text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 21.10.2016.
 COM(2016) 668 final
 2016/0329(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Prijedlog se podnosi u okviru reforme pravila o podrijetlu iz općeg sustava povlastica (GSP) iz 2010. uvedene Uredbom (EU) br. 1063/2010 od 18. studenoga 2010. kojom je izmijenjena Uredba (EEZ) br. 2454/93.
 Turska je reformom uvjetno uključena u sustav kumulacije podrijetla u kojem su do tada sudjelovale Unija, Švicarska i Norveška.
 Reformom je uveden i novi sustav certifikacije podrijetla registriranih izvoznika, čija se primjena odgodila do 1. siječnja 2017.
 S obzirom na navedene čimbenike, postojeći pravni instrument koji se primjenjuje na sustav kumulacije podrijetla između Unije i Norveške treba revidirati. To je svrha ovog prijedloga.
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Prijedlog je u skladu sa zajedničkom trgovinskom politikom, posebno u pogledu carine, slobodnog prometa robe te pravila o podrijetlu.
 •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 Nije primjenjivo.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavak 6.
 i Odluka Vijeća br. 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000.
 •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 Prijedlog je povezan sa zajedničkom trgovinskom politikom, koja je u isključivoj nadležnosti Unije.
 •Proporcionalnost
 Ovaj je prijedlog u skladu s načelom proporcionalnosti jer su njegovi učinci strogo ograničeni na ono što je nužno za proširenje postojeće kumulacije u odnosu na proizvode podrijetlom iz Švicarske i Norveške na Tursku.
 •Odabir instrumenta
 Na temelju članka 218. stavka 6. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Vijeće donosi odluku o odobrenju sklapanja sporazuma na prijedlog pregovarača. Ovo je prijedlog takve odluke.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva
 Nije primjenjivo.
 •Savjetovanja s dionicima
 Savjetovanja sa zainteresiranim stranama omogućila su sporazum koji je u svim svojim elementima u potpunosti prihvaćen.
 •Prikupljanje i primjena stručnih znanja
 Nije primjenjivo.
 •Procjena učinka
 Nije provedena procjena učinka s obzirom na pripadajući plan i smjernice za bolju regulativu jer se prijedlog odnosi na kumulaciju podrijetla između Unije, Švicarske, Norveške i, prema mogućnosti, Turske, tj. na sustav koji je već postojao i koji se sada prilagođava kako bi se ispunili tehnički zahtjevi koji prate provedbu sustava REX od 1. siječnja 2017.
 •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje
 Nije primjenjivo.
 •Temeljna prava
 Prijedlogom se ne utječe na zaštitu temeljnih prava.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Nije primjenjivo.
 5.OSTALI DIJELOVI
 •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja
 Mjeru će redovito ocjenjivati stranke koje će se uključiti u redovite kontakte, osposobljavanja i sastanke povezane s provedbom sustava REX.
 •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)
 Nije primjenjivo.
 •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 Prethodni Sporazum u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice, odobren u ime Europske zajednice (Odluka Vijeća od 5. prosinca 2000.), treba zamijeniti novim sporazumom kako bi se uzela u obzir reforma pravila o podrijetlu iz GSP-a donesena Uredbom br. 1063/2010 od 18. studenoga 2010. Nakon odobrenja koje je Vijeće dalo Komisiji 8. ožujka 2012. s Norveškom su se vodili i zaključili pregovori o tom sporazumu.
 2016/0329 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a), podtočkom v.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
 budući da:
 (1)U skladu s člankom 41. točkom (b) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446
 1
 proizvodi koji su dobiveni u Norveškoj, Švicarskoj ili Turskoj i sadržavaju materijale koji nisu ondje dobiveni u cijelosti trebaju se smatrati proizvodima podrijetlom iz zemlje korisnice, pod uvjetom da su odnosni materijali podvrgnuti dostatnoj obradi ili preradi u smislu članka 45. Delegirane uredbe (sustav kumulacije).
 (2)Na temelju članka 54. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446, sustav kumulacije primjenjuje se pod uvjetom da Norveška po načelu uzajamnosti odobri jednako postupanje za proizvode podrijetlom iz zemalja korisnica koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Unije.
 (3)Kad je riječ o Norveškoj, taj je sustav kumulacije prvotno uspostavljen Sporazumom u obliku razmjene pisama između Unije i Norveške. Ta je razmjena pisama održana 29. siječnja 2001., nakon što je Vijeće dalo svoje odobrenje Odlukom 2001/101/EZ
 2
 .
 (4)Norveška je izmijenila svoja pravila o podrijetlu iz GSP-a kako bi osigurala primjenu pojma „podrijetlo” kako je navedeno u pravilima o podrijetlu u općem sustavu povlastica („GSP”) Unije. Stoga je potrebno revidirati Sporazum u obliku razmjene pisama između Unije i Norveške.
 (5)Sustav uzajamnog prihvaćanja zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A u kojem sudjeluju Unija, Norveška i Švicarska treba se nastaviti primjenjivati u skladu s revidiranom razmjenom pisama, a Turska ga treba uvjetno primjenjivati radi olakšavanja trgovine između Unije, Norveške, Švicarske i Turske.
 (6)Nadalje, pravilima o podrijetlu u GSP-u Unije predviđa se provedba novog sustava za utvrđivanje dokaza o podrijetlu registriranih izvoznika koji se treba primjenjivati od 1. siječnja 2017. I u tom pogledu treba unijeti i izmjene u razmjeni pisama.
 (7)Kako bi se pripremila primjena tog novog sustava i pravila, Vijeće je 8. ožujka 2012. ovlastilo Komisiju da sa Norveškom pregovara o sporazumu u obliku razmjene pisama o uzajamnom prihvaćanju zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A ili zamjenskih izjava o podrijetlu, pod uvjetom da se sa proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Norveške, Švicarske ili Turske po dolasku na carinsko područje Unije postupa kao s proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Unije.
 (8)Rezultat je pregovora između Komisije i Norveške sporazum u obliku razmjene pisama.
 (9)Sporazum bi trebalo odobriti u ime Unije,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Odobrava se Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije („Sporazum”), u ime Unije.
 Tekst Sporazuma u obliku razmjene pisama priložen je ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Predsjednik Vijeća imenuje osobu ovlaštenu da u ime Europske unije dostavi obavijest predviđenu stavkom 18. Sporazuma u obliku razmjene pisama kako bi se izrazila suglasnost Europske unije da se obveže tim Sporazumom.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2017.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 1.).
 (2)
 Odluka Vijeća 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000. o odobrenju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice (uzajamni sporazum) (SL L 38, 8.2.2001., str. 24.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 21.10.2016.
 COM(2016) 668 final
 PRILOG
 Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
 o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije
 Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije
 A. Pismo Unije
 ..., ...
 [mjesto i datum]
 Poštovani,
 1. Europska unija („Unija”) i Kraljevina Norveška („Norveška”) kao stranke ovog Sporazuma potvrđuju da za potrebe općeg sustava povlastica („GSP”) primjenjuju slična pravila o podrijetlu sa sljedećim općim načelima:
 (a)definicija pojma „proizvodi s podrijetlom” na temelju istih kriterija;
 (b)odredbe za regionalnu kumulaciju podrijetla;
 (c)odredbe o primjeni kumulacije na materijale koji su podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske;
 (d)odredbe za opće odstupanje za materijale bez podrijetla;
 (e)odredbe za neizmijenjenost proizvoda iz države korisnice;
 (f)odredbe za izdavanje ili sastavljanje zamjenskih dokaza o podrijetlu;
 (g)zahtjev za upravnu suradnju s nadležnim tijelima u zemljama korisnicama u pogledu dokaza o podrijetlu.
 2. Europska unija i Norveška priznaju da materijali s podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske, stječu podrijetlo zemlje korisnice GSP-a bilo koje stranke ako se u toj zemlji korisnici materijali podvrgavaju obradi ili preradi koja nadilazi postupke obrade ili prerade koji se smatraju nedostatnima za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom. Taj se podstavak primjenjuje na materijale podrijetlom iz Švicarske i Turske uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih u stavcima 15. i 16.
 Carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju, posebno za potrebe naknadne provjere dokaza o podrijetlu u pogledu materijala iz prethodnog podstavka. Treba primijeniti odredbe o upravnoj suradnji utvrđene u Protokolu br. 3 uz Sporazum od 14. svibnja 1973. između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške.
 Odredbe ovog stavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja od 1. do 24. Harmoniziranog sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe, koji je donijela organizacija osnovana Konvencijom o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju, sastavljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. („Harmonizirani sustav”).
 3. Unija i Norveška obvezuju se da će prihvatiti zamjenske dokaze o podrijetlu u obliku zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A („zamjenske potvrde”) koje su izdala carinska tijela druge stranke i zamjenske izjave o podrijetlu koje su sastavili za tu namjenu registrirani ponovni pošiljatelji druge stranke.
 Svaka stranka može, u skladu sa svojim zakonodavstvom, ocijeniti prihvatljivost za povlašteno postupanje proizvoda obuhvaćenih zamjenskim dokazima o podrijetlu.
 4. Svaka stranka osigurava da su prije izdavanja ili sastavljanja zamjenskog dokaza o podrijetlu ispunjeni sljedeći uvjeti:
 (a)zamjenski dokazi o podrijetlu mogu se izdati ili sastaviti samo ako su izvorni dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u Uniji ili Norveškoj;
 (b)za potrebe slanja svih ili nekih proizvoda obuhvaćenih izvornim dokazom o podrijetlu iz stranke u drugu stranku, zamjenski dokaz o podrijetlu ili više njih može zamijeniti dokaz o podrijetlu ili zamjenski dokaz o podrijetlu samo ako proizvodi nisu pušteni u slobodan promet u toj stranci;
 (c)proizvodi moraju ostati pod carinskim nadzorom na državnom području stranke koja ih ponovno šalje i ne smiju biti izmijenjeni, na bilo koji način preoblikovani ili podvrgnuti postupcima osim onima koji su potrebni kako bi se očuvali u istom stanju („načelo neizmijenjenosti”).
 (a)ako su proizvodi stekli status proizvoda s podrijetlom na temelju odstupanja od pravila o podrijetlu koje je odobrila stranka, ne smiju se izdati ili sastaviti zamjenski dokazi o podrijetlu ako se proizvodi ponovno šalju drugoj stranci;
 (b)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako su proizvodi koji se trebaju ponovno poslati na državno područje druge stranke regionalnom kumulacijom stekli status proizvoda s podrijetlom;
 (c)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu za proizvode koji se trebaju ponovno poslati ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako stranka koja ih ponovno šalje nije za njih odobrila povlašteno postupanje.
 5. Za potrebe stavka 4. podstavka (c) primjenjuje se sljedeće:
 ako ima razloga za sumnju u pogledu usklađenosti s načelom neizmijenjenosti, carinska tijela stranke konačnog odredišta mogu od deklaranta zahtijevati da bilo kojim sredstvom pruži dokaz o usklađenosti s tim načelom.
 Na zahtjev ponovnog pošiljatelja, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvode potvrđuju da su bili pod stalnim carinskim nadzorom na državnom području te stranke i da za vrijeme njihova skladištenja na tom državnom području carinska tijela nisu dala nikakvo odobrenje za izmjenu, preoblikovanje na bilo koji način, ili podvrgavanje postupcima osim onima koji su potrebni da se očuvaju u istom stanju.
 Ako je zamjenski dokaz zamjenska potvrda, carinska tijela stranke konačnog odredišta ne zahtijevaju potvrdu o nemanipulaciji za razdoblje u kojem su proizvodi bili na državnom području druge stranke.
 6. Svaka stranka osigurava sljedeće:
 (a)
 ako zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koji su izdani ili sastavljeni u zemlji korisnici GSP-a Unije i GSP-a Norveške, carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju za potrebe naknadne provjere tih zamjenskih dokaza o podrijetlu. Na zahtjev stranke konačnog odredišta, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod pokreću i prate postupak naknadne provjere odgovarajućih izvornih dokaza o podrijetlu;
 (b)
 kada zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koje je izdala ili sastavila zemlja koja je isključivo korisnica GSP-a stranke konačnog odredišta, ta stranka provodi postupak naknadne provjere izvornih dokaza o podrijetlu u suradnji sa zemljom korisnicom. Kako bi carinska tijela stranke konačnog odredišta mogla provesti postupak naknadne provjere, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod osiguravaju izvorne dokaze o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu ili, prema potrebi, preslike izvornih dokaza o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu.
 7. Svaka stranka osigurava sljedeće:
 (a)u gornjem desnom polju svake zamjenske potvrde mora biti navedeno ime države posrednice koja ponovno šalje proizvod i u kojoj je potvrda izdana;
 (b)polje 4 sadržava riječi „replacement certificate” ili „certificat de remplacement” te datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu Form A i njezin serijski broj.
 (c)ime ponovnog pošiljatelja upisuje se u polje 1;
 (d)ime konačnog primatelja može se upisati u polje 2;
 (e)svi podaci o ponovno poslanim proizvodima koji su navedeni u izvornoj potvrdi prenose se u polja od 3 do 9;
 (f)upućivanja na račun ponovnog uvoznika mogu se upisati u polje 10;
 (g)carinsko tijelo koje je izdalo zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tog tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12 o zemlji podrijetla te zemlji konačnog odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde o podrijetlu Form A. Ponovni pošiljatelj potpisuje potvrdu o podrijetlu u polju 12. Ponovni pošiljatelj koji se u dobroj vjeri potpisuje u polju 12 nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A;
 (h)carinsko tijelo od kojeg je zatraženo izdavanje zamjenske potvrde u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili više njih. Ono najmanje tri godine čuva zahtjev za zamjensku potvrdu te izvornu potvrdu o podrijetlu Form A;
 (i)zamjenske potvrde o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.
 8. Svaka stranka osigurava sljedeće:
 (a)na svakoj zamjenskoj izjavi o podrijetlu ponovni pošiljatelj navodi:
 (1)sve podatke o ponovno poslanim proizvodima preuzete iz izvornog dokaza o podrijetlu;
 (2)datum sastavljanja izvornog dokaza o podrijetlu;
 (3)podatke o izvornom dokazu o podrijetlu, uključujući, prema potrebi, informacije o kumulaciji koja se primjenjuje na robu obuhvaćenu izjavom o podrijetlu;
 (4)ime, adresu i broj njegova registriranog izvoznika;
 (5)ime i adresu primatelja u Uniji ili u Norveškoj;
 (6)datum i mjesto sastavljanja izjave o podrijetlu ili izdavanja potvrde o podrijetlu;
 (b)svaka zamjenska izjava o podrijetlu označava se kao „Replacement statement” ili „Attestation de remplacement”;
 (c)ponovni pošiljatelji registrirani u elektroničkom sustavu samocertifikacije podrijetla izvoznika, tj. sustavu registriranih izvoznika (sustav REX), sastavljaju zamjenske izjave o podrijetlu bez obzira na vrijednost proizvoda s podrijetlom iz izvorne pošiljke;
 (d)ako se zamjenjuje dokaz o podrijetlu, ponovni pošiljatelj na izvornom dokazu o podrijetlu navodi sljedeće:
 (1)datum izdavanja zamjenske izjave o podrijetlu ili više njih i količine robe koje su njome ili njima obuhvaćene;
 (2)ime i adresu ponovnog pošiljatelja;
 (3)ime i adresu jednog ili više primatelja u Uniji ili u Norveškoj;
 (e)u izvornu izjavu o podrijetlu unosi se oznaka „Replaced” ili „Remplacé”;
 (f)zamjenska izjava o podrijetlu vrijedi dvanaest mjeseci od datuma kada ju je izvoznik sastavio;
 (g)zamjenske izjave o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.
 9. Ponovni pošiljatelj čuva izvorne dokaze o podrijetlu i preslike zamjenskih dokaza o podrijetlu najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj su zamjenski dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni.
 10. Stranke su suglasne podijeliti troškove sustava REX u skladu s načinima suradnje utvrđenima između nadležnih tijela stranaka.
 11. Sve razlike između stranaka u tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma rješavaju se isključivo bilateralnim pregovorima između njih. Ako razlike mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje.
 12. Stranke mogu bilo kada izmijeniti ovaj Sporazum međusobnim dogovorom u pisanom obliku. Na zahtjev jedne od stranaka i jedna i druga stranka započinju savjetovanje o mogućim izmjenama ovog Sporazuma. Ako izmjene mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje. Takve izmjene stupaju na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se stranke međusobno obavijeste o ispunjenju svojih internih zahtjeva.
 13. U slučaju ozbiljne sumnje u pogledu pravilnog funkcioniranja ovog Sporazuma, svaka stranka može obustaviti njegovu primjenu pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.
 14. Ovaj Sporazum može otkazati bilo koja stranka pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.
 15. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Švicarske samo ako su stranke zaključile sličan sporazum sa Švicarskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.
 16. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Turske
 1
 samo ako su stranke zaključile sličan sporazum s Turskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.
 17. Od stupanja na snagu Sporazuma između Norveške i Turske u skladu sa stavkom 2. prvim podstavkom ovog Sporazuma te podložno uzajamnosti Turske, svaka stranka može osigurati da se zamjenski dokazi o podrijetlu za proizvode koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Turske i koji su prerađeni u okviru dvostrane kumulacije u zemljama korisnicama GSP-a mogu izdati ili sastaviti u strankama.
 18. Ovaj Sporazum stupa na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se Unija i Norveška međusobno obavijeste o dovršenju svojih nužnih internih postupaka povezanih s njegovim sklapanjem. Od tog datuma zamjenjuje Sporazum u obliku razmjene pisama potpisan 14. prosinca 2000.
 2
 Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili da je Vaša Vlada suglasna s navedenim.
 Čast mi je predložiti da ovo pismo i Vaša potvrda, ako je navedeno prihvatljivo Vašoj Vladi, zajedno čine Sporazum između Europske unije i Kraljevine Norveške.
 S poštovanjem
 Za Europsku uniju
 B. Pismo Norveške
 Poštovani,
 čast mi je potvrditi primitak Vašeg pisma koje glasi:
 1. Unija i Norveška kao stranke ovog Sporazuma potvrđuju da za potrebe općeg sustava povlastica („GSP”) primjenjuju slična pravila o podrijetlu sa sljedećim općim načelima:
 (a)definicija pojma „proizvodi s podrijetlom” na temelju istih kriterija;
 (b)odredbe za regionalnu kumulaciju podrijetla;
 (c)odredbe o primjeni kumulacije na materijale koji su podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske;
 (d)odredbe za opće odstupanje za materijale bez podrijetla;
 (e)odredbe za neizmijenjenost proizvoda iz države korisnice;
 (f)odredbe za izdavanje ili sastavljanje zamjenskih dokaza o podrijetlu;
 (g)zahtjev za upravnu suradnju s nadležnim tijelima u zemljama korisnicama u pogledu dokaza o podrijetlu.
 2. Europska unija i Norveška priznaju da materijali s podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske, stječu podrijetlo zemlje korisnice GSP-a bilo koje stranke ako se u toj zemlji korisnici materijali podvrgavaju obradi ili preradi koja nadilazi postupke obrade ili prerade koji se smatraju nedostatnima za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom. Taj se podstavak primjenjuje na materijale podrijetlom iz Švicarske i Turske uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih u stavcima 15. i 16.
 Carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju, posebno za potrebe naknadne provjere dokaza o podrijetlu u pogledu materijala iz prethodnog podstavka. Treba primijeniti odredbe o upravnoj suradnji utvrđene u Protokolu br. 3 uz Sporazum od 14. svibnja 1973. između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške.
 Odredbe ovog stavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja od 1. do 24. Harmoniziranog sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe, koji je donijela organizacija osnovana Konvencijom o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju, sastavljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. („Harmonizirani sustav”).
 3. Unija i Norveška obvezuju se da će prihvatiti zamjenske dokaze o podrijetlu u obliku zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A („zamjenske potvrde”) koje su izdala carinska tijela druge stranke i zamjenske izjave o podrijetlu koje su sastavili za tu namjenu registrirani ponovni pošiljatelji druge stranke.
 Svaka stranka može, u skladu sa svojim zakonodavstvom, ocijeniti prihvatljivost za povlašteno postupanje proizvoda obuhvaćenih zamjenskim dokazima o podrijetlu.
 4. Svaka stranka osigurava da su prije izdavanja ili sastavljanja zamjenskog dokaza o podrijetlu ispunjeni sljedeći uvjeti:
 (a)zamjenski dokazi o podrijetlu mogu se izdati ili sastaviti samo ako su izvorni dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u Uniji ili Norveškoj;
 (b)za potrebe slanja svih ili nekih proizvoda obuhvaćenih izvornim dokazom o podrijetlu iz stranke u drugu stranku, zamjenski dokaz o podrijetlu ili više njih može zamijeniti dokaz o podrijetlu ili zamjenski dokaz o podrijetlu samo ako proizvodi nisu pušteni u slobodan promet u toj stranci;
 (c)proizvodi moraju ostati pod carinskim nadzorom na državnom području stranke koja ih ponovno šalje i ne smiju biti izmijenjeni, na bilo koji način preoblikovani ili podvrgnuti postupcima osim onima koji su potrebni kako bi se očuvali u istom stanju („načelo neizmijenjenosti”).
 (a)ako su proizvodi stekli status proizvoda s podrijetlom na temelju odstupanja od pravila o podrijetlu koje je odobrila stranka, ne smiju se izdati ili sastaviti zamjenski dokazi o podrijetlu ako se proizvodi ponovno šalju drugoj stranci;
 (b)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako su proizvodi koji se trebaju ponovno poslati na državno područje druge stranke regionalnom kumulacijom stekli status proizvoda s podrijetlom;
 (c)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu za proizvode koji se trebaju ponovno poslati ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako stranka koja ih ponovno šalje nije za njih odobrila povlašteno postupanje.
 5. Za potrebe stavka 4. podstavka (c) primjenjuje se sljedeće:
 ako ima razloga za sumnju u pogledu usklađenosti s načelom neizmijenjenosti, carinska tijela stranke konačnog odredišta mogu od deklaranta zahtijevati da bilo kojim sredstvom pruži dokaz o usklađenosti s tim načelom.
 Na zahtjev ponovnog pošiljatelja, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvode potvrđuju da su bili pod stalnim carinskim nadzorom na državnom području te stranke i da za vrijeme njihova skladištenja na tom državnom području carinska tijela nisu dala nikakvo odobrenje za izmjenu, preoblikovanje na bilo koji način, ili podvrgavanje postupcima osim onima koji su potrebni da se očuvaju u istom stanju.
 Ako je zamjenski dokaz zamjenska potvrda, carinska tijela stranke konačnog odredišta ne zahtijevaju potvrdu o nemanipulaciji za razdoblje u kojem su proizvodi bili na državnom području druge stranke.
 6. Svaka stranka osigurava sljedeće:
 (a)
 ako zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koji su izdani ili sastavljeni u zemlji korisnici GSP-a Unije i GSP-a Norveške, carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju za potrebe naknadne provjere tih zamjenskih dokaza o podrijetlu. Na zahtjev stranke konačnog odredišta, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod pokreću i prate postupak naknadne provjere odgovarajućih izvornih dokaza o podrijetlu;
 (b)
 kada zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koje je izdala ili sastavila zemlja koja je isključivo korisnica GSP-a stranke konačnog odredišta, ta stranka provodi postupak naknadne provjere izvornih dokaza o podrijetlu u suradnji sa zemljom korisnicom. Kako bi carinska tijela stranke konačnog odredišta mogla provesti postupak naknadne provjere, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod osiguravaju izvorne dokaze o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu ili, prema potrebi, preslike izvornih dokaza o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu.
 7. Svaka stranka osigurava sljedeće:
 (a)u gornjem desnom polju svake zamjenske potvrde mora biti navedeno ime države posrednice koja ponovno šalje proizvod i u kojoj je potvrda izdana;
 (b)polje 4 sadržava riječi „replacement certificate” ili „certificat de remplacement” te datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu Form A i njezin serijski broj.
 (c)ime ponovnog pošiljatelja upisuje se u polje 1;
 (d)ime konačnog primatelja može se upisati u polje 2;
 (e)svi podaci o ponovno poslanim proizvodima koji su navedeni u izvornoj potvrdi prenose se u polja od 3 do 9;
 (f)upućivanja na račun ponovnog uvoznika mogu se upisati u polje 10;
 (g)carinsko tijelo koje je izdalo zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tog tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12 o zemlji podrijetla te zemlji konačnog odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde o podrijetlu Form A. Ponovni pošiljatelj potpisuje potvrdu o podrijetlu u polju 12. Ponovni pošiljatelj koji se u dobroj vjeri potpisuje u polju 12 nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A;
 (h)carinsko tijelo od kojeg je zatraženo izdavanje zamjenske potvrde u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili više njih. Ono najmanje tri godine čuva zahtjev za zamjensku potvrdu te izvornu potvrdu o podrijetlu Form A;
 (i)zamjenske potvrde o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.
 8. Svaka stranka osigurava sljedeće:
 (a)na svakoj zamjenskoj izjavi o podrijetlu ponovni pošiljatelj navodi:
 (1)sve podatke o ponovno poslanim proizvodima preuzete iz izvornog dokaza o podrijetlu;
 (2)datum sastavljanja izvornog dokaza o podrijetlu;
 (3)podatke o izvornom dokazu o podrijetlu, uključujući, prema potrebi, informacije o kumulaciji koja se primjenjuje na robu obuhvaćenu izjavom o podrijetlu;
 (4)ime, adresu i broj njegova registriranog izvoznika;
 (5)ime i adresu primatelja u Uniji ili u Norveškoj;
 (6)datum i mjesto sastavljanja izjave o podrijetlu ili izdavanja potvrde o podrijetlu;
 (b)svaka zamjenska izjava o podrijetlu označava se kao „Replacement statement” ili „Attestation de remplacement”;
 (c)ponovni pošiljatelji registrirani u elektroničkom sustavu samocertifikacije podrijetla izvoznika, tj. sustavu registriranih izvoznika (sustav REX), sastavljaju zamjenske izjave o podrijetlu bez obzira na vrijednost proizvoda s podrijetlom iz izvorne pošiljke;
 (d)ako se zamjenjuje dokaz o podrijetlu, ponovni pošiljatelj na izvornom dokazu o podrijetlu navodi sljedeće:
 (1)datum izdavanja zamjenske izjave o podrijetlu ili više njih i količine robe koje su njome ili njima obuhvaćene;
 (2)ime i adresu ponovnog pošiljatelja;
 (3)ime i adresu jednog ili više primatelja u Uniji ili u Norveškoj;
 (e)u izvornu izjavu o podrijetlu unosi se oznaka „Replaced” ili „Remplacé”;
 (f)zamjenska izjava o podrijetlu vrijedi dvanaest mjeseci od datuma kada ju je izvoznik sastavio;
 (g)zamjenske izjave o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.
 9. Ponovni pošiljatelj čuva izvorne dokaze o podrijetlu i preslike zamjenskih dokaza o podrijetlu najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj su zamjenski dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni.
 10. Stranke su suglasne podijeliti troškove sustava REX u skladu s načinima suradnje utvrđenima između nadležnih tijela stranaka.
 11. Sve razlike između stranaka u tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma rješavaju se isključivo bilateralnim pregovorima između njih. Ako razlike mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje.
 12. Stranke mogu bilo kada izmijeniti ovaj Sporazum međusobnim dogovorom u pisanom obliku. Na zahtjev jedne od stranaka i jedna i druga stranka započinju savjetovanje o mogućim izmjenama ovog Sporazuma. Ako izmjene mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje. Takve izmjene stupaju na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se stranke međusobno obavijeste o ispunjenju svojih internih zahtjeva.
 13. U slučaju ozbiljne sumnje u pogledu pravilnog funkcioniranja ovog Sporazuma, svaka stranka može obustaviti njegovu primjenu pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.
 14. Ovaj Sporazum može otkazati bilo koja stranka pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.
 15. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Švicarske samo ako su stranke zaključile sličan sporazum sa Švicarskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.
 16. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Turske
 3
 samo ako su stranke zaključile sličan sporazum s Turskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.
 17. Od stupanja na snagu Sporazuma između Norveške i Turske u skladu sa stavkom 2. prvim podstavkom ovog Sporazuma te podložno uzajamnosti Turske, svaka stranka može osigurati da se zamjenski dokazi o podrijetlu za proizvode koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Turske i koji su prerađeni u okviru dvostrane kumulacije u zemljama korisnicama GSP-a mogu izdati ili sastaviti u strankama.
 18. Ovaj Sporazum stupa na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se Unija i Norveška međusobno obavijeste o dovršenju svojih nužnih internih postupaka povezanih s njegovim sklapanjem. Od tog datuma zamjenjuje Sporazum u obliku razmjene pisama potpisan 14. prosinca 2000.
 4
 Čast mi je potvrditi suglasnost svoje Vlade s navedenim.
 (1)
 Unija je ispunila taj uvjet objavljivanjem Obavijesti Komisije u skladu s člankom 85. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o provedbi odredaba Carinskog zakonika Zajednice kojom se sustav dvostrane kumulacije uveden tim člankom proširuje na Tursku; SL C 134, 15.4.2016., str. 1.
 (2)
 SL L 38, 8.2.2001., str. 24.
 (3)
 Unija je ispunila taj uvjet objavljivanjem Obavijesti Komisije u skladu s člankom 85. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o provedbi odredaba Carinskog zakonika Zajednice kojom se sustav dvostrane kumulacije uveden tim člankom proširuje na Tursku; SL C 134, 15.4.2016., str. 1.
 (4)
 SL L 38, 8.2.2001., str. 24.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0264
 Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tiettyjä maatalous- ja teollisuustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista annetun asetuksen (EY) N:o 2505/96 muuttamisesta /* KOM/99/0264 lopull. */
 Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) tiettyjä maatalous- ja teollisuustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista annetun asetuksen (EY) N:o 2505/96 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. Eri jäsenvaltioiden esittämien pyyntöjen johdosta komissio on tarkastellut yhdessä kyseisten valtioiden asiantuntijoiden kanssa mahdollisuutta korottaa tiettyjä teollisuustuotteita koskevia tariffikiintiöitä.2. Tämä selvitys tehtiin tullitaloustyöryhmän kokouksen yhteydessä ja sen perusteella voitiin todeta, että jäsenvaltiot voivat hyväksyä tässä asetusehdotuksessa tarkoitettuja tuotteita koskevien tariffikiintiöiden korottamisen ja että tämä ei haittaa näiden tuotteiden markkinoita.Tämä on liitteenä olevan asetusehdotuksen tavoite.Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) tiettyjä maatalous- ja teollisuustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista annetun asetuksen (EY) N:o 2505/96 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, että(1) neuvosto on avannut asetuksellaan (EY) N:o 2505/96 (1), yhteisön tariffikiintiöitä tietyille maatalous- ja teollisuustuotteille; olisi tyydytettävä kyseisten tuotteiden hankintatarpeet yhteisössä mahdollisimman suotuisin edellytyksin; tämän vuoksi olisi avattava yhteisön tariffikiintiöitä alennetuin tullein tai tullittomasti aiheellisten määrien mukaisesti, korotettava tiettyjen voimassa olevien tariffikiintiöiden määrää ja jatkettava niiden voimassaoloa aiheuttamatta kuitenkaan häiriötä näiden tuotteiden markkinoille, ja(1) EYVL L 345, 31.12.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2780/98 (EYVL L 347, 23.12.1998, s. 5).(2) tämän vuoksi asetus (EY) N:o 2505/96 on muutettava,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan kiintiökaudeksi 1.1.-31.12.1999 asetuksen (EY) N:o 2505/96 liite I seuraavasti:tariffikiintiön, jonka järjestysnumero on 09.2887, kiintiömääräksi tulee 400 tn,tariffikiintiön, jonka järjestysnumero on 09.2942, kiintiömääräksi tulee 3.000 tn,tariffikiintiön, jonka järjestysnumero on 09.2966, kiintiömääräksi tulee 12.000 tn.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tätä asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta PuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYS1. TOIMEN NIMIEhdotus Neuvoston asetukseksi (EY) tiettyjä maatalous- ja teollisuustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista annetun asetuksen (EY) N:o 2505/96 muuttamisesta.2. BUDJETTIKOHTA / -KOHDAT12 luvun 120 artikla3. OIKEUSPERUSTAperustamissopimuksen 26 artikla4. TOIMEN KUVAUS4.1 Toimen yleistavoiteYhteisön jalostusteollisuuden tarpeiden huomioon ottamisen varmistaminen suotuisin edellytyksin.5. TALOUDELLISET VAIKUTUKSET5.1 Toimen kokonaiskustannusten laskentatapa (yksittäisten kustannuserien ja kokonaiskustannusten välinen yhteys)Huomautus: Tässä taulukossa mainitaan vain ne asetuksessa mainitut tuotteet, joilla on rahoitusvaikutuksia.>TAULUKON PAIKKA>Tulojen menetys edelliseen kiintiökauteen verrattuna yhteensä: + 562.535 EUR.6. PETOSTENVASTAISET SÄÄNNÖKSETTariffikiintiöiden hallinnointia koskevissa säännöksissä säädetään tarvittavista toimenpiteistä petosten ja säännönvastaisuuksien ehkäisemiseksi ja niiltä suojautumiseksi.


type: wikipedia

text:
Seznam osebnih imen, ki se pričnejo s črko E.
 Seznam
 Ed
 Eda
 Edi
 Edin
 Edina
 Edis
 Edisa
 Edit
 Edita
 Edith
 Edmond
 Edmund
 Edmunda
 Edo
 Edon
 Edona
 Eduard
 Edvard
 Edvarda
 Edvin
 Edvina
 Eg
 Egbert
 Egidij
 Egidija
 Egon
 Egzon
 Egzona
 Ek
 Ekaterina
 Ekrem
 El
 Ela
 Elda
 Eldin
 Eldina
 Elen
 Elena
 Eleonora
 Elfrida
 Eli
 Elia
 Elias
 Elica
 Elija
 Elijah
 Elijo
 Elio
 Elis
 Elisa
 Elisabeth
 Eliza
 Elizabeta
 Elizabeth
 Ella
 Ellen
 Elka
 Elma
 Elmedin
 Elmedina
 Elmin
 Elmina
 Elmir
 Elsa
 Elvedin
 Elvedina
 Elvin
 Elvir
 Elvira
 Elvis
 Elvisa
 Elza
 Em
 Ema
 Emanuel
 Emanuela
 Emeran
 Emerik
 Emerika
 Emi
 Emica
 Emil
 Emili
 Emilia
 Emilij
 Emilija
 Emilijan
 Emilijana
 Emiljan
 Emiljana
 Emin
 Emina
 Emine
 Emir
 Emira
 Emma
 Emrah
 En
 Ena
 Enej
 Enes
 Endi
 Endrina
 Enea
 Eneja
 Enesa
 Eni
 Enia
 Enis
 Enisa
 Enja
 Enrique
 Enya
 Enver
 Er
 Erazem
 Eric
 Erik
 Erika
 Erin
 Ermin
 Ermina
 Erminija
 Erna
 Ernes
 Ernest
 Erneata
 Ernestina
 Ernst
 Eros
 Ersan
 Ervin
 Ervina
 Es
 Esad
 Esada
 Esma
 Esmeralda
 Ester
 Estera
 Esther
 Et
 Etbin
 Ethan
 Etien
 Etjan
 Eu
 Eugen
 Ev
 Eva
 Eva Julija
 Eva Marija
 Eva Zala
 Evald
 Evalda
 Evan
 Eve
 Evelin
 Evelina
 Evelyn
 Evfemija
 Evgen
 Evgenij
 Evgenija
 Evica
 Evita
 Evlalija
 Evstahij
 Evstahija
 Glej tudi
 Seznam osebnih imen na D
 Seznam osebnih imen na F
 E


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2015 10 02
 COM(2015) 482 final
 2015/0232(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 2014 m. gruodžio 1 d. įsigaliojo Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimas dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos. Siekiant supaprastinti vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio ir ES piliečiams tvarką, Susitarime abipusiškumo pagrindu nustatytos teisiškai privalomos teisės ir prievolės. Susitarimo 10 straipsniu įsteigtas jungtinis komitetas, kuriam pavesta stebėti, kaip įgyvendinamas Susitarimas.
 Reikia parengti šiam Susitarimui skirtas bendrąsias gaires, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio Respublikos konsulatai visiškai darniai įgyvendintų Vizų režimo supaprastinimo susitarimą, ir paaiškinti ryšį tarp to Susitarimo nuostatų ir susitariančiųjų šalių nuostatų, toliau taikomų su vizomis susijusiems klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį.
 Įgyvendinimo gairės, kurias reikia priimti, nebus įtrauktos į Susitarimą, vis dėlto diplomatinio ir konsulinio korpuso darbuotojams primygtinai rekomenduojama nuosekliai jomis vadovautis įgyvendinant Susitarimo nuostatas.
 Gairės parengtos remiantis Susitarimu, į kurį įtrauktos nuostatos dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos, susijusios su ne ilgesniu nei 90 dienų per 180 dienų laikotarpį Žaliojo Kyšulio ir ES piliečių buvimu Šengeno erdvėje, taip pat su ES teisės aktais bendros vizų politikos srityje, pavyzdžiui, Vizų kodeksu.
 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
 •Teisinis pagrindas
 Gairėse, kurios turi būti priimtos atsižvelgiant į Komisijos atstovui jungtiniame komitete pagal šį pasiūlymą suteiktus įgaliojimus, turėtų būti išsamiai paaiškintos Susitarimo nuostatos ir pateiktos jo įgyvendinimo gairės.
 Gairėse atsižvelgiama į Vizų kodekso ir kitų ES vizų politikos srityje galiojančių teisės aktų nuostatas, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių konsuliniai darbuotojai, įgyvendindami Vizų režimo supaprastinimo susitarimo nuostatas, veiktų laikydamiesi ES vizų acquis nuostatų.
 Jei tas pats klausimas reglamentuojamas ir Susitarimo, ir Vizų kodekso, Susitarimo nuostatos laikomos viršesnėmis.
 3.EX POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 Prie šio Tarybos sprendimo pasiūlymo pridėtos gairės yra konsultacijų su valstybėmis narėmis, kurios buvo vykdomos 2015 m. balandžio 7 d. ir gegužės 11 d. įvykusiuose Vizų darbo grupės posėdžiuose, rezultatas. Dėl šių gairių 2014 m. lapkričio mėn. Komisija konsultavosi su atsakingomis Žaliojo Kyšulio valdžios institucijoms.
 4.POVEIKIS BIUDŽETUI
 Šis pasiūlymas neturi poveikio ES biudžetui.
 2015/0232 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 218 straipsnio 9 dalį,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)jungtinis komitetas buvo įsteigtas pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos (toliau – Susitarimas) 10 straipsnį. Jame numatyta, kad jungtinis komitetas turi visų pirma prižiūrėti, kaip įgyvendinamas Susitarimas;
 (2)Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 810/2009 nustatyta tvarka ir sąlygos, susijusios su vizų išdavimu, siekiant vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją arba būti joje ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį;
 (3)reikia parengti bendrąsias gaires, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio Respublikos konsulatai visiškai darniai įgyvendintų Susitarimą, ir paaiškinti ryšį tarp Susitarimo nuostatų ir susitariančiųjų šalių nuostatų, toliau taikomų su vizomis susijusiems klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį;
 (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete, dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo grindžiama prie šio sprendimo pridedamu jungtinio komiteto sprendimo projektu.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2015 10 02
 COM(2015) 482 final
 PRIEDAS
 Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimokuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasipagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimądėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimoŽaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiamstvarkos įsteigtame jungtiniame komitete,dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo
 PRIEDAS
 Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo
 kuriuo nustatoma pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi
 pagal Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimą
 dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo
 Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams
 tvarkos įsteigtame jungtiniame komitete,
 dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo
 PROJEKTAS
 JUNGTINIO KOMITETO, ĮSTEIGTO PAGAL EUROPOS SĄJUNGOS IR ŽALIOJO KYŠULIO SUSITARIMĄ DĖL PAPRASTESNĖS TRUMPALAIKIŲ VIZŲ IŠDAVIMO ŽALIOJO KYŠULIO RESPUBLIKOS IR EUROPOS SĄJUNGOS PILIEČIAMS TVARKOS, SPRENDIMAS NR. 1/2015
 .......
 dėl Susitarimo įgyvendinimo bendrųjų gairių priėmimo
 JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio susitarimą dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos (toliau – Susitarimas), ypač į jo 10 straipsnį,
 kadangi Susitarimas įsigaliojo 2014 m. gruodžio 1 d.,
 NUSPRENDĖ:
 1 straipsnis
 Šio sprendimo priede nustatomos Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos įgyvendinimo bendrosios gairės.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta ...
 Europos Sąjungos vardu
 Žaliojo Kyšulio Respublikos vardu
 PRIEDAS
 EUROPOS SĄJUNGOS IR ŽALIOJO KYŠULIO SUSITARIMO DĖL PAPRASTESNĖS TRUMPALAIKIŲ VIZŲ IŠDAVIMO ŽALIOJO KYŠULIO RESPUBLIKOS IR EUROPOS SĄJUNGOS PILIEČIAMS TVARKOS ĮGYVENDINIMO BENDROSIOS GAIRĖS
 2014 m. gruodžio 1 d. įsigaliojusio Europos Sąjungos ir Žaliojo Kyšulio Respublikos susitarimo dėl paprastesnės trumpalaikių vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarkos tikslas yra abipusiškumo pagrindu supaprastinti vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams tvarką, kai numatomas buvimo laikotarpis – ne ilgesnis kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.
 Siekiant supaprastinti vizų išdavimo Žaliojo Kyšulio Respublikos ir ES piliečiams tvarką, Susitarime abipusiškumo pagrindu nustatomos teisiškai privalomos teisės ir prievolės.
 Šiomis gairėmis, kurias priėmė Susitarimu įsteigtas jungtinis komitetas, siekiama užtikrinti, kad Žaliojo Kyšulio Respublikos ir valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos teisingai ir darniai įgyvendintų Susitarimo nuostatas. Šios gairės nėra Susitarimo dalis, todėl jos nėra teisiškai privalomos. Vis dėlto diplomatinio ir konsulinio korpuso darbuotojams primygtinai rekomenduojama nuosekliai jomis vadovautis įgyvendinant Susitarimo nuostatas.
 Gairės yra nuolat kintantis dokumentas – jos atnaujinamos, atsižvelgiant į patirtį, įgytą įgyvendinant Susitarimą, už jų atnaujinimą atsakingas Susitarimo 12 straipsniu įsteigtas jungtinis komitetas.
 I.
 BENDRIEJI KLAUSIMAI
 1.1.
 Tikslas ir taikymo sritis
 Susitarimo 1 straipsnyje nurodyta: „Šio Susitarimo tikslas – abipusiškumo pagrindu supaprastinti vizų, leidžiančių būti ne ilgiau kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį, išdavimo Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečiams tvarką.“
 Susitarimas taikomas visiems Žaliojo Kyšulio Respublikos ir Europos Sąjungos piliečiams, pateikiantiems prašymą išduoti trumpalaikę vizą, neatsižvelgiant į tai, kurioje šalyje jie gyvena.
 Susitarimas netaikomas asmenims be pilietybės, turintiems Žaliojo Kyšulio Respublikos arba Europos Sąjungos valstybės narės išduotą leidimą gyventi. Šios kategorijos asmenims taikomos įprastos ES vizų acquis taisyklės.
 1.2.
 Susitarimo taikymo sritis
 Susitarimo 2 straipsnyje nurodyta:
 „1.
 Šiame Susitarime numatytos vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo priemonės Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečiams taikomos, tik jei jie nėra atleisti nuo vizos reikalavimo pagal Sąjungos, jos valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio įstatymų, kitų teisės aktų ir administracinių potvarkių, šio Susitarimo ar kitų tarptautinių susitarimų nuostatas.
 2.
 Šio Susitarimo nuostatose nenumatytiems klausimams, pavyzdžiui, atsisakymui išduoti vizą, kelionės dokumentų pripažinimui, pakankamų pragyvenimo lėšų įrodymui, draudimui atvykti ir išsiuntimo priemonėms, taikoma Žaliojo Kyšulio ar valstybių narių teisė, arba Sąjungos teisė.“
 Nedarant poveikio 8 straipsniui (kuriuo nuo vizos reikalavimo atleisti Žaliojo Kyšulio Respublikos ir valstybių narių išduotų diplomatinių arba tarnybinių pasų turėtojai), Susitarimas neturi įtakos galiojančioms vizos reikalavimo ir jo netaikymo taisyklėms. Pavyzdžiui, Tarybos reglamento Nr. 539/2001 4 straipsniu valstybėms narėms leidžiama numatyti vizos reikalavimo išimtis civilinio oro ir jūrų transporto įguloms ir kt. kategorijų asmenims.
 Vizų kodeksas taikomas visiems šiame Susitarime nenumatytiems klausimams, pavyzdžiui, už prašymo išduoti vizą nagrinėjimą atsakingos Šengeno valstybės narės nustatymui, atsisakymo išduoti vizą pagrindimui ir teisei apskųsti neigiamą sprendimą. Be to, Šengeno taisyklės ir nacionalinė teisė toliau taikomos ir klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį, kaip antai kelionės dokumentų pripažinimui, kelionės tikslą ir pakankamas pragyvenimo lėšas patvirtinantiems dokumentams, prašymų išduoti vizą nagrinėjimo terminams, atsisakymui leisti atvykti į ES valstybių narių teritoriją, išsiuntimo iš šalies priemonėms.
 Išduoti vizą gali būti atsisakyta net ir įvykdžius Susitarime numatytas sąlygas, jeigu netenkinamos Šengeno sienų kodekso 5 straipsnyje nustatytos sąlygos, t. y. asmuo neturi galiojančio kelionės dokumento, dėl jo paskelbtas perspėjimas SIS, asmuo laikomas keliančiu pavojų viešajai tvarkai, vidaus saugumui ir kt.
 Galima taikyti ir kitas pagal Vizų kodeksą leidžiamas lanksčias vizų išdavimo sąlygas. Pavyzdžiui, daugkartinės ilgalaikės vizos, galiojančios iki penkerių metų, gali būti išduotos asmenims, kurie nepriklauso 4 straipsnyje nustatytoms asmenų kategorijoms, jeigu tenkinamos Vizų kodekse (24 straipsnyje) numatytos sąlygos. Taip pat bus toliau taikomos Vizų kodekso nuostatos, kuriomis leidžiama neimti vizos mokesčio arba jį sumažinti (žr. 16 straipsnio 5 ir 6 dalys).
 Žaliojo Kyšulio nacionalinė teisė toliau taikoma visiems klausimams, kurie susiję su Žaliojo Kyšulio išduodamomis vizomis ES piliečiams ir kuriems netaikomas Susitarimas, pvz., ankstesnėse trijose pastraipose nurodytiems klausimams.
 1.3.
 Vizų rūšys, kurios patenka į Susitarimo taikymo sritį
 Susitarimo 3 straipsnio d dalyje „viza“ apibrėžiama kaip „valstybės narės arba Žaliojo Kyšulio išduotas leidimas arba priimtas sprendimas, reikalingas norint atvykti į šios valstybės narės ar kelių valstybių narių teritoriją arba į Žaliojo Kyšulio teritoriją, siekiant vykti per ją tranzitu arba joje iš viso būti ne ilgiau kaip 90 dienų“.
 Susitarime numatyta supaprastinta tvarka taikoma ir vienodoms vizoms, galiojančioms visoje valstybių narių teritorijoje, ir riboto teritorinio galiojimo (RTG) vizoms. Ji taip pat taikoma ES piliečiams Žaliojo Kyšulio išduotoms trumpalaikėms ir tranzitinėms vizoms.
 1.4.
 Viza nustatyto leidžiamo buvimo laikotarpio apskaičiavimas
 Dabartinė trumpalaikio buvimo apibrėžtis suformuluota taip: „90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį, kai laikoma, kad kiekviena tokio buvimo diena įeina į 180 dienų laikotarpį“.
 Atvykimo diena bus laikoma pirma buvimo valstybių narių teritorijoje diena, o išvykimo diena – paskutinė buvimo valstybių narių teritorijoje diena. Sąvoka „bet kuris“ reiškia, kad taikomas „slenkantis“ 180 dienų ataskaitinis laikotarpis, kai atsižvelgiama į kiekvieną buvimo dieną per praėjusį 180 dienų laikotarpį, siekiant patikrinti, ar ir toliau tenkinamas 90 dienų per 180 dienų laikotarpį reikalavimas. Tai reiškia, kad nebūnant valstybių narių teritorijoje nepertraukiamą 90 dienų laikotarpį leidžiamas naujas iki 90 dienų nepertraukiamo buvimo laikotarpis.
 Trumpalaikio buvimo skaičiuoklę, su kuria galima apskaičiuoti pagal naujas taisykles leidžiamo buvimo laikotarpio trukmę, galima rasti šiuo adresu: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
 Toliau pateikiamas buvimo trukmės apskaičiavimo pagal naująją apibrėžtį pavyzdys.
 Asmuo, turintis daugkartinę vizą vieniems metams (2014 04 18–2015 04 18), pirmą kartą į šalį atvyksta 2014 04 19 ir joje būna 3 dienas. Tuomet tas pats asmuo dar kartą atvyksta 2014 06 18 ir būna 86 dienas. Kokia yra padėtis konkrečiomis datomis? Kada šiam asmeniui bus vėl leista atvykti?
 2014 09 11: per pastarąsias 180 dienų (2014 03 16–2014 09 11) asmuo išbuvo 3 dienas (2014 04 19–21) ir dar 86 dienas (2014 06 18–2014 09 11) = 89 dienos = leistino buvimo trukmė neviršyta. Asmuo šalyje gali būti dar 1 dieną.
 Nuo 2014 10 16: asmuo gali atvykti ir būti dar 3 dienas (2014 10 16 buvimo nuo 2014 04 19 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų laikotarpį); 2014 10 17 buvimo nuo 2014 04 20 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų buvimo ir pan.).
 Nuo 2014 12 15: asmuo gali atvykti ir būti dar 86 dienas (2014 12 15 buvimo nuo 2014 06 18 laikotarpis nebeaktualus (nepatenka į 180 dienų laikotarpį); 2014 12 16 buvimo nuo 2014 06 19 laikotarpis nebeaktualus ir pan.).
 1.5.
 Padėtis, susijusi su valstybėmis narėmis, kurios taiko dar ne visas Šengeno acquis nuostatas, valstybėmis narėmis, kurios nedalyvauja vykdant ES bendrą vizų politiką, ir asocijuotosiomis šalimis
 Valstybėms narėms, kurios į ES įstojo 2004 m. (Čekijai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lenkijai, Lietuvai, Maltai, Slovakijai, Slovėnijai ir Vengrijai), 2007 m. (Bulgarijai ir Rumunijai) ir 2013 m. (Kroatijai), Susitarimas privalomas nuo jo įsigaliojimo.
 Tik Bulgarija, Kroatija, Kipras ir Rumunija taiko dar ne visas Šengeno acquis nuostatas. Šios šalys ir toliau išduos nacionalines vizas, galiojančias tik jų teritorijoje. Šioms valstybėms narėms visiškai įgyvendinus Šengeno acquis, jos ir toliau taikys Susitarimą.
 Visiems klausimams, nepatenkantiems į Susitarimo taikymo sritį, nacionalinė teisė bus taikoma iki tos dienos, kai šios valstybės narės visiškai įgyvendins Šengeno acquis. Nuo tos dienos klausimams, kurie nereglamentuojami Susitarimu, galioja Šengeno taisyklės / nacionalinė teisė.
 Bulgarijai, Kroatijai, Kiprui ir Rumunijai leidžiama pripažinti leidimus gyventi, D kategorijos vizas ir Šengeno valstybių bei asocijuotųjų šalių išduotas trumpalaikes vizas trumpalaikiam buvimui jų teritorijoje.
 Pagal Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 21 straipsnį visos Šengeno valstybės turi pripažinti, kad viena kitos išduotos ilgalaikės vizos arba leidimai gyventi galioja trumpalaikiam buvimui viena kitos teritorijoje. Šengeno valstybės narės ir asocijuotosios šalys abipusiai pripažįsta viena kitos išduotus leidimus gyventi, D kategorijos vizas bei trumpalaikes vizas, reikalingas atvykimui ir trumpam buvimui.
 Susitarimas netaikomas Jungtinei Karalystei, Airijai ir Danijai, tačiau prie jo pridėtos bendros deklaracijos, kuriose išreikštas pageidavimas sudaryti Žaliojo Kyšulio Respublikos ir tų valstybių narių dvišalius susitarimus dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos.
 Nors Islandija, Norvegija, Šveicarija ir Lichtenšteinas yra asocijuotosios Šengeno susitarimo šalys, joms Susitarimas netaikomas. Tačiau prie susitarimo pridėta bendra deklaracija, kurioje išreikštas pageidavimas nedelsiant sudaryti Žaliojo Kyšulio Respublikos ir tų Šengeno valstybių dvišalius susitarimus dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos.
 1.6.
 Europos Sąjungos susitarimas / dvišaliai susitarimai
 Susitarimo 11 straipsnyje nurodyta:
 „Nuo šio Susitarimo įsigaliojimo dienos jo nuostatos yra viršesnės už bet kurio (-ių) valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio sudaryto (-ų) dvišalio (-ių) arba daugiašalio (-ių) susitarimo (-ų) nuostatas, jei šiose nuostatose aptariami šiuo Susitarimu reglamentuojami klausimai.“
 Nuo Susitarimo įsigaliojimo dienos valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio Respublikos dvišalių susitarimų nuostatos dėl klausimų, kurie numatyti susitarime dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos, nebegalioja. Pagal Sąjungos teisę valstybės narės turi imtis būtinų priemonių, kad pašalintų savo dvišalių susitarimų ir Europos Sąjungos susitarimo nesuderinamumą.
 Jeigu valstybė narė sudarė dvišalį susitarimą arba sutartį su Žaliojo Kyšulio Respublika dėl klausimų, kurie nepatenka į Europos Sąjungos susitarimo taikymo sritį, įsigaliojus Europos Sąjungos susitarimui dėl paprastesnės vizų išdavimo tvarkos ši išimtis būtų taikoma toliau.
 II.
 SU KONKREČIOMIS NUOSTATOMIS SUSIJUSIOS GAIRĖS
 2.1. Visiems prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims galiojančios taisyklės
 Svarbu: primenama, kad toliau nurodyta supaprastinta išvykimo tvarka, kai buvo prarasti arba pavogti dokumentai, ir galimybė išskirtinėmis aplinkybėmis pratęsti vizos galiojimo trukmę taikoma visiems Žaliojo Kyšulio Respublikos ir valstybių narių vizų turėtojams.
 2.1.1. Vizos pratęsimas išskirtinėmis aplinkybėmis
 Susitarimo 7 straipsnyje nurodyta:
 „Žaliojo Kyšulio ir Sąjungos piliečių, kurie dėl force majeure priežasčių neturi galimybės išvykti iš atitinkamai valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijos iki jų vizoje nurodytos datos, vizos terminas nemokamai pratęsiamas pagal priimančiosios valstybės taikomus teisės aktus iki tol, kol jie grįžta į savo gyvenamosios vietos valstybę.“
 Dėl galimybės pratęsti vizos galiojimo terminą force majeure atvejais, pavyzdžiui, kai vizos turėtojas patenka į ligoninę įvykus nelaimingam atsitikimui ir negali išvykti iš valstybės narės teritorijos iki vizos įklijoje nurodytos datos – bus taikomos Vizų kodekso 33 straipsnio 1 dalies nuostatos tiek, kiek jos suderinamos su Susitarimu (pavyzdžiui, pratęsta viza lieka vienoda viza, kuria suteikiama teisė atvykti į visų Šengeno valstybių narių, kuriose viza galiojo jos išdavimo metu, teritoriją). Tačiau pagal Susitarimą force majeure atveju vizos galiojimas pratęsiamas neimant mokesčio.
 2.2. Taisyklės, taikomos kai kurių kategorijų prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims
 2.2.1.
 Daugkartinių vizų išdavimas
 Tais atvejais, kai prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo turi dažnai arba reguliariai keliauti į Žaliojo Kyšulio Respublikos teritoriją arba valstybių narių teritoriją, trumpalaikė viza gali būti išduodama keliems apsilankymams, jeigu bendra šių apsilankymų trukmė neviršija 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį.
 Susitarimo 4 straipsnyje nurodyta:
 „1.
 Valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės įstaigos išduoda penkerius metus galiojančias daugkartines vizas šių kategorijų piliečiams:
 a) nacionalinių ir regioninių Vyriausybių bei parlamentų, konstitucinių bei aukščiausiųjų teismų ir audito rūmų nariams, jei jie šiuo Susitarimu nėra atleisti nuo vizos reikalavimo, atlikdami pareigas;
 b) nuolatiniams oficialių delegacijų nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;
 c) verslininkams ir įmonių atstovams, reguliariai vykstantiems į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį;
 d) sutuoktiniams, 21 metų amžiaus dar nesulaukusiems vaikams (įskaitant įvaikius) arba išlaikytiniams ir giminaičiams, besilankantiems atitinkama
 — pas Žaliojo Kyšulio piliečius, teisėtai esančius valstybės narės teritorijoje, arba pas Sąjungos piliečius, teisėtai esančius Žaliajame Kyšulyje, arba
 — pas Sąjungos piliečius, esančius jų pilietybės valstybėje, arba pas Žaliojo Kyšulio piliečius, esančius Žaliajame Kyšulyje.
 Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį, visų pirma kai
 — a punkte minėtų asmenų mandatas,
 — b punkte minėtų nuolatinių oficialių delegacijų narių kadencija,
 — c punkte minėtų verslininkų statusas arba įmonės atstovų įgaliojimai, arba
 — d punkte minėtų Žaliojo Kyšulio piliečių, esančių valstybės narės teritorijoje, ir Sąjungos piliečių, esančių Žaliojo Kyšulio teritorijoje, leidimas gyventi
 galioja trumpiau nei penkerius metus.“
 Atsižvelgiant į šių kategorijų asmenų profesinį statusą ar jų giminystės ryšius su teisėtai Žaliojo Kyšulio Respublikos arba valstybių narių teritorijoje gyvenančiu Žaliojo Kyšulio Respublikos arba valstybių narių piliečiu, taip pat atsižvelgiant į teisėtai savo pilietybės valstybėje narėje gyvenančių Sąjungos piliečių arba Žaliajame Kyšulyje gyvenančių Žaliojo Kyšulio piliečių giminaičius, jiems galima pagrįstai išduoti daugkartinę vizą, galiojančią penkerius metus arba galiojančią jų kadencijos laikotarpiu arba jų teisėto gyvenimo laikotarpiu, jeigu šie laikotarpiai yra trumpesni nei 5 metai.
 Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo sritį, turėtų pateikti savo profesinio statuso ir įgaliojimų trukmės patvirtinimą.
 Ši nuostata netaikoma asmenims, patenkantiems į 4 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo sritį, jeigu jie Susitarimu atleisti nuo vizos reikalavimo, t. y. jeigu jie yra diplomatinių arba tarnybinių pasų turėtojai.
 Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies b punkto taikymo sritį, privalo pateikti dokumentus, patvirtinančius jų nuolatinio delegacijos nario statusą ir poreikį reguliariai dalyvauti posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose.
 Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo sritį, privalo pateikti dokumentus, patvirtinančius jų profesinį statusą ir veiklos trukmę.
 Asmenys, patenkantys į 4 straipsnio 1 dalies d punkto taikymo sritį, turi pateikti dokumentus, patvirtinančius kviečiančiojo asmens teisėtą gyvenamąją vietą.
 Tais atvejais, kai akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galios tik šį laikotarpį.
 „2.
 Valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės įstaigos išduoda vienus metus galiojančias daugkartines vizas šių kategorijų piliečiams (jei per vienus metus iki prašymo šie asmenys gavo bent vieną vizą ir ja pasinaudojo laikydamiesi valstybės teisės aktų, kuriais reglamentuojamas atvykimas į jos teritoriją ir buvimas joje):
 a) pilietinės visuomenės organizacijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį mokyti(s) arba kurie dalyvauja seminaruose ar konferencijose, taip pat pagal mainų programas;
 b) laisvųjų profesijų atstovams, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti tarptautinėse parodose, salonuose, konferencijose, simpoziumuose ir seminaruose ar kituose panašiuose renginiuose;
 c) asmenims, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį dalyvauti mokslo, kultūros ir meno veikloje, įskaitant universitetų ar kitokias mainų programas;
 d) tarptautinių sporto renginių dalyviams ir juos lydintiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;
 e) žurnalistams ir juos lydintiems akredituotiesiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;
 f) moksleiviams, studentams (įskaitant magistrantus ir doktorantus) ir juos lydintiems mokytojams/dėstytojams, kurie vyksta studijuoti arba mokyti, taip pat pagal mokyklinių mainų ar kitokios veiklos programas;
 g) Žaliajame Kyšulyje arba valstybėse narėse pripažintų religinių bendruomenių atstovams, kurie reguliariai vyksta į atitinkamai valstybes nares arba Žaliąjį Kyšulį;
 h) dėl medicininių priežasčių reguliariai besilankantiems asmenims;
 i) susigiminiavusių miestų ar miestų savivaldybių vykdomų oficialių mainų programų dalyviams;
 j) oficialių delegacijų nariams, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą reguliariai dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių ar Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos.
 Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį.“
 Iš principo vienus metus galiojančios daugkartinės vizos bus išduodamos pirmiau nurodytų kategorijų asmenims, jeigu per ankstesnius metus (12 mėnesių) prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo buvo gavęs bent vieną vizą, pasinaudojo ja laikydamasis lankomos (-ų) valstybės (-ių) teisės aktų (pavyzdžiui, asmuo neviršijo leistino buvimo trukmės) ir jeigu prašymas gauti daugkartinę vizą yra pagrįstas.
 Tais atvejais, kai nėra pagrindo išduoti vienus metus galiojančią vizą (pavyzdžiui, jeigu mainų programa trunka trumpiau nei vienus metus arba asmeniui į keliones vykti reikia ne visus metus), vizos galiojimo trukmė bus trumpesnė nei vieni metai, su sąlyga, kad tenkinami kiti vizos išdavimo reikalavimai.
 „3.
 Valstybių narių ir Žaliojo Kyšulio diplomatinės atstovybės bei konsulinės įstaigos išduoda ne trumpiau kaip dvejus metus ir ne ilgiau kaip penkerius metus galiojančias daugkartines vizas šio straipsnio 2 dalyje minėtų kategorijų piliečiams, jei per dvejus metus iki prašymo šie asmenys pasinaudojo vienų metų trukmės daugkartine viza, laikydamiesi priimančiosios valstybės teisės aktų, kuriais reglamentuojamas atvykimas į jos teritoriją ir buvimas joje.
 Tačiau jei akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina ar ketinama trumpesnį laikotarpį, daugkartinė viza galioja tik šį laikotarpį.“
 „4. Bendra šio straipsnio 1–3 dalyse minėtų asmenų buvimo valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje trukmė negali viršyti 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.“
 Nuo dvejų iki penkerių metų galiojančios daugkartinės vizos bus išduodamos 4 straipsnio 2 dalyje nurodytų kategorijų asmenims, su sąlyga, kad per praėjusius dvejus metus (24 mėnesius) jie pasinaudojo vienus metus galiojančia daugkartine viza laikydamiesi lankomos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) teritorijoje (-ose) galiojančių teisės aktų, reglamentuojančių atvykimą ir buvimą, ir prašymas gauti daugkartinę vizą tebėra pagrįstas. Pažymėtina, kad nuo dvejų iki penkerių metų galiojanti viza išduodama, tik jeigu prašymą išduoti vizą pateikiančiam asmeniui per praėjusius dvejus metus buvo išduotos dvi ne trumpiau kaip vienus metus galiojusios vizos ir jeigu asmuo jomis naudojosi laikydamasis lankomos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) teritorijoje (-se) galiojančių teisės aktų, reglamentuojančių atvykimą ir buvimą. Diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos, remdamosi kiekvieno prašymo išduoti vizą vertinimu, sprendžia, kokiam laikotarpiui – nuo 2 iki 5 metų – išduoti šias vizas.
 Nėra prievolės išduoti daugkartinę vizą, jeigu prašymą išduoti vizą pateikiantis asmuo nepasinaudojo anksčiau išduota viza.
 2.2.2.
 Prašymo išduoti vizą nagrinėjimo mokestis
 Susitarimo 5 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
 „1.
 Nedarant poveikio 2 dalies nuostatoms, valstybės narės arba Žaliasis Kyšulys neima vizos mokesčio iš šių kategorijų asmenų:
 a) oficialių delegacijų narių, kurie gavę Žaliajam Kyšuliui, valstybėms narėms ar Sąjungai adresuotą oficialų kvietimą dalyvauja posėdžiuose, konsultacijose, derybose arba oficialiose mainų programose ar renginiuose, kuriuos valstybės narės arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;
 b) vaikų iki 12 metų; (N.B. Kad iš šios kategorijos asmenų vizos mokestis nebūtų imamas, prašymą išduoti vizą pateikiantys asmenys turi pateikti dokumentą, patvirtinantį jų amžių.)
 c) moksleivių, studentų, magistrantų bei doktorantų ir juos lydinčių mokytojų/dėstytojų, kurie vyksta studijuoti arba mokyti;
 d) tyrėjų, kurie vyksta dalyvauti moksliniuose tyrimuose;
 e) 25 metų ir jaunesnių seminarų, konferencijų arba sporto, kultūros ar švietimo renginių, kuriuos organizuoja ne pelno organizacijos, dalyvių.“
 Iš pirmiau minėtų kategorijų asmenų neimamas joks mokestis.
 Vizų kodekso 16 straipsnio 6 dalyje nurodyta: „Atskirais atvejais mokėtina vizos mokesčio suma gali būti neimama arba sumažinama, kai šia priemone skatinami kultūriniai ar sportiniai interesai bei interesai užsienio politikos bei vystymosi politikos srityse, kitose esminių visuomeninės svarbos interesų srityse arba dėl humanitarinių priežasčių.“
 Vizų kodekso 16 straipsnio 7 dalyje nustatyta, kad „vizos mokestis mokamas eurais, trečiosios šalies, kurioje pateikiamas prašymas, nacionaline valiuta arba paprastai naudojama valiuta ir nėra grąžinamas, išskyrus 18 straipsnio 2 dalyje ir 19 straipsnio 3 dalyje nurodytais atvejais“ – tai atvejai, kai prašymas yra nepriimtinas, arba atvejai, kai konsulatas nėra kompetentingas.
 Vizos prašantiems asmenims iš Žaliojo Kyšulio, vadovaujantis Vizų kodekso 16 straipsnio 8 dalimi, ir Europos Sąjungos piliečiams, vadovaujantis Décret-Loi 27/2007, „už sumokėtą mokestį išduodamas kvitas“.
 Susitarimo 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta:
 „2.
 Kai valstybės narės arba Žaliasis Kyšulys bendradarbiauja su išorės paslaugų teikėju, gali būti imamas aptarnavimo mokestis. Aptarnavimo mokestis yra proporcingas išorės paslaugų teikėjo išlaidoms, patirtoms vykdant užduotis, ir negali viršyti 30 eurų. Žaliasis Kyšulys, atitinkama valstybė narė arba atitinkamos valstybės narės turi palikti visiems prašymų pateikėjams galimybę teikti prašymus tiesiogiai jų konsulatuose.“
 Jeigu valstybė narė bendradarbiauja su išorės paslaugų teikėju, iš tų kategorijų asmenų, kurie atleisti nuo vizos mokesčio, imamas aptarnavimo mokestis.
 Šiuo metu nė viena ES valstybė narė nėra sudariusiu susitarimų su išorės paslaugų teikėjais Žaliajame Kyšulyje.
 2.2.3. Diplomatinių ir tarnybinių pasų turėtojai
 Susitarimo 8 straipsnyje nurodyta:
 „1.
 Žaliojo Kyšulio arba valstybių narių piliečiai, turintys galiojantį diplomatinį arba tarnybinį pasą, gali atvykti į valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritoriją, išvykti iš jos arba vykti per ją tranzitu be vizos.
 2. Šio straipsnio 1 dalyje minėti piliečiai valstybių narių arba Žaliojo Kyšulio teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.“
 Susitarimu nereglamentuojamos diplomatų skyrimo valstybėse narėse procedūros. Taikoma įprasta akreditavimo procedūra.
 Prie Susitarimo pridėtoje bendroje deklaracijoje Šalys susitaria, kad bet kuri iš jų gali iš dalies sustabdyti Susitarimo, ypač jo 8 straipsnio, taikymą, jeigu jį įgyvendinant kita Šalis piktnaudžiauja arba iškyla grėsmė viešajam saugumui. Iš dalies sustabdant Susitarimo taikymą privaloma laikytis 12 straipsnio 5 dalyje nustatytos tvarkos.
 Jeigu bus sustabdomas 8 straipsnio įgyvendinimas, abi Šalys, siekdamos išspręsti sustabdymą sukėlusias problemas, pradės konsultacijas pagal Susitarimą įsteigtame jungtiniame komitete.
 Abi Šalys prioritetine tvarka susitarė įsipareigoti užtikrinti aukštą diplomatinių ir tarnybinių pasų saugumo lygį, visų pirma į juos integruodamos biometrinius identifikatorius. Sąjungoje tai bus užtikrinama pagal reikalavimus, nustatytus 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2252/2004 dėl valstybių narių išduodamų pasų ir kelionės dokumentų apsauginių savybių ir biometrikos standartų.
 III.
 BENDRADARBIAVIMAS DĖL DOKUMENTO SAUGUMO
 Prie Susitarimo pridėtoje bendroje deklaracijoje Šalys susitaria, kad pagal 10 straipsnį įsteigtas jungtinis komitetas turėtų įvertinti, kokį poveikį Susitarimo veikimui turi atitinkamų kelionės dokumentų saugumo lygis. Šiuo tikslu Šalys įsipareigojo reguliariai informuoti viena kitą apie priemones, kurių imtasi, siekiant, kad vienam asmeniui nebūtų išduodami keli kelionės dokumentai, apie priemones, kuriomis nustatomi kelionės dokumentų saugumo techniniai aspektai, ir apie priemones, susijusias su kelionės dokumentų išdavimo personalizavimo procesu.
 IV.
 STATISTIKA
 Kad pagal Susitarimą įsteigtas jungtinis komitetas galėtų veiksmingai stebėti, kaip vykdomas Susitarimas, Žaliojo Kyšulio Respublikos ir valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos privalo kas šešis mėnesius pateikti Komisijai to laikotarpio statistinius duomenis, visų pirma susijusius su, jeigu įmanoma:
 –
 išduotų daugkartinių vizų skaičiumi;
 –
 išduotų daugkartinių vizų galiojimo trukme;
 –
 įvairių Susitarime nustatytų kategorijų asmenims nemokamai išduotų vizų skaičiumi.


type: caselaw

text:
 14.11.2016
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 419/26
 Zahtjev za prethodnu odluku koji je 15. srpnja 2016. uputio Oberlandesgericht Düsseldorf (Njemačka) – DOCERAM GmbH protiv CeramTec GmbH
 (Predmet C-395/16)
 (2016/C 419/35)
 Jezik postupka: njemački
 Sud koji je uputio zahtjev
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: DOCERAM GmbH
 Tuženik: CeramTec GmbH
 Prethodna pitanja
 1.
 Postoji li tehnička uvjetovanost koja isključuje zaštitu u smislu članka 8. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (1) i kada učinak oblikovanja nema važnosti za dizajn proizvoda, nego je (tehnička) funkcionalnost jedini čimbenik koji određuje dizajn?
 2.
 U slučaju da Sud potvrdno odgovori na prvo pitanje:
 S kojeg gledišta valja ocijeniti jesu li pojedinačna obilježja proizvoda izabrana samo iz razloga funkcionalnosti. Je li mjerodavno gledište „objektivnog promatrača”, i ako da, kako ga treba odrediti?
 (1) SL. L 3, str.1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45.)


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22003D0066
 Απόφαση της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟX αριθ. 66/2003 της 20ής Ιουνίου 2003 για την τροποποίηση του παραρτήματος Ι (Κτηνιατρικά και φυτοϋγειονομικά θέματα) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 257 της 09/10/2003 σ. 0004 - 0007
 Απόφαση της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟXαριθ. 66/2003της 20ής Ιουνίου 2003για την τροποποίηση του παραρτήματος Ι (Κτηνιατρικά και φυτοϋγειονομικά θέματα) της συμφωνίας για τον ΕΟΧΗ ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΟΥ ΕΟΧ,Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, μετά την τροποποίησή της από το πρωτόκολλο προσαρμογής της συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, εφεξής καλούμενη "η συμφωνία", και ιδίως το άρθρο 98,Εκτιμώντας τα ακόλουθα:(1) Το παράρτημα Ι της συμφωνίας τροποποιήθηκε από την απόφαση αριθ. 31/2003 της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟΧ της 14ης Μαρτίου 2003(1).(2) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 22ας Μαΐου 2001, για τη θέσπιση κανόνων πρόληψης, καταπολέμησης και εξάλειψης ορισμένων μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών(2), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(3) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1248/2001 της Επιτροπής, της 22ας Ιουνίου 2001, για την τροποποίηση των παραρτημάτων III, X και XI του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για την επιδημιολογική παρακολούθηση και τη δοκιμή των μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών(3), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(4) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1326/2001 της Επιτροπής, της 29ης Ιουνίου 2001, για τη θέσπιση μεταβατικών μέτρων για να επιτραπεί η μετάβαση στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τη θέσπιση κανόνων πρόληψης, καταπολέμησης και εξάλειψης ορισμένων μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών, και για την τροποποίηση των παραρτημάτων VII και ΧΙ του εν λόγω κανονισμού(4) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(5) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 270/2002 της Επιτροπής, της 14ης Φεβρουαρίου 2002, για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά το ειδικό υλικό κινδύνου και την επιδημιολογική παρακολούθηση των μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών και την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1326/2001 όσον αφορά τις ζωοτροφές και τη διάθεση στην αγορά αιγοπροβάτων και των προϊόντων τους(5) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(6) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1494/2002 της Επιτροπής, της 21ης Αυγούστου 2002, για τροποποίηση των παραρτημάτων III, VII και XI του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά την παρακολούθηση της μεταδοτικής σπογγώδους εγκεφαλοπάθειας των βοοειδών, την εξάλειψη της μεταδοτικής σπογγώδους εγκεφαλοπάθειας, την αφαίρεση των υλικών ειδικού κινδύνου και τους κανόνες εισαγωγής ζώντων ζώων και προϊόντων ζωικής προέλευσης(6), πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(7) Η απόφαση 2002/1003/ΕΚ της Επιτροπής, της 18ης Δεκεμβρίου 2002, για τον καθορισμό ελάχιστων απαιτήσεων για τη διεξαγωγή έρευνας των γονότυπων της πρωτεΐνης πριόν σε φυλές προβάτων(7) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(8) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 260/2003 της Επιτροπής, της 12ης Φεβρουαρίου 2003, για τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά την εξάλειψη των μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών στα αιγοπρόβατα και τους κανόνες εμπορίας ζώντων αιγοπροβάτων και εμβρύων βοοειδών(8) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία.(9) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1248/2001 καταργεί την απόφαση 98/272/ΕΚ της Επιτροπής(9), η οποία είναι ενσωματωμένη στη συμφωνία και η οποία, συνεπώς, πρέπει να διαγραφεί από τη συμφωνία.(10) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1326/2001 καταργεί τις αποφάσεις της Επιτροπής 94/381/ΕΚ(10) και 94/474/ΕΚ(11), οι οποίες είναι ενσωματωμένες στη συμφωνία και οι οποίες, συνεπώς, πρέπει να διαγραφούν από τη συμφωνία.(11) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 260/2003 καταργεί την απόφαση 92/290/ΕΚ της Επιτροπής(12), η οποία είναι ενσωματωμένη στη συμφωνία και η οποία, συνεπώς, πρέπει να διαγραφεί από τη συμφωνία.(12) Η παρούσα απόφαση δεν εφαρμόζεται στο Λιχτενστάιν και την Ισλανδία,ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:Άρθρο 1Το κεφάλαιο Ι του παραρτήματος I της συμφωνίας τροποποιείται ως εξής:1. Στο σημείο 11 (απόφαση 2000/766/ΕΚ του Συμβουλίου), στο μέρος 7.1, προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:"- 32001 R 1326: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1326/2001 της Επιτροπής, της 29ης Ιουνίου 2001 (ΕΕ L 177 της 30.6.2001, σ. 60).".2. Μετά το σημείο 11 (απόφαση 2000/766/ΕΚ του Συμβουλίου), στο μέρος 7.1, προστίθενται τα ακόλουθα:"Έλεγχος των ΜΣΕ (Μεταδοτικές σπογγώδεις εγκεφαλοπάθειες)12. 32001 R 0999: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 22ας Μαΐου 2001, για τη θέσπιση κανόνων πρόληψης, καταπολέμησης και εξάλειψης ορισμένων μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών (ΕΕ L 147 της 31.5.2001, σ. 1), όπως τροποποιήθηκε από:- 32001 R 1248: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1248/2001 της Επιτροπής, της 22ας Ιουνίου 2001 (ΕΕ L 173 της 27.6.2001, σ. 12),- 32001 R 1326: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1326/2001 της Επιτροπής, της 29ης Ιουνίου 2001 (ΕΕ L 177 της 30.6.2001, σ. 60),- 32002 R 0270: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 270/2002 της Επιτροπής, της 14ης Φεβρουαρίου 2002 (ΕΕ L 45 της 15.2.2002, σ. 4),- 32002 R 1494: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1494/2002 της Επιτροπής, της 21ης Αυγούστου 2002 (ΕΕ L 225 της 22.8.2002, σ. 3),- 32003 R 0260: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 260/2003 της Επιτροπής, της 12ης Φεβρουαρίου 2003 (ΕΕ L 37 της 13.2.2003, σ. 7).Οι διατάξεις του κανονισμού αναπροσαρμόζονται, για τους σκοπούς της παρούσας συμφωνίας, ως εξής:Α. Στο παράρτημα ΙΙΙ κεφάλαιο Α μέρος Ι σημείο 2.3, μετά τη λέξη 'Σουηδίας' προστίθενται τα ακόλουθα:'και της Νορβηγίας'.B. Στο παράρτημα ΙΙΙ κεφάλαιο Α μέρος ΙΙ σημείο 2 προστίθενται τα ακόλουθα:'>ΘΕΣΗ ΠΙΝΑΚΑ>'.Γ. Στο παράρτημα ΙΙΙ κεφάλαιο Α μέρος ΙΙ σημείο 3 προστίθενται τα ακόλουθα:'>ΘΕΣΗ ΠΙΝΑΚΑ>'.Δ. Στο παράρτημα X κεφάλαιο Α σημείο 3 προστίθενται τα ακόλουθα:'>ΘΕΣΗ ΠΙΝΑΚΑ>'"3. Μετά το σημείο 16 (απόφαση 2001/9/ΕΚ της Επιτροπής), στο μέρος 7.2, παρεμβάλλονται τα ακόλουθα:"17. 32001 R 1326: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1326/2001 της Επιτροπής, της 29ης Ιουνίου 2001, για τη θέσπιση μεταβατικών μέτρων για να επιτραπεί η μετάβαση στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 999/2001 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τη θέσπιση κανόνων πρόληψης, καταπολέμησης και εξάλειψης ορισμένων μεταδοτικών σπογγωδών εγκεφαλοπαθειών, και για την τροποποίηση των παραρτημάτων VII και ΧΙ του εν λόγω κανονισμού (ΕΕ L 177 της 30.6.2001, σ. 60), όπως τροποποιήθηκε από:- 32002 R 0270: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 270/2002 της Επιτροπής, της 14ης Φεβρουαρίου 2002 (ΕΕ L 45 της 15.2.2002, σ. 4).""18. 32002 D 1003: Απόφαση 2002/1003/ΕΚ της Επιτροπής, της 18ης Δεκεμβρίου 2002, για τον καθορισμό ελάχιστων απαιτήσεων για τη διεξαγωγή έρευνας των γονότυπων της πρωτεΐνης πριόν σε φυλές προβάτων (ΕΕ L 349 της 24.12.2002, σ. 105).".4. Στο μέρος 1.2 διαγράφεται το κείμενο των σημείων 7 (απόφαση 92/290/EΟΚ της Επιτροπής), 26 (απόφαση 94/381/ΕΚ της Επιτροπής), 27 (απόφαση 94/474/ΕΚ της Επιτροπής) και 78 (απόφαση 98/272/ΕΚ της Επιτροπής).Άρθρο 2Τα κείμενα των κανονισμών (ΕΚ) αριθ. 999/2001, (ΕΚ) αριθ. 1248/2001, (ΕΚ) αριθ. 1326/2001, (ΕΚ) αριθ. 270/2002, (ΕΚ) αριθ. 1494/2002 και (ΕΚ) αριθ. 260/2003 και της απόφασης 2002/1003/ΕΚ στη νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.Άρθρο 3Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 21 Ιουνίου 2003, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί προς τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας(13).Άρθρο 4Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα για τον ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.Βρυξέλλες, 20 Ιουνίου 2003.Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧΟ ΠρόεδροςP. Westerlund(1) ΕΕ L 137 της 5.6.2003, σ. 30.(2) ΕΕ L 147 της 31.5.2001, σ. 1.(3) ΕΕ L 173 της 27.6.2001, σ. 12.(4) ΕΕ L 177 της 30.6.2001, σ. 60.(5) ΕΕ L 45 της 15.2.2002, σ. 4.(6) ΕΕ L 225 της 22.8.2002, σ. 3.(7) ΕΕ L 349 της 24.12.2002, σ. 105.(8) ΕΕ L 37 της 13.2.2003, σ. 7.(9) ΕΕ L 122 της 24.4.1998, σ. 59.(10) ΕΕ L 172 της 7.7.1994, σ. 23.(11) ΕΕ L 194 της 29.7.1994, σ. 96.(12) ΕΕ L 152 της 4.6.1992, σ. 37.(13) Αναφέρονται συνταγματικές απαιτήσεις.


text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,12.5.2021
 COM(2021) 237 final
 2021/0121(NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais Eorpaigh i gComhairle Ghinearálta na hEagraíochta Domhanda Trádála maidir leis an iarraidh ón Aontas Eorpach go gcuirfear síneadh ama le tarscaoileadh EDT lena gceadaítear fabhair uathrialacha trádála do na Balcáin Thiar
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.Ábhar an togra
 Is é is cuspóir don togra seo an seasamh a bheidh le glacadh thar ceann an Aontais i gComhairle Ghinearálta na hEagraíochta Domhanda Trádála (‘EDT’) a bhunú maidir le cinneadh a bhfuil sé beartaithe é a ghlacadh chun síneadh ama a chur le tarscaoileadh EDT lena gceadaítear don Aontas Eorpach fabhair thrádála uathrialacha a chur ar fáil do na Balcáin Thiar.
 2.Comhthéacs an togra
 2.1.Comhaontú Marrakech lena mbunaítear an Eagraíocht Dhomhanda Trádála
 Tháinig Comhaontú Marrakech i bhfeidhm an 1 Eanáir 1995, comhaontú lena mbunaítear an Eagraíocht Dhomhanda Trádála (“Comhaontú WTO”).
 Is páirtí sa Chomhaontú é an tAontas Eorpach.
 2.2.Comhdháil Aireachta agus Comhairle Ghinearálta na hEagraíochta Domhanda Trádála
 De bhun Airteagal IV(1) de Chomhaontú EDT, tá sé d’údarás ag an gComhdháil Aireachta cinntí a dhéanamh maidir le gach ábhar a chumhdaítear faoi aon cheann de na Comhaontuithe Trádála Iltaobhacha.
 De bhun Airteagal IV(2) de Chomhaontú EDT, sna tréimhsí idir cruinnithe na Comhdhála Aireachta, is í an Chomhairle Ghinearálta a dhéanfaidh feidhmeanna na Comhdhála a chleachtadh.
 De bhun Airteagal IX(1) de Chomhaontú EDT, is de chomhthoil a dhéanann EDT a chinntí de ghnáth.
 2.3.An gníomh atá beartaithe ag Comhairle Ghinearálta EDT
 De bhun Airteagal IX(3) de Chomhaontú EDT, féadtar oibleagáid a fhorchuirtear ar chomhalta a tharscaoileadh faoi chúinsí eisceachtúla.
 Mar thoradh ar iarraidh ón Aontas Eorpach, féadfaidh Comhairle Ghinearálta EDT cinneadh a ghlacadh chun síneadh ama a chur le tarscaoileadh EDT atá ann cheana, tarscaoileadh lena gceadaítear don Aontas fabhair uathrialacha trádála a chur ar fáil do na Balcáin Thiar (‘an gníomh atá beartaithe’).
 An tarscaoileadh atá ann faoi láthair, rachaidh sé in éag an 31 Nollaig 2021. Dá bhrí sin, is é is cuspóir don ghníomh atá beartaithe síneadh ama a chur leis an tarscaoileadh go dtí an 31 Nollaig 2026.
 An gníomh atá beartaithe, is gníomh é a bheidh ina cheangal ar Chomhaltaí EDT i gcomhréir le hAirteagal IX(3), chomh maith le hAirteagal II(2) de Chomhaontú EDT, lena bhforáiltear na nithe seo a leanas: ‘Is codanna lárnacha den Chomhaontú seo iad na comhaontuithe agus na hionstraimí dlíthiúla gaolmhara atá san áireamh in Iarscríbhinní 1, 2 agus 3 <...>, agus tá siad ina gceangal ar na Comhaltaí uile’.
 3.An seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais
 An 16 Nollaig 2020, ghlac Parlaimint na hEorpa agus an Chomhairle Rialachán (AE) 2020/2172 lena gcuirtear síneadh ama leis an tréimhse ina gcuirfear fabhair uathrialacha trádála i bhfeidhm go dtí an 31 Nollaig 2025
 1
 ionas go gcumhdófar táirgí de thionscnamh na mBalcán Thiar (an Albáin, an Bhoisnia agus an Heirseagaivéin, an Chosaiv
 2* Montainéagró, an Mhacadóin Thuaidh, agus an tSeirbia). Is le Rialachán (CE) Uimh. 2007/2000 ón gComhairle
 3
 a deonaíodh na fabhair thrádála ar dtús agus leasaíodh iad agus cuireadh síneadh ama leo roinnt uaireanta ina dhiaidh sin.
 In éagmais tarscaoileadh ó oibleagáidí an Aontais de bhun Airteagal I(1) den Chomhaontú Ginearálta um Tharaifí agus Thrádáil 1994 (“CGTT 1994”) agus Airteagal XIII de CGTT 1994, a mhéad is gá, níor mhór an chóir a chuirtear ar fáil faoi na fabhair thrádála uathrialacha a leathnú chuig gach Comhalta eile de EDT.
 Dá bhrí sin, tá sé de cheangal ar an Aontas iarraidh a chur isteach chun síneadh ama cúig bliana breise go dtí an 31 Nollaig 2026 a chur le tarscaoileadh EDT maidir le fabhair uathrialacha trádála atá le deonú ag an Aontas do na Balcáin Thiar de bhun Airteagal IX(3) de Chomhaontú EDT. De bhreis ar an iarraidh sin, ba cheart don Aontas tacú le glacadh na hiarrata sin le linn Chomhairle Ghinearálta EDT.
 Bheadh sé seo ar an gceathrú síneadh ama a chuirfí leis an tarscaoileadh a deonaíodh ar dtús an 8 Nollaig 2000 go dtí an 31 Nollaig 2006
 4
 , agus ar cuireadh síneadh ama leis go deireanach an 7 Nollaig 2016
 5
 . Is é údar a bhí leis an gcéad tarscaoileadh agus leis na síntí ama a cuireadh leis, an t‐achrann leanúnach a bhaineann le staid eacnamaíoch an réigiúin agus tá sé beartaithe leis an bhfabhar do tháirgí incháilithe a thugann an tAontas do na tíortha sin forbairt eacnamaíoch a chur chun cinn ar bhealach atá comhsheasmhach le cuspóirí CGTT 1994.
 4.Bunús dlí
 4.1.Bunús dlí don nós imeachta
 4.1.1.Prionsabail
 Déantar foráil le hAirteagal 218(9) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE) maidir le cinntí lena mbunaítear ‘na seasaimh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gcomhlacht arna chur ar bun le comhaontú nuair a iarrtar ar an gcomhlacht sin gníomhartha a ghlacadh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo, seachas gníomhartha lena bhforlíonfar nó lena leasófar creat institiúideach an chomhaontaithe.’
 Coincheap na ‘ngníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo’, is coincheap é a chuimsíonn gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo de bhua rialacha an dlí idirnáisiúnta lena rialaítear an comhlacht atá i gceist.
 4.1.2.Cur i bhfeidhm maidir leis an gcás seo
 Is comhlacht í Comhairle Ghinearálta EDT a bunaíodh de chomhaontú, eadhon Comhaontú EDT.
 Is gníomh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla aige atá sa gníomh a iarrfar ar an gComhairle Ghinearálta a ghlacadh. An gníomh atá beartaithe, is gníomh é atá ceangailteach faoin dlí idirnáisiúnta i gcomhréir le hAirteagal II(2) agus Airteagal IX(3) de Chomhaontú EDT.
 Leis an ngníomh atá beartaithe, ní fhorlíontar ná ní leasaítear creat institiúideach an Chomhaontaithe.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 218(9) CFAE an bunús dlí don nós imeachta le haghaidh an chinnidh atá beartaithe.
 4.2.Bunús dlí substainteach
 4.2.1.Prionsabail
 Braitheann an bunús dlí substainteach le haghaidh cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE go príomha ar chuspóir agus ar ábhar an ghnímh atá beartaithe, gníomh a bhfuiltear ag glacadh seasamh thar ceann an Aontais ina leith. Má tá dhá aidhm ag an ngníomh atá beartaithe, nó má tá dhá chomhpháirt ann, agus más féidir ceann de na haidhmeanna nó de na comhpháirteanna sin a shainaithint mar phríomhaidhm nó mar phríomh‐chomhpháirt, agus an ceann eile mar aidhm nó mar chomhpháirt theagmhasach, ní mór an cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE a bhunú ar bhunús dlí substainteach aonair, is é sin an bunús dlí a éilítear de réir na príomhaidhme nó na príomh‐chomhpháirte.
 4.2.2.Cur i bhfeidhm maidir leis an gcás seo
 Is leis an gcomhbheartas tráchtála a bhaineann príomhchuspóir agus ábhar an ghnímh atá beartaithe.
 Dá bhrí sin, is í an chéad fhomhír d'Airteagal 207(4) an bunús dlí substainteach leis an gcinneadh atá beartaithe.
 4.3.Conclúid
 Is í an chéad fhomhír d'Airteagal 207(4) ba cheart a bheith ina bunús dlí don chinneadh atá beartaithe, i gcomhar le hAirteagal 218(9) CFAE.
 2021/0121 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais Eorpaigh i gComhairle Ghinearálta na hEagraíochta Domhanda Trádála maidir leis an iarraidh ón Aontas Eorpach go gcuirfear síneadh ama le tarscaoileadh EDT lena gceadaítear fabhair uathrialacha trádála do na Balcáin Thiar
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe an chéad fhomhír d’Airteagal 207(4), i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Thug an tAontas an Comhaontú lena mbunaítear an Eagraíocht Dhomhanda Trádála (“Comhaontú WTO”) i gcrích le Cinneadh 94/800/CE ón gComhairle
 6
 agus tháinig sé i bhfeidhm an 1 Eanáir 1995.
 (2)De bhun Airteagal II(2) de Chomhaontú EDT, is codanna lárnacha den Chomhaontú seo iad na comhaontuithe agus na hionstraimí dlíthiúla gaolmhara atá ar áireamh in Iarscríbhinní 1, 2 agus 3 (‘Comhaontuithe Trádála Iltaobhacha’), lena n‐áirítear an Comhaontú Ginearálta um Tharaifí agus Thrádáil 1994 (‘CGTT 1994’), agus tá siad ina gceangal ar na Comhaltaí uile.
 (3)De bhun Airteagal IV(1) de Chomhaontú EDT, féadfaidh an Chomhdháil Aireachta cinntí a ghlacadh maidir le gach ábhar a chumhdaítear faoi aon cheann de na Comhaontuithe Trádála Iltaobhacha. Tá an Chomhdháil Aireachta comhdhéanta d’ionadaithe ó na Comhaltaí uile agus tagann sí le chéile uair amháin ar a laghad gach ré bliain. De bhun Airteagal IV(2) de Chomhaontú EDT, sna tréimhsí idir cruinnithe na Comhdhála Aireachta, is í an Chomhairle Ghinearálta a dhéanfaidh feidhmeanna na Comhdhála a chleachtadh. De bhun Airteagal IX(1) den Chomhaontú sin, is de chomhthoil a dhéanann EDT a chinntí de ghnáth.
 (4)I gcomhréir le hAirteagal IX(3) de Chomhaontú EDT, féadfaidh an Chomhdháil Aireachta a chinneadh, faoi chúinsí eisceachtúla, oibleagáid arna forchur ar Chomhalta ag Comhaontú EDT nó ag aon cheann de na Comhaontuithe Iltaobhacha Trádála a tharscaoileadh.
 (5)Deonaíodh tarscaoileadh óna chuid oibleagáidí don Aontas faoi Airteagal I(1) de CGTT 1994 den chéad uair an 8 Nollaig 2000 go dtí an 31 Nollaig 2006
 7
 , agus cuireadh síneadh ama leis go deireanach an 7 Nollaig 2016 go dtí an 31 Nollaig 2021, a mhéid is gá chun go dtabharfaí cead don Aontas cóir fhabhrach a thabhairt do tháirgí incháilithe de thionscnamh na mBalcán Thiar.
 (6)An 16 Nollaig 2020, ghlac Parlaimint na hEorpa agus an Chomhairle Rialachán (AE) 2020/2172 agus cuireadh síneadh ama eile leis an tréimhse ina gcuirfear fabhair uathrialacha trádála i bhfeidhm go dtí an 31 Nollaig 2025
 8
 do na Balcáin Thiar (an Albáin, an Bhoisnia agus an Heirseagaivéin, an Chosaiv
 9
 Montainéagró, an Mhacadóin Thuaidh agus an tSeirbia).
 (7)In éagmais tarscaoileadh oibleagáidí EDT, níor mhór le cur i bhfeidhm fabhar uathrialach trádála an Aontais do na Balcáin Thiar go dtí an 31 Nollaig 2025 a leathnú chun gach Comhalta eile EDT a chumhdach.
 (8)Maidir leis an iarraidh chun tarscaoileadh EDT lena gceadaítear fabhair uathrialacha trádála do na Balcáin Thiara a leathnú, tá údar cuí leis i bhfianaise an achrainn leanúnaigh a bhaineann le staid eacnamaíoch an réigiún agus tá sé beartaithe leis an gcóir fhabhrach do tháirgí incháilithe a thugann an tAontas do na tíortha sin forbairt eacnamaíoch a chur chun cinn ar bhealach atá comhsheasmhach le cuspóirí CGTT 1994 agus gan bacainní a chruthú ar thrádáil Chomhaltaí eile EDT. Dá bhrí sin, tá feidhm fós ag na himthosca eisceachtúla lenar tugtar údar le síneadh ama a chur leis an tarscaoileadh ó Airteagal I(1) agus ó Airteagal XIII de CGTT 1994.
 (9)Is iomchuí an seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gComhairle Ghinearálta EDT a bhunú ós rud é go mbeidh síneadh ama an tarscaoilte EDT maidir le fabhair uathrialacha trádála arna ndeonú ag an Aontas do na Balcáin Thiar ina cheangal ar Chomhaltaí EDT,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Is é an seasamh a bheidh le glacadh thar ceann an Aontais laistigh de Chomhairle Ghinearálta na hEagraíochta Domhanda Trádála (EDT) iarraidh a dhéanamh síneadh ama a chur le tarscaoileadh reatha EDT maidir leis na fabhair uathrialacha trádála arna ndeonú ag an Aontas do na Balcáin Thiar go dtí an 31 Nollaig 2026, agus tacú le glacadh na hiarrata sin.
 Airteagal 2
 Dírítear an Cinneadh seo chuig an gCoimisiún.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 (1)
 Rialachán (AE) 2020/2172 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 16 Nollaig 2020 lena leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 1215/2009 ón gComhairle lena dtugtar isteach bearta eisceachtúla trádála le haghaidh tíortha agus críocha atá páirteach i bpróiseas Cobhsaíochta agus Comhlachais an Aontais Eorpaigh nó atá luaite leis (IO L 432, 21.12.2020, lch. 7).
 (2)
 *
 Tá an t‐ainmniú seo gan dochar do sheasaimh maidir le stádas, agus tá sé i gcomhréir le Rún 1244/1999 ó Chomhairle Slándála na Náisiún Aontaithe agus le Tuairim na Cúirte Breithiúnais Idirnáisiúnta (CBI) maidir le dearbhú neamhspleáchais na Cosaive.
 (3)
 IO L 240, 23.9.2000, lch. 1. Rialachán arna leasú go deireanach le Rialachán (CE) Uimh. 530/2007 (IO L 125, 15.5.2007, lch. 1), arna chódú le Rialachán (CE) Uimh. 1215/2009 ón gComhairle an 30 Samhain 2009 (IO L 328, 15.12.2009, lch. 1).
 (4)
 WT/L/380.
 (5)
 G/C/W/731.
 (6)
 Cinneadh 94/800/CE ón gComhairle an 22 Nollaig 1994 a bhaineann leis na comhaontuithe ar thángthas orthu faoi Bhabhta Uragua den chaibidlíocht iltaobhach (1986-1994), i ndáil le hábhair a thagann faoina inniúlacht, a thabhairt i gcrích thar ceann an Chomhphobail Eorpaigh (IO L 336, 23.12.1994, lch. 1).
 (7)
 WT/L/380.
 (8)
 Rialachán (AE) 2020/2172 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 16 Nollaig 2020 lena leasaítear Rialachán (CE) Uimh. 1215/2009 ón gComhairle lena dtugtar isteach bearta eisceachtúla trádála le haghaidh tíortha agus críocha atá páirteach i bpróiseas Cobhsaíochta agus Comhlachais an Aontais Eorpaigh nó atá luaite leis (IO L 432, 21.12.2020, lch. 7).
 (9)
 *
 Tá an t‐ainmniú seo gan dochar do sheasaimh maidir le stádas, agus tá sé i gcomhréir le Rún 1244/1999 ó Chomhairle Slándála na Náisiún Aontaithe agus le Tuairim na Cúirte Breithiúnais Idirnáisiúnta (CBI) maidir le dearbhú neamhspleáchais na Cosaive.