type: legislation

text:
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) .../...
 af 21.1.2022
 om fastlæggelse af kriterierne for at fastslå, at et skib producerer en reduceret mængde affald og håndterer affaldet på en bæredygtig og miljømæssig forsvarlig måde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/883
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/883 af 17. april 2019 om modtagefaciliteter i havne til aflevering af affald fra skibe, om ændring af direktiv 2010/65/EU og om ophævelse af direktiv 2000/59/EF
 1
 , særlig artikel 8, stk. 5, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)Med henblik på nedsættelse af afgifterne i artikel 8, stk. 4, i direktiv (EU) 2019/883 bør kriterierne i bilaget anvendes.
 (2)Kriterierne i bilagets afsnit 1 afspejler grundlæggende tiltag til at reducere mængden af affald. De bør derfor være obligatoriske.
 (3)De yderligere kriterier i bilagets afsnit 2 kan anvendes til at skabe incitament til særlige praksisser og særligt udstyr, som også kan være nyttige til at reducere mængden af affald. Disse kriterier bør derfor være valgfrie.
 (4)For at skabe ensartede betingelser for anvendelsen af afgiftsnedsættelsen i artikel 8, stk. 5, i direktiv (EU) 2019/883 er det afgørende, at medlemsstaterne anvender en harmoniseret metode. Gennemførelsesretsakter vedtaget i medfør af direktiv (EU) 2019/883 bør derfor tage form af gennemførelsesforordninger.
 (5)Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 1.Modtagefaciliteterne i havne eller havnemyndighederne tager kriterierne i bilagets afsnit 1 i betragtning, når de beregner afgiftsnedsættelsen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, første afsnit, litra b), i direktiv (EU) 2019/883.
 2.Modtagefaciliteterne i havne eller havnemyndighederne kan tage kriterierne i bilagets afsnit 2 i betragtning, når de beregner afgiftsnedsættelsen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, første afsnit, litra b), i direktiv (EU) 2019/883.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 21.1.2022.
 På Kommissionens vegne
 Formand
 Ursula VON DER LEYEN
 (1)
 EUT L 151 af 7.6.2019, s. 116.
 ---documentbreak---
 BILAG
 Afsnit 1
 Liste over obligatoriske kriterier, jf. artikel 1 stk. 1
 Kriterier
 Tilknyttede elementer
 Tilknyttet bilag til MARPOL-konventionen
 Mulige verifikationsmetoder
 1
 Adskillelse om bord i overensstemmelse med resolution MEPC.295(71) og garanti for aflevering til hensigtsmæssige modtagefaciliteter i havne, som opfylder kravene i artikel 4, stk. 2, litra d), i direktiv (EU) 2019/883.
 Drift og forvaltning
 Bilag V
 Green Award, ISO 21070, Blue Angel, Green Marine, affaldsleveringskvittering, fartøjsspecifik affaldsstyringsplan godkendt af fartøjets klassifikationsselskab, ISO 14001-miljøledelsessystem.
 Miljømæssigt bæredygtige indkøbspolitikker (reduktion af emballagematerialer, f.eks. bulkpakning og undgåelse af engangsplast)
 Forvaltning
 Bilag V
 Green Award, ISO 21070, Blue Angel, Green Marine, fartøjsspecifik affaldsstyringsplan godkendt af fartøjets klassifikationsselskab, ISO 14001-miljøledelsessystem.
 Afsnit 2
 Liste over valgfrie kriterier, jf. artikel 1, stk. 2
 Kriterier
 Tilknyttede elementer
 Tilknyttet bilag til MARPOL-konventionen
 Mulige verifikationsmetoder
 2
 Anvendelse af alternative brændstoffer
 3
 og andre energikilder under sejladsen til anløbshavnen eller ved kaj (f.eks. strømforsyning fra land, vind- eller solenergi)
 Skibes udformning, teknologi og drift
 Bilag I
 Green Award, bunkerleveringsattester, olieoptegnelsesbog , klasse- eller myndighedscertificering, forvaltningsplan for skibes energieffektivitet.
 Anvendelse af et white box-system < 5ppm (til kontrol og overvågning af udledningen af ballastvand fra fartøjet)
 Teknologi og drift
 Bilag I
 Klassecertifikat, typegodkendelsesdokumentation
 Olieudskiller < 5 ppm
 Teknologi og drift
 Bilag I
 Klassecertifikat, typegodkendelsesdokumentation, Green Award, Clean Shipping Index (CSI), Green Marine, Blue Angel
 Olieudskiller < 5 ppm + alarmsystem og automatisk stop for skibe
 < 10 000 BT
 Teknologi og drift
 Bilag I
 Klassecertifikat, typegodkendelsesdokumentation, Green Award, CSI, Green Marine, Blue Angel
 Skibet anvender ikke oliefiltreringsanlæg til udtømning, men adskiller alt ballastvand og slam og tømmer det herefter ud i modtagefaciliteter i havne
 Drift
 Bilag I
 Olieoptegnelsesbog, affaldskvitteringer
 Spildevandsbehandlingssystem i overensstemmelse med Den Internationale Søfartsorganisations resolution MEPC.227(64) for alle fartøjer med undtagelse af passagerskibe, når disse opererer i særlige områder omfattet af bilag IV til MARPOL-konventionen
 Teknologi, drift og forvaltning
 Bilag IV
 EU-overensstemmelseserklæring i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU
 4
 eller klassecertifikat. Desuden regelmæssig verifikation i drift foretaget af en uafhængig verifikator.
 Skibet udleder intet spildevand i havet og afleverer alt sit ubehandlede eller behandlede spildevand og/eller spildevandsslam til modtagefaciliteter i havne
 Drift
 Bilag IV
 Affaldskvitteringer
 Genbrug og genanvendelse om bord
 Drift og forvaltning
 Bilag V
 ISO 21070, Green Marine, ISO 14001-miljøledelsessystem.
 (1)
 Yderligere ordninger, ved hjælp af hvilke skibe kan påvise, at de lever op til kriterierne, kan accepteres.
 (2)
 Yderligere ordninger, ved hjælp af hvilke skibe kan påvise, at de lever op til kriterierne, kan accepteres.
 (3)
 Som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU af 22. oktober 2014 om etablering af infrastruktur for alternative brændstoffer (EUT L 307 af 28.10.2014, s. 1).
 (4)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/90/EU af 23. juli 2014 om skibsudstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 96/98/EF (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 146).


jurisdiction: EU

text:
 N° C 80 / 38 Diario Oficial de las Comunidades Europeas 20 . 3 . 93
 Propuesta de
 REGLAMENTO (CEE ) N° . . . DEL CONSEJO
 de . . .
 por el que se fijan, para la campaña de comercialización de 1994 , el precio de base y la
 estacionalización del precio de base en el sector de la carne de ovino
 ( 93 / C 80 / 26
 EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS , campaña de 1994 al nivel establecido en el presente Regla
 mento ;
 Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Considerando que conviene fijar los importes semanales
 Europea , estacionalizados aplicables al precio de base teniendo en
 cuenta la experiencia adquirida durante las campañas de
 Visto el Reglamento ( CEE ) n° 3013 / 89 del Consejo , de 1991 y 1992 en materia de almacenamiento privado ,
 25 de septiembre de 1989 , por el que se establece la
 organización común de mercados en el sector de las carnes
 HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO :
 de ovino y caprino (*), cuya última modificación la consti
 tuye el Reglamento ( CEE ) n° 2069 / 92 ( 2), y , en particular,
 los apartados 1 y 2 de su artículo 3 , Artículo 1
 Vista la propuesta de la Comisión , Para la campaña de comercialización de 1994 en el sector
 de la carne de ovino , el precio de base se fija en 418,53
 ecus / 100 kg, peso canal .
 Visto el dictamen del Parlamento Europeo ,
 Artículo 2
 Visto el dictamen del Comité Economico y Social ,
 El precio de base contemplado en el artículo 1 se estaciona
 Considerando que el precio de base deberá fijarse según los liza con arreglo a lo indicado en el cuadro del Anexo del
 criterios determinados en el apartado 2 del artículo 3 del presente Reglamento .
 Reglamento ( CEE ) n° 3013 / 89 ;
 Artículo 3
 Considerando que , para fijar el precio de base para las
 canales de ovino , es conveniente tener en cuenta los objeti El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día
 vos de la política agrícola común ; que ésta tiene por objeto , siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las
 en particular , garantizar un nivel de vida equitativo de la Comunidades Europeas .
 población agraria , la seguridad de los abastecimientos y
 unos suministros a precios razonables para los consumido Será aplicable a partir de la campaña de comercialización
 res ; que estos elementos llevan a fijar el precio para la de 1994 .
 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en
 cada Estado miembro .
 Hecho en . . .
 Por el Consejo
 ( 1 ) DO n° L 289 de 7 . 10 . 1989 , p . 1 .
 ( 2 ) DO n° L 215 de 30 . 7 . 1992 , p . 59 .
 ---pagebreak--- 20 . 3 . 93 Diario Oficial de las Comunidades Europeas N° C 80 / 39
 ANEXO
 Campaña 1994
 (ecus/ 100 kg/peso canal)
 Semana que comienza el Semana Precio de base
 3 de enero de 1994 1 427,65
 10 de enero de 1994 2 430,57
 17 de enero de 1994 3 433,97
 24 de enero de 1994 4 436,39
 31 de enero de 1994 5 438,82
 7 de febrero de 1994 6 441,24
 14 de febrero de 1994 7 443,66
 21 de febrero de 1994 8 446,09
 28 de febrero de 1994 9 448,03
 7 de marzo de 1994 10 449,97
 14 de marzo de 1994 11 450,94
 21 de marzo de 1994 12 450,94
 28 de marzo de 1994 13 449,97
 4 de abril de 1994 14 448,61
 11 de abril de 1994 15 446,77
 18 de abril de 1994 16 444,15
 25 de abril de 1994 17 442,21
 2 de mayo de 1994 18 439,30
 9 de mayo de 1994 19 436,39
 16 de mayo de 1994 20 432,51
 23 de mayo de 1994 21 427,66
 30 de mayo de 1994 22 422,81
 6 de junio de 1994 23 417,00
 13 de junio de 1994 24 412,15
 20 de junio de 1994 25 408,27
 27 de junio de 1994 26 404,39
 4 de julio de 1994 27 401,48
 11 de julio de 1994 28 399,54
 18 de julio de 1994 29 398,57
 25 de julio de 1994 30 398,09
 1 de agosto de 1994 31 397,57
 8 de agosto de 1994 32 397,57
 15 de agosto de 1994 33 397,57
 22 de agosto de 1994 34 397,57
 29 de agosto de 1994 35 397,57
 5 de septiembre de 1994 36 397,57
 12 de septiembre de 1994 37 397,57
 19 de septiembre de 1994 38 397,57
 26 de septiembre de 1994 39 397,60
 3 de octubre de 1994 40 397,70
 10 de octubre de 1994 41 397,79
 17 de octubre de 1994 42 397,89
 24 de octubre de 1994 43 397,99
 31 de octubre de 1994 44 398,57
 7 de noviembre de 1994 45 399,35
 14 de noviembre de 1994 46 400,22
 21 de noviembre de 1994 47 401,19
 28 de noviembre de 1994 48 403,61
 5 de diciembre de 1994 49 407,49
 12 de diciembre de 1994 50 412,34
 19 de diciembre de 1994 51 418,36
 26 de diciembre de 1994 52 424,72


type: other

text:
Bv. 14. tétel -
 A pénzbüntetés végrehajtása. A halasztás, részletfizetés szabályai. Btk. 51-52.§, Be.592.§, 595.§, Bv.tvr.68-69.§, 9/2002.(IV.9.) IM rendelet 8.§, 77-82.§. 5/2008. BJE
 51. § (1) A pénzbüntetést úgy kell kiszabni, hogy – figyelemmel a cselekménnyel elért vagy elérni kívánt anyagi előnyre is – meg kell állapítani a pénzbüntetés napi tételeinek számát és – az elkövető vagyoni, jövedelmi, személyi viszonyaihoz és életviteléhez mérten – az egynapi tételnek megfelelő összeget.
 (2) Akit határozott tartamú szabadságvesztésre ítélnek, és megfelelő keresete (jövedelme) vagy vagyona van, ha a bűncselekményt haszonszerzés céljából követte el, pénzbüntetésre is kell ítélni.
 (4) A bíróság az ügydöntő határozatában – az elkövető vagyoni, jövedelmi viszonyaira tekintettel – rendelkezhet úgy, hogy az elkövető a pénzbüntetést legfeljebb két éven belül havi részletekben fizetheti meg.
 52. § (1) Ha az elítélt a pénzbüntetést nem fizeti meg, illetve részletfizetés engedélyezése esetén egyhavi részlet megfizetését elmulasztja, a pénzbüntetést vagy annak meg nem fizetett részét szabadságvesztésre kell átváltoztatni.
 (2) A meg nem fizetett pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztést úgy kell megállapítani, hogy egy napi tétel helyébe egy napi szabadságvesztés lép. Ilyenkor a szabadságvesztés két hónapnál rövidebb is lehet.
 (3) Ha a pénzbüntetést végrehajtandó vagy részben felfüggesztett szabadságvesztés mellett szabták ki, vagy a felfüggesztett szabadságvesztés végrehajtását elrendelték, a pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztés végrehajtási fokozatára a szabadságvesztés fokozata az irányadó.
 (4) A (3) bekezdésben meghatározott eseten kívül a pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztést fogház fokozatban kell végrehajtani.
 Halasztás és részletfizetés engedélyezése pénzbüntetés esetén
 592. § (1) Ha az elítélt valószínűsíti, hogy a pénzbüntetés azonnali vagy egy összegben való megfizetése magának vagy tartásra szoruló hozzátartozóinak a büntetés célján túlmenő jelentős anyagi nehézséget okozna, és megalapozottan feltehető, hogy az elítélt a meghosszabbított határidőben fizetési kötelezettségének pontosan eleget tesz, részére a bíróság legfeljebb három hónapi halasztást, illetőleg azt engedélyezheti, hogy a pénzbüntetést két éven belül, részletekben fizesse meg.
 (2) A pénzbüntetés megfizetésére adott halasztás fontos okból egy alkalommal, legfeljebb további három hónappal meghosszabbítható.
 (3) A részletfizetés olyan, havonta fizetendő összegben engedélyezhető, amely osztható a pénzbüntetés esetén az ítéletben megállapított napi tétel összegével.
 (4) A szabadságvesztésre átváltoztatás után a pénzbüntetés megfizetésére halasztás vagy részletfizetés nem engedélyezhető.
 A halasztás és a részletfizetés engedélyezésének eljárási szabályai
 595. § (1) A halasztás és a részletfizetés iránti kérelemnek nincs halasztó hatálya.
 (2) A kérelemről, ha azt a terhelt az ügydöntő határozat jogerőre emelkedését követően nyomban előterjesztette, az ügydöntő határozatot hozó bíróság dönt, a határozatát indokolni köteles.
 (3) A terhelt később előterjesztett kérelmének elbírálására a különleges eljárások szabályait (XXIX. Fejezet) kell alkalmazni. A kérelemről bírósági titkár is határozhat.
 (4) A pénzbüntetés, a rendbírság és az államot illető bűnügyi költség tekintetében a halasztás, illetőleg a részletfizetés engedélyezése tárgyában hozott határozat ellen nincs helye fellebbezésnek.
 (5) A szabadságvesztés és a javítóintézeti nevelés végrehajtásának elhalasztása tárgyában hozott határozat ellen az ügyész, az elítélt és a védő fellebbezhet. Ha a halasztást a (2) bekezdés alapján a másodfokú bíróság engedélyezte, a fellebbezés elbírálására a XIV. Fejezet IV. Címe megfelelően irányadó.
 68. § (1) A pénzbüntetést a törvényszék gazdasági hivatala hajtja végre.
 (2) Az elítélt a pénzbüntetést legkésőbb a gazdasági hivatal felhívásának a kézbesítésétől számított tizenöt napon belül, ha pedig a bíróság halasztást, illetőleg részletfizetést engedélyezett, a bíróság által megállapított időpontig köteles megfizetni.
 (3) Ha az elítélt a pénzbüntetést a (2) bekezdésben meghatározott időpontig nem fizette meg, a gazdasági hivatal
 b) felnőttkorú elítélt esetén az első fokon eljárt bíróságot megkeresi a pénzbüntetés szabadságvesztésre átváltoztatása iránt.
 69. § (1) A pénzbüntetés akkor is megfizethető, ha azt a bíróság már átváltoztatta szabadságvesztésre vagy közérdekű munkára.
 (3) Ha a pénzbüntetést a szabadságvesztésre vagy a közérdekű munkára való átváltoztatás után részben fizetik meg, a szabadságvesztésnek vagy a közérdekű munkának az a része hajtható végre, amely a meg nem fizetett pénzbüntetésnek felel meg.
 9/2002. Im.r.:
 8. § (1) A bíróságok működésével összefüggő gazdálkodási és pénzügyi teendők ellátására a törvényszék szervezetében működő bírósági gazdasági hivatal (a továbbiakban: BGH) feladatkörébe tartozik
 a) a büntetőeljárás során lefoglalt és a kezelésébe tartozó bűnjelek nyilvántartása,
 b) az elkobzott vagy előzetesen értékesíteni rendelt bűnjelek értékesítése és az ellenérték beszedése,
 c) a következő követelések előírásával és beszedésével, a beszedés szorgalmazásával kapcsolatos teendők:
 ca) a büntetőeljárás során alkalmazott vagyoni jellegű joghátrány, az államot illető vagyoni követelés (ideértve a rendbírságot és a költségek megfizetésére kötelezést),
 cb) a polgári ügyben eljárt bíróság által kiszabott rendbírság, illetve pénzbírság, alapos végrehajtási kifogás esetén a végrehajtót az állam felé terhelő befizetési kötelezettségből származó követelés, valamint a közjegyző által kiszabott pénzbírság.
 (2) A BGH illetékessége kiterjed arra a bíróságra, amelynek szervezetében működik, továbbá a törvényszék területén működő helyi bíróságra, munkaügyi bíróságra, ügyészre és a törvényszék területén székhellyel rendelkező közjegyzőre.
 (3) Ha jogszabály eltérően nem rendelkezik, az önkéntes teljesítés elmaradása esetén a BGH az állam javára fennálló követelést bírósági végrehajtás útján érvényesíti.
 A pénzbüntetés megfizetése
 77. § (1) A felnőtt korúval szemben kiszabott pénzbüntetés megfizetésére a BGH azzal hívja fel az elítéltet, hogy a pénzbüntetést a felhívás kézhezvételétől számított tizenöt napon belül fizesse be a bíróság előirányzat-felhasználási keret számlájára. A felhívásban feltünteti az ítélet jogerőre emelkedésének napját.
 (2) Ha a tanács elnöke az ügydöntő határozatában részletfizetést [Btk. 51. § (4) bekezdés] vagy az ügydöntő határozat kihirdetése után nyomban előterjesztett kérelemre a pénzbüntetés megfizetésére halasztást vagy részletfizetést engedélyezett, a BGH az (1) bekezdésben írt felhívásban a tanács elnöke által meghatározott időpontot vagy időpontokat jelöli meg a befizetés határidejéül.
 (3) A fiatalkorú elítéltet a BGH a bírósági végrehajtásról szóló jogszabályok alapján az önkéntes teljesítésre utalva hívja fel a pénzbüntetés megfizetésére. Ezt a felhívást a BGH-nak az a dolgozója írja alá, akit a törvényszék elnöke e feladattal megbízott. Ugyanígy kell eljárni a kegyelmi határozattal megállapított pénzbüntetés esetében.
 (4) A BGH a felhíváshoz postai befizetési lapot csatol, amelyen az előírási tételszámot feltünteti.
 (5) Halasztás vagy részletfizetés engedélyezése esetén a (3) bekezdésben írt felhívást olyan időben kell kibocsátani, hogy a kötelezett a fizetési kötelezettségét a halasztás vagy a részletfizetés határidejéig teljesíteni tudja.
 (6) Ha az elítélt a halasztás vagy a részletfizetés iránti kérelmében arra hivatkozik, hogy befizetést részben már teljesített, a tanács elnöke – szükség esetén – a befizetés adatainak közlése végett megkeresi a BGH-t.
 78. § (1) A BGH a pénzbüntetés előírása és az elítélt fizetésre felhívása után az iratokat határidős nyilvántartásba helyezi.
 (2) A BGH a pénzbüntetést megfizetettnek tekinti, ha a pénzbüntetés postai befizetését igazoló szelvényt bemutatták, és megállapítható, hogy a befizetés nem más tartozás fejében történt. A befizetés igazolásának átvételéről a BGH az átvétel napján elismervényt ad.
 (3) Ha a felnőtt korú elítélt a pénzbüntetést a felhívásban megjelölt határidőben nem fizette meg, halasztás vagy részletfizetés engedélyezése esetén a befizetésre meghatározott határnapot, illetőleg részlet befizetését elmulasztotta, a BGH az elsőfokú bíróságot megkeresi a pénzbüntetés, illetőleg a pénzbüntetés meg nem fizetett része szabadságvesztésre átváltoztatása iránt. Ha annak feltételei fennállnak, és nincs a büntetés végrehajtását kizáró ok, az elsőfokú bíróság haladéktalanul dönt a meg nem fizetett pénzbüntetésnek szabadságvesztésre átváltoztatásáról.
 (5) A bíróság a pénzbüntetést helyettesítő közérdekű munkáról, illetve szabadságvesztésről értesítőlapot állít ki, és azt az átváltoztató végzéssel a bv. csoportnak, az átváltoztató végzés egy kiadmányát a BGH-nak küldi meg, illetve adja át.
 (6) A közérdekű munkáról, illetve szabadságvesztésről kiállított értesítőlapon fel kell tüntetni, hogy a közérdekű munka, illetve a szabadságvesztés a BGH által milyen tételszám alatt előírt pénzbüntetést helyettesít.
 79. § (1) Ha a fiatalkorú elítélt a pénzbüntetést a felhívásban megjelölt határidőben nem fizette meg, halasztás vagy részletfizetés engedélyezése esetén a befizetésre meghatározott határnapot, illetőleg részlet befizetését elmulasztotta, a BGH a pénzbüntetés, illetőleg a pénzbüntetésből meg nem fizetett összeg behajtása végett – az eddigi befizetés adatainak közlése és az egységes értesítőlap hiteles másolata két példányának egyidejű megküldése mellett – a törvényszéki bírósági végrehajtói irodát keresi meg. Az egységes értesítőlap eredeti példányát a BGH iratainál kell elhelyezni.
 (2) Ha a fiatalkorú által meg nem fizetett pénzbüntetés behajtására irányuló eljárás eredménytelen maradt, a BGH az elsőfokú bíróságot megkeresi a pénzbüntetés, illetve a pénzbüntetés meg nem fizetett vagy be nem hajtható részének – ha annak feltételei fennállnak – közérdekű munkára vagy szabadságvesztésre átváltoztatása iránt.
 (3) A pénzbüntetésnek a (2) bekezdésben, illetve a 78. § (3) bekezdésében írt megkeresést követő teljes vagy részbeni megfizetéséről a BGH az elsőfokú bíróságot értesíti, feltéve, hogy a közérdekű munkára vagy a szabadságvesztésre átváltoztató végzés kiadmányát a bíróságtól még nem kapta meg. Ellenkező esetben a BGH a 80. § (1) bekezdése szerint jár el. A 78. § (2) bekezdése ebben az esetben is irányadó.
 80. § (1) Ha a BGH azt követően értesül a pénzbüntetés teljes vagy részbeni megfizetéséről, hogy a bíróságtól az átváltoztató végzés kiadmányát megkapta, a befizetésről haladéktalanul értesíti a bv. csoportot.
 (2) Ha a pénzbüntetés megfizetése vagy részbeni megfizetése az elítéltnek a bv. intézetbe való beutalása, illetve a pénzbüntetés helyébe lépő közérdekű munka vagy szabadságvesztés végrehajtása alatt történt, a pártfogó felügyelő, a bv. csoport, illetve a bv. intézet a nála bemutatott befizetést tanúsító szelvényt az erről kiadott igazolás ellenében átveszi, és – a pártfogó felügyelő, illetve a bv. intézet a bv. csoport útján – haladéktalanul megküldi a BGH-nak. A BGH a befizetés azonosítását követően haladéktalanul értesíti a bv. csoportot vagy a terheltet fogva tartó bv. intézetet a terhelt szabadítása végett, a bv. csoport egyidejű értesítése mellett.
 (3) Ha a pénzbüntetés megfizetését tanúsító szelvény bemutatása hétköznap munkaidőben történt, a befizetést tanúsító szelvény igazolás ellenében történő átvételét követően a bv. intézet haladéktalanul rövid úton (szükség szerint faxon) megkeresi a BGH-t, annak tisztázása érdekében, hogy a befizetés valóban az adott pénzbüntetés fejében történt-e. Ha az előírási tételszám és a befizetési szelvény alapján a beazonosítás elvégezhető, és a BGH a befizetést visszaigazolja, a bv. intézet a terheltet haladéktalanul szabadítja. Ha a befizetés azonosítása ily módon nem végezhető el, a bv. intézet a (2) bekezdésben foglaltak szerint jár el.
 (4) Ha a pénzbüntetés helyébe lépő közérdekű munka vagy szabadságvesztés végrehajtása alatt – a bv. csoportnak az elvégzett közérdekű munka óráinak vagy a szabadságvesztésben töltött napok számáról küldött tájékoztatása alapján – a pénzbüntetést egészben vagy részben megfizették, ennek figyelembevételével a pénzbüntetésből kifizetettnek tekintendő összeget a BGH visszafizeti.
 81. § (1) Ha a 77. § szerinti felhívás az elítélt részére azért nem volt kézbesíthető, mert a megadott címen ismeretlen, vagy ismeretlen helyre távozott, a BGH az elítélt bejelentett lakásának közlése végett az elítélt utolsó ismert lakóhelye szerinti önkormányzat jegyzőjét keresi meg.
 (2) Ha az (1) bekezdésben írt eljárás nem vezetett eredményre, a BGH az első fokon eljárt bíróságot keresi meg az ismeretlen helyen tartózkodó terhelt lakóhelyének felkutatása körében lakcímfigyelés, illetőleg körözés elrendelése végett.
 Az előírt pénzbüntetés törlése
 82. § (1) A BGH a pénzbüntetést – az elévülési időn belül – a megfizetésig, fiatalkorú esetén a törvényszéki bírósági végrehajtói iroda által az eljárás befejezéséről küldött értesítésig, illetve mindaddig nyilvántartja, amíg a bv. csoport nem közli, hogy a pénzbüntetés helyébe lépő közérdekű munkát vagy szabadságvesztést végrehajtották.
 (2) Ha a pénzbüntetésből meg nem fizetett összeg nem éri el a napi tételként vagy az átváltoztatási kulcsként meghatározott összeget, a BGH azt törli.
 (3) A BGH a pénzbüntetést abban az esetben is törli, ha a bíróság a pénzbüntetés végrehajthatóságát kizáró okot állapított meg (Btk. 66. §), vagy a kegyelem folytán megállapított pénzbüntetés az elévülési időn belül nem hajtható be.
 5/2008. Büntető jogegységi határozat
 a jogerős ügydöntő határozattal kiszabott pénzbüntetés elévüléséről
 A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróságának Büntető Jogegységi Tanácsa a legfőbb ügyész indítványára folytatott jogegységi eljárásban Budapesten, 2008. év szeptember hó 22. napján tartott nyilvános ülésen meghozta a következő
 A jogerős ügydöntő határozattal kiszabott pénzbüntetés a pénzbüntetésre irányadó általános szabályok szerint évülhet el akkor is, ha azt utóbb fogházban végrehajtandó szabadságvesztésre változtatják át.
 A legfőbb ügyész a Be. 439. §-a (1) bekezdés a) pontjának II. fordulata felhívásával az egységes ítélkezési gyakorlat biztosítása érdekében jogegységi eljárás lefolytatását és jogegységi határozat meghozatalát indítványozta, mert eltérő ítélkezési gyakorlatot észlelt abban az elvi jogalkalmazási kérdésben, hogy a szabadságvesztésre átváltoztatott pénzbüntetés végrehajthatóságának az elévülése mikor következik be; a végrehajthatóság elévülése szempontjából a szabadságvesztés vagy a pénzbüntetés szabályai az irányadók.
 Az eltérő álláspontok szemléltetésére a következő bírósági határozatokat hozta fel:
 1. A Sárvári Városi Bíróság a B.133/1998. számú ügyben jogerősen pénzbüntetésre ítélt II. rendű terhelt e büntetését – a pénzbüntetés meg nem fizetése folytán – 250 napi fogházban végrehajtandó szabadságvesztésre változtatta át. A II. rendű terhelt 2001. november 27-én megkezdte az átváltoztatott büntetés letöltését, majd 2001. december 27-én vele szemben egy másik ügyben kiszabott jogerős szabadságvesztést vettek foganatba. A II. rendű terhelt 2005. március 29-én kérte, hogy a bíróság állapítsa meg a pénzbüntetés végrehajthatóságának az elévülését. A Sárvári Városi Bíróság a 2005. április 17-én kelt B.133/1998/31. számú végzésével a kérelmet elutasította. A végzést a terhelt fellebbezése folytán eljárt Vas Megyei Bíróság a 2005. május 17. napján kelt Bkf.187/2005/2. számú végzéssel helybenhagyta.
 A legfőbb ügyésznek a törvényesség érdekében a végzés ellen benyújtott jogorvoslati indítványára a Legfelsőbb Bíróság a 2006. február 7. napján kelt Bt.III.1210/2005/3. számú ítéletében megállapította, hogy a szabadságvesztésre történt átváltoztatás folytán ki nem töltött pénzbüntetés végrehajthatósága elévült. A pénzbüntetés fogházbüntetésre történő átváltoztatásával ugyanis csak a végrehajtás módja változik meg, a büntetés végrehajtásának elévülésére – a főbüntetés elévülését meghatározó időtartamot tekintve is – a pénzbüntetés elévülésére vonatkozó szabályok az irányadók. Mivel a pénzbüntetés végrehajtásának az elévülési idejeként – a Btk. 67. § (1) bekezdésének e) pontjában – meghatározott három éves időtartama eltelt, a terhelt által ki nem töltött pénzbüntetés végrehajthatósága elévült.
 2. Az ittas járművezetés vétsége miatt a Budai Központi Kerületi Bíróság 4.B.XII.1240/2003/13. számú jogerős ítéletével pénzbüntetésre ítélt terhelt e büntetését a kerületi bíróság a 18. sorszámú 2004. június 21. napján kelt végzésével – meg nem fizetés miatt – 350 napi fogházban végrehajtandó szabadságvesztésre változtatta át. Az átváltoztatott fogházbüntetés foganatba vételére azonban nem került sor, mert a terhelt 2004. február 26. napjától más ügyben jogerősen kiszabott szabadságvesztését töltötte.
 A terhelt 2007. augusztus 15. napján előterjesztett, a pénzbüntetés végrehajthatósága elévülésének megállapítására irányuló kérelmét a Budai Központi Kerületi Bíróság a B.XII.1240/2003/21. számú végzésével elutasította. A végzés indokolásában rámutatott arra, hogy a büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet (a továbbiakban: Bv.tvr.) 23. §-a alapján a szabadságvesztés végrehajtása az elévülését félbeszakítja, ha az elítélten más szabadságvesztést hajtanak végre. Miután pedig a terhelt esetében a kiszabott pénzbüntetés szabadságvesztésre átváltoztatása megtörtént, az elévülésre a szabadságvesztés végrehajtásának szabályai vonatkoznak. Ekként pedig a terhelt esetében az átváltoztató végzésben meghatározott tartamú fogházbüntetés elévülése nem következett be. A terhelt fellebbezése folytán eljárt Fővárosi Bíróság a 2008. január 22. napján jogerőre emelkedett Bf.5041/2008/2. számú végzésével az elsőfokú bíróság határozatát helybenhagyta.
 Az indítványban a legfőbb ügyész a Legfelsőbb Bíróság – 1. pont alatt ismertetett – Bt.III.1210/2005/3. számú ítéletben kifejtett azzal a jogi állásponttal értett egyet, hogy a pénzbüntetés végrehajthatóságának elévülésére az átváltoztatását követően is a Btk. 67. §-a (1) bekezdésének e) pontja az irányadó.
 A Bv.tvr. 23. §-ában írt rendelkezés kifejezetten a jogerős ítéletben kiszabott szabadságvesztés végrehajtása elévülésének félbeszakítására vonatkozik. A pénzbüntetés átváltoztatásával azonban a bíróság ügydöntő határozatában megállapított büntetés neme nem, pusztán annak a végrehajtási módja változik meg. Erre utal az is, hogy a Bv.tvr. 69. §-ának (1) bekezdése szerint a pénzbüntetés akkor is megfizethető, ha azt a bíróság már átváltoztatta szabadságvesztésre.
 A jogegységi tanács a legfőbb ügyész álláspontjával egyetértett:
 A Btk. 38. §-ának (1) és (2) bekezdése súlyossági sorrendet is alkotva sorolja fel a büntetési nemeket. A pénzbüntetés e felsorolásban az egyik büntetési nem, – összegétől függetlenül a törvényalkotó által a legenyhébbnek nyilvánított – főbüntetés, amit ügydöntő határozatban (fő szabály szerint a Be. 330. §-ának (2) bekezdés a) pontját alkalmazva bűnösséget megállapító ítéletben) szab ki a bíróság. Az ügydöntő határozat ilyenkor – a Btk. 52. §-ának illetőleg 114. § (2) bekezdésének megfelelően meg nem fizetés, vagy fiatalkorú terheltnél behajthatatlanság esetére – rendelkezést tartalmaz a pénzbüntetésnek fogházban végrehajtandó szabadságvesztésre történő átváltoztatásáról.
 Miután a terhelt pénzbüntetésre ítélése esetén a büntetés neme (és mértéke) a jogerős ügydöntő határozatban meghatározott, a kiszabott büntetés nemén az sem változtathat, hogy azt meg nem fizetése (illetőleg fiatalkorú terhelt esetében behajthatatlansága miatt) utóbb fogházban végrehajtandó szabadságvesztésre kell átváltoztatni. Ilyenkor ugyanis nem maga a kiszabott büntetés (büntetési nem), hanem annak végrehajtási módja változik meg.
 A pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztés tehát nem azonosítható a szabadságvesztésre ítéléssel. A jogerősen kiszabott pénzbüntetés annak átváltoztatása esetén is megőrzi ezt a természetét, jogi sorsát, eltekintve a végrehajtás eltérő módjától. Erre utal egyebek közt az is, hogy az átváltoztatás eredményeként a pénzbüntetés „helyébe lépő” szabadságvesztés végrehajtása nem függeszthető fel, abból az elítélt feltételes szabadságra nem bocsátható, az nem alapozhat meg visszaesői minőséget, más szabadságvesztéssel összbüntetésbe sem foglalható, de a büntetett előélethez fűződő hátrányok alól a mentesítés is a pénzbüntetés jogerős kiszabásával bekövetkezik, s azt az utóbb történő átváltoztatás sem oldja fel.
 Annak, hogy a pénzbüntetés fogházban végrehajtandó szabadságvesztésre történő átváltoztatásával pusztán a jogerősen kiszabott büntetés végrehajtásának módja változik meg, logikus következménye az is, hogy az átváltoztatott pénzbüntetés elévülésére a pénzbüntetés elévülésének a Btk. 67. § (1) bekezdés e) pontjában és Btk. 68. § (1) és (4) bekezdésében meghatározott szabályai az irányadók. Ekként tehát a pénzbüntetés három éves elévülési határideje akkor is az azt kiszabó határozat jogerőre emelkedésével veszi kezdetét, ha utóbb a pénzbüntetés végrehajtásának módja megváltozik, és azt a törvény előírása szerint szabadságvesztésként kell végrehajtani. Az átváltoztatás azonban – mint a büntetés végrehajtása végett tett intézkedés – az elévülést félbeszakítja, amidőn félbeszakító hatású a foganatba vétel érdekében esetleg szükséges elfogatóparancs kibocsátása is.
 A Bv.tvr. 23. §-a kizárólag a szabadságvesztés büntetés végrehajtására tartalmaz elévülést félbeszakító rendelkezést. A pénzbüntetés (és a közérdekű munka) végrehajthatóságának az elévülését az sem szakítja félbe, ha az elítélten az elévülési idő alatt egy másik büntetőügyben kiszabott szabadságvesztést hajtanak végre. Miután pedig a szabadságvesztésre átváltoztatott pénzbüntetés lényegileg az átváltoztatás ellenére is pénzbüntetés és nem szabadságvesztés, a Bv.tvr. felhívott rendelkezése erre az esetre nem alkalmazható.
 Amennyiben tehát a terhelttel szemben a bíróság pénzbüntetést szabott ki, annak végrehajthatósága – feltéve, hogy az átváltoztatás az ügydöntő határozat jogerőre emelkedését követő három éven belül megtörtént – az átváltoztatástól számított három év elteltével elévül akkor is, ha ez idő alatt az átváltoztatás folytán a pénzbüntetés „helyébe lépő” fogházbüntetés kitöltésére egy másik büntető ügyben kiszabott szabadságvesztés foganatba vétele miatt nem kerülhetett sor. Természetesen az átváltoztatott szabadságvesztés foganatba vételéhez esetleg szükséges elfogatóparancs kibocsátása, illetőleg az átváltoztatott szabadságvesztés végrehajtása alatti szökés – a Btk. 68. §-a (1) illetőleg (4) bekezdése szerint – a pénzbüntetéshez igazodó három éves elévülési időt is félbeszakítja, így az elévülés e határideje ilyenkor ismét elkezdődik.
 A fent kifejtettekre figyelemmel a Legfelsőbb Bíróság Büntető Jogegységi Tanácsa a jogalkalmazás egységének biztosítása érdekében [Be. 439. § (1) bek. a) pont II. fordulata] a jogegységi indítványnak helyt adott, és a Be. 443. §-ának (2) bekezdése alapján a rendelkező részben foglaltak szerint határozott. Határozatát a Be. 445. §-ának (2) bekezdése, illetőleg a Bszi. 32. §-ának (4) bekezdése értelmében a Magyar Közlönyben közzéteszi.
 Dr. Belegi József s. k.,
 Dr. Csele Katalin s. k.,
 Dr. Mészár Róza s. k.,


type: contracts

text:
 |
 22010A0825(01)
 Протокол за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.
 Официален вестник n° L 223 , 25/08/2010 стр. 3 - 19
 Протоколза изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г.СЪЕДИНЕНИТЕ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ (по-долу "Съединените щати"),от една страна, иКРАЛСТВО БЕЛГИЯ,РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,КРАЛСТВО ДАНИЯ,ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,ИРЛАНДИЯ,РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,РЕПУБЛИКА КИПЪР,РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,РЕПУБЛИКА ЛИТВА,ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ,МАЛТА,КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,РЕПУБЛИКА АВСТРИЯРЕПУБЛИКА ПОЛША,ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,РУМЪНИЯ,РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,страни по Договора за Европейския съюз и по Договора за функционирането на Европейския съюз и държави-членки на Европейския съюз (по-долу "държавите-членки"),и ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ,от друга страна;КАТО ВЪЗНАМЕРЯВАТ да надграждат върху рамката, създадена със Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г. (по-долу "Споразумението"), с цел предоставяне на достъп до пазари и увеличаване в максимална степен на ползите за потребителите, авиокомпаниите, работната сила и общностите от двете страни на Атлантическия океан,КАТО ИЗПЪЛНЯВАТ мандата си по член 21 от Споразумението да договорят във възможно най-кратък срок споразумение на втори етап, с което по-бързо да се постигне целта,КАТО ПРИЗНАВАТ, че Европейският съюз замести Европейската общност и е неин правоприемник вследствие влизането в сила на 1 декември 2009 г. на Договора от Лисабон за изменение на Договора за Европейския съюз и на Договора за създаване на Европейската общност, и че считано от посочената дата всички права и задължения на Европейската общност, както и всички позовавания на нея в Споразумението се прилагат за Европейския съюз,СЕ СПОРАЗУМЯХА ДА ИЗМЕНЯТ СПОРАЗУМЕНИЕТО, КАКТО СЛЕДВА:Член 1ОпределенияЧлен 1 от Споразумението се изменя по следния начин:1. След параграф 2 се вмъква следното ново определение:"2а "установяване на гражданството" означава констатация, че въздушен превозвач, който предлага да извършва въздухоплавателни услуги съгласно настоящото споразумение, отговаря на изискванията по член 4 по отношение на собственост, ефективен контрол и основно място на дейност;".2. След параграф 3 се вмъква следното ново определение:"3а "установяване на годността" означава констатация, че въздушен превозвач, който предлага да предоставя въздухоплавателни услуги съгласно настоящото споразумение, има задоволителни финансови възможности и адекватни управленчески знания и умения за извършване на такива услуги и има готовност да се съобразява със законовите и подзаконовите разпоредби и с изискванията, които уреждат предоставянето на такива услуги;".Член 2Взаимното признаване на регулаторни установявания на годността и гражданството на авиокомпаниитеСлед член 6 се вмъква следният нов член 6а:"Член 6аВзаимното признаване на регулаторни установявания на годността и гражданството на авиокомпаниите1. При получаване на заявление за експлоатационно разрешение съгласно член 4 от въздушен превозвач на едната страна въздухоплавателните органи на другата страна признават установяването на гражданството и/или на годността, направено от въздухоплавателните органи на първата страна по отношение на този въздушен превозвач като установяване, направено от собствените ѝ въздухоплавателни органи, и не търсят допълнителна информация по въпроса, с изключение на случаите, предвидени в буква а) по-долу:а) ако след получаване на заявление за експлоатационно разрешение от въздушен превозвач или след предоставянето на такова разрешение въздухоплавателните органи на получаващата страна имат конкретна причина да смятат, че въпреки направеното от въздухоплавателните органи на другата страна установяване условията, предвидени в член 4 от настоящото споразумение за предоставяне на съответното разрешение или позволение, не са изпълнени, те незабавно уведомяват тези органи, като предоставят причини по същество за своите опасения. В такъв случай всяка страна може да поиска консултации, включително с представители на съответните въздухоплавателни органи, и/или допълнителна информация, релевантна за случая, като такива искания следва да бъдат удовлетворявани във възможно най-кратки срокове. Ако въпросът остане неразрешен, всяка страна може да го отнесе до Съвместния комитет;б) настоящият член не се прилага по отношение на установявания във връзка със сертификати или лицензи за безопасност, договорености за сигурност или застраховки.2. Всяка страна информира другата предварително, когато това е възможно, или в противен случай — във възможно най-кратки срокове, посредством Съвместния комитет, за всяка съществена промяна в критериите, които прилага при извършването на установяванията, посочени в параграф 1 по-горе. Ако получаващата страна поиска консултации във връзка с дадена промяна, Съвместният комитет следва да я предостави в срок 30 дни от искането, освен ако страните са договорили друго. Ако след консултациите получаващата страна смята, че преразгледаните критерии на другата страна не са достатъчно задоволителни за взаимното признаване на регулаторни установявания, получаващата страна може да информира другата страна за спиране прилагането на параграф 1. Спирането може да бъде отменено от получаващата страна по всяко време. Съвместният комитет се уведомява съответно."Член 3Околна средаЧлен 15 от Споразумението се заличава изцяло и се заменя със следното:"Член 15Околна среда1. Страните признават значението на опазването на околната среда при разработването и прилагането на международната политика в областта на въздухоплаването, като съпоставят внимателно разходите за и ползите от прилагането на мерките за опазване на околната среда при разработването на тази политика и, когато е подходящо, предлагат заедно ефективни глобални решения. Съответно страните възнамеряват да работят съвместно за ограничаване или намаляване по разумен от икономическа гледна точка начин на въздействието на международното въздухоплаване върху околната среда.2. Когато една от страните разглежда предложение за мерки за опазване на околната среда на регионално, национално или местно равнище, тя следва да прецени евентуалното им неблагоприятно въздействие върху упражняването на правата, съдържащи се в настоящото споразумение, и ако такива мерки бъдат приети, тя следва да предприеме съответни стъпки за намаляване на това неблагоприятно въздействие. По молба на една от страните другата страна предоставя описание на оценката и на стъпките за намаляване на това въздействие.3. При установяване на мерки за опазване на околната среда се следват авиационните стандарти за околната среда, приети от Международната организация за гражданска авиация в приложенията към конвенцията, с изключение на обявените различия. Страните прилагат всички мерки за опазване на околната среда, които оказват въздействие върху въздухоплавателните услуги по настоящото споразумение, в съответствие с член 2 и член 3, параграф 4 от настоящото споразумение.4. Страните потвърждават ангажимента на държавите-членки и на Съединените щати да прилагат принципа на балансирания подход.5. Следните разпоредби се прилагат при налагането на нови задължителни експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата с повече от 50000 годишни полета на граждански дозвукови реактивни самолети:а) отговорните органи на дадена страна създават условия за това мненията на заинтересованите страни да бъдат взети предвид в процеса на вземане на решение;б) другата страна се уведомява за въвеждането на нови експлоатационни ограничения поне 150 дни преди влизането в сила на тези експлоатационни ограничения. По искане на другата страна ѝ се предоставя незабавно писмен доклад, в който се обясняват причините за въвеждането на експлоатационното ограничение, целта, свързана с опазването на околната среда по отношение на летището, и мерките, които се смята, че съответстват на целта. Докладът съдържа съответната оценка на евентуалните разходи и ползи от различните разглеждани мерки;в) експлоатационните ограничения са i) недискриминационни, ii) не по-ограничаващи, отколкото е необходимо за постигане на целта, свързана с околната среда по отношение на определено летище, и iii) непроизволни.6. Страните поддържат и насърчават обмена на информация и редовния диалог между експертите, по-специално чрез съществуващите комуникационни канали, за задълбочаване на сътрудничеството, съобразно приложимите законови и подзаконови разпоредби, за оценка на въздействието на международното въздухоплаване върху околната среда и за намиране на решения за намаляване на отрицателните последици, в това число:а) изследователска и развойна дейност за разработване на авиационни технологии, съобразени с околната среда;б) разширяване на научните познания относно последиците от емисиите от въздушния превоз с цел осигуряване на по-добра информационна основа за вземането на политически решения;в) нов подход при управлението на въздушния трафик с оглед на намаляването на въздействието на въздухоплаването върху околната среда;г) изследователска и развойна дейност за разработване на устойчиви алтернативни горива за въздухоплаването; ид) обмен на мнения по въпроси и възможни решения на международни форуми, свързани с отражението на въздухоплаването върху околната среда, в това число координиране на позиции, ако е подходящо.7. По искане на страните Съвместният комитет, с помощта на експерти, разработва препоръки по въпроси, свързани с евентуално припокриване на пазарни мерки и съгласуваността между тях, по отношение на емисиите от въздухоплаването, прилагани от страните, за избягване на дублиране на мерки и разходи и за намаляване, доколкото е възможно, на административната тежест за авиокомпаниите. Тези препоръки подлежат на приемане или ратифициране на вътрешно равнище, каквото може да бъде изисквано от всяка страна.8. Ако една от страните е убедена, че въпрос, свързан с опазването на околната среда при въздухоплаването, в това число предложени нови мерки, поражда опасения относно прилагането или изпълнението на настоящото споразумение, тя може да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет, както е предвидено в член 18, на което да се разгледа въпросът и да се подготвят подходящи действия в отговор на опасенията, за които се установи, че са основателни."Член 4Социално измерениеСлед член 17 се вмъква следният нов член 17а:"Член 17аСоциално измерение1. Страните признават значението на социалното измерение на Споразумението и ползите от придържането към високи стандарти в областта на работната сила на отворените пазари. Възможностите, които се създават със Споразумението, не се предоставят с цел да се занижат стандартите или да се ограничат правата и принципите за полагането на труд в съответните законодателства на страните.2. Принципите, залегнали в параграф 1, са водещи за страните при изпълнението на Споразумението, както и за редовното разглеждане от страна на Съвместния комитет, в съответствие с член 18, на социалните последици от Споразумението и за подготвянето на съответните отговори на опасенията, за които се установи, че са основателни."Член 5Съвместният комитетПараграфи 3, 4 и 5 от член 18 от Споразумението се заличават изцяло и се заменят със следното:"3. Съвместният комитет преглежда, ако е подходящо, общото изпълнение на Споразумението, включително последиците, оказвани от ограниченията на авиационната инфраструктура върху упражняването на правата, предвидени в член 3, последиците на мерките за сигурност, предприети по силата на член 9, последиците върху условията за конкуренция, включително в областта на компютърните системи за резервация, както и всички социални последици от изпълнението на Споразумението. Освен това Съвместният комитет разглежда постоянно отделни въпроси или предложения, които според страните оказват влияние или могат да окажат влияние върху операции по Споразумението, като например противоречиви регулаторни изисквания.4. Съвместният комитет развива също така сътрудничество чрез:а) обсъждане на областите, които евентуално биха могли да бъдат включени по-нататък в Споразумението, включително препоръките за изменения на Споразумението;б) обсъждане на социалните последици от Споразумението във връзка с начина му на изпълнение и разработване на подходящи действия в отговор на опасения, за които бъде установено, че са основателни;в) поддържане на списък от въпроси, свързани с държавните субсидии или подпомагане, повдигнати от страните пред Съвместния комитет;г) вземане на решения чрез консенсус по всички въпроси, свързани с прилагането на член 11, параграф 6;д) подготвяне по искане на страните на договорености за взаимно признаване на регулаторните установявания;е) насърчаване на сътрудничеството между съответните органи на страните в усилията им за развитие на техните системи за управление на въздушния трафик с оглед на оптимизирането на оперативната им съвместимост и съответствие, намаляване на разходите и повишаване на тяхната безопасност, капацитет и характеристики във връзка с опазването на околната среда;ж) насърчаване на изготвянето на предложения за съвместни проекти и инициативи в областта на авиационната сигурност, включително с трети държави;з) насърчаване на постоянно тясно сътрудничество между съответните органи за авиационна сигурност на страните, в това число инициативи за разработване на процедури за сигурност, при които се улеснява обслужването на пътници и товари, като се запазва нивото на сигурност;и) разглеждане на въпроса дали съответните законови и подзаконови актове и практиките на страните в областите, попадащи в обхвата на приложение 9 към Конвенцията ("Улеснение"), могат да окажат влияние върху упражняването на правата по настоящото споразумение;й) насърчаване на размяната на експертни мнения по нови законодателни или регулаторни инициативи и разработки, включително в областта на сигурността, безопасността, опазването на околната среда, авиационната инфраструктура (включително слотове) и защитата на потребителите;к) насърчаване провеждането на консултации, когато е уместно, по въпроси на въздушния превоз, разглеждани в рамките на международните организации, и по въпроси, свързани с отношенията с трети държави, включително разглеждане на възможността за възприемане на общ подход; ил) вземане с консенсус на решенията, за които се отнасят член 1, параграф 3 от приложение 4 и член 2, параграф 3 от приложение 4.5. Страните споделят целта за извличане на максимални ползи за потребители, авиокомпании, работна сила и общности от двете страни на Атлантическия океан чрез разширяване на обхвата на настоящото споразумение, така че да бъдат включени и трети държави. За тази цел Съвместният комитет разглежда при необходимост условията и процедурите, включително всички необходими изменения на настоящото споразумение, които се изискват за присъединяването на други трети държави към него."Член 6По-нататъшно разширяване на възможноститеЧлен 21 се заличава изцяло и се заменя със следното:"Член 21По-нататъшно разширяване на възможностите1. Страните споделят целта да продължават да работят за отстраняване на пречките пред достъпа до пазара за извличане на максимални ползи за потребители, авиокомпании, работна сила и общности от двете страни на Атлантическия океан, като при това улесняват достъпа на своите авиолинии до глобалните капиталови пазари, за да отразят по-удачно реалностите на световната авиационна промишленост, както и да укрепват трансатлантическата система на въздухоплаване и да създадат подходяща рамка като стимул за други държави да отворят собствените си пазари на въздухоплавателни услуги.2. В съответствие със споделяната от страните цел от параграф 1 и в изпълнение на отговорностите си по член 18 за наблюдаване на изпълнението на настоящото споразумение, Съвместният комитет разглежда веднъж годишно промяната в ситуацията, включително що се отнася до законодателните изменения, посочени в настоящия член. Съвместният комитет разработва процес на сътрудничество в това отношение, като прави също така съответни препоръки на страните. Европейският съюз и неговите държави-членки позволяват мажоритарна собственост и ефективен контрол на техни авиокомпании от страна на Съединените щати или граждани на Съединените щати на взаимна основа и при потвърждение от страна на Съвместния комитет, че законовите и подзаконовите разпоредби на Съединените щати позволяват мажоритарна собственост и ефективен контрол на техни авиокомпании от страна на държавите-членки или техни граждани.3. При писмено потвърждение от страна на Съвместния комитет, в съответствие с член 18, параграф 6, че законовите и подзаконовите разпоредби на всяка от страните позволяват мажоритарна собственост и ефективен контрол на нейни авиокомпании от другата страна или от нейни граждани:а) раздел 3 от приложение 1 към Споразумението прекратява действието си;б) авиокомпаниите на Съединените щати имат право да предоставят редовни пътнически комбинирани услуги между точки в Европейския съюз и неговите държави-членки и пет държави, без да обслужват точка на територията на Съединените щати. Тези държави се определят от Съвместния комитет в рамките на една година от датата на подписване на настоящия протокол. Съвместният комитет може да внесе изменение в списъка или да увеличи броя на тези държави; ив) текстът на член 2 от приложение 4 към Споразумението ("Собственост и контрол върху авиокомпании на трети държави") прекратява действието си и текстът на приложение 6 към Споразумението поражда действие на негово място по отношение на авиокомпании от трети държави, притежавани и контролирани от Съединените щати или от техни граждани.4. При писмено потвърждение от страна на Съвместния комитет, в съответствие с член 18, параграф 6, че съгласно законовите и подзаконовите разпоредби на Европейския съюз и на неговите държави-членки при налагането на експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата с повече от 50000 годишни полета на граждански дозвукови реактивни самолети, Европейската комисия е оправомощена да направи преглед на процеса преди налагането на такива мерки и ако не се е уверила, че са следвани съответните процедури в съответствие с приложимите задължения, да предприеме преди налагането им съответното правно действие относно въпросните мерки:а) авиокомпаниите на Европейския съюз имат право да предоставят редовни пътнически комбинирани услуги между точки в Съединените щати и пет допълнителни държави, без да обслужват точка на територията на Европейския съюз и неговите държави-членки. Тези държави се определят от Съвместния комитет в рамките на една година от датата на подписване на настоящия протокол. Съвместният комитет може да внесе изменение в списъка или да увеличи броя на тези държави; иб) текстът на член 2 от приложение 4 към Споразумението ("Собственост и контрол върху авиокомпании на трети държави") прекратява действието си и текстът на приложение 6 към Споразумението поражда действие на негово място по отношение на авиокомпании от трети държави, притежавани и контролирани от държавите-членки или техни граждани.5. След писмено потвърждение от страна на Съвместния комитет, че дадена страна отговаря на условията на параграфи 3 и 4, които се прилагат за нея, страната може да поиска консултации на високо равнище по отношение на изпълнението на настоящия член. Тези консултации започват в рамките на 60-дневен срок от датата на подаване на искането, освен ако между страните е договорено друго. Страните правят всичко възможно за разрешаване на въпросите, по които са поискани консултации. Ако страната, поискала провеждане на консултации, остане неудовлетворена от резултатите от консултациите, тя може да отправи писмено известие по дипломатически път за решението си да не допусне авиокомпании на другата страна да експлоатират допълнителни честоти или да получат достъп до нови пазари по силата на настоящото споразумение. Въпросното решение поражда действие 60 дни от датата на известието. В рамките на този период другата страна може да реши да не допуска авиокомпании на първата страна да експлоатират допълнителни честоти или да получават достъп до нови пазари по силата на Споразумението. Решението поражда действие в същия ден, в който и решението на първата страна. Действието на всяко такова решение на една от страните може да бъде прекратено по взаимно споразумение на страните, което се потвърждава в писмена форма от Съвместния комитет."Член 7Превоз, заплащан от правителството на Съединените щатиПриложение 3 от Споразумението се заличава изцяло и се заменя със следното:""ПРИЛОЖЕНИЕ 3Относно превоз, заплащан от правителството на Съединените щатиАвиокомпаниите на Общността имат правото да превозват пътници и товари чрез редовни и чартърни полети, във връзка с които граждански департамент, агенция или учреждение на правителството на САЩ:1. получава транспортната услуга за себе си или по линия на договор, при който плащането се извършва от правителството или чрез суми, предоставени за ползване от правителството; или2. осигурява превоза до или за чужда държава или международна или друга организация без възнаграждение,и този превоз е:а) между която и да е точка в Съединените щати и която и да е точка извън Съединените щати, дотолкова, доколкото този превоз е разрешен по силата на член 3, параграф 1, буква в), с изключение — по отношение на пътници, които имат право да ползват тарифа на базата на договор за обслужване на двойки градове — между точки, за които е в сила тарифа на базата на договор за обслужване на двойки градове; илиб) между всеки две точки извън Съединените щати.Настоящото приложение не се прилага за превоз, получен или финансиран от държавния секретар по отбраната или секретаря на военен департамент.""Член 8ПриложенияТекстът на притурката към настоящия протокол се прилага към Споразумението като приложение 6.Член 9Временно прилагане1. До влизането в сила на настоящия протокол страните се съгласяват да го прилагат временно, доколкото това е допустимо от приложимото вътрешно право, от датата на подписването му.2. Всяка страна може по всяко време да отправи писмено предизвестие до другата страна по дипломатически път за решението си да прекрати прилагането на настоящия протокол. В такъв случай прилагането на настоящия протокол се прекратява в полунощ по GMT в края на трафик сезона на Международната асоциация за въздушен транспорт (IATA), който e актуален една година след датата на писменото предизвестие за прекратяване, освен ако известието за прекратяване бъде оттеглено по съгласие на страните преди изтичането на този срок. В случай че бъде прекратено временното прилагане на Споразумението в съответствие с член 25, параграф 2 от него, временното прилагане на настоящия протокол се прекратява едновременно.Член 10Влизане в силаНастоящият протокол влиза в сила не по-късно от:1. датата на влизане в сила на споразумението; и2. един месец след датата на последната нота при размяната на дипломатически ноти между страните, потвърждаващи, че всички необходими процедури за влизане в сила на настоящия протокол са изпълнени.За целите на тази размяна на дипломатически ноти дипломатическите ноти до или от Европейския съюз и неговите държави-членки се връчват в зависимост от случая на Европейския съюз или от него. Дипломатическата нота или ноти от Европейския съюз и неговите държави-членки съдържа/т съобщение от всяка държава-членка, с което се потвърждава, че нейните вътрешни процедури, които е необходимо да бъдат следвани, за да влезе в сила протоколът, са били изпълнени.В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени, полагат подписите си под настоящото споразумение.Съставено в Люксембург на двадесет и четвърти юни две хиляди и десета годинаHecho en Luxemburgo, el veinticuatro de junio de dos mil diezV Lucemburku dne dvacátého čtvrtého června dva tisíce desetUdfærdiget i Luxembourg den fireogtyvende juni to tusind og tiGeschehen zu Luxemburg am vierundzwanzigsten Juni zweitausendzehnKahe tuhande kümnenda aasta juunikuu kahekümne neljandal päeval Luxembourgis'Εγινε στо Λουξεμβούργο, στις είκοσι τέσσερις Ιουνίου δύο χιλιάδες δέκαDone at Luxembourg on the twenty-fourth day of June in the year two thousand and tenFait à Luxembourg, le vingt-quatre juin deux mille dixFatto a Lussemburgo, addì ventiquattro giugno duemiladieciLuksemburgā, divi tūkstoši desmitā gada divdesmit ceturtajā jūnijāPriimta du tūkstančiai dešimtų metų birželio dvidešimt ketvirtą dieną LiuksemburgeKelt Luxembourgban, a kétezer-tizedik év június havának huszonnegyedik napjánMagħmul fil-Lussemburgu, fl- erbgħa u għoxrin jum ta' Ġunju tas-sena elfejn u għaxraGedaan te Luxemburg, de vierentwintigste juni tweeduizend tienSporządzono w Luksemburgu dnia dwudziestego czwartego czerwca roku dwa tysiące dziesiątegoFeito no Luxemburgo, em vinte e quatro de Junho de dois mil e dezÎntocmit la Luxemburg, la douăzeci și patru iunie două mii zeceV Luxemburgu dňa dvadsiateho štvrtého júna dvetisícdesaťV Luxembourgu, dne štiriindvajsetega junija leta dva tisoč desetTehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäneljäntenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakymmenenSom skedde i Luxemburg den tjugofjärde juni tjugohundratioЗа Република България+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk BelgiëPour le Royaume de BelgiqueFür das Königreich Belgien+++++ TIFF +++++Deze handtekening verbindt eveneens het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.Cette signature engage également la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Diese Unterschrift bindet zugleich die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.Za Českou republiku+++++ TIFF +++++På Kongeriget Danmarks vegne+++++ TIFF +++++Für die Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Eesti Vabariigi nimel+++++ TIFF +++++Για την Ελληνική Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Por el Reino de España+++++ TIFF +++++Pour la République française+++++ TIFF +++++Thar cheann Na hÉireannFor Ireland+++++ TIFF +++++Per la Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Για την Κυπριακή Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Latvijas Republikas vārdā+++++ TIFF +++++Lietuvos Respublikos vardu+++++ TIFF +++++Pour le Grand-Duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++A Magyar Köztársaság részéről+++++ TIFF +++++Għal Malta+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Republik Österreich+++++ TIFF +++++W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej+++++ TIFF +++++Pela República Portuguesa+++++ TIFF +++++Pentru România+++++ TIFF +++++Za Republiko Slovenijo+++++ TIFF +++++Za Slovenskύ republiku+++++ TIFF +++++Suomen tasavallan puolesta+++++ TIFF +++++För Konungariket Sverige+++++ TIFF +++++For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++За Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l’Union européennePer l’Unione europeaEiropas Savienības vārdāEuropos Sajungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Eurόpsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++For the United States of America+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Притурка към протоколаПРИЛОЖЕНИЕ 6Собственост и контрол върху авиокомпании на трети държави1. Нито една от страните не упражнява права, с които разполага съгласно договорености за въздухоплавателни услуги с трета държава, да отказва, отменя, спира действието или ограничава разрешителни или позволителни на авиокомпании на съответната трета държава на основанието, че значителна част от собствеността върху тази авиокомпания е притежание на другата страна, нейни граждани, или и двете.2. Съединените щати не упражняват права, с които разполагат съгласно договорености за въздушни услуги, да отказват, отменят, спират действието или ограничават разрешителни или позволителни на авиокомпания на Княжество Лихтенщайн, Конфедерация Швейцария, членка на Общото европейско авиационно пространство (ЕСАА) към датата на подписване на настоящото споразумение, или на която и да е държава в Африка, която изпълнява споразумение за въздухоплавателни услуги от типа "Открито небе" със Съединените щати към датата на подписване на настоящото споразумение, на основанието, че авиокомпанията е под ефективния контрол на държава-членка или държави-членки, граждани на такава държава или държави, или и двете.3. Нито една от страните не упражнява права, с които разполага по линия на договорености за въздухоплавателни услуги с трета държава, да отказва, отменя, спира действието или ограничава разрешителни или позволителни на авиокомпании на тази трета държава на основание(то), че авиокомпанията е под ефективния контрол на другата страна, на нейни граждани, или и двете, при условие че въпросната трета държава поддържа сътрудничество в областта на въздухоплавателните услуги с двете страни.4. Съвместният комитет поддържа списък на третите държави, за които и двете страни считат, че са установили сътрудничество в областта на въздухоплавателните услуги.--------------------------------------------------Съвместна декларацияПредставителите на Съединените щати и на Европейския съюз и неговите държави-членки потвърждават, че автентичността на Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените щати и Европейския съюз и неговите държави-членки, парафиран в Брюксел на 25 март 2010 г., предстои да бъде удостоверена на другите езици, както е предвидено, с размяната на писма преди подписването на Протокола или с решение на Съвместния комитет след подписването на Протокола.Съвместната декларация представлява неразделна част от Протокола.За Съединените щати:John Byerly (подпис)25 март 2010 г.За Европейския съюз и неговите държави-членки:Daniel Calleja (подпис)25 март 2010 г.--------------------------------------------------МЕМОРАНДУМ ОТ ПРОВЕДЕНИТЕ КОНСУЛТАЦИИ1. Делегации, представляващи Европейския съюз и неговите държави-членки, и Съединените американски щати, се срещнаха в Брюксел на 23— 25 март 2010 г., за да завършат преговорите за втори етап на Споразумение за въздушен транспорт. Списъците на делегациите фигурират като притурка А.2. Делегациите постигнаха ad referendum съгласие по и парафираха текста на Протокола за изменение на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати и Европейската общност и нейните държави-членки, подписано на 25 и 30 април 2007 г. ("Протоколът", приложен като притурка Б). Делегациите възнамеряват да предоставят проекта на Протокола на съответните си органи за одобрение с цел влизането му в сила в близко бъдеще.3. Позоваванията в настоящия меморандум на Споразумението и членовете, параграфите и приложенията се отнасят до Споразумението след измененията, направени в него с Протокола.4. Делегацията на ЕС потвърди, че Европейският съюз замести Европейската общност и е неин правоприемник вследствие на влизането в сила на 1 декември 2009 г. на Договора от Лисабон за изменение на Договора за Европейския съюз и на Договора за създаване на Европейската общност и че считано от посочената дата всички права и задължения на Европейската общност и всички позовавания на нея в Споразумението се отнасят за Европейския съюз.5. Делегациите потвърдиха, че с процедурите за взаимно признаване на регулаторните установявания на годността и гражданството на авиокомпаниите, посочено в новия член 6а, не се цели да бъдат променени условията, предвидени в законовите и подзаконовите разпоредби, обичайно прилагани от страните по отношение на извършването на международен въздушен превоз в съответствие с член 4 от Споразумението.6. По отношение на разпоредбите на член 9 делегациите изразиха желанието си да задълбочават сътрудничеството между ЕС и САЩ в областта на сигурността на въздухоплаването с цел достигане по възможност на максимална степен на взаимно доверие по отношение на мерките за безопасност, прилагани от другата страна, съобразно приложимите законови и подзаконови разпоредби, за намаляване на ненужното дублиране на тези мерки.7. Делегациите отбелязаха, че очакват сътрудничеството в областта на сигурността да включва провеждането на редовни консултации във връзка с измененията на съществуващите изисквания, по възможност преди въвеждането им; тясно сътрудничество в процеса на оценка на летищата и, където е възможно и подходящо — в инспекциите на въздушните превозвачи, както и обмен на информация за нови технологии и процедури в областта на безопасността.8. С оглед на насърчаването на ефикасното използване на наличните ресурси, повишаване на безопасността и насърчаване на улесняването делегациите отбелязаха ползата от бърз и при възможност координиран отговор на евентуални нови заплахи.9. И двете делегации отбелязаха, че разпоредбите на съответните конвенции, в сила между някоя от държавите-членки и Съединените щати за избягване на двойно данъчно облагане на доходите и имуществото, не се изменят от настоящия протокол.10. При зачитане на член 15, параграф 7 делегацията на ЕС отбеляза, че очаква въпросите, разглеждани в тази област, да включват наред с другото ефективността на съответните мерки по отношение на опазването на околната среда и техническата им цялост, необходимостта да се избягва нарушението на условията на конкуренция и загуба на въглерод и, където е подходящо, начина за свързване или обвързване на тези мерки. Делегацията на Съединените щати отбеляза, че при разработването на препоръки очаква inter alia да се обърне внимание на съответствието с Конвенцията от Чикаго и на подкрепата на целите на Споразумението.11. Двете делегации подчертаха, че нищо в настоящото споразумение не засяга по какъвто и да било начин съответните им правни и политически позиции относно различни екологични въпроси, свързани с въздухоплаването.12. Отчитайки, че споделят едни и същи цели по отношение на опазването на околната среда, делегациите изготвиха съвместна декларация относно сътрудничеството в областта на опазването на околната среда, приложена като притурка В към настоящия меморандум от проведени консултации.13. Делегацията на ЕС отново заяви намерението на ЕС да продължи да работи за определяне на цели за намаление на глобалните емисии от международното въздухоплаване чрез Рамковата конвенция на Обединените нации относно промяната на климата.14. Делегациите на ЕС и САЩ отново заявиха намеренията си да работят чрез Международната организация за гражданска авиация (ИКАО) за намаляване на емисиите от парникови газове в международното въздухоплаване. И двете делегации отбелязаха участието на сектора в подкрепа на процеса.15. И двете делегации отбелязаха, че позоваванията на балансирания подход в член 15, параграф 4 препращат към Резолюция А35-5, приета с единодушие на 35-ата асамблея на ИКАО. Делегациите подчертаха, че всички аспекти на принципа за балансиран подход, установен в посочената резолюция, са релевантни и важни, включително признанието, че "Държавите имат съответните правни задължения, действащи споразумения, действащи закони и установени политики, които могат да окажат влияние върху прилагането от тяхна страна на балансирания подход, предвиден от ИКАО."16. И двете делегации подчертаха подкрепата си за "Насоките за балансиран подход относно шума от въздухоплавателните средства" на ИКАО, публикуван в документ 9829 на ИКАО (2-ро издание).17. По отношение на член 15, параграф 5, буква а) делегацията на ЕС отбеляза, че по смисъла на член 2, буква е) от Директива 2002/30/ЕО "заинтересовани лица" са "физически или юридически лица, за които се отнася или за които може да се отнася въвеждането на мерки за намаляване на шума, включително и експлоатационни ограничения, или имащи законен интерес от въвеждането на такива мерки или ограничения". Делегацията на ЕС отбеляза също така, че в съответствие с разпоредбите на член 10 от посочената директива държавите-членки гарантират, че за прилагането на членове 5 и 6 от посочената директива се установяват процедури на консултиране със заинтересованите лица в съответствие с приложимото национално право.18. Като отчита предизвикателствата, свързани с нарастващата трансгранична мобилност на работещите и структурата на дружествата, делегацията на ЕС отбеляза, че Европейската комисия следи отблизо положението и обсъжда нови инициативи с цел въвеждането, прилагането и изпълнението в тази област. Делегацията на ЕС се позова също така на работата, започната от Европейската комисия по транснационалните споразумения между предприятия, и заяви готовността си да информира, ако е подходящо, Съвместния комитет за тези и за други подобни инициативи.19. Делегацията на САЩ отбеляза, че в Съединените щати принципът, въз основа на който се избира един-единствен представител за определена категория или професия на служители от една авиокомпания, е помогнал за развитие на правата както на бордовия, така и на наземния персонал на авиокомпаниите, да се организират и да договарят и прилагат колективни споразумения.20. И двете делегации отбелязаха, че ако една от страните предприеме мерки, противоречащи на разпоредбите на Споразумението, включително на член 21, другата страна може да се възползва от всяка подходяща и пропорционална мярка в съответствие с международното законодателство, включително Споразумението.21. Във връзка с член 21, параграф 4 делегацията на ЕС отбеляза, че предвиденият в същия параграф преглед ще се извършва от Европейската комисия ex officio или ex parte.22. Делегациите отбелязаха, че търговските права съгласно член 21, параграф 4, буква а) са в допълнение към правата, предоставени на Европейския съюз и неговите държави-членки с член 3 от Споразумението.23. Делегациите изразиха задоволството си от сътрудничеството между Департамента на транспорта на Съединените американски щати и Европейската комисия, в съответствие със Споразумението, при което двете страни споделят целта за подобряване на разбирането си на законодателството на другата страна, на процедурите и практиките във връзка с режима за конкуренцията на другата страна и влиянието, което развитието на отрасъла на въздушните превози оказва или може да окаже върху конкуренцията в сектора.24. Делегациите потвърдиха ангажимента на съответните органи по конкуренцията да обменят мнения и да си сътрудничат, както и да се придържат към принципа на прозрачност, съобразно правните изисквания, включително защитата на поверителна търговска информация. Делегациите потвърдиха също така готовността на съответните органи по конкуренцията да дават при необходимост насоки по отношение на процедурните изисквания.25. Делегациите отбелязаха, че при всяко съобщение до Съвместния комитет или до друг получател, свързано със сътрудничеството в съответствие с приложение 2, трябва да се спазват правилата, отнасящи се до разкриването на поверителна информация или на чувствителна в пазарно отношение информация.26. За целите на параграф 4 от приложение 6 делегациите изразиха очакването си Съвместният комитет да разработи в срок една година от подписването на Протокола съответните критерии за определяне на това дали държавите поддържат сътрудничество в областта на въздухоплавателните услуги.27. Делегациите приветстваха участието на представителите на Исландия и Норвегия в качеството им на наблюдатели в делегацията на ЕС и отбелязаха, че работата в Съвместния комитет ще продължи за подготовката на предложение относно условията и процедурите за присъединяването на Исландия и Норвегия към Споразумението, изменено с Протокола.28. И двете делегации изразиха очакванията си, че съответните им въздухоплавателни органи ще позволят извършването на операции, съобразени с разпоредбите на Споразумението, както е изменено с Протокола, въз основа на взаимното признаване и реципрочност или на административна основа, от датата на подписване на Протокола.За делегацията на Европейския съюз и неговите държави-членкиDaniel CallejaЗа делегацията на Съединените американски щатиJohn Byerly--------------------------------------------------Притурка ВСъвместна декларация относно сътрудничеството в областта на околната средаДелегациите на Съединените щати и на Европейския съюз и неговите държави-членки потвърдиха изключителното значение на преодоляването на последиците от международното въздухоплаване върху околната среда. Те изразиха взаимния си ангажимент за постигане на целите по отношение на околната среда, определени на 35-ата асамблея на Международната организация за гражданска авиация (ИКАО), а именно да полагат усилия за:а) ограничаване или намаляване броя на лицата, засегнати от значителен шум от въздухоплавателни средства;б) ограничаване или намаляване на въздействието на емисиите от въздушния превоз върху качеството на въздуха в съответните места; ив) ограничаване или намаляване на въздействието на емисиите от парникови газове от въздухоплаването върху световния климат.Делегациите потвърдиха решенията на 15-ата конференция на страните по Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата и споразумението от Копенхаген, включително общото признаване на научния възглед, че повишаването на температурата в световен мащаб следва да бъде под два градуса по Целзий.Делегациите потвърдиха непоколебимото желание на страните и готовността им да работят заедно за надграждане върху постигнатото от срещата на високо равнище по въпросите на международното въздухоплаване и изменението на климата, организирана от ИКАО, като търсят възможности за колективно усилие с международни партньори в рамките на ИКАО, за изготвяне на по-амбициозна програма за действие, включваща солидни цели, рамка за пазарни мерки и отчитаща специалните нужди на развиващите се държави.И двете страни отбелязаха ангажимента си да сътрудничат с Комитета на ИКАО за защита на околната среда при въздухоплаване (CAEP) за гарантиране на своевременни и ефективни резултати от неговата работна програма, включително приемането на глобален стандарт за CO2 за въздухоплавателните средства и други мерки, свързани с промяната на климата, шума и качеството на въздуха.Делегациите подчертаха значението на намаляването на въздействието на въздухоплаването върху околната среда чрез:- трайно сътрудничество по програмите на Nextgen и SESAR за модернизиране на управлението на въздушния трафик, включително Атлантическата инициатива за съдействие за намаляване на емисиите (AIRE),- насърчаване и ускоряване по подходящ начин на разработването и въвеждането на нови технологии по отношение на въздухоплавателните средства и устойчиви алтернативни горива, включително чрез съвместната технологична инициатива "Чисто небе", инициативата за постоянно ниско потребление на енергия, програмата за емисиите и шума (CLEEN), инициативата за алтернативни горива в търговското въздухоплаване (CAAFI) и инициативата за трайно насочване към алтернативни горива и енергии във въздухоплаването (SWAFEA), и- сътрудничество с научната общност, например посредством групата на CAEP за въздействия и наука, за по-добро осъзнаване и количествено изразяване на отражението, което оказва въздухоплаването върху околната среда, като въздействието върху здравето и последиците за климата, предизвикани от емисии на газове, различни от CO2.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 21981D0831(22)
 Afgørelse nr. 4/81 truffet af Den blandede Komité EØF- Østrig af 24. juni 1981 om ændring af artikel 8 i protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angående metoderne fur administrativt samarbejde, for så vidt angår småforsendelser til private modtagere
 EF-Tidende nr. L 247 af 31/08/1981 s. 0051 - 0051
 DEN BLANDEDE KOMITÉS AFGOERELSE Nr. 4/81 af 24. juni 1981 om aendring af artikel 8 i protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, for saa vidt angaar smaaforsendelser til private modtagereDEN BLANDEDE KOMITÉ HAR - under henvisning til overenskomsten mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken OEstrig, undertegnet i Bruxelles den 22. juli 1972, under henvisning til protokol nr. 3 angaaende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og angaaende metoderne for administrativt samarbejde, saerlig artikel 28, og ud fra foelgende betragtning: da artikel 8, stk. 2, i naevnte protokol ikke er blevet fortolket ens, er det noedvendigt at aendre teksten for at sikre, at al erhvervsmaessig udfoersel goeres til genstand for samme behandling - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Artikel 8, stk. 2, i protokol nr. 3 affates saaledes: »2. Foelgende varer med oprindelsesstatus i henhold til denne protokol kan indfoeres i Faellesskabet eller i OEstrig under anvendelse af denne overenskomst, uden at der skal fremlaegges et af de i stk. 1 naevnte dokumenter: a) varer, der indfoeres som smaaforsendelser fra private afsendere til private modtagere, og hvis vaerdi ikke overstiger 190 ECU; b) varer, som medbringes af rejsende i deres personlige bagage, og hvis vaerdi ikke overstiger 550 ECU. Disse bestemmelser finder kun anvendelse, saafremt der er tale om indfoersel helt uden erhvervsmaessig karakter, og naar det erklaeres, at indfoerselen opfylder betingelserne for anvendelse af overenskomsten, og der ikke foreligger nogen tvivl om denne erklaerings rigtighed. Som indfoersel helt uden erhvervsmaessig karakter anses indfoersel, der finder sted lejlighedsvis, og som udelukkende omfatter varer til personlig brug eller forbrug i modtagerens eller den rejsendes husholdning, og naar disse varer ikke ved deres art eller maengde giver anledning til tvivl om, at indfoerselen sker i ikke-erhvervsmaessigt oejemed.«. Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. januar 1982. Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. juni 1981. Paa Den blandede Komités vegneJosef MEISLFormand


type: wikipedia

text:
Is gléas meicniúil nó meaisín é áireamhán, cumhacht-thiomáinte ar shlí éigin, a úsáidtear chun freagra a fháil go tapa ar ríomhaireacht chasta mhatamaiticiúil, agus chun raon oibríochtaí uimhriúla a dhéanamh go huathoibríoch (figiúirí a shuimiú, a roinnt, a iolrú agus a dhealú, nó fiú le fréamh chearnach a bhaint as uimhir nó le luachanna a áireamh do na feidhmeanna triantánacha).
 Stair
 Bhí meaisíní luatha ag Pascal (1647) is Leibnitz, agus tháinig meaisíní meicniúla is leictreacha chun cinn go luath sa 20ú céad. Ansin le forbairtí sa leictreonaic ó na 1960idí, táirgeadh áireamháin níos lú agus níos cumasaí ná riamh, i bhfoirmeacha deisce is láimhe.
 Tréithe
 Déanann áireamháin na hoibríochtaí uimhriúla uile-suimiú, dealú, iolrú is roinnt-an-chuid oibríochtaí coitianta eile cosúil le ceamú, ciúbú, fréamhacha, céatadáin, logartaim, feidhmeanna staitistiúla is triantánacha, agus léiríonn torthaí ar léiriú leachtchriostail.
 Tá cuid rnhaith ann freisin ar ríomhairí beaga iad le cuimhne is áis chun cláir áirithe a insealbhú iontu agus torthaí a sholáthar do phrintéir nó scáileán.
 Sa lá atá inniu ann, is minic a bhíonn ríomhaire beag leabaithe san áireamhán, agus é ríomhchláraithe le tascanna speisialta a chur i gcrích go héifeachtúil.
 Mar shampla, tá áireamháin ghrafaice ann agus iad dírithe ar ghrafanna a tharraingt d'fheidhmeanna matamaiticiúla - na feidhmeanna triantánacha (an síneas, an comhshíneas, an tangant) mar shampla, nó feidhmeanna staitistiúla.
 Féach freisin
 Inneall difríochta
 Charles Babbage
 Tagairtí
 Matamaitic
 Ríomhaireacht
 Áireamháin


text:
 Avis juridique important
 |
 21980D1001(01)
 Décision n° 1/80 du comité mixte CEE-Autriche, du 3 juin 1980, modifiant les listes A et B annexées au protocole n° 3 relatif à la définition de la notion de produits originaires et aux méthodes de coopération administrative
 Journal officiel n° L 257 du 01/10/1980 p. 0002 - 0002
 DÉCISION No 1/80 DU COMITÉ MIXTE du 3 juin 1980 modifiant les listes A et B annexées au protocole no 3 relatif à la définition de la notion de produits originaires et aux méthodes de coopération administrative LE COMITÉ MIXTE, vu l'accord entre la Communauté économique européenne et la république d'Autriche, signé à Bruxelles le 22 juillet 1972, vu le protocole no 3 concernant la définition de la notion de produits originaires et les méthodes de coopération administrative, ci-après dénommé «protocole no 3», et notamment son article 28, considérant qu'il résulte de l'expérience acquise depuis l'entrée en vigueur de l'accord que les règles d'origine prévues pour certains produits dans le protocole no 3 doivent être adaptées pour tenir compte de l'évolution tant des techniques de fabrication de ces produits que des conditions économiques internationales liées aux échanges de ces produits; considérant qu'il y a lieu, dès lors, de compléter et de modifier certaines des règles d'origine, DÉCIDE:Article premier Dans la liste A annexée au protocole no 3, la règle concernant la position 59.17 du tarif douanier commun doit être remplacée par celle figurant à l'annexe I de la présente décision.Article 2 Dans la liste B annexée au protocole no 3, la règle figurant à l'annexe II de la présente décision doit être insérée à la place déterminée par l'ordre numérique des positions tarifaires.Article 3 La présente décision entre en vigueur le 1er octobre 1980. Fait à Bruxelles, le 3 juin 1980. Par le comité mixte Le président J. MEISL ANNEXE I ANNEXE II