, ki ustrezajo VII. stopnji zahtevnosti izobrazbe). Izbrani kandidat bo v skladu z 89. členom Zakona o javnih uslužbencih (v nadaljevanju ZJU) in v skladu z natečajem, opravil obvezno usposabljanje v naziv v roku 1 leta od sklenitve delovnega razmerja. Najkasneje v roku treh mesecev pa bo opravil izpit iz splošnega upravnega postopka. Tožnik, ki v natečajnem postopku ni bil izbran, je v obrazložitvi izpodbijanega sklepa seznanjen s pravico do vpogleda v podatke v skladu s tretjim odstavkom 63. člena ZJU.
 Komisija za pritožbe iz delovnega razmerja pri Vladi Republike Slovenije (v nadaljevanju pritožbeni organ), je s sklepom navedenim v uvodu sodbe, kot neutemeljeno zavrnila tožnikovo pritožbo zoper izpodbijani sklep župana.
 Tožnik izpodbija sklep iz 1. točke obrazložitve zaradi nepravilne uporabe materialnega predpisa, bistvenih kršitev določb upravnega postopka in zmotne ter nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Kot izpodbijani razlog navaja kršitev prvega odstavka 65. člena ZJU zato, ker je bil izbran kandidat, ki ne izpolnjuje pogojev, ker izbrani kandidat očitno ni dosegel najboljšega rezultata in ker so bila v javnem natečaju bistveno kršena pravila natečaja oz. izbire. V tožbi pa uveljavlja tudi kršitev z ustavo zagotovljenih človekovih pravic (tretji odstavek 49. člena in 22. člen Ustave RS) v postopku izbire kandidata in pri izdaji izpodbijanega sklepa.
 V nadaljevanju tožnik utemeljuje očitane kršitve. Navaja, da v javnem natečaju ni bilo navedeno, da mora kandidat opredeliti tudi svoje delovne izkušnje na področju prometa in civilne zaščite. Zato sam številnih izkušenj ni navajal. Natečajni komisiji očita, da je izbranemu kandidatu na razgovoru to omogočila. Ker njemu to ni bilo omogočeno meni, da je bil prav ta podatek pri izbiri odločilen. Zatrjuje, da so bila merila v javnem natečaju nejasna in da sploh niso bila objavljena. Prav zato je prepričan, da ni bilo spoštovano načelo enakopravne dostopnosti do delovnega mesta (7. člen ZJU) in da izbrani kandidat ni najbolj strokovno usposobljen za zasedbo razpisanega delovnega mesta (kršitev drugega odstavka 62. člena ZJU). S tem v zvezi zatrjuje, da sta z izbranim kandidatom istega leta diplomirala na isti fakulteti, da pa je izbrani kandidat delal logistična dela v transportnem in gradbenem podjetju. Navaja tudi, da izbrani kandidat nima opravljenega izpita iz upravnega postopka, čeprav je navedeni izpit v javnem razpisu zahtevan. Po navajanju svoje strokovne usposobljenosti glede na delo policista, zatrjuje, da je sam najbolj strokovno usposobljen in da izbrani kandidat sploh ne izpolnjuje natečajnih pogojev. Zato so bile v obravnavanem postopku izbire kršene določbe 1. in 3. točke prvega odstavka 65. člena ZJU.
 Prvostopenjskemu upravnemu organu očita tudi, da je kršil določbe 214. člena ZUP, saj izpodbijani sklep v delu, ki se nanaša na ugotovitev strokovne usposobljenosti izbranega kandidata, ni ustrezno obrazložen (manjka del v katerem bi morala biti utemeljena izbira in dejstva, ki so bila podlaga za izbiro). To pa po mnenju tožnika pomeni, da v postopku izdaje izpodbijanega sklepa niso bila upoštevana pravila postopka, kar pa je vplivalo ali bi moglo vplivati na zakonitost in pravilnost odločitve (2. točka prvega odstavka 25. člena ZUS). V nadaljevanju, ob zatrjevanju, da merila in njihovo ponderiranje nikjer ni bilo predstavljano, navaja še kršitve pravil določenih predvsem v 22. členu Uredbe o postopku za zasedbo delovnega mesta v organih državne uprave in pravosodnih organih (v nadaljevanju Uredba).
 Tožnik ugovarja tudi ugotovitvi pritožbenega organa, da je strokovna usposobljenost izbranega kandidata najboljša. Navaja okoliščine zaradi katerih meni, da je bil zapis komisije dopolnjen po že opravljeni izbiri kandidata. Zatrjuje tudi, da se izbrani kandidat v diplomski nalogi ni ukvarjal z delovanjem občin. Z navajanjem podatkov in okoliščin glede njegovih izkušenj na področjih dela zahtevanih v razpisu, glede samoiniciativnosti in lojalnosti, utemeljuje trditev, da tožena stranka tožnika ni izbrala kot najboljše strokovno usposobljenega kandidata, le zaradi prikrojevanja vsebine razgovora z izbranim kandidatom. Javno preverljiva in objektivna dejstva po mnenju tožnika zato niso mogla biti podlaga za izbiro kandidata. Ker je tožnik ob pregledu spisa ugotovil, da je tožena stranka naknadno izdajala dokumente, ki jih do 19. 12. 2011 v spisu sploh ni bilo, zaključuje, da je bil kandidat izbran že vnaprej in da je več kot očitno, da je tožena stranka ravnala do tožnika diskriminatorno. Zato ji očita kršitev ustne pravice do enake dostopnosti do razpisanega delovnega mesta. S tem v zvezi tožnik zatrjuje tudi, da mu tožena stranka ni dovolila preslikave dokumentov, čeprav sam meni, da bi mu po 63. členu ZJU le-to morala omogočiti.
 Glede na vse navedeno sodišču predlaga, da po opravljeni glavni obravnavi izpodbijani sklep in sklep o izbiri kandidata odpravi in postopek obravnavanega javnega natečaja vrne v fazo izbirnega postopka ter toženi stranki naloži plačilo stroškov postopka. Podrejeno pa tožnik sodišču predlaga, da ugotovi kršitve ustavnih pravic, iz tretjega odstavka 49. člena in pravice do enakega varstva pravic iz 22. člena Ustave RS v izbirnem postopku in pri izdaji izpodbijanega sklepa. Zahteva tudi, da toženi stranki naloži, da tožniku izplača odškodnino in mu povrne stroške postopka.
 Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri obrazložitvi sklepa z dne 18. 1. 2012 in meni, da so tožbene navedbe neutemeljene. S sklicevanjem na določbe 19. in 22. člena Uredbe o postopku za zasedbo delovnega mesta v organih državne uprave in pravosodnih organih, zavrača tožbeni očitek glede bistvenih kršitev postopka javnega natečaja. Iz navedenih določb namreč ne izhaja, da mora objava javnega natečaja vsebovati merila izbirnega postopka. Ker izbrani kandidat popolnoma izpolnjuje vse zahtevane pogoje iz objavljenega javnega natečaja (izpit iz Zakona o upravnem postopku in usposabljanje v naziv nista bila merili izbirnega postopka) in ker je iz sestave komisije razvidno, da so bili vanjo imenovani najbolj kompetentni člani, tožena stranka meni, da so tožbeni ugovori v tem delu neutemeljeni. Čeprav v sami objavi javnega natečaja niso bila zahtevana dokazila z opisom področja delovnih izkušenj, tožena stranka meni, da s tem, ko je natečajna komisija upoštevala tudi izkušnje, ki jih je kandidat navedel v prijavi in življenjepisu, niso podane kršitve postopka javnega natečaja oziroma izbirnega postopka. Zato so tudi trditve tožnika, da mu ni bilo omogočeno, da bi predstavil in dokazoval svoje delovne izkušnje, neutemeljene.
 V nadaljevanju s povzemanjem ugotovitve v obrazložitvi izpodbijanega sklepa in dokumentacije v spisu, tožena stranka navaja podatke, na podlagi katerih je natečajna komisija lahko ugotovila, da tožnik delno ustreza merilom in da je izbrani kandidat najbolj strokovno usposobljen. Po presoji tožene stranke, je bil v konkretnem primeru za izbiro odločujoč tisti del strokovne usposobljenosti, ki določa osebnostne sposobnosti. Ker gre v konkretnem primeru za uradniško delovno mesto v nazivu svetovalec III in ne na položajno mesto in ker odločitev izbirne komisije ni očitno nerazumna, se tožnik neutemeljeno sklicuje na sodbo Upravnega sodišča RS opr. št. U I 40/2010 u dne 4. 11. 2010. Zato po mnenju tožene stranke tožniku tudi ni bila kršena pravica do enakega dostopa do delovnega mesta in enakega varstva pravic. Neutemeljen pa je po navedbah tožene stranke tudi tožbeni očitek o kršitvi 7. člena ZJU in o neustrezni obrazložitvi strokovne usposobljenosti izbranega kandidata. Tožena stranka vztraja pri trditvi, da je iz dokumentacije razvidno katera vprašanja so bila postavljena kandidatom na razgovoru. Čeprav vsi odgovori niso bili ...... in evidentirani, s tem ZJU in Uredba nista bila kršena. V zvezi z očitkom tožnika, da je natečajna komisija primerjala dokumente in v spis dodajala nove dokumente za potrebe tožene stranke, tožena stranka pojasnjuje, da je le-ta poziv za potrebe odločanja o tožnikovi pritožbi, na zahtevo pritožbenega organa sestavila dodatno mnenje, ki nosi datum 9. 1. 2012 in da je bilo poročilo o izboru najbolj strokovnega primernega kandidata napisano in dano v spis 9. 12. 2011, žal pa ni bilo vpisano v popisni list. S sklicevanjem na 63. člen ZJU in na mnenje informacijske pooblaščenke z dne 9. 1. 2007, tožena stranka utemeljuje pravilnost stališča, da tožnik nima pravice do fotokopiranja gradiv. Sodišču glede na navedeno predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.
 Tožnik v pripravljalni vlogi v celoti prereka navedbe tožene stranke iz njenega odgovora na tožbo, vztraja pri vseh navedbah, predlaganih dokazih in tožbenemu zahtevku. Ker tudi iz odgovora na tožbo izhaja, da ugotovljene delovne izkušnje izbranega kandidata temeljijo na vsebini dokumenta z dne 9. 1. 2012, ne izhajajo pa iz njegove prijave in življenjepisa, tožnik trdi, da je odločitev komisije subjektivna in arbitrirana. Vztraja pri trditvi, da iz vseh dokumentov evidentno izhaja, da je tožnik strokovno bolj usposobljen za zasedbo razpisanega delovnega mesta in da izbirna komisija vsem kandidatom ni omogočala enake obravnave in enake dostopnosti do zasedbe delovnega mesta. Komisiji očita, da v konkretnem primeru ni vodila zapisnika o vprašanjih in odgovorih nanje in da je sestavila zgolj "zabeležke po spominu". Dodatno mnenje z dne 9. 1. 2012 pa po mnenju tožnika ne more predstavljati relevantnega dokumenta, saj je bil sestavljen šele v pritožbenem postopku in je v očitnem nasprotju z ostalimi dokazi v spisu. V nadaljevanju tožnik navaja dejstva in okoliščine, s katerimi dokazuje, da je bilo poročilo o izboru z dne 9. 12. 2012 sestavljeno šele po podani pritožbi.
 Tožena stranka v pripravljalni vlogi prereka navedbe tožnika podane v pripravljalni vlogi. Vztraja pri že podanih trditvah ter dodatno pojasnjuje dejstva, ki so za tožnika sporna.
 V naknadno podanih pripravljalnih vlogah tako tožnik kot tožena stranka navajata dejstva in okoliščine v zvezi z dodatnim mnenjem z dne 9. 1. 2012, zaradi katerega je bila zoper Občino Ajdovščina podana prijava zaradi suma storitve kaznivega dejanja.
 V obravnavani zadevi tožnik ni bil izbran v kandidacijskem postopku za sklenitev delovnega razmerja za zasedbo delovnega mesta, svetovalec za promet in civilno zaščito, za katerega je Občina Ajdovščina na svoji spletni strani in na Zavodu za zaposlovanje objavila javni natečaj.
 Objavo javnega natečaja, njegovo vsebino in izvedbo, izbirni postopek, izbiro kandidata in sklep o izbiri ureja Zakon o javnih uslužbencih (v nadaljevanju ZJU) v členih 58 do vključno 63 in Uredba o postopku za zasedbo delovnega mesta v organih državne uprave in pravosodnih organih (v nadaljevanju Uredba).
 V zadevi ni sporno, da se je postopek za zasedbo delovnega mesta svetovalec za promet in zaščito, izvedel kot javni natečaj in ne kot interni natečaj. Tožnik zatrjuje, da sam izpolnjuje vse pogoje določene v objavljenem javnem natečaju in da se je v izbirnem postopku izkazal kot najbolj strokovno usposobljen za objavljeno uradniško delovno mesto. Z izpodbijano odločitvijo se ne strinja in trdi, da izbrani kandidat ne izpolnjuje natečajnih pogojev in da ni niti najbolj strokovno usposobljen kandidat.
 Iz izpodbijanega sklepa in sklepa pritožbenega organa, ki temeljita na podatkih v upravnih spisih, izhaja, da tako tožnik kot tudi izbrani kandidat izpolnjujeta natečajne pogoje. Trditev tožnika, da izbrani kandidat ne izpolnjuje pogojev, zato ker nima opravljenega obveznega usposabljanja za imenovanje v naziv in strokovnega izpita iz upravnega postopka, je neutemeljena. V obravnavanem javnem natečaju tak pogoj namreč ni bil določen (peti odstavek javnega natečaja dopušča kandidiranje tudi osebam brez opravljenega usposabljanja in brez izpita). Usposabljanje in opravljanje izpita šele po sklenitvi delovnega razmerja tudi ni v nasprotju z določbo 89. člena ZJU, po kateri mora javni uslužbenec le-to opraviti v roku enega leta od sklenitve pogodbe o zaposlitvi.
 Po določbi prvega odstavka 62. člena ZJU se izbere kandidat, ki se je v izbirnem postopku izkazal kot najbolj strokovno usposobljen za uradniško delovno mesto. Strokovna usposobljenost pa se po 15. točki 6. člena ZJU ocenjuje po strokovnem znanju in osebnih sposobnostih za opravljanje dela. Iz 22. člena Uredbe izhaja, da se pred pričetkom izbirnega postopka določijo merila za izbiro in metode preverjanja strokovne usposobljenosti. Če se izbirni postopek izvaja v več fazah (z izločanjem kandidatov) pa se lahko merila določijo pred vsako fazo posebej.
 V obravnavanem primeru je strokovna komisija dne 24. 11. 2011 določila Merila in metode za izbor najbolj strokovno usposobljenega kandidata za delovno mesto svetovalec za promet in civilno zaščito. Z njimi je za I. fazo izbora določila metodo z izločanjem kandidatov s preverjanjem strokovne usposobljenosti iz dokumentacije, kot merilo pa je določila ustrezno strokovno izobrazbo in delovne izkušnje na področjih dela. Za II. fazo pa je določila metodo razgovora s kandidati uvrščenimi v zadnjo fazo postopka kot merila pa določila: ugotavljanje strokovne usposobljenosti glede na dosedanje delovne izkušnje, splošna razgledanost, celostno poznavanje širšega področja dela ter predpisov iz področja objavljenega delovnega mesta, poznavanje delovanja lokalne skupnosti, samoiniciativnosti, samokritičnosti, lojalnosti, predanost kolektivu in zmožnost timskega dela.
 Že iz poročila o izvedbi razgovorov prijavljenih kandidatov z dne 8. 12. 2011, ki mu tožnik ne ugovarja jasno izhaja, da je komisija v razgovoru s šestimi kandidati v skladu z merili ugotavljala tudi osebnostne lastnosti kandidatov in pri tem med drugim ugotovila, da je tožnik po naravi ambiciozen z željo po nenehnem napredovanju, da si delovnega mesta želi in da meni, da je za razpisano delovno mesto najbolj strokovno usposobljen; za izbranega kandidata pa, da je samoiniciativen, sposoben dela v timu in individualnega dela ter kreativen pri iskanju rešitev. Na podlagi prijavne dokumentacije ter razgovorov je komisija že v poročilu z dne 8. 12. 2011 predlagala, da se kot najustreznejši kandidat izbere B.B. Tako v poročilu o izboru najbolj strokovno primernega kandidata z dne 9. 12. 2011, ki v upravnih spisih ni bilo vpisano na popisni list, kot tudi v dodatnem mnenju k pritožbi tožnika na sklep o neizbiri z dne 9. 1. 2012 natečajna komisija in župan dodatno pojasnjujeta le ugotovitve navedene že v poročilu o opravljenem razgovoru s kandidati z dne 8. 12. 2011.
 Ob upoštevanju dejstva, da izbrani kandidat izpolnjuje pogoje (glej razloge navedene v 17. točki obrazložitve) in podatkov navedenih v 19. in 20. točki, je tudi po oceni sodišča zmotno stališče tožnika, ki meni, da so zatrjevani razlogi nepravilne ugotovitve dejanskega stanja in s tem v zvezi zatrjevanih kršitev materialnih predpisov, podani z okoliščinami na katere se sklicuje. Iz podatkov zbranih v natečajnem postopku in v postopku izbire, namreč ne izhaja, da natečajna komisija ni bila strokovna in niti, da so bila merila in metode, ki jih je le-ta določila, prirejena za izbranega kandidata. Zgolj dejstvo, da merila in metode niso bile objavljene, namreč ne zadošča za dvom v pravilnost in zakonitost izbirnega postopka. Sodišče se zato strinja z razlogi, s katerimi sta pritožbeni organ že v obrazložitvi sklepa z dne 18. 1. 2012 in tožena stranka v odgovoru na tožbo, zavrnila tožnikove navedbe o kršitvah pravil postopka, kršitvah ustavnih pravic in očitani diskriminatornosti. Zato se sodišče v tem delu nanje sklicuje in jih ne ponavlja (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS-1).
 Neutemeljen pa je tudi tožbeni očitek, da župan in pritožbeni organ, nista ugotovila in navedla dejstev in dokazov, na katerih bi moral temeljiti izpodbijani sklep. Iz podatkov v upravnih spisih, ki so navedeni tako v izpodbijanem sklepu, predvsem pa v obrazložitvi sklepa pritožbenega organa, jasno izhaja, da je bil za natečajno komisijo, ob primerjavi tožnika z izbranim kandidatom, odločujoč tisti del strokovne usposobljenosti, ki določa osebnostne lastnosti.
 Ob upoštevanju vsega že navedenega v predhodnih točkah te obrazložitve, na drugačno odločitev ne more vplivati niti tožbena trditev, da tožniku v razgovoru opravljenem v izbirnem postopku ni bila dana enaka možnost predstavitve kot izbranemu kandidatu. To iz podatkov v spisih ne izhaja, tožnik pa v pritožbi in niti v tožbi ne navaja dejstev in okoliščin, iz katerih bi lahko izhajalo, da je tožnik v tistem delu strokovne usposobljenosti, ki določa osebnostne sposobnosti boljši od izbranega kandidata. Ker so bile tudi osebnostne sposobnosti določene kot merilo v izbirnem postopku, odločitev natečajne komisije, po presoji sodišča ni očitno nerazumna. Izbrani kandidat nedvomno izpolnjuje vse natečajne pogoje. Že iz podatkov v poročilu komisije z dne 8. 12. 2011 pa izhaja, da je komisija po opravljenem razgovoru s tožnikom in izbranim kandidatom lahko ocenila, da je izbrani kandidat zaradi svojih izkušenj, znanja in predvsem osebnostnih lastnosti najprimernejši za opravljanje dela na razpisanem delovnem mestu.
 Glede na dejansko stanje, na katerem temelji izpodbijana odločitev, sodišče ni imelo podlage za uporabo stališč, ki so navedena v sodbah Upravnega sodišča U 1889/2004 in I U 40/2010. Ker pa je ocenjevanje strokovno opravilo, ki ga opravi natečajna komisija in sodi v pristojnost natečajne komisije, sodišče ni imelo dejanske in pravne podlage, za to, da bi v razumnost njene ocene podvomilo. Ob tem sodišče tožniku pojasnjuje, da očitane kršitve do katerih naj bi prišlo v izbirnem postopku in z izdajo izpodbijanega sklepa nimajo podlage v ZJU in niti v Uredbi. Zato na odločanje v tem upravnem sporu ne morejo vplivati niti podatki o sumu storitve kaznivih dejanj in o morebitnem kazenskem posegu zoper storilce le-teh. Iz navedenih razlogov tožniku tudi ni moglo biti poseženo v ustavne pravice, ki jih navaja v tožbi.
 Trditev tožnika, da mu je bilo nezakonito prepovedano fotokopiranje podatkov, ki jih je izbrani kandidat navedel v prijavi na javni natečaj in ki dokazujejo izpolnjevanje natečajnih pogojev v izpodbijanem sklepu, je neutemeljena. Po drugem odstavku 63. člena ZJU ima neizbrani kandidat le pravico do vpogleda teh podatkov. Že zaradi varstva osebnih podatkov, pravice do vpogleda, tudi po presoji sodišča ne daje neizbranemu kandidatu tudi pravice do fotokopiranja. Zato se sodišče strinja z utemeljitvijo, ki jo je pritožbeni organ podal v sklepu z dne 18. 1. 2012 in tožena stranka v odgovoru na tožbo.
 Po vsem navedenem razlogi s katerimi tožnik izpodbija sklep o neizbiri in ki so določeni v točkah 1., 3. in 4. prvega odstavka 65. člena ZJU, niso podani.
 Zato sodišče dokazov, ki na v postopku že ugotovljena nesporna dejstva ne morejo vplivati ni izvajalo in je tožbo kot neutemeljeno zavrnilo po prvem odstavku 63. člena ZUS-1, na seji senata.
 Izrek o stroških temelji na določbi četrtega odstavka 25. člena ZUS-1, po kateri trpi vsaka stranka svoje stroške, če sodišče tožbo zavrne.
 ZJU člen 6, 6-15, 62, 62/1, 63, 63/2, 89.
 Uredba o postopku za zasedbo delovnega mesta v organih
 državne uprave in pravosodnih organih člen 22.
 sodba I U 1963/2009
 sodba I U 1442/2011
 sodba I U 1760/2011
 P2RvYy0yMDEyMDMyMTEzMDY4ODYy
 Iskalnik po sodni praksi poganja odprtokodni strežnik SOLR. Število dokumentov v zbirki 224.287


type: caselaw

text:
 15.8.2009
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 193/20
 Urteil des Gerichts erster Instanz vom 30. Juni 2009 — CPEM/Kommission
 (Rechtssache T-444/07) (1)
 (ESF - Streichung eines finanziellen Zuschusses - Bericht des OLAF)
 2009/C 193/30
 Verfahrenssprache: Französisch
 Parteien
 Kläger: Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise PEM (Marseille, Frankreich) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt C. Bonnefoi)
 Beklagte: Kommission der Europäischen Gemeinschaften (Prozessbevollmächtigte: L. Flynn und A. Steiblytė)
 Gegenstand
 Klage auf Nichtigerklärung der Entscheidung C (2007) 4645 der Kommission vom 4. Oktober 2007 über die Streichung des vom Europäischen Sozialfonds (ESF) durch die Entscheidung C (1999) 2645 vom 17. August 1999 gewährten Zuschusses sowie auf Schadensersatz
 Tenor
 1.
 Die Klage wird abgewiesen.
 2.
 Das Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) trägt die Kosten, einschließlich der Kosten im Zusammenhang mit dem Verfahren der einstweiligen Anordnung.
 (1) ABl. C 37 vom 9.2.2008.


text:
Mladá fronta musí zaplatit 150 tisíc herci Töpferovi. Rozsudek potvrdil soud - Deník.cz
 Mladá fronta musí zaplatit 150 tisíc herci Töpferovi. Rozsudek potvrdil soud
 Nejvyšší soud (NS) potvrdil rozsudek přiznávající herci Tomáši Töpferovi 150 tisíc korun za článek v Mladé frontě Dnes. Názorový text "Jak vydělávat na holokaustu" vyšel v roce 2015 a jmenoval Töpfera mezi "figurami proslulými hlavně čichem na dobrý kšeft". Ani svoboda projevu na komentářových stránkách periodického tisku není bezbřehá, stojí v rozhodnutí NS dostupném na úřední desce.
 Tomáš Töpfer | Foto: ČTK
 Obvodní soud pro Prahu 5 přiznal Töpferovi omluvu a 50 tisíc korun. Městský soud v Praze výrok o omluvě zrušil, přiznal ale herci dalších 100 tisíc korun. Dovolání podala jen Mafra, nicméně Töpfer ve svém vyjádření uvedl, že částku považuje za nepřiměřenou okolnostem. Zarazilo jej také to, že nemá právo na omluvu.
 Nemá právo na omluvu
 Töpfer v minulosti uspěl také ve sporu s vydavatelem deníku Blesk kvůli zveřejnění choulostivých snímků. Vrchní soud v Praze přiznal Töpferovi odškodnění 500 tisíc korun.


text:
Vera é um filme brasileiro de 1986, um drama biográfico dirigido e escrito por Sérgio Toledo, baseado na autobiografia A Queda para o Alto, de Anderson Herzer. A trilha sonora, premiada, é de Arrigo Barnabé, Roberto Ferraz e Tércio da Motta.
 Sinopse
 Vera, uma menina, luta para encontrar seu lugar num mundo cada vez mais complexo e hostil. Órfã, passa a adolescência num internato onde, aos poucos, começa a desenvolver uma personalidade masculina e a se impor às outras meninas. Aos dezoito anos, sai do internato e, com a ajuda de um professor, consegue arranjar emprego e começar a vida. No trabalho, conhece Clara (Aida Leiner) e tenta se aproximar dela. As duas se tornam amigas e Vera (Ana Beatriz Nogueira) radicaliza seu comportamento, tentando convencer Clara de que é um homem, vestindo-se e comportando-se como tal.
 Elenco
 Ana Beatriz Nogueira.... Vera
 Adriana Abujamra
 Cida Almeida
 Norma Blum
 Raul Cortez.... Paulo
 Liana Duval
 Abrahão Farc
 Carlos Kroeber
 Aída Leiner
 Imara Reis
 Prêmios
 Filmes de drama biográfico do Brasil
 Filmes com trilha sonora de Arrigo Barnabé
 Filmes baseados em obras de autores do Brasil
 Filmes dirigidos por Sérgio Toledo
 Filmes do Brasil de 1986
 Filmes em língua portuguesa
 Filmes com temática LGBT do Brasil
 Cinebiografias de escritores
 Filmes baseados em biografias
 Filmes sobre homens trans