type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 6.11.2013.
 COM(2013) 768 final
 2013/0376(NLE)
 Ratifikacija drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 U prosincu 2012., na Konferenciji o promjeni klime u Dohi, 192 stranke Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Konvencija”) usvojile su izmjenu Kyotskog protokola
 1
 . „Izmjenom iz Dohe” uspostavlja se drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola koje počinje 1. siječnja 2013., a završava 31. prosinca 2020. s pravno obvezujućim obvezama smanjenja emisija za stranke navedene u Prilogu A navedenom Protokolu.
 Sporazum o Izmjeni iz Dohe čini dio većeg paketa. Osim 38 stranaka obuhvaćenih drugim ciljnim razdobljem, više od 60 drugih zemalja, uključujući Sjedinjene Države, Kinu, Indiju, Južnu Afriku i Brazil, obvezale su se na mjere ublažavanja iz Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Konvencija”). Time je ukupni udio u globalnim emisijama obuhvaćenim međunarodnim obvezama ublažavanja i u okviru Kyotskog protokola i u okviru Konvencije postao veći od 80 %. Dodatni ključni element tog šireg paketa je konsenzus stranaka Konvencije da najkasnije do 2015. „donesu protokol, drugi pravni instrument ili dogovoreni ishod s pravnom snagom u okviru Konvencije primjenjiv na sve stranke” koji bi trebao stupiti na snagu i provoditi se od 2020
 2
 .
 Člankom 4. Kyotskog protokola strankama je omogućeno zajedničko ispunjavanje njihovih obveza. Europska unija i petnaest stranaka koje su bile države članice u vrijeme potpisivanja Kyotskog protokola 1997. odlučile su tako postupiti u prvom ciljnom razdoblju (2008. – 2012.), i u skladu s time ratificirale su Protokol 2002.
 3
 U Izmjeni iz Dohe i izjavi Europske unije i njezinih država članica po njezinom donošenju
 4
 navodi se da Europska unija i njezine države članice ponovno namjeravaju zajednički ispuniti ciljeve smanjenja emisija u okviru drugog ciljnog razdoblja. Osim toga, Europska unija i njezine države članice isto tako su izrazile namjeru da svoje obveze u drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola ispune zajednički s Islandom. Uključivanje Islanda u skupinu stranaka koje zajednički ispunjavaju odnosne obaveze uslijedilo je nakon zahtjeva u tu svrhu koji je Island uputio u lipnju 2009. Vijeće je na sastanku 15. prosinca 2009. pozdravilo taj zahtjev i pozvalo Komisiju da dostavi prijedlog o otvaranju potrebnih pregovora s Islandom.
 5
 Komisija je svoj prijedlog dostavila Vijeću u lipnju 2013.
 Prema Izmjeni iz Dohe, Europska unija, njezine države članice i Island obvezuju se ograničiti svoje prosječne godišnje emisije stakleničkih plinova u razdoblju od 2013. do 2020. na 80 % svojih emisija bazne godine (uglavnom 1990.
 6
 ). Ta se obveza temelji na ciljevima smanjenja emisije utvrđenima u klimatsko-energetskom paketu usvojenom 2009., posebno u Sustavu trgovanja emisijama stakleničkih plinova Europske unije (EU ETS) i Odluci o zajedničkom naporu
 7
 . Obveza je određena uzimajući u obzir razlike u području primjene između zakonodavstva Europske unije i drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola
 8
 . Taj je pristup u skladu sa zaključcima Vijeća iz ožujka 2012. u kojima je navedeno da se zajednička obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda treba temeljiti na klimatsko-energetskom paketu, te da obveze smanjenja emisije pojedinačnih država članica u drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola „ne prelaze njihove obveze usuglašene u zakonodavstvu Europske unije”. Na tom se pristupu temeljio podnesak Europske unije i njezinih država članica u travnju 2012. u vezi s njihovom obvezom iz drugog ciljnog razdoblja.
 9
 Zakonodavstvo Europske unije u pogledu ostvarenja cilja smanjenja emisija na 80 % do 2020. već je na snazi. Proširene ocjene utjecaja na gospodarske posljedice za svaku državu članicu iznesene su u vrijeme donošenja tog zakonodavstva i ažurirane su kako bi se uzeo u obzir utjecaj gospodarske i financijske krize.
 10
 Europska unija i njezine države članice stoga su postigle dogovor u Dohi o neposrednoj provedbi svojih obveza i odgovornosti u vezi s drugim ciljnim razdobljem Kyotskog protokola od 1. siječnja 2013. Osim toga, Europska unija je na dobrom putu da ostvari svoj cilj za 2020. Posljednjim inventarom emisija stakleničkih plinova pokazalo se da su 2011. emisije u 27 država članica bile 18,4 % ispod razine iz 1990. (isključujući korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te korištenje fleksibilnih mehanizama)
 11
 . Uz prilagodbu razlikama u području primjene i obuhvaćenosti Kyotskim protokolom i preuzimanjem 1990. kao bazne godine za Cipar i Maltu, stvarno smanjenje emisija u 2011. u odnosu na emisije u kyotskoj baznoj godini bilo bi nešto više od 20 % obveznog smanjenja tijekom drugog ciljnog razdoblja. Na temelju posljednjih projekcija emisija stakleničkih plinova država članica i pretpostavljajući provedbu postojećih politika i mjera, Europska agencija za okoliš navodi umjereno daljnje smanjenje emisija do 2020., s ukupnim smanjenjem od približno 19 % ispod razina iz 1990. do 2020.
 12
 Time se potvrđuje da Europska unija namjerava ispuniti svoj cilj za drugo ciljno razdoblje s politikama i mjerama koje su trenutno na snazi. Međutim, ponuda EU-a da se prijeđe na 30 % i dalje je otvorena. Uz to, u tijeku su rasprave o troškovno najučinkovitijoj putanji Europske unije kojom bi smanjila svoje emisije stakleničkih plinova za 80 do 95 % do 2050., uključujući ostvarenje cilja za 2030.
 Službeno stupanje na snagu Izmjene iz Dohe predstavlja važan cilj Europske unije. Za to je potrebno da 144 od 192 stranke Kyotskog protokola, uključujući Europsku uniju i njezine države članice, polože svoje isprave o prihvaćanju. Ovim se prijedlogom Odluke Vijeća o zaključenju Izmjene iz Dohe omogućuje Europskoj uniji da to i ostvari. Osim ratifikacije od strane Europske unije, države članice isto tako će trebati završiti vlastite postupke ratifikacije. U skladu sa zajedničkom praksom, nakon postupaka ratifikacije Europska unija i njezine države članice istodobno će položiti svoje isprave o prihvaćanju kako bi se omogućilo istovremeno stupanje na snagu svih njih. To se treba dogoditi prije Konferencije o promjeni klime u Parizu krajem 2015.
 2.IZMJENA IZ DOHE
 Izmjenom iz Dohe utvrđuju se obveze ublažavanja za drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola za države navedene u Prilogu B Protokolu. Uz to, njome su načinjene daljnje izmjene teksta Protokola koje će se provoditi u drugom ciljnom razdoblju. Većinom tih izmjena samo se omogućuje provedba novih obveza ublažavanja, no nekim se odredbama donose i promjene u vezi s materijalnim obvezama. One se odnose na uključivanje novog plina – dušikova trifluorida (NF3), dvije odredbe u vezi s ambicijom obveza stranaka za drugo ciljno razdoblje (takozvani „mehanizam ambicija”) i novi članak 3. stavak 7.b.
 Obveze ublažavanja za drugo ciljno razdoblje iz Priloga B
 Izmjenom iz Dohe utvrđena je izmijenjena tablica iz Priloga B Kyotskom protokolu koja sadržava treći stupac kojim se utvrđuju pravno obvezujuće obveze ublažavanja za drugo ciljno razdoblje u obliku kvantificiranih obveza ograničenja ili smanjenja emisija na razini cijelog gospodarstva (QELRC). Trideset osam stranaka Kyotskog protokola navele su postotak emisija svoje bazne godine ili baznog razdoblja kao svoj QELRC u trećem stupcu tablice iz Priloga B Kyotskom protokolu. Među njima su i četiri stranke koje do tada nisu imale kyotski cilj (Cipar, Malta, Kazahstan i Bjelarus). Sjedinjene Države uklonjene su iz Priloga B jer nikada nisu ratificirale navedeni Protokol. Kanada nije više stranka Kyotskog protokola nakon njezina povlačenja koje je stupilo na snagu 12. prosinca 2012. Japan, Novi Zeland i Ruska Federacija i dalje su stranke Kyotskog protokola, međutim nisu preuzele cilj za drugo ciljno razdoblje. One su sada zajedno s Kanadom navedene u odvojenom odjeljku u Prilogu B.
 Uz cilj smanjenja emisija na 80 % naveden za Europsku uniju i njezine države članice u Prilogu B, navedena je i napomena kojom se pojašnjava da se te obveze temelje na dogovoru da će ih Europska unija i njezine države članice ispuniti zajednički. Uz ciljeve smanjenja emisija na 80 % Hrvatske i Islanda isto tako su navedene napomene kojima se pojašnjava da će one svoje obveze ispuniti zajednički s Europskom unijom i njezinim državama članicama.
 Dodavanje dušikova trifluorida (NF3)
 Popis stakleničkih plinova obuhvaćenih Kyotskim protokolom, koji je sadržan u njegovom Prilogu, proširen je dodavanjem još jednog plina: dušikova trifluorida (NF3). NF3 je snažan staklenički plin; njegove emisije su trenutno vrlo niske, ali u porastu, a njegov potencijal globalnog zagrijavanja iznosi 17 200 (jedna tona NF3 ispuštena u atmosferu jednaka je količini od 17 200 tona ugljikova dioksida).
 Članak 3. stavak 1.c: mehanizam ambicija
 Izmjenom iz Dohe predviđen je pojednostavljen postupak, u novom članku 3. stavku 1.c, kojime se stranci omogućuje da prilagodi svoju obvezu povećanjem ambicije tijekom ciljnog razdoblja. Prethodno bi se takva prilagodba smatrala izmjenom Priloga B Protokolu, za čije je donošenje bio potreban konsenzus svih stranaka Protokola i za čije je stupanje na snagu bila potrebna ratifikacija tri četvrtine stranaka. Nakon Izmjene iz Dohe, postupak povećanja ambicije postao je puno jednostavniji. Povećanje ambicije koje neka stranka predloži u odnosu na svoj cilj smatra se usvojenim, osim ako više od tri četvrtine stranaka uloži prigovor. Osim toga, za njegovo stupanje na snagu više nije potrebna ratifikacija.
 Članak 3. stavak 7.b: prilagodba dodijeljenih kvota
 Izmjenom iz Dohe automatski se poništavaju jedinice dodijeljenih kvota stranke, ako i u mjeri u kojoj dodijeljena kvota za drugo ciljno razdoblje premašuje njezine prosječne emisije u prve tri godine prethodnog ciljnog razdoblja, pomnoženo s osam (broj godina drugog ciljnog razdoblja). To znači da se Izmjenom iz Dohe automatski prilagođava cilj stranke kako bi se spriječilo da njezine emisije u razdoblju od 2013. do 2020. premaše njezine prosječne emisije iz razdoblja od 2008. do 2010.
 3.Prijedlog Odluke Vijeća
 Ovim se prijedlogom Odluke Vijeća predviđa osnova za zaključenje Izmjena iz Dohe od strane Europske unije i utvrđuju uvjeti zajedničkog ispunjavanja obveza od strane Europske unije, njezinih država članica i Islanda.
 Nacrt odluke
 Prijedlogom Odluke potvrđuje se da će Europska unija i njezine države članice zajednički ispunjavati svoje obveze, uključujući s Islandom (članak 2.) i pojašnjavaju se odgovornosti u vezi s podnošenjem izvješća kako bi se Komisiji i državama članicama olakšao izračun dodijeljenih kvota (članak 3.). Osim toga, prijedlog sadržava standardne odredbe o odgovornostima za polaganje isprava o prihvaćanju Izmjene iz Dohe s Ujedinjenim narodima (članak 4.) i o zajedničkom polaganju isprava o prihvaćanju (članak 5. stavak 1.). Što je jednako važno, od svake se države članice zahtijeva da poduzme potrebne korake za završetak njihovih nacionalnih postupaka ratifikacije, ako je moguće, najkasnije do 16. veljače 2015., i da svaka država članica obavijesti Komisiju o vjerojatnom datumu završetka tih postupaka do 15. rujna 2014. (članak 5. stavak 3.).
 Prijedlog Odluke sadržava i dva Priloga te dodatak. U dodatku je naveden cjeloviti tekst Izmjene iz Dohe, kako je donesena u Dohi i objavljena strankama 21. prosinca 2012.
 13
 Pregled ključnih odredbi Izmjene iz Dohe naveden je u prethodno navedenom odjeljku 2. Prilog I. sadržava „Obavijest o uvjetima sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda u skladu s člankom 3. Kyotskog protokola”, kako je propisano člankom 4. stavkom 2. Protokola („obavijest o uvjetima zajedničkog ispunjavanja obveza”). Prilog II. sadržava ažuriranu izjavu o nadležnosti Europske unije, koja se treba dati u skladu s člankom 24. stavkom 3. Kyotskog protokola.
 Obavijest o uvjetima zajedničkog ispunjavanja obveza (Prilog I.)
 Obavijest o uvjetima zajedničkog ispunjavanja obveza iz Priloga I. sastoji se od tri odjeljka. U prvom su odjeljku kao članovi sporazuma opisani Europska unija, njezine države članice i Island. U drugom je odjeljku utvrđeno kako će članovi sporazuma ispunjavati svoje obveze. U trećem su odjeljku navedene odgovarajuće razine emisija dodijeljene članovima sporazuma.
 Zajedničko ispunjavanje obveza u skladu s člankom 3. Protokola
 Člankom 4. stavkom 2. Kyotskog protokola, od stranaka sporazuma o zajedničkom ispunjavanju zahtijeva se da obavijeste Tajništvo Konvencije o uvjetima iz sporazuma za zajedničko ispunjavanje njihovih obveza u skladu s člankom 3. U odjeljku 2. sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza detaljno je opisano kako se obveze iz članka 3. Protokola, i sve odluke koje će se na temelju toga donijeti, primjenjuju na drugo ciljno razdoblje. Što se tiče svih odredbi koje su se već primjenjivale tijekom prvog ciljnog razdoblja, prijedlogom se nastavlja pristup koji su Europska unija i petnaest država članica koje su bile dio sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza odabrale u prvom ciljnom razdoblju. To uključuje primjenu članka 3. stavaka 3. i 4. Protokola na razini država članica, na temelju kojega je bazna godina za Europsku uniju zbroj baznih godina koje su odabrale države članice, uz isključenje međunarodnog zrakoplovstva (odnosno letova između država članica i letova između država članica i trećih zemalja) u skladu s odredbama Konvencije i Protokola. Ovo je objašnjeno tekstom iz odjeljka 2. Uz to, njime je opisano kako se članak 3. stavak 1.c – mehanizam ambicija – i članak 3. stavak 7.b primjenjuju u drugom ciljnom razdoblju.
 Članak 3. stavak 1.c: mehanizam ambicija
 Izmjenom iz Dohe predviđa se pojednostavnjen postupak, u novom članku 3. stavku 1.c, kojime se stranci omogućuje da svoju obvezu prilagodi povećanjem ambicije tijekom ciljnog razdoblja. U Prilogu I. nacrtu Odluke o ratifikaciji pojašnjeno je da svaka država članica može pojedinačno odlučiti povećati razinu ambicije poništenjem odgovarajućih Kyotskih jedinica. Službeno povećanje ambicije zajedničke obveze Europske unije, njezinih država članica i Islanda te posljedično smanjenje zajedničke dodijeljene kvote može se izvršiti samo zajednički.
 Članak 3. stavak 7.b: prilagodba dodijeljenih kvota
 Novim se člankom 3. stavkom 7.b. zahtijeva da obveza država članica za drugo ciljno razdoblje bude najmanje na razini njezinih prosječnih emisija za razdoblje od 2008. do 2010. i automatski osnažuju ciljevi s kojima bi se u suprotnom dopustilo povećanje emisija iznad te prosječne vrijednosti. Europska unija, njezine države članice, Hrvatska i Island izjavili su prilikom donošenja Izmjene iz Dohe da će se „članak 3. stavak 7.b primjenjivati na zajedničku dodijeljenu kvotu sukladno sporazumu o zajedničkom ispunjavanju obveza od strane Europske unije, njezinih država članica, Hrvatske i Islanda i neće se pojedinačno primjenjivati na Europsku uniju, njezine države članice, Hrvatsku ili Island.”
 14
 S obzirom na to da je primjena članka 3. stavka 7.b zajednički na Europsku uniju, njezine države članice i Island temeljna pretpostavka za odluku Unije o ratifikaciji, ona čini sastavni dio definicije i ambicije obveze Unije. U Prilogu I. nacrtu Odluke o ratifikaciji stoga se izričito navodi da se u okviru primjene obveza na temelju članka 3. Kyotskog protokola na Europsku uniju, njezine države članice i Island izračun u skladu s člankom 3. stavkom 7.b navedenog protokola primjenjuje na zajedničku dodijeljenu kvotu u drugom ciljnom razdoblju i zbroj prosječnih godišnjih emisija članica za razdoblje od 2008. do 2010., pomnožen s osam.
 Okvirna procjena zajedničke dodijeljene kvote za drugo ciljno razdoblje, na temelju trenutno dostupnih podataka o baznim godinama i još uvijek primjenjivih potencijala globalnog zagrijavanja drugog Izvješća o procjeni Međuvladinog tijela za klimatske promjene (IPCC), pretvorila bi se u prosječnu godišnju dodijeljenu kvotu od približno 4 632 milijuna tona ekvivalenta ugljikova dioksida (ekvivalent CO2) emisija stakleničkih plinova. Prema najnovijim dostavljenim podacima o prosječnim godišnjim emisijama Europske unije, njezinih država članica i Islanda za razdoblje od 2008. do 2010., one iznose 4 782 milijuna tona. Stoga se ne očekuje da će se člankom 3. stavkom 7.b Protokola prouzročiti automatsko poništenje jedinica dodijeljenih kvota za Europsku uniju, njezine države članice i Island (vidi tablicu).
 Tablica: Primjena članka 3. stavka 7.c u Europskoj uniji i Islandu*
 Emisije bazne godine**
 Emisije stakleničkih plinova 2008.
 Emisije stakleničkih plinova 2009.
 Emisije stakleničkih plinova 2010.
 Prosječne emisije stakleničkih plinova 2008., 2009. i 2010.
 Procijenjena godišnja prosječna dodijeljena kvota 2013. – 2020.
 5 790
 4 989
 4 623
 4 734
 4 782
 4 632
 * Na temelju podataka iz inventara i potencijalâ globalnog zagrijavanja iz Drugog izvješća o procjeni IPCC-a
 ** Preuzimanje 1990. kao bazne godine za Cipar i Maltu
 Sve vrijednosti u Mt ekvivalenta CO2.
 Razine emisija dodijeljene članovima sporazuma
 Zajednička razina emisija za EU ETS
 U odjeljku 3. Priloga I. opisano je kako su razine emisija dodijeljene Europskoj uniji, njezinim državama članicama i Islandu. Time se odražava pristup iz klimatsko-energetskog paketa:
 –Zajednička razina emisija utvrđena je za emisije iz sektorâ i plinova navedenih u Prilogu A Kyotskom protokolu koji su obuhvaćeni i EU ETS-om (odnosno uključeni u Prilog I. Direktivi o EU ETS-u i uzimajući u obzir primjenu njezinih članaka 24. i 27.).
 –Emisije iz sektorâ i plinova navedenih u Prilogu A Kyotskom protokolu koji nisu obuhvaćeni EU ETS-om i uklanjanja iz izvora obuhvaćenih Kyotskim protokolom bit će obuhvaćeni razinama emisija iz pojedinih država članica i Islanda.
 Ovaj je pristup drugačiji od onoga odabranoga za prvo ciljno razdoblje u kojem su pojedinačne obveze utvrđene za svaku državu članicu obuhvaćale sav raspon njihovih emisija na razini cijelog gospodarstva. Razlog tome su promjene donesene u okviru klimatsko-energetskog paketa 1. siječnja 2013. prema kojima EU ETS više ne upravlja putem pojedinačnih ciljeva države članice i nacionalnih planova raspodjele emisijskih kvota. Provodi se putem jedinstvene količine emisijskih jedinica na razini Unije ili ‚gornje granice emisija’ i usklađenog sustava za dodjelu emisijskih jedinica putem dražbovne prodaje i besplatnih emisijskih jedinica. Prema tom sustavu nije moguće ex ante točno dodijeliti udjele u okviru EU ETS-a pojedinačnim državama članicama iz sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza. Osnovni razlog tome je prijelaz na dražbovnu prodaju kao zadanu metodu za dodjelu emisijskih jedinica – radi promicanja gospodarske učinkovitosti, izbjegavanja slučajne dobiti i promicanja solidarnosti i rasta. Ostali razlozi uključuju nemogućnost utvrđivanja ex ante stvarnih dodjela jedinica EU ETS-a novim pristupnicima, i moguće promjene u popisu sektora i podsektora za koje se smatra da su izloženi znatnom riziku istjecanja ugljika.
 Kao što je prethodno navedeno, međunarodno zrakoplovstvo nije obuhvaćeno zajedničkom razinom emisija za EU ETS s obzirom na to da nije obuhvaćeno Prilogom A Kyotskom protokolu.
 Razine emisija država članica i Islanda
 Emisije iz sektora obuhvaćenih Kyotskim protokolom koje nisu obuhvaćene EU ETS-om i dalje će biti obuhvaćene razinama emisija utvrđenima za pojedinačne države članice i Island. Razlika u odnosu na prvo ciljno razdoblje je ta da te razine emisija više ne predstavljaju postotke smanjenja u usporedbi s emisijama bazne godine, već apsolutnu vrijednost. Ta apsolutna vrijednost, izražena u tonama ekvivalenta ugljikova dioksida (ekvivalent CO2), navedena je za svaku državu članicu u tablici 1. Priloga I. Vrijednost za Island bit će unesena po sklapanju bilateralnog sporazuma s Islandom o zajedničkom ispunjavanju obveza s Europskom unijom i njezinim državama članicama. Vrijednost za pojedinačne države članice jednaka je zbroju svih godišnjih emisijskih kvota (AEA) država članica u skladu s Odlukom o raspodjeli tereta za razdoblje od 2013. do 2020. Računa se na osnovi vrijednosti potencijala globalnog zagrijavanja iz Četvrtog izvješća o procjeni IPCC-a, kako je utvrđeno u Prilogu II. Odluci Komisije 2013/162/EU
 15
 i prilagođeno [Odluka o ažuriranju AEA-a – C(2013)7183]. To se dalje prilagođava u odnosu na rezultate primjene članka 3. stavka 7.c Kyotskog protokola
 16
 .
 Dušikov trifluorid (NF3)
 Izmjenom iz Dohe NF3 je uključen u područje primjene Kyotskog protokola. To je uključivanje bilo predviđeno Uredbom o mehanizmu za praćenje
 17
 , kojom se zahtijeva praćenje i izvješćivanje o emisijama NF3. Međutim, emisije NF3 nisu obuhvaćene EU ETS-om ili Odlukom o zajedničkom naporu, pa tako nisu dio ciljeva država članica u okviru zakonodavstva Europske unije. S obzirom na to da su skupne emisije NF3 u Uniji neznatne, u podnesku iz travnja 2012. Europske unije i njezinih država članica Konvenciji o njezinoj obvezi iz Kyotskog protokola smatra se da su one nula.
 18
 Ovim se prijedlogom Odluke Vijeća zahtijeva da države članice obračunavaju te emisije na temelju dodijeljene kvote država članica iz kojih te emisije i potječu.
 Korištenje zemljišta, prenamjena zemljišta i šumarstvo (LULUCF)
 Člankom 3. stavcima 3. i 4. Kyotskog protokola emisije nastale korištenjem zemljišta, prenamjenom zemljišta i šumarstvom (LULUCF) obuhvaćene su Kyotskim protokolom. Provedbena pravila dogovorena Kyotskim protokolom, revidirana na Konferenciji o promjeni klime iz Durbana, zahtijevaju da stranke koje podliježu obvezi obračunaju kao dio njihove obveze u drugom ciljnom razdoblju emisije i uklanjanja iz pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma, te iz gospodarenja šumama. Osim toga, stranke mogu odabrati obračunavanje emisija koje nastaju iz gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i pašnjacima. Dok su za ispunjavanje svojih obvezama na temelju Kyotskog protokola stranke dužne obračunavati emisije iz sektora LULUCF, to nije slučaj u Europskoj uniji, gdje emisije iz sektora LULUCF nisu obuhvaćene ni EU ETS-om ni Odlukom o zajedničkom naporu. Međutim, u svibnju 2013. Europski parlament i Vijeće donijeli su Odluku 529/2013/EU kojom se uspostavljaju pravila za obračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti vezanih uz LULUCF te o informacijama o mjerama u vezi s tim djelatnostima.
 19
 Tim je zakonodavstvom izvješćivanje o LULUCF Europske unije usklađeno sa zahtjevima Kyotskog protokola.
 Iako je emisije iz pojedinih država članica iz sektora LULUCF teško predvidjeti, procjenama se pokazala vjerojatnost da će sektor LULUCF za Uniju kao cjelinu u neto jedinicama za LULUCF iznositi približno 1 % emisija bazne godine Europske unije
 20
 . Stoga se u podnesku iz travnja 2012. Europske unije i njezinih država članica Konvenciji o njihovoj obvezi iz Kyotskog protokola smatralo da su emisije LULUCF-a za Uniju kao cjelinu jednake nuli.
 21
 U skladu s odgovornošću država članica po pitanju politike šumarstva i s obzirom na nepostojanje ciljeva Europske unije u pogledu sektora LULUCF, države članice će isto tako trebati obračunati emisije i uklanjanja iz sektora LULUCF u mjeri u kojoj su one obuhvaćene Protokolom, na temelju njihovih pojedinačnih razina emisije. Uključivanje sektora LULUCF u razine emisija država članica i Islanda temelji se na pretpostavci da u tom sektoru ne postoje neto emisije ili uklanjanja. Međutim, sve takve emisije mogu se kompenzirati boljom provedbom u ostalim sektorima koji nisu obuhvaćeni EU ETS-om korištenjem fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola i korištenjem prava viška emisija koje se prenose iz prvog ciljnog razdoblja i koje je ta država članica držala u svojoj pričuvi viška iz prethodnog razdoblja (PPSR).
 Komisija će pozorno pratiti emisije i uklanjanja iz sektora LULUCF-a u državama članicama. Ako postane jasno da pojedine države članice imaju neočekivane emisije iz sektora LULUCF, čak i ako provode čvrste politike za njihovo ograničavanje, Komisija će razmotriti predlaganje mehanizma s kojim bi se pomoglo pogođenim državama članicama.
 U svojim zaključcima iz ožujka 2012. Vijeće je potvrdilo posebnosti bogato šumovitih država, posebno u pogledu ograničenih mogućnosti pokrivanja emisija od pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma s rastućim odljevima iz gospodarenja šumama.
 22
 Komisija će nastaviti istraživati mogućnosti u cilju pronalaska zadovoljavajućeg rješenja kojime se osigurava ekološki integritet.
 Određivanje razina emisija i dodijeljenih kvota
 Kyotski protokol zahtijeva da se obveze pretvore u dodijeljenu kvotu koja odražava odobrenu količinu emisija u tonama ekvivalenta CO2 tijekom ciljnog razdoblja. Ovim se prijedlogom Odluke Vijeća predviđa da dodijeljene kvote Europske unije, njezinih država članica i Islanda budu jednake odnosnim razinama emisija utvrđenim u odjeljku 3. Priloga I. navedenom prijedlogu.
 Ovim se prijedlogom predviđa i zajednička dodijeljena kvota Europske unije, njezinih država članica i Islanda, koja odražava zajedničku kvantificiranu obvezu smanjenja emisija na 80 % emisija bazne godine. Kao što je određeno odgovarajućim odredbama Kyotskog protokola, zajednička dodijeljena kvota izračunat će se množenjem zbroja emisija bazne godine država članica i Islanda s 80 % (zajednička obveza) i s osam (trajanje ciljnog razdoblja u godinama).
 Zajedničkom dodijeljenom kvotom osigurava se osnova za određivanje pojedinačnih dodijeljenih kvota Europske unije, njezinih država članica i Islanda kako slijedi:
 –odnosna dodijeljena kvota svake države članice i Islanda zbroj je odnosne razine emisija navedene u tablici 1. Priloga I. prijedlogu Odluke Vijeća i primjene članka 3. stavka 7.c Kyotskog protokola za tu državu članicu ili Island;
 –dodijeljena kvota Europske unije razlika je između zajedničke dodijeljene kvote i zbroja razina emisije država članica i Islanda. Vrijednost će se završno utvrditi s obzirom na izvješće Europske unije za olakšavanje izračuna zajedničke dodijeljene kvote.
 Provedba obveza izvješćivanja
 Provedbenim pravilima Kyotskog protokola zahtijeva se da stranke do 14. travnja 2014. podnesu izvješće za olakšavanje izračuna dodijeljene kvote i dokažu sposobnost obračunavanja svojih emisija i dodijeljene kvote. Člankom 3. ovog prijedloga Odluke Vijeća zahtijeva se da Komisija pripremi i podnese izvješće za olakšavanje izračuna zajedničke dodijeljene kvote Europske unije, njezinih država članica i Islanda, kao i dodijeljene kvote Europske unije (koja odgovara emisijama obuhvaćenim EU ETS-om). Svaka država članica i Island dužne su podnijeti izvješća za olakšavanje izračuna svojih dodijeljenih kvota, kojima se obuhvaćaju emisije koje nisu EU ETS. Ta su izvješća podložna pregledu, nakon čega se završno utvrđuju dodijeljene kvote i bilježe u skupnoj bazi podataka za obračun. U izvješćima za olakšavanje izračuna dodijeljenih kvota država članica i Islanda, dodijeljena kvota bit će navedena kao jednaka razini emisije dotične države članice ili Islanda, i u tonama ekvivalenta CO2 i kao postotak emisija bazne godine te države članice ili Islanda.
 Daljnje obveze izvješćivanja, uključujući godišnja izvješća o inventaru, i dalje će ispunjavati Komisija (i ime Europske unije) i države članice. Ona su obvezna na temelju međunarodno usuglašenih zahtjeva o izvješćivanju iz Kyotskog protokola te se provode putem Uredbe o mehanizmu za praćenje. Pristupom zajedničkog ispunjavanja obveza utvrđen ovim prijedlogom Odluke Vijeća zahtijevat će se od država članica da isto tako zasebno izvješćuju o svojim emisijama iz izvora i uklanjanjima pomoću odljeva obuhvaćenima Kyotskim protokolom iz sektora koji nisu obuhvaćeni EU ETS-om. Člankom 7. Uredbe o mehanizmu za praćenje već se od država članica zahtijeva da jednom godišnje podnose izvješća o svojim emisijama u okviru EU ETS, kao i o omjeru između tih emisija i ukupnih prijavljenih emisija. Izvor tih podataka dostupan je putem dnevnika transakcija EU-a (EUTL) u kojem se provjeravaju i bilježe sve transakcije unutar EU ETS-a. Koristeći podatke iz EUTL-a, Europska agencija za okoliš (EEA) objavljuje skupne podatke o verificiranim emisijama, emisijskim jedinicama i predanim jedinicama raspodijeljenim na države članice, sektor, veličinu i godinu u svojem pregledniku podataka EU ETS-a.
 23
 Isti se podaci koriste za analize emisija stakleničkih plinova u raznim službenim izvješćima, uključujući godišnje izvješće Europske komisije o napretku prema ispunjenju međunarodnih obveza i obveza Europske unije, objavljeno u skladu s člankom 21. Uredbe o mehanizmu za praćenje
 24
 i godišnja izvješća Europske agencije za okoliš o trendovima emisija i projekcijama u Europi. Nadalje, podaci se koriste i u godišnjem izvješću o inventaru stakleničkih plinova Europske unije, prilagođeni prema razlikama u obuhvaćenosti Kyotskim protokolom i EU ETS-om (isključujući međunarodno zrakoplovstvo).
 Izjava o nadležnosti (Prilog II.)
 Prilogom II. prijedloga Odluke ažurira se izjava o nadležnosti sastavljena po ratifikaciji Kyotskog protokola 2002. godine. U njoj je sada navedeno svih 28 država članica Europske unije i odražava stupanje na snagu Lisabonskog ugovora.
 2013/0376 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a).
 uzimajući u obzir prijedlog Europske Komisije,
 uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
 budući da:
 (1)Na Konferenciji o promjeni klime u Dohi u prosincu 2012. stranke Kyotskog protokola („Kyotski protokol”) uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Konvencija”) usvojile su Izmjenu iz Dohe, kojom se uspostavlja drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola koje počinje 1. siječnja 2013., a završava 31. prosinca 2020. Izmjenom iz Dohe mijenja se Prilog B Kyotskom protokolu i utvrđuju daljnje pravno obvezujuće obveze ublaživanja za stranke navedene u tom prilogu za drugo ciljno razdoblje, te se mijenjaju i dalje utvrđuju odredbe o provedbi obveza stranaka u pogledu ublaživanja tijekom drugog ciljnog razdoblja.
 (2)Unija i njezine države članice prihvatile su Izmjenu iz Dohe kao dio paketa koji sadrži obveze o ublažavanju iz Konvencije i Kyotskog protokola koje je prihvatio široki raspon država i kojime se udio u globalnim emisijama obuhvaćenim obvezama ublažavanja emisija smanjuje na više od 80 % za razdoblje nakon 2012. i u okviru Konvencije i u okviru Kyotskog protokola.
 (3)Dodatni ključni element tog paketa je konsenzus stranaka Konvencije da najkasnije do 2015. donesu protokol, drugi pravni instrument ili dogovoreni ishod s pravnom snagom u okviru Konvencije primjenjiv na sve stranke, a koji treba stupiti na snagu i provoditi se od 2020. Pregovori o ovom pravno obvezujućem instrumentu odvijaju se u okviru Ad hoc radne skupine za Durbansku platformu za poboljšano djelovanje.
 (4)Izmjena iz Dohe podložna je prihvaćanju od strane stranaka Kyotskog protokola i stupa na snagu za one stranke koje su je prihvatile devetnaestoga dana nakon dana primitka od strane depozitara isprave o prihvaćanju Konvencije od barem tri četvrtine stranaka Kyotskog protokola. Za stupanje na snagu Izmjene iz Dohe potrebno je ukupno 144 isprave o prihvaćanju.
 (5)Vijeće se u svojim je zaključcima od 9. ožujka 2012. usuglasilo predložiti zajedničke kvantificirane obveze smanjenja emisija od 20 % za Uniju za drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola. Ta je obveza određena na osnovi ukupnih emisija stakleničkih plinova Unije koje su dozvoljene u razdoblju od 2013. do 2020. na temelju klimatsko-energetskog paketa.
 25
 (6)Vijeće se nadalje usuglasilo, u skladu s ovim pristupom, da obveze smanjenja emisija pojedinih država članica ne premašuju obveze usuglašene zakonodavstvom Unije i da će se obveza zasnivati na zbroju emisija bazne godine država članica u skladu s Kyotskim protokolom. U skladu s tim, Unija i njezine države članice usuglasile su na Konferenciji o promjeni klime u Dohi kvantificiranu obvezu smanjenja emisija koja njihove prosječne godišnje emisije stakleničkih plinova tijekom drugog ciljnog razdoblja ograničava na 80 % vrijednosti zbroja njihovih emisija bazne godine. To se odražava u Izmjeni iz Dohe.
 (7)U skladu sa zaključcima Vijeća od 9. ožujka 2012., Unija je isto tako ponudila da se smanjivanje emisija poveća na 30 % do 2020. u odnosu na razine iz 1990. kao dio globalnog i sveobuhvatnog sporazuma za razdoblje nakon 2012., pod uvjetom da se i druge razvijene zemlje obvežu na odgovarajuća smanjenja emisija te da razvijene zemlje isto tako daju odgovarajući doprinos u skladu sa svojim odgovornostima i mogućnostima. Ta se ponuda odražava u Izmjeni iz Dohe.
 (8)Ciljevi za Uniju i njezine države članice navedeni su u Izmjeni iz Dohe s napomenom s kojom je pojašnjeno da se ti ciljevi temelje na razumijevanju da će ih Europska unija i njezine države članice ispuniti zajednički u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola. Europska unija, njezine države članice, Hrvatska i Island isto tako su izdale zajedničku izjavu o prihvaćanju Izmjena iz Dohe, izražavajući svoju namjeru zajedničkog ispunjavanja obveza u drugom ciljnom razdoblju. Ova se izjava odražava u Izvješću Konferencije te je ponovno naglašena u zaključcima Vijeća od 17. prosinca 2012.
 (9)Pri odlučivanju o zajedničkom ispunjavanju obveza u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola, Zajednica i njezine države članice zajednički su odgovorne, u skladu sa stavkom 6. navedenog članka i u skladu s člankom 24. stavkom 2. Protokola, za ispunjavanje svojih kvantificiranih obveza ograničenja emisija iz članka 3. stavka 1.a Kyotskog protokola. Stoga, i u skladu s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, države članice su pojedinačno ili zajednički obvezne poduzeti sve potrebne mjere, bilo opće ili specifične, kako bi osigurale ispunjavanje obveza koje proizlaze iz mjera koje su poduzele institucije Unije, kako bi olakšale ispunjavanje tih obveza i suzdržale se od svih mjera koje bi mogle ugroziti njihovo ostvarenje ove obveze.
 (10)U istoj izjavi, Unija, njezine države članice, Hrvatska i Island također su izjavile, u skladu s člankom 4. stavkom 1. Kyotskog protokola, koji omogućuje strankama da zajednički ispune svoje obveze iz članka 3. Kyotskog protokola, da će se članak 3. stavak 7.b Kyotskog protokola primjenjivati na zajedničku dodijeljenu količinu u skladu sa sporazumom o zajedničkom ispunjavanju obveza od strane Europske unije, njezinih država članica, Hrvatske i Islanda i neće se pojedinačno primjenjivati na države članice, Hrvatsku i Island. Vijeće je na svojem sastanku 15. prosinca 2009.pozdravilo zahtjev Islanda o ispunjavanju svojih obveza u drugom ciljnom razdoblju zajednički s Unijom i njezinim državama članicama i pozvalo Komisiju da dostavi prijedlog o otvaranju potrebnih pregovora o sporazumu s Islandom koji je u skladu s načelima i kriterijima utvrđenima u klimatsko-energetskom paketu Unije. Sporazumom s Islandom, koji se odnosi na sudjelovanje Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza Unije, njezinih država članica i Islanda u drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola utvrđuju se uvjeti tog sudjelovanja.
 26
 (11)Kyotskim protokolom zahtijeva se od stranaka koje pristaju na zajedničko ispunjavanje obveza iz članka 3. Protokola da u tom sporazumu navedu predmetnu razinu emisija dodijeljenu svakoj stranci. Kyotskim protokolom zahtijeva se od stranaka sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza da obavijeste Tajništvo Konvencije o uvjetima iz tog sporazuma o datumu polaganja njihovih isprava o ratifikaciji ili odobrenju.
 (12)U skladu s postojećim zakonodavstvom Unije, odgovarajuća razina emisija dodijeljena Uniji obuhvaća emisije stakleničkih plinova na temelju Direktive 003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
 27
 , u mjeri u kojoj su te emisije stakleničkih plinova obuhvaćene Prilogom A Kyotskog protokola.
 (13)Predmetne razine emisija država članica i Islanda obuhvaćaju preostale emisije stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja pomoću odljeva na njihovim državnim područjima, ako ti izvori i odljevi nisu obuhvaćeni Direktivom 2003/87/EZ, ali su obuhvaćeni Kyotskim protokolom. Time su obuhvaćene sve emisije iz izvora i uklanjanja pomoću odljeva nastalih korištenjem zemljišta izazvanim ljudskim djelovanjem, prenamjenom zemljišta i djelatnostima šumarstva koji su obuhvaćeni člankom 3. stavcima 3. i 4. Kyotskog protokola kao i sve emisije dušikova trifluorida (NF3).
 (14)Komisija bi trebala nastaviti s istraživanjem mogućnosti u cilju pronalaska zadovoljavajućeg rješenja za rješavanje posebnosti država bogatih šumama, posebno u pogledu ograničenih mogućnosti pokrivanja emisija iz pošumljavanja, ponovnog pošumljavanja i krčenja šuma s rastućim odljevima iz gospodarenja šumama, i koji osiguravaju ekološki integritet.
 (15)U skladu sa zaključcima Vijeća od 9. ožujka 2012. i ponudom Unije i njezinih država članica o preuzimanju cilja smanjenja emisija na 80 % za vrijeme drugog ciljnog razdoblja, razine emisija država članica jednake su zbroju godišnjih emisijskih kvota za razdoblje od 2013. do 2020., utvrđenih u skladu s Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
 28
 . Taj iznos, koji se temelji na vrijednostima potencijala globalnog zagrijavanja iz Četvrtog izvješća o procjeni Međuvladinog tijela za klimatske promjene, utvrđen je u Prilogu II. Odluci Komisije 2013/162/EU
 29
 i prilagođen [Odluka o ažuriranju AEA-a – (2013)7183]. Razina emisije za Island utvrđena je u sporazumu s Islandom.
 (16)U skladu s Uredbom (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
 30
 , od država članica se zahtijeva da izvješćuju o stvarnoj ili procijenjenoj raspodjeli verificiranih emisija koje prijavljuju postrojenja i operateri na temelju Direktive 2003/87/EZ u kategorijama izvora nacionalnog inventara stakleničkih plinova, ako je to moguće, i omjeru između tih verificiranih emisija i ukupnih prijavljenih emisija stakleničkih plinova u kategorijama izvora. Time se omogućuje da države članice zasebno izvješćuju o emisijama obuhvaćenim vlastitim razinama emisije. Odjeljkom o dodijeljenim količinama za Uniju u izvješću Unije treba utvrditi količinu emisija obuhvaćenih dodijeljenom kvotom za Uniju koje su nastale u svakoj državi članici.
 (17)Konferencija stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola odlučila je da svaka stranka koja podliježe obvezi navedena za drugo ciljno razdoblje treba do 15. travnja 2015. Tajništvu Konvencije podnijeti izvješće za olakšavanje izračuna njezinih dodijeljenih količina. Komisija bi trebala pripremiti izvješće za olakšavanje izračuna zajedničkih dodijeljenih kvota Unije, njezinih država članica i Islanda. Tim će se izvješćem isto tako utvrditi dodijeljene kvote Unije. Države članice i Island trebale bi podnijeti svoja izvješća do 15. travnja 2015., kojima će se njihove dodijeljene kvote utvrditi jednakima njihovim razinama emisija kako je to navedeni u Prilogu II. ovoj Odluci.
 (18)Kako bi naglasile obvezu Unije i njezinih država članica o pravovremenom stupanju na snagu Izmjene iz Dohe, Unija, njezine države članice i Island trebale bi ju ratificirati najkasnije do 16. veljače 2015.
 (19)Izmjenu iz Dohe treba odobriti u ime Europske unije,
 DONIJELA JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Ovime se odobrava, u ime Europske unije, Izmjena iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Konvencija”) dogovorena 8. prosinca 2012. u Dohi.
 Tekst Izmjene iz Dohe priložen je ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Unija i njezine države članice ispunjuju svoje obveze na temelju članka 3. Kyotskog protokola i Izmjene iz Dohe u skladu s obavijesti o uvjetima sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda na temelju članka 3. Kyotskog protokola („Obavijest”) navedenom u Prilogu I.
 Članak 3.
 1. Komisija priprema izvješće za olakšavanje izračuna zajedničke dodijeljene kvote Unije, njezinih država članica i Islanda i, prema tome, dodijeljene kvote Unije u skladu sa zahtjevima Kyotskog protokola, Izmjene iz Dohe i odluka donesenih na temelju njih. Komisija podnosi to izvješće Tajništvu Konvencije do 15. travnja 2015.
 2. Dodijeljene kvote država članica i Islanda jednake su razinama emisija navedenima u Obavijesti u Prilogu I. Države članice do 15. travnja 2015. Tajništvu Konvencije podnose izvješća za olakšavanje izračuna njihovih dodijeljenih kvota u skladu sa zahtjevima Kyotskog protokola, Izmjene iz Dohe i odluka donesenih na temelju njih.
 Članak 4.
 1. Predsjednik Vijeća imenuje osobu ili osobe ovlaštene za polaganje, u ime Unije, isprave o prihvaćanju kod Glavnog tajnika Ujedinjenih naroda u skladu s člankom 20. stavkom 4. i člankom 21. stavkom 7. Kyotskog protokola, zajedno s ažuriranom izjavom o nadležnosti navedenom u Prilogu II., u skladu s člankom 24. stavkom 3. Kyotskog protokola.
 2. Predsjednik Vijeća isto tako imenuje osobu ili osobe ovlaštene za prijavu Tajništvu Konvencije, u ime Unije, Obavijesti u Prilogu I. u skladu s člankom 4. stavkom 2. Kyotskog protokola.
 Članak 5.
 1. Države članice poduzimaju potrebne korake s ciljem istodobnog polaganja njihovih isprava o prihvaćanju s Unijom, ako je moguće, najkasnije do 16. veljače 2015. Prilikom polaganja svojih isprava o prihvaćanju Izmjene, države članice prijavljuju Tajništvu Konvencije, u svoje ime, Obavijest u Prilogu I. u skladu s člankom 4. stavkom 2. Kyotskog protokola.
 2. Države članice obavješćuju Komisiju najkasnije do 15. rujna 2014. o svojim odlukama o prihvaćanju Izmjene ili, s obzirom na okolnosti, o vjerojatnom datumu završetka potrebnih postupaka. Komisija u suradnji s državama članicama određuje datum za istodobno polaganje isprava o odobrenju ili prihvaćanju.
 Članak 6.
 Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Odluka 1/CMP.8 koju je donijela Konferencija stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, FCCC/KP/CMP/2012/13/Add.1
 (2)
 Odluka 2/CP.18 koju je donijela Konferencija stranaka Konvencije, st. 4. u dokumentu UNFCCC/CP/2012/8/Add.1.
 (3)
 Odluka Vijeća 2002/358/EZ od 25. travnja 2002. o odobravanju, u ime Europske zajednice, Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze, SL L 130/1, 15.5.2002., str. 1.
 (4)
 Cjeloviti tekst ove izjave nalazi se u stavku 45. Izvješća o Konferenciji stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola na osmom zasjedanju održanom u Dohi od 26. studenoga do 8. prosinca 2012., FCCC/KP/CMP/2012/13.
 (5)
 Zaključci Vijeća od 15. prosinca 2009. o Sporazumu o zajedničkom ispunjavanju obveza s Islandom u pogledu budućeg međunarodnog klimatskog sporazuma, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/111941.pdf
 (6)
 Za prvo ciljno razdoblje, bazne godine EU-a bile su kako slijedi: za ugljikov dioksid (CO2), metan (CH4 ) i didušikov oksid (N2O) sve države članice koriste 1990. kao baznu godinu, osim: Bugarske – 1988.; Mađarske – srednju vrijednost od 1985. do 1987.; Slovenije – 1986.; Poljske – 1988.; Rumunjske – 1989. Za fluorirane plinove sve države članice koriste 1995. kao baznu godinu, osim: Austrije, Francuske, Italije i Slovačke – 1990.; Rumunjske – 1989.
 (7)
 Zakonodavstvo doneseno 23. travnja 2009., uključujući Direktivu 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Direktive 2003/87/EZ u svrhu poboljšanja i proširenja sustava Zajednice za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova i Odluku br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih uz smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine, SL L 140, 5.6.2009.
 (8)
 Razlika u području primjene detaljno je objašnjena u Radnom dokumentu službi Komisije „Pripremanje cilja ograničenja ili smanjenja emisije (QELRO) na temelju Klimatsko-energetskog paketa Europske unije”, SWD(2012) 18 završna verzija od 13.2.2012.
 (9)
 Podnesak Danske i Europske komisije u ime Europske unije i njezinih država članica od 19. travnja 2012. o „Informacijama o kvantificiranim ciljevima ograničenja ili smanjenja emisija (QELRO) za drugo ciljno razdoblje prema Kyotskom protokolu”, FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1.
 (10)
 Radni dokument službi Komisije, „Ocjena utjecaja koju Komisija prilaže uz paket provedbenih mjera za ostvarenje ciljeva Europske unije vezanih uz klimatske promjene i obnovljivu energiju za godinu 2020.”, SEC(2008) 85/3, 23.1.2008; Radni dokument službi Komisije uz Komunikaciju Komisije (COM(2010) 265) „Analiza mogućnosti za prekoračenje 20 %-tnog smanjenja emisija stakleničkih plinova i procjena rizika od istjecanja ugljika Osnovne informacije i analiza”, Dijelovi I. i II., SEC(2010) 650, 25.5.2010.
 (11)
 Europska agencija za okoliš, „Godišnji inventar stakleničkih plinova Europske unije 1990. – 2011. i izvješće o inventaru 2013.” – dostava Tajništvu Konvencije, svibanj 2013.
 (12)
 Europska agencija za okoliš, „Trendovi i projekcije emisija stakleničkih plinova u Europi 2012.: praćenje napretka prema ostvarenju kyotskih ciljeva i ciljeva za 2020.”, Kopenhagen, 2012., str. 60.
 (13)
 Obavijest Glavnog tajnika Ujedinjenih naroda, koji djeluje u svojstvu depozitara, C.N.718.2012.TREATIES-XXVII.7.c (Obavijest depozitara).
 (14)
 Napomena 4., gore.
 (15)
 Odluka Komisije 2013/162/EU od 26. ožujka 2013. o utvrđivanju godišnjih emisijskih jedinica država članica za razdoblje od 2013. do 2020. u skladu s Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 90/106, 28.3.2013.
 (16)
 Člankom 3. stavkom 7.c Kyotskog protokola stranke iz Priloga B za koje su prenamjena zemljišta i šumarstvo predstavljali neto izvor emisija stakleničkih plinova 1990. dužne su, u svrhu izračuna dodijeljene kvote, u svoju baznu godinu emisija 1990. ili bazno razdoblje uključiti skupne antropogene emisije ekvivalenta CO2 iz izvorâ, umanjeno za uklanjanja pomoću odljeva, od prenamjene zemljišta u 1990..
 (17)
 Uredba (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi s klimatskim promjenama na nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke br. 280/2004/EZ, SL L 165, 18.6.2013., str. 13.–40.
 (18)
 Napomene 8. i 9., gore.
 (19)
 Odluka br. 529/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o pravilima za obračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova koji nastaju iz djelatnosti vezanih uz korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te informacijama o mjerama u vezi s tim djelatnostima, SL L 165/80 od 18.6.2013.
 (20)
 Napomena 8., gore.
 (21)
 Napomena 9., gore.
 (22)
 Stavak 9. zaključaka Vijeća od 9. ožujka 2012. o nastavnom postupanju Konferencije o klimi iz Durbana.
 (23)
 http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/data-viewers/emissions-trading-viewer.
 (24)
 Prethodna izvješća izdana su u skladu s člankom 5. Odluke 280/2004/EZ, koja je zamijenjena Uredbom o mehanizmu za praćenje.
 (25)
 Zakonodavstvo doneseno 23. travnja 2009., uključujući Direktivu 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Direktive 2003/87/EZ u svrhu poboljšanja i proširenja sustava Zajednice za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova i Odluku br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih uz smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine, SL L 140, 5.6.2009.
 (26)
 [upućivanje na bilateralni sporazum s Islandom]
 (27)
 Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja kvotama emisija stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, 25.10.2003., str. 32).
 (28)
 Odluka br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih za smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine, SL L 140, 5.6.2009., str. 136).
 (29)
 Odluka Komisije 2013/162/EU od 26. ožujka 2013. o utvrđivanju godišnjih emisijskih jedinica za razdoblje od 2013. do 2020. u skladu s Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 90/106, 28.3.2013.
 (30)
 Uredba (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke br. 280/2004/EZ (SL L 165, 18.6.2013., str. 13).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 6.11.2013.
 COM(2013) 768 final
 Ratifikacija drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime
 DODATAKPrijedloguODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 Izmjena iz Dohe Kyotskog protokola
 Članak 1.: Izmjena
 A.Prilog B Kyotskom protokolu
 Sljedeća tablica zamjenjuje tablicu iz Priloga B Protokolu:
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 Stranka
 Kvantificirana obveza ograničenja ili smanjenja emisija
 (2008. – 2012.) (postotak bazne godine ili razdoblja)
 Kvantificirana obveza ograničenja ili smanjenja emisija
 (2013. – 2020.)
 (postotak bazne godine ili razdoblja)
 Referentna godina1
 Kvantificirana obveza ograničenja ili smanjenja emisija
 (2013. – 2020.)
 (izraženo kao postotna vrijednost referentne godine)1
 Obveze za smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. (postotna vrijednost referentne godine)2
 Australija
 108
 99,5
 2000.
 98
 – 5 do – 15 % ili – 25 %3
 Austrija
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Bjelarus5*
 88
 1990.
 Ne primjenjuje se
 – 8 %
 Belgija
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Bugarska*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Hrvatska*
 95
 806
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 – 20 %/ – 30 %7
 Cipar
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Češka Republika*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Danska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Estonija*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Europska unija
 92
 804
 1990.
 Ne primjenjuje se
 – 20 %/ – 30 %7
 Finska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Francuska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Njemačka
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Grčka
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Mađarska
 94
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Island
 110
 808
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Irska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Italija
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Kazahstan*
 95
 1990.
 95
 – 7 %
 Latvija*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Lihtenštajn
 92
 84
 1990.
 84
 – 20 %/ – 30 %9
 Litva*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Luksemburg
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Malta
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Monako
 92
 78
 1990.
 78.
 – 30 %
 Nizozemska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Norveška
 101
 84
 1990.
 84.
 – 30 % do
 – 40 %10
 Poljska*
 94
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Portugal
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Rumunjska*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Slovačka*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Slovenija*
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Španjolska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Švedska
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Švicarska
 92
 84,2
 1990.
 Ne primjenjuje se
 – 20 % do
 – 30 %11
 Ukrajina*
 100
 7612
 1990.
 Ne primjenjuje se
 – 20 %
 Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske
 92
 804
 Ne primjenjuje se
 Ne primjenjuje se
 Stranka
 Kvantificirana obveza ograničenja ili smanjenja emisija (2008. – 2020.) (postotak bazne godine ili razdoblja)
 Kanada13
 94
 Japan14
 94
 Novi Zeland15
 100
 Ruska Federacija16*
 100
 Kratica: Ne primjenjuje se
 * Države koje su u postupku prelaska na tržišno gospodarstvo.
 Sve napomene u nastavku, osim napomena 1., 2. i 5. dostavljene su putem izvješća odnosnih stranaka.
 1Stranka može referentnu godinu koristiti neobavezno u vlastite svrhe kako bi svoju kvantificiranu obvezu ograničenja ili smanjenja emisija (QELRC) izrazila kao postotak emisija te godine, što nije pravno obvezujuće na temelju Kyotskog protokola, uz popis svoje obveze ili obveza QELRC u odnosu na baznu godinu u drugom i trećem stupcu ove tablice, koja ili koje su međunarodno pravno obvezujuće.
 2Dodatne informacije o tim obvezama mogu se pronaći u dokumentima FCCC/SB/2011/INF.1/Rev.1 i FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1, Add.1 1 Add.2.
 3QELRC Australije u okviru drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola u skladu je s postignućima bezuvjetnog cilja Australije od 5 posto smanjenja emisija ispod razina iz 2000. do 2020. Australija zadržava mogućnost kasnijeg pomicanja u okviru svojeg cilja za 2020. sa 5 na 15 ili 20 % ispod razina 2000., što je podložno ispunjenju određenih uvjeta. Ova referenca i dalje ima status tih obveza kako su preuzete na temelju Sporazuma iz Cancuna i ne predstavlja novu pravno obvezujuću obvezu na temelju ovog Protokola ili njegovih pridruženih pravila i načina.
 4Obveze QELRC za Europsku uniju i njezine države članice za drugo ciljno razdoblje iz Kyotskog protokola temelje se na dogovoru da će ih Europska unija i njezine države članice ispuniti zajednički u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola. Obvezama QELRC ne dovodi se u pitanje naknadna obavijest Europske unije i njezinih država članica o sporazumu o zajedničkom ispunjavanju njihovih obveza u skladu s odredbama Kyotskog protokola.
 5Dodano Prilogu B izmjenom donesenom u skladu s odlukom 10/CMP.2. Ova izmjena još nije stupila na snagu.
 6Obveze QELRC za Hrvatsku za drugo ciljno razdoblje iz Kyotskog protokola temelje se na dogovoru da će ona te QELRC ispuniti zajednički s Europskom unijom i njezinim državama članicama u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola. Slijedom toga, pristupanje Hrvatske Europskoj uniji ne utječe na njezino sudjelovanje u takvom sporazumu o zajedničkom ispunjavanju obveza u skladu s člankom 4. ili njezinu obvezu QELRC.
 7Kao dio globalnog i sveobuhvatnog sporazuma za razdoblje nakon 2012., Europska unija ponovno se poziva na svoju uvjetnu ponudu o pomicanju smanjenja emisija na 30 posto do 2020. u odnosu na razine 1990., pod uvjetom da se i druge razvijene zemlje obvežu na odgovarajuća smanjenja emisija te da zemlje u razvoju isto tako daju odgovarajući doprinos u skladu sa svojim odgovornostima i mogućnostima.
 8Obveze QELRC za Island za drugo ciljno razdoblje iz Kyotskog protokola temelje se na dogovoru da će se ispuniti zajednički s Europskom unijom i njezinim državama članicama u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola.
 9QELRC prikazan u trećem stupcu odnosi se na cilj smanjenja emisija za 20 posto do 2020. u usporedbi s razinama 1990. Lihtenštajn bi razmotrio cilj o većem smanjenju emisija od 30 posto do 2020. u usporedbi s razinama 1990 pod uvjetom da se i druge razvijene zemlje obvežu na odgovarajuća smanjenja emisija te da zemlje u razvoju koje su gospodarski naprednije isto tako daju odgovarajući doprinos u skladu sa svojim odgovornostima i mogućnostima.
 10QELRC Norveške od 84 % u skladu je s njezinim ciljem smanjenja emisija na 30 posto do 2020. u usporedbi s 1990. Ako se time može doprinijeti globalnom i sveobuhvatnom sporazumu prema kojem su stranke s velikim emisijama postigle dogovor o smanjenjima emisije u skladu s ciljem od 2° C, Norveška će se pomaknuti na razinu od 40 posto smanjenja emisija za 2020. na osnovi razina 1990.. Ova referenca zadržava status obveze preuzete na temelju Sporazuma iz Cancuna i ne predstavlja novu pravno obvezujuću obvezu na temelju ovog Protokola.
 11QELRC prikazan u trećem stupcu ove tablice odnosi se na cilj smanjenja emisija od 20 posto do 2020. u usporedbi s razinama 1990. Švicarska bi razmotrila viši cilj o smanjenju emisija od 30 posto do 2020. u usporedbi s razinama 1990. pod uvjetom da se i druge razvijene zemlje obvežu na usporediva smanjenja emisija te da zemlje u razvoju isto tako daju odgovarajući doprinos u skladu sa svojim odgovornostima i mogućnostima u skladu s ciljem od 2° C. Ova referenca i dalje ima status obveza preuzetih na temelju Sporazuma iz Cancuna i ne predstavlja novu pravno obvezujuću obvezu na temelju ovog Protokola ili njegovih pridruženih pravila i načina.
 12Treba biti potpuno prenošenje unaprijed i nema prihvaćanja bilo kakvog poništenja ili bilo kakvog ograničenja korištenja ovog zakonski stečenog državnog vlasništva.
 13Depozitar je 15. prosinca 2011. primio pisanu obavijest o povlačenju Kanade iz Kyotskog protokola. Ta će radnja stupiti na snagu za Kanadu 15. prosinca 2012.
 14U izvješću od 10. prosinca 2010. Japan je naveo da nema namjeru preuzeti obvezu drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola nakon 2012.
 15Novi Zeland ostaje stranka Kyotskog protokola. Preuzet će cilj o kvantificiranim obvezama smanjenja emisija na razini cijelog gospodarstva u skladu s Okvirnom konvencijom Ujedinjenih naroda o promjeni klime u razdoblju od 2013. do 2020.
 16U izvješću od 8. prosinca 2010. koje je tajništvo primilo 9. prosinca 2010., Ruska Federacija navela je da ne namjerava preuzeti kvantificiranu obvezu ograničenja ili smanjenja emisija za drugo ciljno razdoblje.
 B.Prilog A Kyotskom protokolu
 Popis ispod naslova „Staklenički plinovi” u Prilogu A Protokolu zamjenjuje se sljedećim popisom:
 Staklenički plinovi
 Ugljikov dioksid (CO2)
 Metan (CH4)
 Didušikov oksid (N2O)
 Fluorougljikovodici (spojevi HFC)
 Perfluorougljici (spojevi PFC)
 Sumporov heksafluorid (SF6)
 Dušikov trifluorid (NF3)
 1
 C.Članak 3. stavak 1.a
 Iza stavka 1. članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 1.a
 Stranke obuhvaćene Prilogom I., pojedinačno ili zajednički, osiguravaju da njihove skupne antropogene emisije stakleničkih plinova na popisu u Prilogu A ekvivalentne emisijama ugljikova dioksida ne prelaze dodijeljene im količine, izračunane prema njihovim kvantificiranim obvezama ograničenja i smanjenja emisija upisanima u trećem stupcu tablice u Prilogu B i u skladu s odredbama ovog članka, kako bi se njihove ukupne emisije takvih plinova smanjile za najmanje 18 posto ispod razina 1990. u ciljnom razdoblju od 2013. do 2020.
 D.Članak 3. stavak 1.b
 Iza stavka 1.a članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 1.b
 Stranka obuhvaćena Prilogom B može predložiti prilagodbu radi smanjenja postotka upisanog u treći stupac Priloga B njezine kvantificirane obveze ograničenja i smanjenja emisija upisane u treći stupac tablice u Prilogu B. O prijedlogu takve prilagodbe tajništvo obavješćuje stranke najkasnije tri mjeseca prije sastanaka Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka ovog Protokola na kojem je predložena za donošenje.
 E.Članak 3. stavak 1.c
 Iza stavka 1.b članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 1.c
 Prilagodba koju je predložila stranka obuhvaćena Prilogom I. u pogledu povećanja ambicije njezine kvantificirane obveze ograničenja i smanjenja emisija u skladu s člankom 3. stavkom 1.b smatra se donesenom od strane Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka ovog Protokola ako više od tri četvrtine stranaka koje su nazočne i glasaju ne uloži prigovor. O donesenoj prilagodbi tajništvo obavješćuje depozitara, koji to priopćenje prosljeđuje svim strankama, te ona stupa na snagu 1. siječnja godine koja slijedi nakon godine u kojoj je depozitar proslijedio priopćenje. Takve su prilagodbe obvezujuće za stranke.
 F.Članak 3. stavak 7.a
 Iza stavka 7. članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 7.a
 U drugom ciljnom razdoblju kvantificiranih obveza ograničenja i smanjenja emisija, od 2013. do 2020., dodijeljene kvote za svaku stranku obuhvaćenu Prilogom I. jednake su postotku upisanom za to u trećem stupcu tablice u Prilogu B njezinih skupnih antropogenih emisija stakleničkih plinova 1990. navedenih u Prilogu A ekvivalentnih emisijama ugljikova dioksida, ili bazne godine ili razdoblja utvrđenog u skladu s prethodnim stavkom 5., pomnoženo s 8. Stranke obuhvaćene Prilogom B za koje su prenamjena zemljišta i šumarstvo predstavljali neto izvor emisija stakleničkih plinova 1990. u svoju baznu godinu emisija 1990. ili razdoblje uključuju skupne antropogene emisije ekvivalenta CO2 iz izvorâ, umanjeno za uklanjanja pomoću odljeva 1990. od prenamjene zemljišta u svrhu izračuna njihove dodijeljene kvote.
 G.Članak 3. stavak 7.b
 Iza stavka 7. članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 7.b Svaka pozitivna razlika između dodijeljene kvote drugog ciljnog razdoblja za stranku obuhvaćenu Prilogom I. i prosječnih godišnjih emisija za prve tri godine prethodnog ciljnog razdoblja pomnoženo s osam prenosi se na račun za poništavanje te stranke.
 H.Članak 3. stavak 8.
 U stavku 8. članka 3. Protokola, riječi:
 izračun na koji se odnosi gornji stavak 7.
 zamjenjuju se riječima:
 izračuna na koje se odnose gornji stavci 7. i 7.a
 I.Članak 3. stavak 8.a
 Iza stavka 8. članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 8.a
 Svaka Stranka obuhvaćena Prilogom I. može koristiti 1995. ili 2000. kao baznu godinu za dušikov trifluorid u svrhe izračuna iz prethodno navedenog stavka 7.a.
 I.Članak 3. stavci 12.a i b
 Iza stavka 12. članka 3. Protokola umeće se sljedeći stavak:
 12.a
 Sve jedinice dobivene mehanizmima temeljenim na tržišnim odnosima koji se trebaju uspostaviti na temelju Konvencije ili njezinih instrumenata stranke obuhvaćene Prilogom I. mogu koristiti kako bi si pomogle u postizanju usklađenosti sa svojim kvantificiranim obvezama ograničenja i smanjenja emisija iz članka 3. Sve jedinice koje stranka stekne od druge stranke Konvencije dodaju se dodijeljenoj kvoti stranke koja ih stječe i oduzimaju od količine jedinica stranke koja ih prenosi.
 12.b
 ,Ako jedinice iz odobrenih djelatnosti na temelju mehanizama temeljenih na tržišnim odnosima iz prethodno navedenog stavka 12. stranke obuhvaćene Prilogom I. koriste kako bi si pomogle u postizanju usklađenosti sa svojim kvantificiranim obvezama ograničenja i smanjenja emisija iz članka 3., Konferencija stranaka koja služi kao sastanak stranaka Protokola osigurava da se jedan udio u tim jedinicama koristi za pokrivanje administrativnih troškova, te za pomoć strankama zemalja u razvoju koje su posebno osjetljive na negativne utjecaje klimatskih promjena da podmire troškove prilagodbe ako su te jedinice stečene na temelju članka 17.
 K.Članak 4. stavak 2.
 Na kraju prve rečenice stavka 2. članka 4. Protokola dodaju se sljedeće riječi:
 , ili na dan polaganja njihovih isprava o prihvaćanju ili bilo kakve izmjene Priloga B u skladu s člankom 3. stavkom 9.
 L.Članak 4. stavak 3.
 U stavku 3. članka 4. Protokola, riječi:
 stavku 7.
 zamjenjuju se s:
 na koji se odnosi
 Članak 2.: Stupanje na snagu
 Ova Izmjena stupa na snagu u skladu s člancima 20. i 21. Kyotskog protokola.
 (1)
 1Primjenjuje se samo od početka drugog ciljnog razdoblja.
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 6.11.2013.
 COM(2013) 768 final
 Ratifikacija drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime
 PRILOG
 PrijedloguODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 PRILOG
 Prijedlogu
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 Obavijest o uvjetima sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda na temelju članka 3. Kyotskog protokola
 1.Članovi sporazuma
 Europska unija, njezine države članice i Republika Irska članovi su ovog sporazuma („članovi”). Sadašnje države članice Europske unije su sljedeće države:
 Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Republika Hrvatska, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska te Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske.
 Island sudjeluje u ovom sporazumu u skladu sa sporazumom s Islandom o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda u drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime [umetnuti upućivanje nakon sklapanja sporazuma].
 2.Zajedničko ispunjavanje obveza u skladu s člankom 3. Kyotskog protokola
 U skladu s člankom 4. stavkom 1. Kyotskog protokola, članovi će ispuniti svoje obveze iz njegova članka 3. kako slijedi:
 –Članovi zajednički osiguravaju da u državama članicama i Islandu kombinirani zbroj skupnih antropogenih emisija stakleničkih plinova ekvivalentnih emisijama ugljikova dioksida navedenih u Prilogu A Kyotskom protokolu ne prelazi njihovu zajedničku dodijeljenu kvotu. Ta se kvota računa u skladu s kvantificiranom obvezom ograničenja i smanjenja emisija navedenoj u trećem stupcu tablice iz Priloga B Kyotskom protokolu i u skladu s odredbama njegova članka 3.
 –Primjena članka 3. stavka 1. Kyotskog protokola na emisije stakleničkih plinova iz zrakoplovstva i pomorskog prometa za države članice i Island temelji se na pristupu Konvencije prema kojem su u ciljeve članica uključene samo emisije iz nacionalnih letova i nacionalnog pomorskog prometa. Pristup Europske unije u okviru drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola ostaje isti kao i za prvo ciljno razdoblje, s obzirom na nedostatak napretka od donošenja Odluke 2/CP.3 u pripisivanju tih emisija ciljevima stranaka. Time se ne dovodi u pitanje strogost obveza Europske unije iz klimatsko - energetskog paketa, koji ostaje neizmijenjen. Isto tako ne dovodi se u pitanje potreba za poduzimanjem mjera koje se donose u pogledu emisija tih plinova iz goriva u zrakoplovstvu i pomorstvu.
 –Svaki član može povećati svoju razinu ambicije prijenosom jedinica dodijeljene kvote, jedinica smanjenja emisija ili ovjerenih jedinica smanjenja emisija na računu za poništavanje uspostavljenom u njezinom nacionalnom registru. Članovi zajednički dostavljaju informacije propisane stavkom 9. odluke 1/CMP.8 i zajednički podnose sve prijedloge u smislu članka 3. stavaka 1.c i 1.d Protokola.
 –Članovi i dalje primjenjuju članak 3. stavke 3. i 4. Protokola i odluke koje su na temelju njih pojedinačno dogovorene.
 –Kombinirane emisije bazne godine članova jednake su iznosu emisija u odgovarajućim baznim godinama primjenjivim na svaku državu članicu i Island.
 –Ako su prenamjena zemljišta i šumarstvo činili neto izvor stakleničkih plinova 1990. za neku od država članica ili Island, taj će član, u skladu s člankom 3. stavkom 7.a Protokola u svoju baznu godinu emisija 1990. ili razdoblje uključiti skupne antropogene emisije stakleničkih plinova ekvivalentne ugljikovu dioksidu iz izvorâ, umanjene za uklanjanja pomoću odljeva 1990. iz prenamjene zemljišta u svrhu izračuna zajedničke dodijeljene kvote članova utvrđene u skladu s člankom 3. stavcima 7.a, 8. i 8.a Protokola.
 –Izračun u skladu s člankom 3. stavkom 7.b Protokola primjenjuje se na zajedničku dodijeljenu kvotu u drugom ciljnom razdoblju za članove utvrđenu u skladu s člankom 3. stavcima 7.a, 8. i 8.a Protokola i na zbroj prosječnih godišnjih emisija članova za prve tri godine prvog ciljnog razdoblja, pomnoženo s osam.
 3.Razine emisije dodijeljene članovima sporazuma
 Zajednička kvantificirana obveza ograničenja i smanjenja emisija za članove navedene u trećem stupcu u Prilogu B Kyotskom protokolu za članove jest 80 %. Zajednička dodijeljena kvota članova utvrdit će se u skladu s člankom 3. stavcima 7.a, 8. i 8.a Protokola, a izračun će olakšati izvješće koje podnosi Europska unija u skladu sa stavkom 2. odluke 2/CMP.8.
 Razine emisije članova su kako slijedi:
 –Razina emisije za Europsku uniju razlika je između zajedničke dodijeljene kvote članova i zbroja razina emisije država članica i Islanda. Njezin izračun olakšat će se izvješćem koje se podnosi u skladu sa stavkom 2. odluke 2/CMP.8.
 –Predmetne razine emisije država članica i Islanda u skladu s člankom 4. stavcima 1. i 5. Protokola zbroj su njihovih odgovarajućih kvota navedenih u tablici 1. i rezultatâ primjene članka 3. stavka 7.a Protokola za tu državu članicu ili Island.
 Dodijeljene kvote članova jednake su njihovim razinama emisije.
 Dodijeljenom kvotom Europske unije obuhvaćene su emisije stakleničkih plinova u okviru sustava trgovanja emisijama Europske unije, u kojem sudjeluju njezine države članice i Island, u mjeri u kojoj su te emisije obuhvaćene Protokolom. Odgovarajućim dodijeljenim kvotama država članica i Islanda obuhvaćene su emisije stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja pomoću odljeva u svakoj državi članici i Islandu iz izvora i odljeva koji nisu obuhvaćeni sustavom Europske unije za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova. Time su obuhvaćene sve emisije iz izvora i uklanjanja pomoću odljeva obuhvaćeni člankom 3. stavcima 3. i 4. Protokola te sve emisije dušikova trifluorida (NF3) u okviru Protokola.
 Članovi sporazuma zasebno izvješćuju o emisijama iz izvora i uklanjanjima pomoću odljeva obuhvaćenima njihovim dodijeljenim kvotama.
 Tablica 1.: Razine emisija država članica i Islanda (prije primjene članka 3. stavka 7.a)
 Belgija
 584 228 513
 Bugarska
 222 945 983
 Češka Republika
 520 515 203
 Danska
 269 321 526
 Njemačka
 3 592 699 888
 Estonija
 51 056 976
 Irska
 343 467 221
 Grčka
 480 791 166
 Španjolska
 1 766 877 232
 Francuska
 3 014 714 832
 Hrvatska
 162 271 086
 Italija
 2 410 291 421
 Cipar
 47 450 128
 Latvija
 76 633 439
 Litva
 113 600 821
 Luksemburg
 70 736 832
 Mađarska
 434 486 280
 Malta
 9 299 769
 Nizozemska
 919 963 374
 Austrija
 405 712 317
 Poljska
 1 583 938 824
 Portugal
 402 210 711
 Rumunjska
 656 059 490
 Slovenija
 99 425 782
 Slovačka
 202 268 939
 Finska
 240 544 599
 Švedska
 315 554 578
 Ujedinjena Kraljevina
 2 743 362 625
 Island
 [vrijednost će se utvrditi u sporazumu s Islandom]
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 6.11.2013.
 COM(2013) 768 final
 Ratifikacija drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime
 PRILOG
 Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i o zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 PRILOG
 Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i o zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze
 Izjava Unije dana u skladu s člankom 24. stavkom 3. Protokola
 Države članice Europske unije trenutačno su sljedeće države: Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Republika Hrvatska, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske.
 Europska unija izjavljuje da je, u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegovim člankom 192. stavkom 1. i člankom 191., nadležna sklapati međunarodne sporazume i provoditi obveze koje iz njih proizlaze, a kojima se pridonosi ostvarivanju sljedećih ciljeva:
 –očuvanje, zaštita i poboljšanje kvalitete okoliša;
 –zaštita zdravlja ljudi;
 –razborito i racionalno korištenje prirodnih resursa;
 –promicanje, na međunarodnoj razini, mjera za rješavanje regionalnih i globalnih problema vezanih uz okoliš, a posebno za borbu protiv klimatskih promjena.
 Europska unija izjavljuje da će svoju kvantificiranu obvezu smanjenja emisija za drugo ciljno razdoblje na temelju Kyotskog protokola (2013. – 2020.) ispuniti djelovanjem Unije i njezinih država članica u okviru njihovih nadležnosti. Pravno obvezujući instrumenti za provedbu njezine obveze, koji obuhvaćaju pitanja uređena Protokolom kako je izmijenjen Izmjenom iz Dohe, već su na snazi.
 Europska unija nastavit će redovito dostavljati informacije o relevantnim pravnim instrumentima Europske unije u okviru dopunskih informacija u svojem nacionalnom izvješću, koje dostavlja u skladu s člankom 12. Konvencije kao dokaz poštovanja obveza iz Kyotskog protokola u skladu s njegovim člankom 7. stavkom 2. i pripadajućim smjernicama.


type: other

text:
Carakemp s.r.o. Cheb IČO 01569082 kontakty
 Carakemp s.r.o. Cheb IČO: 01569082
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Carakemp s.r.o., která sídlí v obci Cheb a bylo jí přiděleno IČO 01569082.
 Výpis obsahuje aktuální i historická data z obchodního rejstříku (Justice.cz) včetně sbírky listin a živnostenského rejstříku (RŽP). Pokud firma Carakemp s.r.o. má i datovou schránku, pak zde naleznete i údaje o její datové schránce.
 Firma s názvem Carakemp s.r.o. se sídlem v obci Cheb byla založena v roce 2013. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob. Společnost podniká v oboru Hostinská činnost a Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona .
 Základní údaje o Carakemp s.r.o. IČO: 01569082
 Krajský soud v Plzni 25.4.2013
 C 28583
 01569082
 Carakemp s.r.o.
 4jrt63v
 Kontakty na Carakemp s.r.o. IČO: 01569082
 Všebořská 211 , 350 02 Cheb Česká republika
 Všebořská 211/51, Podhrad, 350 02 Cheb 25.7.2014
 Dřenice č.ev. 402 , 350 02 Cheb Česká republika
 Dřenice č.ev. 402, 350 02 Cheb 25.4.2013 - 25.7.2014
 Všebořská 211/51, Cheb 350 02
 Všebořská 211/51, Podhrad, 35002 Cheb
 Obory činností Carakemp s.r.o. IČO: 01569082
 Vedení firmy Carakemp s.r.o. IČO: 01569082
 Václav Pospíchal 25.4.2013
 Dvořákova 2218 , 350 02 Cheb Česká republika
 Dvořákova 2218/5, 350 02 Cheb
 Ivana Pospíchalová 25.4.2013
 Vlastníci firmy Carakemp s.r.o. IČO: 01569082
 zakladni 2 Kč - 25.7.2014
 zakladni 200 000 Kč - 25.4.2013 - 25.7.2014
 Sbírka Listin Carakemp s.r.o. IČO: 01569082
 C 28583/SL 5 účetní závěrka [2014] Krajský soud v Plzni 31.3.2015 1.4.2015 3.9.2015 14
 C 28583/SL 4 účetní závěrka [2013] Krajský soud v Plzni 28.3.2014 31.3.2015 3.9.2015 14
 C 28583/SL 3 zakladatelské dokumenty Společenská smlouva ÚZ Krajský soud v Plzni 16.7.2014 18.7.2014 3.9.2014 3
 C 28583/SL 2 notářský zápis NZ 113/2014 Krajský soud v Plzni 21.5.2014 18.7.2014 3.9.2014 5
 C 28583/SL 1 notářský zápis Nz 45/2013 + spol. smlouva Krajský soud v Plzni 8.3.2013 28.3.2013 25.4.2013 6
 Hodnocení Carakemp s.r.o.
 Výpis dat pro firmu Carakemp s.r.o. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy Carakemp s.r.o., 1569082 na obchodním rejstříku
 výpis firmy Carakemp s.r.o., 1569082 na živnostenském rejstříku
 výpis firmy Carakemp s.r.o., 1569082 na Datových schránkách
 Carakemp s.r.o. - 01569082 - Cheb , Všebořská 211/51
 Bc. Martin Szymurda - 04323521 - Uherský Ostroh, Drahová695
 Ing. Jan Steklík - DANIEL - 60483253 - Choustník 14
 Mgr. Jaroslav Pavelka, Ph. D. - 87329468 - Čerňovice 238
 Inkasní a kapitálová společnost s.r.o. - 29107920 - Plzeň, Šafaříkovy sady2455
 Pavel Hartman - 67272215 - Davle, Na Plazech99
 Martina Pospíšilová - 72046775 - Mělník, Českobratrská363/26
 Jaroslav Mika - 68372493 - Praha, V průčelí1652/6
 MUDr. Bc. Martin Šimša - 70038627 - Praha, Koněvova2368/187
 Petr Capyk - 60364807 - Silůvky, Pod Lipami173
 Oldřich Chvála - 46593225 - Přerov, tř. 17. listopadu291/24
 Zámečnictví Urban s.r.o. - 29156572 - Hrádek, Odolenov
 KNOBEL s.r.o. - 25569121 - Uherské Hradiště, Okružní719
 Lucie Škárková - 47881941 - Brno, Vinohrady486/18
 Libor Ščotka - 73070254 - Přerov, Interbrigadistů160/7
 Sabina Bártová - 71552596 - Kly 243
 Oblastní muzeum v Lounech, příspěvková organizace - 00360716 - Louny, Pivovarská28
 Tereza Rajská
 František Malata
 Matěj Okénka
 Marcela Bakalíková
 Naděžda Pacaya Gómezová Blechová
 Na Třepince 624, Lomnice nad Lužnicí 37816
 Masarykovo náměstí 1665/8, Šlapanice 66451
 31, Pulečný 46802


text:
Conseil d'Etat, 7 /10 SSR, du 9 décembre 1994, 149545 149546, mentionné aux tables du recueil Lebon | Legifrance
 Vous êtes dans : Accueil> Recherche simple dans la jurisprudence administrative> Conseil d'Etat, 7 /10 SSR, du 9 décembre 1994, 149545 149546, mentionné aux tables du recueil Lebon
 Conseil d'Etat, 7 /10 SSR, du 9 décembre 1994, 149545 149546, mentionné aux tables du recueil Lebon
 N° 149545 149546
 Mme Pécresse, rapporteur
 M. Fratacci, commissaire du gouvernement
 lecture du vendredi 9 décembre 1994
 Vu 1°), sous le n° 149 545, la requête sommaire et le mémoire complémentaire, enregistrés les 2 juillet 1993 et 24 août 1993 au secrétariat du Contentieux du Conseil d'Etat, présentés par l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE dont le siège est ..., représentée par son président en exercice ; l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE demande que le Conseil d'Etat annule l'arrêté du ministre d'état, des affaires sociales de la santé et de la ville en date du 20 avril 1993 relatif à l'agrément de certains accords de travail applicables dans les établissements sanitaires et sociaux à but non lucratif, en tant que cet arrêté porte agrément d'un avenant du 16 février 1993 à la convention collective du 31 octobre 1951, d'une part, et d'un avenant du 12 mars 1992 à la convention collective du 15 mars 1966, d'autre part ;
 Vu 2°), sous le n° 149 546, la requête sommaire et le mémoire complémentaire, enregistrés les 2 juillet 1993 et 24 août 1993 au secrétariat du Contentieux du Conseil d'Etat, présentés par l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE dont le siège est ... ; l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE demande que le Conseil d'Etat annule l'arrêté du ministre d'Etat, ministre des affaires sociales et de la ville et du ministre délégué à la santé en date du 14 mai 1993 relatif à l'agrément de l'avenant du 12 mars 1992 à la convention collective du 15 mars 1966 ;Vu les autres pièces des dossiers ;
 Vu la loi n° 75-535 du 30 juin 1975, modifiée par la loi n° 86-17 du 6 janvier 1986 ;
 Vu le décret n° 77-1113 du 30 septembre 1977, modifié par le décret n° 82-1040 du 7 décembre 1982 et par le décret n° 88-248 du 14 mars 1988 ;
 - les observations de la SCP Lyon-Caen, Fabiani, Thiriez, avocat de la Fédération des établissements hospitaliers et d'assistance privés à but non lucratif (FEHAP) et de Me Goutet, avocat du Syndicat national des associations pour la sauvegarde de l'enfant à l'adulte,
 Considérant que les deux requêtes de l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE présentent à juger des questions liées ; qu'il y a lieu de les joindre pour statuer par une seule décision ;
 Sur la recevabilité des interventions :
 Considérant que la fédération des établissements hospitaliers et d'assistance privés à but non lucratif a intérêt au maintien de l'arrêté du ministre d'Etat, ministre des affaires sociales, de la santé et de la ville en date du 20 avril 1993 en tant que cet arrêté porte agrément de l'avenant n° 93-03 du 16 février 1993 à la convention collective du 31 octobre 1951 ; que le syndicat national des associations pour la sauvegarde de l'enfant à l'adulte a intérêt au maintien du même arrêté en tant que celui-ci, modifié par un arrêté du ministre d'Etat, ministre des affaires sociales et de la ville et du ministre délégué à la santé en date du 14 mai 1993, porte agrément de l'avenant n° 235 du 12 mars 1992 à la convention collective du 15 mars 1966 ; qu'ainsi, les interventions de ces deux groupements sont recevables ;
 Considérant qu'aux termes de l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 relative aux institutions sociales et médico-sociales, modifié par la loi du 6 janvier 1986 : "Les conventions collectives de travail, conventions d'entreprise ou d'établissement et accords de retraite applicables aux salariés des établissements ou services à caractère social ou sanitaire à but non lucratif dont les dépenses de fonctionnement sont, en vertu de dispositions législatives ou réglementaires, supportées, en tout ou partie, directement ou indirectement, soit par des personnes morales de droit public, soit par des organismes de sécurité sociale, ne prennent effet qu'après agrément donné par le ministre compétent après avis d'une commission où sont représentés des élus locauxet dans les conditions fixées par voie réglementaire" ; qu'aux termes de l'article 1er du décret du 30 septembre 1977, pris pour application de ces prescriptions législatives, modifié par les décrets des 7 décembre 1982 et du 14 mars 1988, les conventions et accords "ne prennent effet qu'après agrément du ministre chargé de la santé et de l'action sociale" ;
 Considérant, d'une part, qu'en vertu des dispositions de l'article 3 du décret du 30 septembre 1977, les conventions et accords mentionnés à l'article 1er de ce décret "sont réputés agréés si, dans le délai de deux mois à compter de la date du récépissé des dépôts ou d'envoi délivré par le ministre compétent, une décision portant refus d'agrément n'a pas été notifiée à leurs signataires" ; que, si le ministre des affaires sociales et de l'intégration et le ministre de la santé et de l'action humanitaire avaient, par un arrêté du 5 août 1992, refusé d'agréer l'avenant du 12 mars 1992, les dispositions réglementaires précitées ne faisaient pas obstacle à ce que, même après l'expiration du délai qu'elles prévoient, les ministres compétents accordent leur agrément à cet avenant ; qu'ainsi, le moyen tiré par l'association requérante d'une prétendue méconnaissance des dispositions de l'article 3 du décret du 30 septembre 1977 doit être écarté ;
 Considérant, d'autre part, que la décision refusant d'agréer l'une des conventions ou l'un des accords mentionnés à l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 ne présente pas le caractère d'un acte créateur de droits ; que, par suite, l'association requérante n'est pas fondée à soutenir que les arrêtés attaqués méconnaîtraient de prétendus droits acquis nés de l'arrêté du 5 août 1992 ;
 Considérant, enfin, que l'effet de la décision agréant une convention ou un accord relevant des prescriptions de l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 rétroagit légalement à la date de la signature de cette convention ou de cet accord ; qu'aucune disposition législative ou réglementaire, ni aucun principe général ne s'oppose à ce que les ministres compétents agréent une convention ou un accord dont certaines stipulations doivent entrer en application à une date antérieure à la signature de cet acte ; qu'ainsi, le moyen tiré de ce que les arrêtés attaqués seraient entachés d'une rétroactivité illégale doit être écarté ;
 Considérant qu'il résulte de ce qui précède, et sans qu'il soit besoin d'examiner les fins de non-recevoir opposées par le syndicat national des associations pour la sauvegarde de l'enfant à l'adulte, que l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE n'est pas fondée à demander l'annulation des arrêtés des 20 avril et du 14 mai 1993 ;
 Considérant que, dans les circonstances de l'espèce, il y a lieu de condamner l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE, sur le fondement des dispositions de l'article 75-I de la loi du 10 juillet 1991, à verser la somme de 11 860 F à la Fédération des établissements hospitaliers et d'assistance privés à but non lucratif, pour les frais exposés par ce groupement et non compris dans les dépens ;
 Article 1er : Les interventions de la Fédération des établissements hospitaliers et d'assistance privés à but non lucratif et du syndicat national des associations pour la sauvegarde de l'enfant à l'adulte sont admises.
 Article 2 : Les requêtes de l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS X... FRANCE sont rejetées.
 Article 3 : L'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE est condamnée à verser la somme de 11 860 F à la Fédération des établissements hospitaliers et d'assistance privés à but non lucratif.
 Article 4 : La présente décision sera notifiée à l'ASSEMBLEE DES PRESIDENTS DES CONSEILS GENERAUX DE FRANCE, à la Fédération des établissements hospitaliers et d'assistance privés à but non lucratif, au syndicat national des associations pour la sauvegarde de l'enfant à l'adulte et au ministre d'Etat, ministre des affaires sociales, de la santé et de la ville.
 Abstrats : 01-01-06-02-02 ACTES LEGISLATIFS ET ADMINISTRATIFS - DIFFERENTES CATEGORIES D'ACTES - ACTES ADMINISTRATIFS - CLASSIFICATION - ACTES INDIVIDUELS OU COLLECTIFS - ACTES NON CREATEURS DE DROITS -Refus ministériel d'agréer une convention ou un accord applicable aux salariés d'établissements ou services sanitaires ou sociaux (article 16 de la loi n° 75-535 du 30 juin 1975 modifié par la loi n° 86-17 du 6 janvier 1986).
 01-08-02-01 ACTES LEGISLATIFS ET ADMINISTRATIFS - APPLICATION DANS LE TEMPS - RETROACTIVITE - RETROACTIVITE LEGALE -Conventions et accords applicables aux salariés des établissements ou services sociaux ou médico-sociaux (article 16 de la loi n° 75-535 du 30 juin 1975 modifiée par la loi n° 86-17 du 6 janvier 1986) - A) Rétroactivité légale de l'agrément à la date de la signature de la convention - B) Rétroactivité légale de certaines clauses de la convention.
 04-03-01 AIDE SOCIALE - INSTITUTIONS SOCIALES ET MEDICO-SOCIALES - ETABLISSEMENTS - QUESTIONS COMMUNES -Agrément ministériel des conventions et accords applicables aux salariés de ces établissements ou services (article 16 de la loi n° 75-535 du 30 juin 1975 modifiée par la loi n° 86-17 du 6 janvier 1986) - A) Refus d'agrément - Acte non créateur de droits - B) Effets de l'agrément - Rétroactivité à la date de signature de la convention - C) Caractère rétroactif de la convention - Légalité.
 Résumé : 01-01-06-02-02 Le refus d'agréer l'une des conventions ou l'un des accords mentionnés à l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 ne présente pas le caractère d'un acte créateur de droits.
 01-08-02-01 L'effet de la décision agréant une convention ou un accord relevant des prescriptions de l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 rétroagit légalement à la date de la signature de cette convention ou de cet accord. Aucune disposition législative ou réglementaire, ni aucun principe général ne s'oppose à ce que les ministres compétents agréent une convention ou un accord dont certaines stipulations doivent entrer en application à une date antérieure à la signature de cet acte.
 04-03-01 a) Le refus d'agréer l'une des conventions ou l'un des accords mentionnés à l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 ne présente pas le caractère d'un acte créateur de droits. b) L'effet de la décision agréant une convention ou un accord relevant des prescriptions de l'article 16 de la loi du 30 juin 1975 rétroagit légalement à la date de la signature de cette convention ou de cet accord. c) Aucune disposition législative ou réglementaire, ni aucun principe général ne s'oppose à ce que les ministres compétents agréent une convention ou un accord dont certaines stipulations doivent entrer en application à une date antérieure à la signature de cet acte.


text:
Toen een gescheiden man en vrouw elkaar tegenkwamen, zijn zij gaan samenwonen. Beiden waren daarvoor gehuwd geweest. Alleen de man had kinderen en een langjarige alimentatieverplichting jegens zijn eerste echtgenote. Zij hielden van elkaar en wilden dolgraag met elkaar trouwen. Alleen .....de alimentatieverplichting van de man jegens zijn eerste echtgenote ervoeren beide partijen als emotioneel belastend. De vrouw gaf te kennen dat zij nimmer partneralimentatie van de man zou vragen. Zij kon goed voor zichzelf zorgen. Daarom kwamen de beide geliefden met elkaar overeen dat zij over en weer in hun huwelijkse voorwaarden iedere vorm van partneralimentatie zouden uitsluiten. De notaris (altijd de voorzichtigheid zelve) liet bij het sluiten van de huwelijkse voorwaarden nog aan beiden weten, dat hij niet kon garanderen dat het nihilbeding inzake partneralimentatie door de rechter wordt aanvaard. Desalniettemin hebben beide partijen welbewust en goed voorgelicht het nihilbeding in de huwelijkse voorwaarden geaccepteerd.
 Na een aantal gelukkige jaren diende de vrouw begin januari 2015 een echtscheidingsverzoek in. Alsof er niets was afgesproken, vroeg zij om vaststelling partneralimentatie. De man verweerde zich: afspraak is toch afspraak! De Rechtbank Rotterdam oordeelde op 2 december 2015 (RFR 2016/39) en het Gerechtshof Den Haag op 18 januari 2017 (nog niet gepubliceerd), dat een in de huwelijkse voorwaarden overeengekomen nihilbeding partneralimentatie nietig is. Daarvoor beriep het Gerechtshof Den Haag zich op twee arresten van de Hoge Raad van 18 mei 1979 (ECLI:1979:AC6583 en NJ 1980/5) en 7 maart 1980 (ECLI:1980:AB7449 en NJ 1980/363). Toen heeft de Hoge Raad geoordeeld dat op het in de huwelijkse voorwaarden omschreven nihilbeding art. 1:158 BW niet van toepassing is. In dat artikel staat dat echtgenoten vóór of na de beschikking tot echtscheiding bij overeenkomst kunnen bepalen of en zo ja tot welk bedrag, de één na de echtscheiding tegenover de ander verplicht is alimentatie te betalen. Let wel: daarbij was alleen een nihilbeding aan de orde. De Hoge Raad heeft niets gezegd over een regulering van alimentatie bij huwelijkse voorwaarden. Voor 1980 waren notariële schrijvers het er in Nederland met elkaar over eens, dat het toekomstige echtelieden vrij staat in hun huwelijkse voorwaarden de alimentatieverplichting te reguleren. Ook bestond er overeenstemming over het feit dat toekomstige echtelieden in hun huwelijkse voorwaarden ten aanzien van hun alimentatieverplichting een nihilbeding kunnen opnemen. Discussie bestond echter over de vraag of zij in hun huwelijkse voorwaarden ook een niet-wijzigingsbeding als bedoeld in art. 1:159 lid 2 BW kunnen opnemen. T.R. Hidma (WPNR 1979/5492) vond dat dit kan, maar G.T. de Jong (eveneens WPNR 1979/5492) vond van niet. De Hoge Raad gaf in bovenvermelde uitspraken mevrouw De Jong gelijk:
 “Bij het maken van de in art. 158 vervatte uitzondering hebben aan de wetgever uitsluitend voor ogen gestaan overeenkomsten door echtelieden tijdens hun huwelijk aangegaan met het oog op een voorgenomen scheiding. (...) Het blijkt tevens uit het bepaalde in het tweede lid van art. 159 boek 1 .....”
 Wat heeft de Hoge Raad derhalve geoordeeld? Niet dat een voorhuwelijkse alimentatieovereenkomst op grond van art. 1:400 lid 2 BW nietig is. Evenmin oordeelde de Hoge Raad dat toekomstige echtelieden in hun huwelijkse voorwaarden geen nihilbeding zouden mogen opnemen. Wel besliste ons hoogste rechtscollege dat op een voorhuwelijkse alimentatieovereenkomst art. 1:158 BW niet van toepassing is en dat daarmee de regeling van art. 1:159 lid 2 BW voor dergelijke overeenkomsten evenmin geldt. Mijn conclusie is daarom dat er op grond van de uitspraken van de Hoge Raad niets op tegen is in huwelijkse voorwaarden de toekomstige alimentatieverplichting te reguleren, hetgeen ook kan zijn: op nihil stellen.
 Daar denken de Rechtbank Rotterdam en het Gerechtshof Den Haag anders over. Zij oordeelden dat een voorhuwelijkse alimentatieovereenkomst op grond van art. 1:400 lid 2 BW nietig is. Die visie is in de juridische literatuur ook wel (maar ten onrechte!) aan de Hoge Raad toegeschreven. Dit heb ik in mijn WPNR-artikel van 8 maart 2014/7009 gemotiveerd betwist. Ik heb daartoe aangevoerd dat de Hoge Raad in 1979 en 1980 met geen woord heeft gerept over nietigheid van voorhuwelijkse alimentatieovereenkomsten wegens strijd met art. 1:400 lid 2 BW. Ook heb ik aangevoerd dat genoemd artikel betrekking heeft op kinderalimentatie, maar niet op partneralimentatie. De artikelen 1:392 tot en met 400 BW gaan immers slechts over kinderalimentatie. Pas vanaf art. 1:401 BW gelden de regels ook voor partneralimentatie. Dat is overigens ook zichtbaar in art. 1:400 lid 2 BW, waarin staat dat overeenkomsten waarbij van het volgens de wet verschuldigde levensonderhoud wordt afgezien, nietig zijn. Partneralimentatie is niet “volgens de wet verschuldigd”. Kijk maar in art. 1:157 BW. Kinderalimentatie is wel volgens de wet verschuldigd. En wat stelt het Gerechtshof Den Haag over art. 1:400 lid 2 BW in relatie tot een voorhuwelijkse alimentatieovereenkomst? Art. 1:400 lid 2 BW gaat ook over ex-echtgenoten, want in art. 1:400 lid 1 BW wordt ook over een echtgenoot gesproken. Ja: maar pas vanaf 1 maart 1999, toen in art. 1:400 lid 1 BW moest worden aangegeven dat kinderalimentatie voorrang heeft boven partneralimentatie. Daaraan kan toch geen argument worden ontleend dat art. 1:400 lid 2 BW ook voor partneralimentaties zou gelden?
 A.H.N. Stollenwerck (“Nihilbeding partneralimentatie in huwelijkse voorwaarden, een goed idee?”, ftV januari 2017/1) en het Gerechtshof Den Haag (18 januari 2017) draaien de klok niet ver genoeg terug. Veertig jaar geleden was in de notariële literatuur onomstreden dat aanstaande echtelieden bij huwelijkse voorwaarden hun toekomstige alimentatieverplichting kunnen reguleren. Ondanks het feit dat de Hoge Raad dat heeft niet heeft verboden (de Hoge Raad zegt slechts dat een voorhuwelijkse alimentatieovereenkomst geen regeling is als bedoeld in art. 1:158 en 159 BW) leiden de visie van Stollenwerck en het Gerechtshof Den Haag ertoe, dat toekomstige echtelieden niet langer de vrijheid hebben zelf te beslissen over de vraag of zij in de toekomst al dan niet een alimentatieverplichting hebben. Deugdelijke juridische argumenten worden naar mijn mening daarvoor niet gegeven.


type: contracts

text:
 25.11.2004
 EN
 Official Journal of the European Union
 L 349/23
 DECISION OF THE EEA JOINT COMMITTEE
 No 69/2004
 of 8 June 2004
 amending Annex I (Veterinary and phytosanitary matters) to the EEA Agreement
 THE EEA JOINT COMMITTEE,
 Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as amended by the Protocol adjusting the Agreement on the European Economic Area, hereinafter referred to as ‘the Agreement’, and in particular 98 thereof,
 Whereas:
 (1)
 Annex I to the Agreement was amended by the Agreement on the participation of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Hungary, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic in the European Economic Area signed on 14 October 2003 in Luxembourg (1).
 (2)
 Commission Decision 2004/205/EC of 1 March 2004 laying down transitional measures for intra-Community trade in semen, ova and embryos of the bovine, porcine, ovine, caprine and equine species obtained in the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia (2) is to be incorporated into the Agreement.
 (3)
 This Decision is not to apply to Iceland and Liechtenstein,
 HAS DECIDED AS FOLLOWS:
 Article 1
 The following point shall be inserted after point 68 (Commission Decision 2002/878/EC) in Part 4.2 of Chapter I of Annex I to the Agreement:
 ‘69.
 32004 D 0205: Commission Decision 2004/205/EC of 1 March 2004 laying down transitional measures for intra-Community trade in semen, ova and embryos of the bovine, porcine, ovine, caprine and equine species obtained in the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia (OJ L 65, 3.3.2004, p. 23).’
 Article 2
 The text of Decision 2004/205/EC in the Norwegian language, to be published in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union, shall be authentic.
 Article 3
 This Decision shall enter into force on 9 June 2004, provided that all the notifications pursuant to Article 103(1) of the Agreement have been made to the EEA Joint Committee (3).
 Article 4
 This Decision shall be published in the EEA Section of, and in the EEA Supplement to, the Official Journal of the European Union.
 Done at Brussels, 8 June 2004.
 For the EEA Joint Committee
 The President
 S. GILLESPIE
 (1) OJ L 130, 29.4.2004, p. 3.
 (2) OJ L 65, 3.3.2004, p. 23.
 (3) No constitutional requirements indicated.