type: legislation

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0154
 Návrh nařízení Rady kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik /* KOM/2005/0154 konecném znení - SYN 2005/0064 */
 V Bruselu dne 20.4.2005KOM(2005) 154 v konečném znění2005/0064 (SYN)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Na svém zasedání v Amsterodamu dne 17. června 1997 se Evropská rada dohodla v souladu se zásadami a postupy Smlouvy o ES na Paktu o stabilitě a růstu. Evropská rada však v červnu 2004 poznamenala, že je třeba posílit průhlednost a identifikaci států s rozpočtovým rámcem EU a lépe provádět jeho pravidla a ustanovení. Dne 3. září 2004 Komise zveřejnila sdělení o „posílení správy hospodářských záležitostí a vyjasnění provádění Paktu o stabilitě a růstu“, ve kterém poskytuje vodítko pro strukturu Paktu o stabilitě a růstu do budoucna a navrhuje, aby byla posílena jeho ekonomická logika, důvěryhodnost a provádění v praxi.V návaznosti na sdělení Komise Rada a Komise zahájily rozhovory s cílem dospět k dohodě o reformě Paktu o stabilitě a růstu. Dne 20. března 2005 Rada přijala zprávu nazvanou „Jak zlepšit provádění Paktu o stabilitě a růstu“. V této zprávě se Rada zabývá možnostmi, jak zlepšit řízení a identifikaci států s rozpočtovým rámcem, jak posílit ekonomickou logiku a účinnost paktu v jeho preventivní i nápravné části, , jak zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, jak podpořit růst a jak se vyhnout nadměrnému zatěžování budoucích generací.Tuto zprávu ve dnech 22. a 23. března schválila Evropská rada a uvedla, že zaktualizuje a doplní Pakt o stabilitě a růstu, jehož součástí jsou nařízení (ES) č. 1466/97 a nařízení (ES) č. 1467/97 a usnesení Evropské rady o Paktu o stabilitě a růstu ze dne 7. července 1997,.V závěrech předsednictví Evropská rada ve dnech 22. a 23. března 2005 vyzvala Komisi, aby na základě Radou vypracované zprávy předložila návrhy na změnu nařízení Rady s co možná nejmenšími změnami stávajících nařízení.2. Vedle změn odrážejících výše uvedenou dohodu se do nařízení (ES) č. 1466/97 vnášejí některé změny převážně technické povahy s cílem zajistit soulad se zprávou Rady. Zejména se ukázalo, že Radou stanovené lhůty pro posuzování stabilizačních a konvergenčních programů jsou příliš krátké. Navrhuje se tedy jejich prodloužení.2005/0064 (SYN)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politikRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 99 odst. 5 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],v souladu s postupem stanoveným v článku 252 Smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) Pakt o stabilitě a růstu tvořila zpočátku nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[2], nařízení Rady (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku[3] a usnesení ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu[4]. Pakt o stabilitě a růstu prokázal svou užitečnost při podchycování deficitních rozpočtů a přispívá tak k vysoké úrovni makroekonomické stability s nízkou inflací a nízkými úrokovými sazbami, jež jsou nezbytné pro udržitelný růst a vytváření pracovních míst.(2) Dne 20. března 2005 Rada přijala zprávu „Jak zlepšit provádění Paktu o stabilitě a růstu“, jejímž cílem je zlepšit řízení a identifikaci států s rozpočtovým rámcem, , posílit ekonomickou logiku a účinnost paktu v jeho preventivní i nápravné části, zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí, podpořit růst a vyhnout se nadměrnému zatěžování budoucích generací. Evropská rada ve svých závěrech dne 23. března 2005[5] zprávu schválila a uvedla, že Pakt o stabilitě a růstu zaktualizuje a doplní.(3) Pakt o stabilitě a růstu je třeba posílit a vyjasnit jeho provádění tak, aby se zlepšila koordinace a kontrola hospodářských politik. Při tom je třeba patřičně zohlednit měnící se okolnosti, zejména větší hospodářskou různorodost ve Společenství o 25 členských státech a předpokládané demografické změny.(4) Pro úplnou implementaci dohodnutého zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu je třeba novelizovat nařízení (ES) č. 1466/97.(5) Pokud budou členské státy dodržovat střednědobý rozpočtový cíl, snadněji se vyrovnají s běžnými cyklickými výkyvy, přičemž udrží schodek veřejných financí pod referenční hodnotou 3 % HDP, a rychleji dosáhnou udržitelnosti veřejných financí. Vezme-li se tato skutečnost v úvahu, bude možné s rozpočtem nakládat volněji, zejména pokud jde o veřejné investice.(6) Střednědobé rozpočtové cíle by měly být pro jednotlivé členské státy odlišeny podle jejich různé hospodářské situace, různých stavů rozpočtů a výhledu do budoucna. Rada by měla na základě doporučení Komise stanovit a pravidelně přezkoumávat střednědobé rozpočtové cíle každé země.(7) Členské státy, které ještě nedosáhly střednědobého rozpočtového cíle, by měly usilovat o určité minimální každoroční zlepšování svého cyklicky očištěného salda bez jednorázových a dočasných opatření. Toto zlepšení by mělo být větší v období hospodářské konjunktury a může být menší v hospodářsky nepříznivém období .(8) Rada by při zkoumání a sledování stabilizačních a konvergenčních programů, a zejména jejich střednědobých rozpočtových cílů či cest k postupnému dosažení těchto cílů, měla brát v úvahu prováděné strukturální reformy velkého rozsahu, které přinášejí přímé dlouhodobé úspory nákladů, a to i zvyšováním potenciálního růstu, a které mají tedy skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Stabilizační a konvergenční programy by měly za tímto účelem poskytovat popis strukturálních reforem velkého rozsahu a komplexní a podrobné vyhodnocení jejich průběžných kvantitativních dopadů na stav rozpočtu.(9) Radou stanovené lhůty pro posuzování stabilizačních a konvergenčních programů jsou příliš krátké a měly by být prodlouženy.(10) Nařízení (ES) č. 1466/97 by proto mělo být novelizováno,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 se mění takto:1) Vkládá se nový článek 2a, který zní:„Článek 2aStřednědobé cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového rozpočtu se pro každý členský stát stanoví postupem podle čl. 99 odst. 2 Smlouvy. Střednědobé rozpočtové cíle se pravidelně přezkoumávají a popřípadě mění. Střednědobé rozpočtové cíle se pro každou zemi stanoví tak, aby se členské státy mohly vyrovnat s běžnými cyklickými výkyvy, při udržení schodku veřejných financí pod referenční hodnotou 3 % HDP, a mohly rychleji dosáhnout udržitelnosti veřejných financí a vezme-li se tato skutečnost v úvahu, mohly s rozpočtem nakládat volněji, zejména pokud jde o veřejné investice.2) V článku 3 se odstavec 2 mění takto:a) písmeno a) se nahrazuje tímto:„a) cestu k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle celkového přebytku/schodku veřejných financí a očekávanou tendenci míry celkového veřejného dluhu;“b) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) popis přijímaných nebo navrhovaných rozpočtových opatření a jiných opatření hospodářské politiky k dosažení cílů programu a pro hlavní rozpočtová opatření a strukturální reformy velkého rozsahu komplexní a podrobné posouzení jejich kvalitativního účinku na krátkodobý, střednědobý a dlouhodobý stav rozpočtu.“3) Článek 5 se mění takto:a) V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:„1. Na základě hodnocení Komise a výboru zřízeného článkem 114 Smlouvy Rada v rámci mnohostranného dohledu podle článku 99 přezkoumá, zda cesta k postupnému dosažení tohoto programu je dostatečně ambiciózní, zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je stabilizační program založen, reálné a zda jsou přijímaná anebo navrhovaná opatření dostatečná pro zamýšlenou cestu k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Rada při posuzování cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle vezme v úvahu, zda dotyčný členský stát usiluje o minimální každoroční zlepšování svého cyklicky očištěného salda a vyhýbá se jednorázovým a dočasným opatřením a zda jeho úsilí o zlepšení je vyšší v období hospodářské konjunktury. Rada vezme rovněž v úvahu prováděné strukturální reformy velkého rozsahu, které přinášejí přímé dlouhodobé úspory nákladů, a to i zvyšováním potenciálního růstu, a které mají tedy skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí;“b) V odstavci 2 se slova „dvou měsíců“ nahrazují slovy „tří měsíců“4) V článku 7 se odstavec 2 mění takto:a) písmeno a) se nahrazuje tímto:„a) cestu k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle přebytku/schodku veřejných financí a očekávaný vývoj odílu veřejného dluhu na hrubém domácím produktu; střednědobé cíle měnové politiky; vztah těchto cílů ke stabilitě cen a směnných kurzů;“b) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) popis přijímaných anebo navrhovaných rozpočtových opatření a jiných opatření hospodářské politiky k dosažení cílů programu a pro hlavní rozpočtová opatření a strukturální reformy velkého rozsahu komplexní a podrobné posouzení jejich kvantitativního účinku na stav rozpočtu z krátkodobého, střednědobého a dlouhodobého hlediska.“5) Článek 9 se mění takto:a) V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:„1. Na základě hodnocení Komise a výboru zřízeného článkem 114 Smlouvy Rada v rámci mnohostranného dohledu podle článku 99 přezkoumá, zda cesta k postupnému dosažení tohoto programu je dostatečně ambiciózní, zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je stabilizační program založen, reálné a zda jsou přijímaná anebo navrhovaná opatření dostatečná pro zamýšlenou cestu k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Rada při posuzování cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle vezme v úvahu, zda dotyčný členský stát usiluje o určité minimální každoroční zlepšování svého cyklicky očištěného salda a vyhýbá se jednorázovým a dočasným opatřením a zda jeho úsilí o zlepšení je vyšší v období hospodářské konjunktury. Rada vezme rovněž v úvahu prováděné strukturální reformy velkého rozsahu, které přinášejí přímé dlouhodobé úspory nákladů, a to i zvyšováním potenciálního růstu, a které mají tedy skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí;“b) V odstavci 2 se slova „dvou měsíců“ nahrazují slovy „tří měsíců“.(6) Odkazy na článek 99 nahrazují v celém nařízení odkazy na článek 103.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...]Za Radupředseda/předsedkyně
 [1] Úř. věst. C [...].
 [2] Úř. věst. L 209, 2.8. 1997, s. 1.
 [3] Úř. věst. L 209, 2.8. 1997, s. 6.
 [4] Úř. věst. C 236, 2.8.1997, s. 1.
 [5] Viz příloha 2 závěrů ze zasedání Evropské rady ve dnech 22. – 23. března 2005.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 15.7.2010
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 181/19
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 51/2010
 de 30 de Abril de 2010
 que altera o anexo XIII (Transportes) e o anexo XIV (Concorrência) do Acordo EEE
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo Protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado «o acordo», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 O anexo XIII do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 33/2010, de 12 de Março de 2010 (1).
 (2)
 O anexo XIV do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 156/2006, de 8 de Dezembro de 2006 (2).
 (3)
 O Regulamento (CE) n.o 906/2009 da Comissão, de 28 de Setembro de 2009, relativo à aplicação do n.o 3 do artigo 81.o do Tratado a certas categorias de acordos, decisões e práticas concertadas entre companhias de transportes marítimos regulares (consórcios) (3), deve ser incorporado no acordo.
 (4)
 O Regulamento (CE) n.o 823/2000 da Comissão (4), que foi incorporado no acordo, caducou em 25 de Abril de 2010 e deve, por conseguinte, ser dele suprimido,
 DECIDE:
 Artigo 1.o
 No anexo XIII do acordo, a seguir ao ponto 10 [Regulamento (CEE) n.o 2988/74 do Conselho] é inserido o seguinte ponto:
 «10a.
 32009 R 0906: Regulamento (CE) n.o 906/2009 da Comissão, de 28 de Setembro de 2009, relativo à aplicação do n.o 3 do artigo 81.o do Tratado a certas categorias de acordos, decisões e práticas concertadas entre companhias de transportes marítimos regulares (consórcios) (JO L 256 de 29.9.2009, p. 31) (5).
 Artigo 2.o
 O anexo XIV do acordo é alterado do seguinte modo:
 O texto do ponto 11c [Regulamento (CE) n.o 823/2000 da Comissão] é substituído pelo seguinte:
 «32009 R 0906: Regulamento (CE) n.o 906/2009 da Comissão, de 28 de Setembro de 2009, relativo à aplicação do n.o 3 do artigo 81.o do Tratado a certas categorias de acordos, decisões e práticas concertadas entre companhias de transportes marítimos regulares (consórcios) (JO L 256 de 29.9.2009, p. 31).
 Para efeitos do presente acordo, as disposições do regulamento são adaptadas da seguinte forma:
 No artigo 1.o, a expressão “portos comunitários” é substituída por “portos no território abrangido pelo Acordo EEE”.»
 Artigo 3.o
 Fazem fé os textos do Regulamento (CE) n.o 906/2009 nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no Suplemento do EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 4.o
 A presente decisão entra em vigor em 1 de Maio de 2010, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações previstas no artigo 103.o, n.o 1, do acordo (6). A presente decisão é aplicável a partir de 26 de Abril de 2010.
 Artigo 5.o
 A presente decisão será publicada na Secção EEE e no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 30 de Abril de 2010.
 Pelo Comité Misto do EEE
 O Presidente
 Alan SEATTER
 (1) JO L 143 de 10.6.2010, p. 28.
 (2) JO L 89 de 29.3.2007, p. 31.
 (3) JO L 256 de 29.9.2009, p. 31.
 (4) JO L 100 de 20.4.2000, p. 24.
 (5) Referência para efeitos exclusivamente informativos. Para aplicação, ver anexo XIV relativo à Concorrência.»
 (6) Não foram indicados requisitos constitucionais.


type: caselaw

text:
 8.12.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 297/34
 Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 8. srpna 2007 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rozhodčího soudu při Hospodářské komoře České republiky a Agrární Komoře České republiky – Česká republika) – Reisebüro Bühler GmbH v. Dom. info e.K., Sebastian Dieterle
 (Věc C-126/07) (1)
 (2007/C 297/66)
 Jednací jazyk: němčina
 Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.
 (1) Úř. věst. C 117, 26.5.2007.


text:
 12.4.2017
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 99/26
 VASTAVUOROISESTA TUNNUSTAMISESTA TEHDYLLÄ EUROOPAN YHTEISÖN JA AMERIKAN YHDYSVALTOJEN SOPIMUKSELLA PERUSTETUN SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 48/2017,
 annettu 27 päivänä maaliskuuta 2017,
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten merkitsemisestä sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevaan alakohtaiseen liitteeseen [2017/690]
 SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon vastavuoroisesta tunnustamisesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen sopimuksen ja erityisesti sen 7 ja 14 artiklan,
 sekä katsoo, että sekakomitean olisi tehtävä päätös vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen tai -laitosten lisäämisestä alakohtaiseen liitteeseen,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1.
 Lisätään liitteessä A oleva vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan alakohtaisen liitteen V jakson sarakkeessa ”EY:n pääsy USA:n markkinoille” olevaan vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten luetteloon.
 2.
 Osapuolet ovat sopineet liitteessä A mainitun vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen toiminta-alaan kuuluvista tuotteista ja vaatimuksenmukaisuuden arviointimenettelyistä ja pitävät näitä tietoja ajan tasalla.
 Tämän kahtena kappaleena laaditun päätöksen allekirjoittavat sekakomitean edustajat, jotka on valtuutettu toimimaan osapuolten puolesta sopimuksen muuttamiseksi. Päätös tulee voimaan päivänä, jona jälkimmäinen allekirjoituksista tehdään.
 Amerikan yhdysvaltojen puolesta
 James C. SANFORD
 Allekirjoitettu Washington DC:ssä 6 päivänä maaliskuuta 2017
 Euroopan unionin puolesta
 Ignacio IRUARRIZAGA
 Allekirjoitettu Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2017
 Liite A
 Sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan alakohtaisen liitteen V jakson sarakkeessa ”EY:n pääsy USA:n markkinoille” olevaan vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten luetteloon lisätty EY:n vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos
 TÜV RHEINLAND ITALIA S.R.L.
 via E. Mattei, 3
 20010 Pogliano Milanese
 ITALIA


type: other

text:
 Suhtlemiskord, sunniraha määramine lapsega suhtlemise võimaldamiseks Claudius Õigusbüroo
 Kohtulahendi täitmisel võivad vastanduda vanemate, s.o kohustatud isiku ja sissenõudja õigused ning huvid. Lapsega suhtlemise asjades lisanduvad neile lapse õigused ja huvid, mis ei pruugi kattuda kummagi vanema omadega. Täitemenetluses sunniraha määramine võib vahetult puudutada kohustatud isiku omandipõhiõigust (põhiseaduses sätestatud (lühend PS) § 32), kuid võib kaudselt mõjutada ka perekonnaelu põhiõigust (PS § 27 lg 1). Teisalt võib lapsega suhtlemise asjades kohtulahendi täitmata jätmine ja selleks sunnivahendite puudumine või kohaldamata jätmine negatiivselt mõjutada lapsest eraldi elava vanema (sissenõudja) perekonnaelu põhiõigust. Sõltumata kohustatud isiku ja sissenõudja õigustest mõjutavad lapsega suhtlemise asjades nii täitemenetlus kui ka sunniraha määramine lapse enda põhiõigust perekonnaelu puutumatusele.
 Riigikohtu lahendi nr 3-2-1-4-13 (Tartu, 17. detsember 2013. a) põhjal
 Täitemenetlusliku sunniraha eesmärgiks on motiveerida kohustatud isikut kohtuotsusega kindlaks määratud kohustust täitma. Sunniraha võib kohustatud isikule määrata siis, kui isik oma kohustust ei täida ja kuni ta seda ei täida. Sunniraha määramisele peab eelnema hoiatus selle kohta, et kui isik ei täida kohustust vabatahtlikult hoiatuses märgitud kuupäevaks, määratakse talle sunniraha, samuti sunniraha võimalik suurus summana. Sunniraha on lubatud rakendada, kui adressaadile on tehtud teatavaks otsus, mis kehtib, ning seda ei ole hoiatuses märgitud tähtaja jooksul täidetud. Sunniraha võib isikule määrata korduvalt, kuid üksnes kuni kohustuse täitmiseni. Sunniraha ei rakendata, kui sunniraha rakendamise alused on ära langenud. Sunniraha eesmärk on mõjutada adressaati tegema kohtulahendiga kindlaks määratud asendamatut toimingut – lõpetama lapsega suhtlemise takistamise. Selliste täitemenetluste puhul puuduvad täituril muud efektiivsed vahendid kohustatud isiku mõjutamiseks, erinevalt varaliste nõuete täitmisest, mille puhul on võimalik nt võlgniku konto arestida ja tema vara müüa.
 Täitemenetluses sunniraha määrates ei lahenda kohtutäitur vaidlust lapse vanemate (sissenõudja ja kohustatud isiku) vahel. Vanemate vaidluse lapsega suhtlemise üle lahendab lapse huvidest lähtudes tsiviilasja läbivaatav kohus, arvestades kõiki asjaolusid ja vanemate õigustatud huve. Hoolimata asjaolust, et sunniraha määrates on kohtutäituril kaalutlusõigus, peab kohtutäitur vanema ja lapse suhtlemise korda reguleerivat kohtulahendit täitma formaliseerituse põhimõtte kohaselt. Kohtutäitur on avalikke ülesandeid täitev eraõiguslik isik. Seetõttu laieneb ka kohtutäiturile kogu riigivõimu siduv kohustus tagada põhiõigusi ja –vabadusi. Põhiseaduse kohaselt tohib õigusi ja vabadusi piirata üksnes kooskõlas põhiseadusega ning põhiõiguste riive peab vastama proportsionaalsuse põhimõttele. Avaliku võimu osana peab kohtutäitur oma tegevuses arvestama põhiseaduse ja seadustega. Kohtutäitur peab isiklikult täitma ametikohustusi, mis on seotud täitedokumendi täitmisega lapsega suhtlemise õiguse ja lapse väljaandmise asjas. Seega on õigus määrata lapsega suhtlemise võimaldamise asjas kohustatud isikule sunniraha üksnes kohtutäituril, mitte aga kohtutäituri abil.
 Hoiatuse eesmärgiks on anda kohustatud isikule teada, et kui ta ei asu täitedokumenti kindlaks kuupäevaks täitma, määrab kohtutäitur talle sunniraha. Lisaks saab kohustatud isik mõjuval põhjusel taotleda, et kohtutäitur lükkaks sunniraha rakendamise edasi ja määraks täitmiseks uue tähtaja, ning esitada kohtutäituri otsuse peale, millega kohtutäitur jätab taotluse rahuldamata, ka kaebuse.
 Täitemenetluses sunniraha määramise esmaseks eelduseks on asjaolu, et kohtulahendit, mille täitmiseks soovib kohtutäitur sundi kohaldada, saab kohtutäitur täitemenetluse korras täita ning selle täitmist kohustatud isikult nõuda. Tsiviilasjas jõustunud või viivitamata täidetavaks tunnistatud kohtulahend on üldjuhul täitedokument, mida saab täitemenetluses täita. Seejuures on vanema ja lapse suhtlemist reguleeriv kohtulahend eripärane, kuna selle täitmist võivad nõuda mõlemad vanemad ja kumbki vanem võib seetõttu olla täitemenetluses nii sissenõudja kui ka kohustatud isik. Lisaks on vanema ja lapse suhtlemist reguleerivate kohtulahendite täitmise kohta sätestatud tsiviilkohtumenetluse seadustikus erikord. Sellest tulenevalt tuleb vanema ja lapse suhtlemist reguleeriva määruse rikkumise korral viia esmalt läbi kohtulik lepitusmenetlus. Lapsega suhtlemist reguleeriva kohtumääruse täitmise tagamiseks ja rikkumise kõrvaldamiseks võib alustada täitemenetlust üksnes sellise määruse alusel, millega kohus on lepitusmenetluse ebaõnnestumise järel määranud, milliseid sunnivahendeid tuleb rakendada. Seega on vanem kohustatud enne vanema ja lapse suhtlemist reguleeriva kohtulahendi täitmiseks täitemenetluse alustamist läbima kohtuliku lepitusmenetluse. Enne lepitusmenetlust tehtud kohtumäärus, millega määratakse kindlaks lapse ja vanema suhtlemise kord, ei ole täitedokumendiks ja nimetatud kohtulahend ei ole sundtäidetav. Küll aga on eelnevast hoolimata sundtäidetav hagi tagamise ja esialgse õiguskaitse rakendamise määrus.
 Sunniraha määrates tuleb kohtutäituril kontrollida sunniraha kohaldamise eeldusi. Õige ei ole arusaam, et sunniraha määramise eelduseks on üksnes asjaolu, et kohtulahendit ei ole täidetud, ning muudel asjaoludel ei ole sunniraha määramisel tähtsust. Kohtutäitur võib vanema ja lapse suhtlemist reguleerivat kohtulahendit täites määrata lapsega koos elavale vanemale sunniraha, kui vanem takistab kohtulahendi sundtäitmist, s.o takistab lapsel lahus elava vanemaga kohtulahendis määratud ajal, kohas ja viisil suhelda. Seetõttu ei ole sunniraha määramisel otsustava tähendusega mitte asjaolu, et vanema ja lapse suhtlemist ei ole toimunud kohtulahendis määratud ajal, kohas ja viisil, vaid see, et lahus elava vanema ja lapse suhtlemist ei ole toimunud lapsega koos elava vanema tegude või tegevusetuse tõttu. Muu hulgas saab vanema ja lapse suhtlemist reguleeriva kohtulahendi sundtäitmise takistamiseks pidada seda, kui lapsega koos elav vanem keeldub võimaldamast lapsel lahus elava vanemaga suhelda ja muudab suhtluse võimatuks.
 Lisaks saab kohtutäitur sunniraha määrates arvestada küll asjaolu, et vanem on varem täitemenetluse ajal korduvalt sundtäitmist takistanud, ning see annab alust hoiatada vanemat sunniraha määramise eest, kuid sunniraha saab määrata üksnes juhul, kui vanem takistab lapsel teise vanemaga suhelda ka sunniraha määramise hoiatuses märgitud tähtaja jooksul. Sunniraha määramise eesmärgiks on mõjutada lapsega suhtlemist takistavat vanemat ja veenda teda kohtulahendi täitmise vajalikkuses, mitte kohaldada sunnivahendit vanema varasemate tegude eest. Eelnevast tulenevalt peab kohtutäitur sunniraha määrates kindlaks tegema, et vanem takistas lapse ja teise vanema suhtlemist sunniraha määramise hoiatuses antud tähtaja jooksul, ega saa lähtuda üksnes sellest, et lapse ja vanema suhtlemist ei ole kohtulahendis määratud ajal, kohas ja viisil toimunud.
 Kui lapsega koos elav vanem leiab, et kohtulahendis sätestatud lapse ja lahus elava vanema suhtlemise kord ei vasta uute asjaolude ilmnemise tõttu enam lapse huvidele, peab vanem pöörduma kohtu poole avaldusega muuta vanema ja lapse suhtlemise korda. Üksnes kohus on pädev hindama ja otsustama, kas suhtlemise kord vastab lapse huvidele. Ühtlasi saab vanem kohtult suhtlemiskorra muutmist taotledes paluda, et kohus peataks esialgse õiguskaitse korras lapsega suhtlemist seni reguleeriva kohtulahendi täitmise, mis aitab ühtlasi vältida kohtulahendi sundtäitmise takistamise tõttu sunniraha määramist. Hagita perekonnaasja menetlemisel võib kohus kas avalduse alusel või ka omal algatusel rakendada esialgse õiguskaitsena hagi tagamise abinõusid, sh peatada lapse huve kahjustava suhtlemist reguleeriva kohtulahendi täitmise ja määrata kohtumenetluse ajaks lapse huvidele vastava suhtlemise korra.
 Kui vanem leiab, et lapse ja lahus elava vanema suhtlemist reguleeriva kohtulahendi täitmine on ajutiselt lapse huvidega vastuolus, ning vanem takistab seetõttu kohtulahendi sundtäitmist, saab vanem sunniraha hoiatuse korral paluda, et kohtutäitur lükkaks sunniraha rakendamine edasi ja teeks uue hoiatuse, milles määraks kohtulahendi täitmiseks uue tähtaja. Arvestades vanema ja lapse suhtlemist reguleeriva kohtulahendi täitmise eripära, võib sunniraha määramise edasilükkamine olla põhjendatud mh juhul, kui laps ei ole valmis kohtulahendis märgitu kohaselt vanemaga kohtuma ning vanem vajab aega, et laps teise vanemaga suhtlemiseks ette valmistada. Lapse ja vanema suhtluskorra täitmisele peavad mõlemad vanemad kaasa aitama sellega, et nad austavad nii lapse kui ka vastastikku teineteise õigusi ja huve ning üritavad teha kõik võimaliku selleks, et suhtluskorra täitmine õnnestuks tõrgeteta ja et ka laps suhtuks suhtluskorda ning selle täitmisesse positiivselt.
 Kohtutäitur peab seaduses sätestatud võimaluste piires tagama, et täitemenetlus vanema ja lapse suhtlemise asjades oleks kiire ja efektiivne. Seetõttu on kohtutäituril nii õigus kui ka kohustus hoiatada lapsega suhtlemist takistavat vanemat täitemenetluses võimalikult kiiresti sunniraha määramise eest ning määrata sunniraha, kui vanem hoiatusest hoolimata takistab kohtulahendi sundtäitmist. Kohtutäitur peab tegema seda vajadusel ka omal algatusel, ootamata, millal sissenõudja sellekohase taotluse esitab.
 Sunniraha määrates peab kohtutäitur hindama, kas lapsega koos elav vanem takistab lapsel lahus elava vanemaga kohtulahendi kohaselt suhelda, ning kaaluma, kas ja millises ulatuses tuleb kohaldada sunniraha, et kohtulahendi täitmine õnnestuks.
 Saate meiega ühendust läbi kodulehe kontaktivormi, e-posti See e-posti aadress on spämmirobotite eest kaitstud. Selle nägemiseks peab su veebilehitsejas olema JavaSkript sisse lülitatud. või helistades telefonil (+372) 53 477 636.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 7. august 2009 — Stadt Graz mod Strabag AG, Teerag-Asdag AG og Bauunternehmung Granit GesmbH
 (Sag C-314/09)
 2009/C 267/65
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stadt Graz
 Sagsøgt: Strabag AG, Teerag-Asdag AG og Bauunternehmung Granit GesmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (1) eller andre bestemmelser i dette direktiv også til hinder for nationale retsforskrifter, hvorefter krav om skadeserstatning som følge af, at den ordregivende myndighed har tilsidesat de fællesskabsretlige bestemmelser om offentlige kontrakter, er betinget af, at der foreligger culpa, når disse retsforskrifter anvendes således, at der principielt skal antages at foreligge et organansvar hos den ordregivende myndighed, og denne ikke kan påberåbe sig manglende individuelle færdigheder og dermed for så vidt manglende subjektiv skyld?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:
 Skal artikel 2, stk. 7, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter fortolkes således, at en afgørelse truffet af en udbudskontrolmyndighed i henhold til det i direktivet fastsatte krav om sikring af, at afgørelser truffet som led i klageprocedurer gennemføres effektivt, har bindende virkning for alle parter i sagen og dermed også for den ordregivende myndighed?
 3)
 Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende:
 Må den ordregivende myndighed i henhold til artikel 2, stk. 7, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter se bort fra en retskraftig afgørelse truffet af en udbudskontrolmyndighed, eller er den ordregivende myndighed endog forpligtet til at gøre dette; i bekræftende fald, på hvilket betingelser?
 (1) EFT L 395, s. 33.


type: wikipedia

text:
gettext – pakiet oprogramowania, stworzony w ramach projektu GNU, służący do internacjonalizacji programów komputerowych na uniksopodobnych systemach operacyjnych. Najpopularniejsza implementacja gettext jest rozwijana przez Projekt GNU w ramach wolnego oprogramowania.
 Historia
 gettext został stworzony w Sun Microsystems na początku lat 90. XX w. Wersja stworzona przez Projekt GNU została wydana w 1995 roku.
 Zastosowanie
 Kod programu
 W większości języków programowania, aby dany ciąg został przetłumaczony, należy go otoczyć funkcją gettext, która w celu skrócenia inwokacji i liczby potrzebnych do wpisania znaków, jest aliasowana do _, więc w kodzie C zamiast:
 printf(gettext("My name is %s.\n"), my_name);
 uzyskamy
 printf(_("My name is %s.\n"), my_name);
 Komentarze umieszczone zaraz po /// umieszczone tuż przed tłumaczeniem są potem dostępne jako wskazówki dla tłumaczy.
 gettext używa podanego ciągu znaków (tradycyjnie w języku angielskim) jako odnośnika do znalezienia alternatywnego tłumaczenia i zwraca oryginalny ciąg, jeśli takiego tłumaczenia nie znajdzie. Jest to alternatywa dla działań takich funkcji jak POSIX-owa catgets, GetString z AmigaOS, czy LoadString w Microsoft Windows, gdzie używany jest identyfikator ciągu, często będący liczbą naturalną.
 Program xgettext służy do ekstrakcji tłumaczeń z kodu źródłowego i tworzenia z nich plików .pot, których zawartość jest szablonem dla tłumacza.
 Przykład
 Przykładowy kod do tłumaczenia:
 /// TRANSLATORS: Please leave %s as it is, because it is needed by the program.
 /// Thank you for contributing to this project.
 printf(_("My name is %s.\n"), my_name);
 Po uruchomieniu xgettext:
 xgettext --add-comments=/ file.c
 Wynikowy plik szablonowy .pot będzie wyglądał mniej więcej tak:
 #. TRANSLATORS: Please leave %s as it is, because it is needed by the program.
 #. Thank you for contributing to this project.
 #: src/name.c:36
 msgid "My name is %s.\n"
 msgstr ""
 Tłumaczenie
 Tłumacz tworzy plik .po (zawierający tłumaczenie) z szablonu używając programu msginit, gdzie uzupełnia tłumaczenia. Przykładowo dla języka polskiego będzie to:
 msginit --locale=pl --input=name.pot
 Tworzenie plików z tłumaczeniem
 Pliki z tłumaczeniem - .po lub .pot (pusty szablon) mogą zostać stworzone ręcznie lub przez narzędzie xgettext dostarczane z pakietem. Opis programu otrzymamy pisząc:
 $ xgettext --help
 Jeśli korzystamy w swym projekcie z programów autoconf/automake, to stworzenie pliku .pot wykonamy przez wydanie polecenia:
 cd po/
 make <nazwa_projektu>.pot
 Program ten utworzy plik pl.po, który tłumacz edytuje ręcznie lub przy użyciu narzędzi takich jak Poedit, Emacs lub Vim, które posiadają tryb edycji plików tłumaczeń gettext. Przetłumaczony wpis może wyglądać tak:
 #. TRANSLATORS: Please leave %s as it is, because it is needed by the program.
 #. Thank you for contributing to this project.
 #: src/name.c:36
 msgid "My name is %s.\n"
 msgstr "Mam na imię %s.\n"
 W finałowym stadium pliki .po zamieniane są na binarny format .mo przy użyciu programu msgfmt. Tak przygotowane pliki są gotowe do dystrybucji w paczce.
 Liczby mnogie wyrazów
 W przypadku słów, które zmieniają się w zależności od liczebności np. 1 tydzień, 2 tygodnie, można użyć składni liczb mnogich.
 Aby uzyskać tłumaczenia z liczebnikami należy:
 1. Dodać odpowiednie wyrażenie w nagłówku pliku .po, dla języka polskiego może wyglądać tak:
 "Plural-Forms: nplurals=3; plural=(n==1 ? 0 : n%10>=2 && n%10<=4 && (n%100<10 || n%100>=20) ? 1 : 2);\n"
 2. Należy dodać tłumaczenie „liczebnikowe”:
 msgid "week"
 msgid_plural "weeks"
 msgstr[0] "tydzień"
 msgstr[1] "tygodnie"
 msgstr[2] "tygodni"
 3. Teraz możemy użyć funkcji ngettext, do której należy podać liczbę pojedynczą, liczbę mnogą oraz licznik, na przykład dla języka PHP:
 echo "minęły 4 " . ngettext("week", "weeks", 4);
 // minęły 4 tygodnie
 Działanie
 W większości uniksowych systemów operacyjnych, po ustawieniu zmiennej środowiskowej LC_MESSAGES, użytkownik uzyska tłumaczenie jakiegoś programu pod warunkiem, że istnieje plik .mo dla jego lokalizacji.
 Implementacje
 Oprócz standardowej biblioteki dla języka C istnieją również bindingi dla języków programowania takich jak:
 C++
 Objective-C
 Pascal/Object Pascal
 sh – jako program gettext (również dla bash, zsh i innych powłok)
 Python
 GNU CLISP
 GNU Smalltalk
 Java
 GNU AWK
 Haskell
 wxWidgets - poprzez użycie klasy wxLocale
 Tcl
 Perl
 PHP
 Pike
 Ruby
 R
 Zobacz też
 Poedit
 Linki zewnętrzne
 Oficjalna strona projektu
 GNU
 Biblioteki programistyczne


text:
Jeté de table 155x50 Soumoulou 100% coton Artiga Hivers -arti10223 dans Artiga
 Jeté de table 155x50 Soumoulou 100% coton Artiga Hivers -arti10223 dans Artiga, , ainsi que Transat Aitali, Transat Artiga.
 > Jeté de table 155x50 soumoulou 100% coton artiga hivers -arti10223
 2 etuis a lunettes tissus Artiga toile marine ecru
 Espadrille rayee tissus Artiga toile Paris t.38
 Rouleau 20m de tissus en 170 tissus Artiga toile bleu/blanc Corda Metis
 Jeté de table 155 sur 50 Soumoulou 100% cotonLes articles de la collection Hivers Artiga sont disponible de Septembre à Février. La collection Eté est disponible de Mars à Septembre
 <<< Jeté de table 175x58 Rebenacq 100% coton Artiga Hivers -arti10260
 Jeté de table 155x50 Montardon 100% coton Artiga Hivers -arti10201 >>>
 Boutique Transat, Du mobilier déco, utile ou ludique, comme : "Table", et Toutes les matières telles que : "Coton".
 Boutique Transat, entreprise de shopping, sur le net, pour enchanter les collectionneurs , vous êtes actuellement dans Tout Transat et Toile Artiga.
 Artiga encadre un développement de gamme, et spécialement Sac a pain tissus Artiga toile Angresse, et cela pour toute personne utilisatrice, en incorporant les goûts de la situation et l'âge : teenager juvénile.
 Dans Tout Transat et Toile Artiga, découvrez également différents choix classés par critère : "Artiga" ou "100%".
 Produit : Jeté de table 155x50 Soumoulou 100% coton Artiga Hivers -arti10223 Bonjour,
 Jeté - Table - Soumoulou - Coton - Artiga - Hivers -
 Lot de 6 porte-clefs oeillet tissus Artiga toile Saubusse
 Jetés | Sets | Ourle | Tissus | Toile | Bleublanc | Corda | Metis | Porte | Rouleau | Support | Hamac | Summerset | Grande | Basse | Appoint | Design | Sumo | Pour | Artiga | Toile artiga | Tabouret repose pieds artiga | Design | Mobilier de jardin | Chaise longue interieur | Hamac | Support hamac | Chaise longue | Et toiles tissage de luz | Enfant


text:
 27.3.2014
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 L 92/34
 DECISIÓN DEL COMITÉ MIXTO DEL EEE
 N
 o 208/2013
 de 8 de noviembre de 2013
 por la que se modifica el anexo XX (Medio Ambiente) del Acuerdo EEE
 EL COMITÉ MIXTO DEL EEE,
 Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en lo sucesivo denominado «el Acuerdo EEE», y, en particular, su artículo 98,
 Considerando lo siguiente:
 (1)
 Debe incorporarse al Acuerdo EEE la Decisión 2013/250/UE de la Comisión, de 21 de mayo de 2013, por la que se establecen los criterios ecológicos para la concesión de la etiqueta ecológica de la UE a la grifería sanitaria (1).
 (2)
 Procede, por tanto, modificar en consecuencia el anexo XX del Acuerdo EEE.
 HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
 Artículo 1
 Después del punto 2zh (Decisión 2012/721/UE de la Comisión) del anexo XX del Acuerdo EEE, se inserta el punto siguiente:
 «2zi.
 32013 D 0250: Decisión 2013/250/UE de la Comisión, de 21 de mayo de 2013, por la que se establecen los criterios ecológicos para la concesión de la etiqueta ecológica de la UE a la grifería sanitaria (DO L 145 de 31.5.2013, p. 6).».
 Artículo 2
 Los textos de la Decisión 2013/250/UE en lenguas islandesa y noruega, que se publicarán en el Suplemento EEE del Diario Oficial de la Unión Europea, son auténticos.
 Artículo 3
 La presente Decisión entrará en vigor el 9 de noviembre de 2013, siempre que se hayan transmitido al Comité Mixto del EEE todas las notificaciones previstas en el artículo 103, apartado 1, del Acuerdo EEE (2).
 Artículo 4
 La presente Decisión se publicará en la sección EEE y en el Suplemento EEE del Diario Oficial de la Unión Europea.
 Hecho en Bruselas, el 8 de noviembre de 2013.
 Por el Comité Mixto del EEE
 El Presidente
 Thórir IBSEN
 (1) DO L 145 de 31.5.2013, p. 6.
 (2) No se han indicado preceptos constitucionales.


text:
 22.9.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 287/19
 2012 m. birželio 27 d.Arbeitsgericht Nienburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Heinz Kassner prieš Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG
 (Byla C-311/12)
 2012/C 287/36
 Proceso kalba: vokiečių
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 Arbeitsgericht Nienburg
 Šalys pagrindinėje byloje
 Ieškovas: Heinz Kassner
 Atsakovė: Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG
 Prejudiciniai klausimai
 1.
 Ar ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnį ir Direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioms nuostatoms prieštarauja nacionalinės teisės norma, pagal kurią tam tikrose ūkio šakose keturių savaičių minimalių kasmetinių atostogų trukmė gali būti sumažinta kolektyvine sutartimi?
 2.
 Ar ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnį ir Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioms nuostatoms prieštarauja nacionalinės teisės norma, pagal kurią kolektyvinėse sutartyse galima nustatyti, kad darbo užmokesčio sumažėjimas referenciniu laikotarpiu dėl darbo sutrumpintą darbo laiką, prastovų arba nebuvimo darbe ne dėl darbuotojo kaltės turi įtakos skaičiuojant užmokestį už atostogas, ir dėl to darbuotojas už keturių savaičių minimalias kasmetines atostogas visiškai negauna užmokesčio, o pasibaigus darbo santykiams negauna atostogų kompensacijos?
 3.
 Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas: ar ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnį ir Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioms nuostatoms prieštarauja nacionalinės teisės norma, pagal kurią kolektyvinėse sutartyse galima nustatyti, kad darbo užmokesčio sumažėjimas referenciniu laikotarpiu dėl darbo sutrumpintą darbo laiką, prastovų arba nebuvimo darbe ne dėl darbuotojo kaltės turi įtakos skaičiuojant užmokestį už atostogas, ir dėl to darbuotojas už keturių savaičių minimalias kasmetines atostogas gauna mažesnį užmokestį, o pasibaigus darbo santykiams — mažesnę atostogų kompensaciją, negu gautų tokiu atveju, kai užmokestis už atostogas būtų skaičiuojamas remiantis vidutiniu darbo užmokesčiu, kurį darbuotojas būtų gavęs referenciniu laikotarpiu nesant tokio sumažėjimo? Jei taip, pagal nacionalinės teisės aktus kokia didžiausia darbuotojo nesumažinto darbo užmokesčio procentine dalimi galima leisti kolektyvine sutartimi sumažinti užmokestį už atostogas dėl darbo sutrumpintą darbo laiką, prastovų arba nebuvimo darbe ne dėl darbuotojo kaltės referenciniu laikotarpiu, kad būtų galima daryti išvadą, jog ši nacionalinės teisės norma aiškinama nepažeidžiant Sąjungos teisės?
 4.
 Ar ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnį ir Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioms nuostatoms prieštarauja nacionalinė kolektyvinės sutarties norma, pagal kurią teisė į atostogas neatsiranda už tuos metų laikotarpius, kuriais dėl ligos nedarbingas darbuotojas negavo nei darbo užmokesčio, nei ligos ar laikino nedarbingumo dėl nelaimingo atsitikimo darbe arba profesinės ligos išmokos, jei dėl to darbuotojas turi į teisę į mažiau negu keturias savaites kasmetinių atostogų?
 5.
 Ar ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnį ir Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioms nuostatoms prieštarauja nacionalinė kolektyvinės sutarties norma, pagal kurią teisė gauti užmokestį už atostogas arba atostogų kompensaciją pasibaigus darbo santykiams nepriklauso tais metais, kai dėl prastovų arba nebuvimo darbe ne dėl darbuotojo kaltės, visų pirma dėl ligos, faktiškai negautas bruto darbo užmokestis?
 6.
 Ar ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnį ir Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioms nuostatoms prieštarauja nacionalinė kolektyvinės sutarties norma, pagal kurią teisė į atostogas ir atostogų kompensaciją išnyksta pasibaigus kalendoriniams metams, einantiems po tų metų, kuriais atsirado teisė į atostogas, todėl taip apribojama nedarbingo darbuotojo galimybė kaupti teises į mokamas kasmetines atostogas už kelis iš eilės referencinius laikotarpius? Jei taip, ar Sąjungos teisė nacionalinėje teisėje būtų taikoma geriau ir veiksmingiau, jeigu tokia kolektyvinės sutarties norma būtų visiškai netaikoma arba nepažeidžiant Sąjungos teisės pakeista taip, kad būtų nustatytas ne metų trukmės, o tam tikras ilgesnis terminas?
 7.
 Jei į vieną arba kelis iš 1–5 klausimų būtų atsakyta teigiamai: ar pagal bendruosius Sąjungos teisėje galiojančius teisinio tikrumo ir negaliojimo atgal principus reikalaujama, kad galimybė visiems suinteresuotiems asmenims remtis ES Pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio ir Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnio 1 dalies aiškinimu, kurį Teisingumo Teismas pateiks išnagrinėjęs šį prašymą priimti prejudicinį sprendimą, būtų apribota laiko atžvilgiu, nes nacionalinių aukščiausiųjų teismų praktikoje prieš tai buvo nuspręsta, kad taikytinų nacionalinės teisės ir kolektyvinio susitarimo normų negalima aiškinti nepažeidžiant Sąjungos teisės? Jei Teisingumo Teismas į tai atsakys neigiamai: ar su Sąjungos teise suderinama tai, kad nacionaliniai teismai, remdamiesi nacionaline teise, užtikrina teisėtų lūkesčių apsaugą darbdaviams, besiremiantiems nacionalinių aukščiausiųjų teismų praktika, ar teisėtų lūkesčių apsaugą turi užtikrinti tik Europos Sąjungos Teisingumo Teismas?
 (1) 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


text:
 22.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 18/11
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 46/2013
 af 21. januar 2013
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2013.
 På Kommissionens vegne For formanden
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0702 00 00
 MA
 70,7
 TN
 83,7
 TR
 131,1
 ZZ
 95,2
 0707 00 05
 EG
 200,0
 JO
 182,1
 MA
 158,2
 TR
 141,1
 ZZ
 170,4
 0709 91 00
 EG
 119,3
 ZZ
 119,3
 0709 93 10
 EG
 105,4
 MA
 99,1
 TR
 150,0
 ZZ
 118,2
 0805 10 20
 EG
 55,9
 MA
 63,2
 TN
 66,7
 TR
 60,5
 ZZ
 61,6
 0805 20 10
 IL
 162,4
 MA
 90,3
 ZZ
 126,4
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 IL
 92,5
 KR
 139,0
 TR
 82,1
 ZZ
 104,5
 0805 50 10
 EG
 87,0
 TR
 80,9
 ZZ
 84,0
 0808 10 80
 CN
 85,7
 MK
 35,9
 US
 154,2
 ZZ
 91,9
 0808 30 90
 CN
 68,8
 US
 134,7
 ZZ
 101,8
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.