type: wikipedia

text:
"God Save the King" ('Jumal hoia kuningat'; naissoost monarhi valitsemise ajal lauldav variant on "God Save the Queen" 'Jumal hoia kuningannat') on patriootiline laul, mis on traditsiooniline, kuid ametlikult kinnitamata Suurbritannia riigihümn, üks kahest Uus-Meremaa riigihümnist, Kanada ja teiste Rahvaste Ühenduse maade kuninglik hümn ning Briti kuningliku perekonna kuninglik hümn.
 Laulu esmaettekanne oli pärimuse järgi Londonis 1745. aastal. 19. sajandi alguses sai sellest riigihümn.
 1745. aasta septembris kaotas prints Charles Edward Stuart Edinburghi lähedal Prestonpansis kuningas George II armeele. Kui uudised sellest Londonisse jõudsid, korraldas Drury Lane'i Theatre Royali orkestri juht pärast etendust "God Save The King'i" esitamise.
 Hümni sõnades varieeruvad vastavalt valitseva monarhi soole sõnad "Queen" 'kuninganna' ja "King" 'kuningas', "she" ja "he" ning "her" ja "his".
 Ametlikel puhkudel lauldakse ainult esimene salm, mõningatel juhtudel ka teine ja väga harva kolmas.
 Sõnade autor on Henry Carey (1687?–1743).
 Tekst
 Laulu tekstist on mitmeid varieeruvaid versioone, millest mõned sisaldavad täiendavaid salme.
 Standardvariant Ühendkuningriigis
 God Save the King
 God save our gracious King (Queen),
 Long live our noble King (Queen),
 God save our King (Queen).
 Send him (her) victorious,
 Happy and glorious,
 Long to reign over us,
 God save the King (Queen).
 O lord God arise,
 Scatter our enemies,
 And make them fall:
 Confuse their politics,
 Confound their knavish tricks,
 On you our hopes we fix,
 God save the King (Queen)!
 Thy choicest gifts in store,
 On him (her) be pleased to pour,
 Long may he (she) reign!
 May he (she) defend our laws,
 And ever give us cause,
 To sing with heart and voice,
 God save the King (Queen)!
 Alates 19. sajandi lõpust on keskmine salm valdavalt laulmata jäetud.
 Välislingid
 Muusikavideo YouTube'is
 Riigihümnid
 Suurbritannia sümboolika
 Suurbritannia muusika


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 9.3.2021
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 82/60
 Vain alkuperäiset UN/ECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UN/ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 E-sääntö nro 156 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää ohjelmistopäivitysten ja niiden hallintajärjestelmän osalta [2021/388]
 Voimaantulopäivä: 22. tammikuuta 2021
 Tämä asiakirja on ainoastaan dokumentointitarkoituksiin. Todistusvoimainen ja oikeudellisesti sitova teksti on seuraava: ECE/TRANS/WP.29/2020/80.
 SISÄLTÖ
 SÄÄNTÖ
 1.
 Soveltamisala
 2.
 Määritelmät
 3.
 Hyväksynnän hakeminen
 4.
 Merkinnät
 5.
 Hyväksyntä
 6.
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistus
 7.
 Yleiset vaatimukset
 8.
 Ajoneuvotyypin muutokset ja tyyppihyväksynnän laajentaminen
 9.
 Tuotannon vaatimustenmukaisuus
 10.
 Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta
 11.
 Tuotannon lopettaminen
 12.
 Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet
 LIITTEET
 1
 Ilmoituslomake
 Lisäys 1 – Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuusvakuutuksen malli
 2
 Ilmoitus
 3
 Hyväksyntämerkki
 4
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen malli
 1. SOVELTAMISALA
 1.1
 Tätä sääntöä sovelletaan luokkien (1) M, N, O, R, S ja T ajoneuvoihin, joihin voidaan tehdä ohjelmistopäivityksiä.
 2. MÄÄRITELMÄT
 2.1
 ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan ainakaan seuraavilta ominaisuuksiltaan:
 a)
 valmistajan ajoneuvotyypille antama nimitys
 b)
 ajoneuvotyypin suunnittelun olennaiset seikat, jotka liittyvät ohjelmistopäivitysprosesseihin.
 2.2
 ’Ohjelmiston RX-tunnistenumerolla (RXSWIN)’ tarkoitetaan ajoneuvonvalmistajan määrittelemää yksilöllistä tunnistetta, jolla määritellään ne tyyppihyväksynnän kannalta merkitykselliseen elektroniseen ohjausjärjestelmään kuuluvan ohjelmiston tiedot, jotka vaikuttavat niihin ajoneuvon ominaisuuksiin, joilla on merkitystä E-säännön nro X mukaisessa tyyppihyväksynnässä.
 2.3
 ’Ohjelmistopäivityksellä’ tarkoitetaan pakettia, jota käytetään ohjelmiston päivittämiseen uuteen versioon, mukaan luettuna konfigurointiparametrien muutos.
 2.4
 ’Suorittamisella’ tarkoitetaan ladatun päivityksen asentamis- ja aktivointiprosessia.
 2.5
 ’Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmällä (SUMS)’ tarkoitetaan järjestelmää, jolla määritellään organisatoriset prosessit ja menettelyt niiden vaatimusten mukaisiksi, jotka koskevat ohjelmistopäivitysten toimittamista tämän säännön mukaisesti.
 2.6
 ’Ajoneuvon käyttäjällä’ tarkoitetaan ajoneuvoa käyttävää tai kuljettavaa henkilöä, ajoneuvon omistajaa, kalustopäällikön valtuutettua edustajaa tai työntekijää, ajoneuvonvalmistajan valmistajan valtuutettua edustajaa tai työntekijää tai valtuutettua teknikkoa.
 2.7
 ’Turvallisella tilalla’ tarkoitetaan toimintatilaa, jossa vikaantunut elementti ei aiheuta kohtuutonta vaaraa.
 2.8
 ’Ohjelmistolla’ tarkoitetaan elektronisen ohjausjärjestelmän osaa, joka koostuu digitaalisesta datasta ja ohjeista.
 2.9
 ’Langattomalla päivityksellä’ tarkoitetaan menetelmää, jolla tietoja siirretään langattomasti eli käyttämättä kaapelia tai muuta lähiliitäntää.
 2.10
 ’Järjestelmällä’ tarkoitetaan komponenttien ja/tai osajärjestelmien kokoonpanoa, jolla toteutetaan toiminto tai toimintoja.
 2.11
 ’Eheydenvalidointidatalla’ tarkoitetaan digitaalisen datan esittämismuotoa, jonka perusteella voidaan tehdä vertailuja datassa olevien virheiden tai muutosten havaitsemiseksi. Niihin voi sisältyä tarkistussummia ja tiivistearvoja.
 3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
 3.1
 Hakemuksen ajoneuvotyypin hyväksymiseksi ohjelmistopäivitysprosessien osalta tekee ajoneuvon valmistaja tai tämän asianmukaisesti valtuutettu edustaja.
 3.2
 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot:
 3.3
 Ajoneuvotyypin kuvaus tämän säännön liitteessä 1 mainittujen seikkojen osalta.
 3.4
 Jos näiden tietojen on osoitettu kuuluvan teollis- ja tekijänoikeuksien piiriin tai edustavan valmistajan tai tämän toimittajien erityistä taitotietoa, valmistajan tai tämän toimittajien on annettava riittävät tiedot, joiden perusteella tässä säännössä tarkoitetut tarkastukset voidaan tehdä asianmukaisesti. Tällaisia tietoja käsitellään luottamuksellisina.
 3.5
 Tämän säännön kohdan 6 mukainen ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistus.
 3.6
 Hyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttäväksi tarkoitettua ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo.
 3.7
 Asiakirja-aineisto koostuu seuraavista kahdesta osasta:
 a)
 Hyväksyntää varten tarvittava virallinen asiakirjapaketti, joka sisältää liitteessä 1 eritellyn aineiston ja on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle tai sen tutkimuslaitokselle tyyppihyväksyntähakemuksen yhteydessä. Hyväksyntäviranomainen tai tutkimuslaitos käyttää pakettia perusvertailuaineistona hyväksyntämenettelyssä. Hyväksyntäviranomaisen tai tutkimuslaitoksen on varmistettava, että asiakirjapaketti pidetään saatavilla vähintään kymmenen vuotta siitä, kun ajoneuvon tuotanto on lopetettu kokonaan.
 b)
 Valmistaja voi pitää hallussaan muuta aineistoa, jolla on merkitystä tämän säännön vaatimusten kannalta. Aineisto on asetettava saataville tyyppihyväksynnän yhteydessä. Valmistajan on varmistettava, että tyyppihyväksynnän yhteydessä saataville asetettu aineisto on saatavilla kymmenen vuoden ajan siitä, kun ajoneuvon tuotanto on lopetettu.
 4. MERKINNÄT
 4.1
 Jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä ajoneuvotyyppiä vastaavaan ajoneuvoon on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista:
 4.1.1
 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (2)
 4.1.2
 kohdassa 4.1.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella sijaitseva tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja tyyppihyväksyntänumero.
 4.2
 Kohdassa 4.1.1 määriteltyä tunnusta ei tarvitse toistaa, jos ajoneuvo vastaa ajoneuvotyyppiä, joka on hyväksytty yhden tai useamman sopimukseen liitetyn muun säännön mukaisesti maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa kaikkien niiden sääntöjen numerot, hyväksyntänumerot ja lisätunnukset, joiden mukaisesti hyväksyntä on myönnetty hyväksynnän tämän säännön mukaisesti myöntäneessä maassa, on merkittävä pystysarakkeisiin kohdassa 4.1.1 määritellyn tunnuksen oikealle puolelle.
 4.3
 Hyväksyntämerkin on oltava helposti luettavissa ja pysyvä.
 4.4
 Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai sen lähelle.
 4.5
 Tämän säännön liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkeistä.
 5. HYVÄKSYNTÄ
 5.1
 Hyväksyntäviranomaiset myöntävät tyyppihyväksynnän ohjelmistopäivitysmenettelyjen ja -prosessien osalta ainoastaan sellaisille ajoneuvotyypeille, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset.
 5.1.1
 Hyväksyntäviranomaisen tai tutkimuslaitoksen on ajoneuvotyyppiä edustavalle ajoneuvolle tehtävillä testeillä todennettava, että ajoneuvonvalmistaja on toteuttanut dokumentoimansa toimenpiteet. Nämä otantaan perustuvat testit tekee hyväksyntäviranomainen tai tutkimuslaitos joko itse tai yhteistyössä ajoneuvonvalmistajan kanssa.
 5.2
 Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.
 5.3
 Hyväksyntäviranomaiset eivät saa myöntää tyyppihyväksyntää varmistamatta, että valmistaja on ottanut käyttöön tyydyttävät järjestelyt ja menettelyt tämän säännön kattamien ohjelmistopäivitysprosesseihin liittyvien näkökohtien asianmukaista hallintaa varten.
 6. OHJELMISTOPÄIVITYSTEN HALLINTAJÄRJESTELMÄN VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS
 6.1
 Sopimuspuolten on nimettävä hyväksyntäviranomainen, joka suorittaa valmistajan arvioinnin ja antaa ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen.
 6.2
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistusta koskevan hakemuksen ajoneuvotyypin tekee ajoneuvonvalmistaja tai tämän asianmukaisesti valtuutettu edustaja.
 6.3
 Hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot:
 6.3.1
 ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän kuvaus
 6.3.2
 allekirjoitettu vakuutus, joka vastaa liitteen 1 lisäyksessä 1 esitettyä mallia.
 6.4
 Arvioinnin yhteydessä valmistajan on liitteen 1 lisäyksessä 1 esitettyä mallia käyttäen vakuutettava ja tyyppihyväksyntäviranomaista tai sen tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla osoitettava, että sillä on käytössä menettelyt, joita tarvitaan kaikkien tämän säännön mukaisten ohjelmistopäivityksiä koskevien vaatimusten noudattamiseen.
 6.5
 Kun arviointi on saatu hyväksyttävästi päätökseen ja valmistajalta on saatu liitteen 1 lisäyksessä 1 esitetyn mallin mukainen allekirjoitettu vakuutus, valmistajalle annetaan tämän säännön liitteessä 4 kuvattu ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistus.
 6.6
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistus on voimassa enintään kolme vuotta todistuksen antamispäivästä, ellei sitä peruuteta.
 6.7
 Ohjelmistopäivityksen hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen myöntänyt hyväksyntäviranomainen voi milloin tahansa varmentaa, että vaatimukset täyttyvät edelleen. Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistus voidaan peruuttaa, jos tässä säännössä vahvistetut vaatimukset eivät enää täyty.
 6.8
 Valmistajan on ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle tai sen tutkimuslaitokselle kaikista muutoksista, jotka vaikuttavat ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen pätevyyteen. Hyväksyntäviranomainen tai sen tutkimuslaitos päättää valmistajaa kuultuaan, tarvitaanko uusia tarkastuksia.
 6.9
 Kun ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen voimassaolo päättyy, hyväksyntäviranomaisen on asiaa myönteisin tuloksin arvioituaan annettava uusi ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistus tai jatkettava todistuksen voimassaoloa kolmella vuodella. Hyväksyntäviranomaisen on annettava uusi todistus, jos muutokset on tuotu sen tai sen tutkimuslaitoksen tietoon ja niistä on tehty myönteinen arviointi.
 6.10
 Ajoneuvoille myönnettyjen tyyppihyväksyntien voimassaolo ei pääty, vaikka valmistajalle myönnetyn ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen voimassaolo päättyy.
 7. YLEISET VAATIMUKSET
 7.1
 Ajoneuvonvalmistajan ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmää koskevat vaatimukset
 7.1.1
 Alkuarvioinnissa tarkastettavat menettelyt
 7.1.1.1
 Menettely, jolla ajoneuvonvalmistaja huolehtii tämän säännön kannalta merkityksellisten tietojen dokumentoinnista ja turvallisesta säilyttämisestä ja jolla ne voidaan asettaa hyväksyntäviranomaisen tai sen tutkimuslaitoksen saataville.
 7.1.1.2
 Menettely, jolla tyyppihyväksytyn järjestelmän kaikki ohjelmistojen alkuperäiset ja päivitetyt versiot, mukaan luettuna eheydenvalidointidata, ja asiaan liittyvät laitteistokomponentit voidaan tunnistaa yksiselitteisesti.
 7.1.1.3
 Menettely, jolla RXSWIN-tunnistenumerolla varustetun ajoneuvotyypin tapauksessa voidaan saada käyttöön ja päivittää tiedot ajoneuvotyypin RXSWIN-tunnisteesta ennen päivitystä ja sen jälkeen. Menettelyllä on voitava päivittää kaikkien kunkin RXSWIN-tunnisteen kannalta merkityksellisten ohjelmistojen versioita koskevat tiedot ja niiden eheydenvalidointidata.
 7.1.1.4
 Menettely, jolla RXSWIN-tunnistenumerolla varustetun ajoneuvotyypin tapauksessa ajoneuvonvalmistaja voi varmentaa, että tyyppihyväksytyn järjestelmän komponentin ohjelmistoversiot vastaavat asianomaisella RXSWIN-tunnisteella määriteltyjä versioita.
 7.1.1.5
 Menettely, jolla voidaan tunnistaa päivitetyn järjestelmän ja muiden järjestelmien keskinäiset riippuvuussuhteet.
 7.1.1.6
 Menettely, jolla ajoneuvonvalmistaja voi määritellä ne ajoneuvot, joihin ohjelmistopäivitys kohdistetaan.
 7.1.1.7
 Menettely, jolla vahvistetaan ennen ohjelmistopäivityksen tekemistä, että päivitys sopii yhteen kohdeajoneuvojen konfiguraation kanssa. Menettelyssä on arvioitava ennen ohjelmistopäivityksen tekemistä, onko kohdeajoneuvojen viimeisin tunnettu ohjelmisto-laitekonfiguraatio yhteensopiva päivityksen kanssa.
 7.1.1.8
 Menettely, jolla arvioidaan, vaikuttaako ohjelmistopäivitys tyyppihyväksyttyihin järjestelmiin, ja tunnistetaan ja kirjataan tällainen vaikutus. Menettelyllä on selvitettävä, vaikuttaako päivitys tai aiheuttaako se muutoksia johonkin niistä parametreista, joilla määritellään ne järjestelmät, joihin päivitys voi vaikuttaa, tai voiko se muuttaa niitä parametreja, joita käytetään näiden järjestelmien tyyppihyväksynnässä (kuten asiaa koskevassa lainsäädännössä määritellään).
 7.1.1.9
 Menettely, jolla arvioidaan, lisääkö, muuttaako tai mahdollistaako ohjelmistopäivitys toimintoja, jotka eivät olleet asennettuina tai käytettävissä ajoneuvon tyyppihyväksynnän aikaan, tai muuttaako tai poistaako se käytöstä muita lainsäädännössä määriteltyjä parametreja tai toimintoja, ja jolla tunnistetaan ja kirjataan tällainen vaikutus. Arvioinnissa on selvitettävä,
 a)
 onko hyväksyntäasiakirjojen tietoja muutettava
 b)
 pätevätkö testitulokset ajoneuvoon vielä muutoksen jälkeen
 c)
 vaikuttavatko ajoneuvon toimintoja koskevat muutokset ajoneuvon tyyppihyväksyntään.
 7.1.1.10
 Menettely, jolla arvioidaan, vaikuttaako ohjelmistopäivitys johonkin muuhun ajoneuvon turvalliseen ja jatkuvaan käyttöön tarvittavaan järjestelmään tai lisääkö tai muuttaako se ajoneuvon toimintoja verrattuna tilanteeseen ajoneuvon rekisteröintihetkenä, ja jolla tunnistetaan ja kirjataan tällainen vaikutus.
 7.1.1.11
 Menettely, jolla ajoneuvon käyttäjälle voidaan tiedottaa päivityksistä.
 7.1.1.12
 Menettely, jolla ajoneuvonvalmistaja voi asettaa kohtien 7.1.2.3 ja 7.1.2.4 mukaiset tiedot vastuuviranomaisten tai tutkimuslaitosten saataville. Näitä tietoja voidaan tarvita tyyppihyväksyntään, vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen, markkinavalvontaan, takaisinvetoihin ja teknisiin määräaikaistarkastuksiin.
 7.1.2
 Ajoneuvonvalmistajan on kirjattava ja säilytettävä kustakin tiettyyn ajoneuvotyyppiin tehdystä päivityksestä seuraavat tiedot:
 7.1.2.1
 Asiakirjat, joissa kuvataan ne menettelyt, joita ajoneuvonvalmistaja käyttää ohjelmistopäivityksiin, ja niiden vaatimustenmukaisuuden osoittavat standardit.
 7.1.2.2
 Asiakirjat, joissa kuvataan asian kannalta merkityksellisten tyyppihyväksyttyjen järjestelmien konfiguraatio ennen päivitystä ja sen jälkeen. Niissä on annettava myös tyyppihyväksytyn järjestelmän laitteistojen ja ohjelmistojen (myös versioiden) ja ajoneuvon tai järjestelmän merkityksellisten parametrien tunnistustiedot.
 7.1.2.3
 Kunkin RXSWIN-tunnisteen osalta on oltava tarkastettavissa oleva rekisteri, jossa kuvataan kaikki ajoneuvotyypin RXSWIN-tunnisteen kannalta merkitykselliset ohjelmistot ennen päivitystä ja sen jälkeen. Rekisterissä on oltava kaikkien kunkin RXSWIN-tunnisteen kannalta merkityksellisten ohjelmistojen versioita koskevat tiedot ja niiden eheydenvalidointidata.
 7.1.2.4
 Asiakirjat, joissa luetellaan päivityksen kohteena olevat ajoneuvot ja vahvistetaan näiden ajoneuvojen viimeisimmän tiedossa olevan konfiguraation ja päivityksen yhteensopivuus.
 7.1.2.5
 Asiakirjat, joissa kuvataan asianomaisen ajoneuvotyypin kaikkien ohjelmistopäivitysten osalta seuraavat:
 a)
 päivityksen tarkoitus
 b)
 ajoneuvon järjestelmät tai toiminnot, joihin päivitys voi vaikuttaa
 c)
 näistä järjestelmistä tai toiminnoista ne, jotka on tyyppihyväksytty (jos sellaisia on)
 d)
 tapauksen mukaan se, vaikuttaako ohjelmistopäivitys jonkin tällaiseen tyyppihyväksyttyyn järjestelmään sovellettavan vaatimuksen täyttymiseen
 e)
 vaikuttaako ohjelmistopäivitys johonkin järjestelmän tyyppihyväksyntäparametriin
 f)
 onko päivitykselle haettu hyväksyntäelimen hyväksyntä
 g)
 kuinka ja millä edellytyksillä päivitys voidaan tehdä
 h)
 vahvistus siitä, että ohjelmistopäivitys tehdään turvallisesti
 i)
 vahvistus siitä, että ohjelmistopäivitys on läpäissyt sille tehdyn varmennuksen ja validoinnin.
 7.1.3
 Turvallisuuden osalta ajoneuvonvalmistajan on osoitettava seuraavat:
 7.1.3.1
 Valmistajalla on menettely, jolla ohjelmapäivitykset suojataan niin, että kohtuullisella tavalla estetään niiden manipulointi ennen päivitysprosessin aloittamista.
 7.1.3.2
 Päivitysprosessit on suojattu niin, että kohtuullisella tavalla estetään niiden muuttaminen, myös päivitysjärjestelmän kehittämisvaiheessa.
 7.1.3.3
 Käytössä on asianmukaiset menetelmät, joilla todennetaan ja validoidaan ajoneuvossa käytettävän ohjelmiston toiminnallisuus ja koodi.
 7.1.4
 Langattomasti suoritettavia ohjelmistopäivityksiä koskevat lisävaatimukset
 7.1.4.1
 Ajoneuvonvalmistajan on osoitettava, että sen käyttämillä prosesseilla ja menettelyillä varmistetaan, etteivät langattomat päivitykset vaikuta turvallisuuteen, kun ne tapahtuvat ajon aikana.
 7.1.4.2
 Ajoneuvonvalmistajan on osoitettava, että sen käyttämillä prosesseilla ja menettelyillä varmistetaan, että kun langattoman päivitysprosessin saattaminen päätökseen edellyttää erityistä ammattitaitoa vaativaa tai monimutkaista toimenpidettä (esimerkiksi anturin kalibrointia ohjelmoinnin jälkeen), päivityksen suorittaminen edellyttää sitä, että toimenpiteen suorittamiseen pätevä henkilö on läsnä tai valvoo prosessia.
 7.2
 Ajoneuvotyyppiä koskevat vaatimukset
 7.2.1
 Ohjelmistopäivityksiä koskevat vaatimukset
 7.2.1.1
 Ohjelmistopäivitysten aitous ja eheys on suojattava niin, että kohtuullisessa määrin estetään päivitysten muuttaminen ja väärien päivitysten tekeminen.
 7.2.1.2
 Kun ajoneuvotyypillä on RXSWIN-tunniste:
 7.2.1.2.1
 Kunkin RXSWIN-tunnisteen on oltava yksilöllinen. Jos ajoneuvonvalmistaja muuttaa tyyppihyväksynnän kannalta merkityksellistä ohjelmistoa, on RXSWIN-tunniste päivitettävä, jos muutos johtaa tyyppihyväksynnän laajentamiseen tai uuteen tyyppihyväksyntään.
 7.2.1.2.2
 Kunkin RXSWIN-tunnisteen on oltava helposti luettavissa standardoidulla tavalla elektronisen tietoliikenneliitännän kautta. Tämän on onnistuttava vähintään käyttämällä standardiliitäntää (OBD-portti).
 Jos RXSWIN-tunnisteita ei pidetä ajoneuvossa, valmistajan on ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle asianomaisiin tyyppihyväksyntiin liittyvät ajoneuvon tai yksittäisten elektronisten ohjausyksiköiden ohjelmistoversiot. Ilmoitus on päivitettävä aina, kun ilmoitettuja ohjelmistoversioita päivitetään. Ohjelmistoversioiden on tällöin oltava helposti luettavissa standardoidulla tavalla elektronisen tietoliikenneliitännän kautta. Tämän on onnistuttava vähintään käyttämällä standardiliitäntää (OBD-portti).
 7.2.1.2.3
 Ajoneuvonvalmistajan on suojattava ajoneuvon RXSWIN-tunnisteet ja/tai ohjelmistoversiot luvattomalta muuttamiselta. Tyyppihyväksynnän yhteydessä on toimitettava luottamuksellisesti valmistajan valitsemat menettelyt, joilla RXSWIN-tunnisteet ja/tai ohjelmistoversiot suojataan luvattomalta muuntamiselta.
 7.2.2
 Langattomia päivityksiä koskevat lisävaatimukset
 7.2.2.1
 Ajoneuvossa on oltava seuraavat ohjelmistopäivityksiin liittyvät toiminnot:
 7.2.2.1.1
 Ajoneuvonvalmistajan on varmistettava, että ajoneuvo pystyy palauttamaan järjestelmän edellisen version, jos päivitys epäonnistuu tai keskeytyy, tai että ajoneuvo voidaan asettaa päivityksen epäonnistumisen tai keskeytyksen jälkeen turvalliseen tilaan.
 7.2.2.1.2
 Ajoneuvonvalmistajan on varmistettava, että ohjelmistopäivityksiä voidaan suorittaa vain silloin, kun ajoneuvossa on riittävästi käyttöenergiaa päivitysprosessin loppuun saattamiseksi (mukaan luettuna energia, jota tarvitaan mahdolliseen edellisen version palauttamiseen tai ajoneuvon saattamiseen turvalliseen tilaan).
 7.2.2.1.3
 Jos päivityksen suorittaminen voi vaikuttaa ajoneuvon turvallisuuteen, ajoneuvonvalmistajan on osoitettava, kuinka päivitys tehdään turvallisesti. Se on tehtävä teknisin keinoin, joilla varmistetaan, että ajoneuvo on sellaisessa tilassa, että päivitys voidaan tehdä turvallisesti.
 7.2.2.2
 Ajoneuvonvalmistajan on varmistettava, että ajoneuvon käyttäjä saa tiedon päivityksestä ennen sen suorittamista. Käyttäjälle on annettava seuraavat tiedot:
 a)
 päivityksen tarkoitus, esimerkiksi päivityksen kriittisyys ja se, tehdäänkö se takaisinvetoa varten ja/tai turvallisuussyistä
 b)
 päivityksen mahdollisesti tekemät muutokset ajoneuvon toimintoihin
 c)
 päivityksen suorittamisen arvioitu kesto
 d)
 ajoneuvon toiminnot, jotka eivät välttämättä ole käytettävissä päivityksen aikana
 e)
 ohjeet, jotka auttavat ajoneuvon käyttäjää suorittamaan päivityksen turvallisesti.
 Jos sisällöltään samankaltaisia päivityksiä on koottu samaan pakettiin, samat tiedot voivat koskea koko pakettia.
 7.2.2.3
 Jos päivityksen suorittamiseen ajon aikana voi liittyä riskejä, ajoneuvonvalmistajan on osoitettava, miten huolehditaan seuraavista:
 a)
 ajoneuvolla ei voida ajaa päivityksen aikana
 b)
 kuljettaja ei pysty käyttämään mitään ajoneuvon sellaista toimintoa, joka vaikuttaisi ajoneuvon turvallisuuteen tai päivityksen onnistumiseen.
 7.2.2.4
 Ajoneuvonvalmistajan on osoitettava, miten kuljettajalle ilmoitetaan päivityksen suorittamisen jälkeen
 a)
 päivityksen onnistumisesta (tai epäonnistumisesta)
 b)
 tehdyistä muutoksista ja niihin (mahdollisesti) liittyvistä käyttöoppaan päivityksistä.
 7.2.2.5
 Ajoneuvon on varmistettava ennen päivityksen suorittamista, että päivityksen ennakkoedellytykset täyttyvät.
 8. AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA TYYPPIHYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
 8.1
 Ajoneuvotyyppiin tehtävistä muutoksista, jotka vaikuttavat sen tekniseen suorituskykyyn ja/tai tässä säännössä vaadittuihin asiakirjoihin, on ilmoitettava ajoneuvotyypin hyväksyneelle hyväksyntäviranomaiselle. Hyväksyntäviranomainen voi tällöin
 8.1.1
 joko katsoa, että muutokset ovat edelleen aiemmin myönnetyn tyyppihyväksynnän vaatimusten ja dokumentointiedellytysten mukaisia, tai
 8.1.2
 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.
 8.1.3
 Hyväksynnän laajentamisen tai epäämisen vahvistus, jossa eritellään muutokset, on annettava tiedoksi tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen hyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.
 9. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
 9.1
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on vastattava vuoden 1958 sopimuksen liitteessä 1 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) vahvistettuja menettelyjä, ja seuraavassa esitettyjen vaatimusten on täytyttävä.
 9.1.1
 Hyväksynnän haltijan on varmistettava, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden testien tulokset kirjataan ja että liiteasiakirjat ovat saatavilla hyväksyntäviranomaisen tai sen tutkimuslaitoksen kanssa sovitun ajan. Tämä aika ei saa olla pitempi kuin 10 vuotta tuotannon lopettamisesta.
 9.1.2
 Tyyppihyväksynnän myöntänyt hyväksyntäviranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantolaitoksessa sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tällaisia tarkastuksia tehdään tavallisesti kerran kolmessa vuodessa.
 9.1.3
 Hyväksyntäviranomaisen tai sen tutkimuslaitoksen on määräajoin varmennettava, että ajoneuvonvalmistajan käyttämät menettelyt ja sen tekemät päätökset ovat vaatimusten mukaisia. Näin on meneteltävä etenkin silloin, kun ajoneuvonvalmistaja on jättänyt ilmoittamatta päivityksestä hyväksyntäviranomaiselle tai sen tutkimuslaitokselle. Varmennus voidaan tehdä otannalla.
 10. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA
 10.1
 Ajoneuvotyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos tässä säännössä vahvistetut vaatimukset eivät täyty tai jos näyteajoneuvot eivät täytä tämän säännön vaatimuksia.
 10.2
 Jos hyväksyntäviranomainen peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.
 11. TUOTANNON LOPETTAMINEN
 11.1
 Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Saatuaan asianmukaisen ilmoituksen viranomaisen on ilmoitettava asiasta tätä sääntöä soveltaville muille sopimuspuolille hyväksyntälomakkeella, jonka loppuun on suuraakkosin lisätty allekirjoituksella ja päiväyksellä varustettu merkintä ”TUOTANTO LOPETETTU”.
 12. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET
 12.1
 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta on toimitettava.
 (1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman määritelmän mukaisesti (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, kohta 2) – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot annetaan ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6) liitteessä 3.
 LIITE 1
 Ilmoituslomake
 Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena, ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-koossa tai siihen kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia.
 1.
 Merkki (valmistajan toiminimi): ...
 2.
 Tyyppi ja yleiset kaupalliset kuvaukset: ...
 (Tyypillä tarkoitetaan hyväksyttävää tyyppiä ja kaupallisella kuvauksella tuotetta, jossa hyväksyttyä tyyppiä käytetään.)
 3.
 Tyypin tunniste, jos se on merkitty ajoneuvoon: ...
 4.
 Merkinnän sijainti: ...
 5.
 Ajoneuvoluokat: ...
 6.
 Valmistajan / valmistajan edustajan nimi ja osoite: ...
 7.
 Kokoonpanotehtaiden nimet ja osoitteet: ...
 8.
 Edustavan ajoneuvon valokuvat ja/tai piirustukset: ...
 9.
 Ohjelmistopäivitykset
 9.1
 Ajoneuvotyypin yleiset rakenteelliset ominaisuudet: ...
 9.2
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen numero: ...
 9.3
 Turvatoimet
 9.3.1
 Hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä koskevat asiakirjat, joissa kuvataan, miten päivitysprosessi suoritetaan turvallisesti ...
 9.3.2
 Hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä koskevat asiakirjat, joissa kuvataan, miten ajoneuvossa olevat RXSWIN-tunnisteet on suojattu luvattomalta muuttamiselta ...
 9.4
 Langattomat ohjelmistopäivitykset
 9.4.1
 Hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä koskevat asiakirjat, joissa kuvataan, miten päivitysprosessi suoritetaan turvallisesti ...
 9.4.2
 Menettely, jolla ajoneuvon käyttäjä saa tiedon päivityksestä ennen sen suorittamista ...
 Lisäys 1 liitteeseen 1
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuusvakuutuksen malli
 Valmistajan vakuutus ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmää koskevien vaatimusten noudattamisesta
 Valmistajan nimi: ...
 Valmistajan osoite: ...
 ... ... ... ... ...(valmistajan nimi) vakuuttaa, että E-säännön nro 156 kohdassa 7.1 vahvistettujen ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmää koskevien vaatimusten noudattamiseen tarvittavat menettelyt on otettu käyttöön ja pidetään käytössä.
 Paikka: ................................................
 Päiväys: ...
 Allekirjoittajan nimi: ...
 Allekirjoittajan asema: ...
 ................................................
 (Valmistajan edustajan leima ja allekirjoitus)
 LIITE 2
 Ilmoitus
 (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Antaja:
 Viranomaisen nimi:
 ...
 ...
 ...
 Aihe: Ajoneuvotyypin (2)
 hyväksynnän myöntäminen
 hyväksynnän laajentaminen
 hyväksynnän peruuttaminen pp/kk/vvvv alkane
 hyväksynnän epääminen
 tuotannon lopettaminen
 E-säännön nro 156 mukaisesti.
 Hyväksyntänumero: ...
 Laajennuksen numero: ...
 Laajennuksen syy: ...
 1.
 Merkki (valmistajan toiminimi): ...
 2.
 Tyyppi ja yleiset kaupalliset kuvaukset ...
 3.
 Tyypin tunniste, jos se on merkitty ajoneuvoon: ...
 3.1
 Merkinnän sijainti: ...
 4.
 Ajoneuvoluokat: ...
 5.
 Valmistajan tai sen edustajan nimi ja osoite: ...
 6.
 Kokoonpanotehtaiden nimet ja osoitteet: ...
 7.
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen numero: ...
 8.
 Sisältää langattomat ohjelmistopäivitykset (kyllä/ei): ...
 9.
 Testeistä vastaava tutkimuslaitos: ...
 10.
 Testausselosteen päiväys: ...
 11.
 Testausselosteen numero: ...
 12.
 Huomautukset (jos on): ...
 13.
 Paikka: ...
 14.
 Päiväys: ...
 15.
 Allekirjoitus: ...
 16.
 Luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta aineistosta, joka on saatavilla pyynnöstä, on liitteenä.
 (1) Hyväksynnän myöntäneen / hyväksyntää laajentaneen / hyväksynnän evänneen / hyväksynnän peruuttaneen maan tunnusnumero (ks. säännössä olevat hyväksyntää koskevat määräykset (alaviite)).
 (2) Tarpeeton viivataan yli.
 LIITE 3
 Hyväksyntämerkki
 MALLI A
 (Ks. tämän säännön kohta 4.2)
 a = vähintään 8 mm
 Edellä olevasta ajoneuvoon kiinnitetystä hyväksyntämerkistä käy ilmi, että kyseinen maantiekäyttöön soveltuva ajoneuvotyyppi on hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön nro 156 mukaisesti hyväksyntänumerolla 001234. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä (00) tarkoittavat, että hyväksyntä on myönnetty tämän säännön vaatimusten mukaisesti säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan.
 LIITE 4
 Ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuustodistuksen malli
 Todistus ohjelmistopäivitysten hallintajärjestelmän vaatimustenmukaisuudesta suhteessa
 E-sääntöön nro 156
 Todistuksen numero [viitenumero]
 [....... hyväksyntäviranomainen]
 todistaa, että
 Valmistaja: ...
 Valmistajan osoite: ...
 noudattaa säännön nro 156 määräyksiä
 Tarkastukset on suorittanut (päiväys) ...
 (hyväksyntäviranomaisen tai tutkimuslaitoksen nimi ja osoite): ...
 Selosteen numero: ...
 Tämän todistuksen voimassaolo päättyy [......................................................päivä]
 Paikka: [......................................................]
 Päiväys: [......................................................päivä]
 [......................................................Allekirjoitus]


text:
Moskovské metro (Московский метрополитен) v Moskve a Moskovskej oblasti je historicky prvý a najväčší systém metra v ZSSR a v súčasnosti štvrté najzaťaženejšie metro na svete.
 Počas bežného pracovného dňa prepraví v priemere 9 miliónov pasažierov, čo ročne tvorí 2,4 miliardy pasažierov.
 Moskovské metro je známe svojou bohatou architektúrou a výzdobou staníc. Vestibuly staníc a nástupištia sú bohato zdobené sochami, maľbami, mozaikami, vitrážami a inými umeleckými dielami, zobrazujúcimi obdobie socialistického realizmu a komunizmu.
 Sieť moskovského metra je dlhá a nachádza sa v nej 200 staníc. Funguje od roku 1935.
 Do roku 2020 má byť podľa plánov vlády otvorených ďalších 64 staníc a sieť sa predĺži o .
 Praktické informácie
 Moskovské metro premáva denne od 5:30 do 1:00. V špičke vlaky prichádzajú každých 40 sekúnd, v sedle, každé 2 až 4 minúty. Po polnoci sa interval predlžuje až na 10 minút.
 V Moskve využívajú, podobne ako napríklad v Londýne, tzv. zatvorený tarifný systém. To znamená, že na to, aby sa cestujúci dostali na nástupište, musia mať vopred zakúpený cestovných lístok, inak neprejdú turniketom.
 Lístky podľa tarify z marca 2013 stoja 30 rubľov za obyčajný lístok. Dajú sa kúpiť aj lístky na 2 (60 rubľov), 5 (150 rubľov), 11 (300 rubľov), 20 jázd (500 rubľov), 40 jázd (1000 rubľov) a 60 jázd (1200 rubľov). Lístky na jednu až dve jazdy majú platnosť päť dní, ostatné multijazdové platia 90 dní. Predávajú sa vo forme jednorazových magnetických kariet, pričom turniket vždy po priložení karty a otvorení prechodu na nástupište ukáže zostávajúci počet jázd. Tieto lístky sú označované aj ako „jeden lístok“, čo znamená, že tie isté karty s jazdami sa používajú aj na prepravu ostatnými prostriedkami moskovskej mestskej hromadnej dopravy. „Smart karty“ sa kupujú na obmedzené časové obdobie a nie sú limitované počtom absolvovaných jázd: 1 deň za 200 rubľov, 30 dní za 2200 rubľov, 90 dní za 5200 rubľov a 365 dní za 17000 rubľov.
 Linky
 Systém tvorí 17 liniek, ktoré sú značené číslami (1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 8A, 9, 10, 11, 11A, 12, 13, 14, 15), farbou ale i názvom oblasti, ktorú obsluhujú. Hlásenia na staniciach a vo vlakoch ohlasujú trasy po mene, v bežnej reči sú nazývané farbou.
 Dlhé linky prechádzajú radiálne mestom, okrem trasy Koľcevaja (5), ktorá je dlhá , a trasy Moskovský centrálny okruh (14), ktorá je dlhou okružnou linkou spájajúcou radiálne linky. Orientáciu na linkách cestujúcim uľahčujú hlásenia vo vlakoch: Na radiálnych linkách vo vlakoch smerujúcich do centra Moskvy hlási stanice mužský hlas, vo vlakoch smerujúcich z centra ženský hlas – „šéf volá do práce, manželka domov k večeri“. Na okružnej linke je to mužský hlas pre vlaky, ktoré premávajú v smere hodinových ručičiek a ženský hlas pre vlaky premávajúce proti smeru hodinových ručičiek.
 Jednou zo zvláštností Moskovského metra je to, že prestupné uzly tvoria dve stanice na dvoch linkách s dvoma odlišnými menami, spojené chodbami pre cestujúcich. Iba tri stanice ponúkajú prestup cez nástupište.
 9: Serpuchovsko-Timirjazevskaja (Серпуховско-Тимирязевская)
 Altufevo (Алтуфьево)
 Bibirevo (Бибирево)
 Otradnoje (Отрадное)
 Vladykino (Владыкино)
 Petrovsko-Razumovskaja (Петровско-Разумовская)
 Timinrjazevskaja (Тимирязевская)
 Dmitrovskaja (Дмитровская)
 Savelovskaja (Савеловская)
 Mendelejevskaja (Менделеевская) (prestup na linku 5)
 Cvetnoj buľvar (Цветной бульвар)
 Čechovskaja (Чеховская) (prestup na linku 2 a 7)
 Borovickaja (Боровицкая) (prestup na linku 1 a 3)
 Poljanka (Полянка)
 Serpuchvoskaja (Серпуховская) (prestup na linku 5)
 Tuľskaja (Тульская)
 Nagatinskaja (Нагатинская)
 Nagornaja (Нагорная)
 Nachimovskij prospekt (Нахимовский проспект)
 Sevastopoľskaja (Севастопольская) (prestup na linku 11)
 Čertanovskaja (Чертановская)
 Južnaja (Южная)
 Pražskaja (Пражская)
 Ulica akademika Jangelja (Улица академика Янгеля)
 Annino (Аннино)
 Buľvar Dmitrija Donskogo (Бульвар Дмитрия Донского) (prestup na linku L1)
 10: Ľublinskaja (Люблинская)
 Trubnaja (Трубная) (perestup na linku 9)
 Čkalovskaja (Чкаловская) (prestup na linku 3 a 5)
 Rimskaja (Римская) (prestup na linku 8)
 Kresťjanskaja zastava (Крестьянская застава) (prestup na linku 7)
 Dubrovka (Дубровка)
 Kožuchovskaja (Кожуховская)
 Pečatniki (Печатники)
 Volžskaja (Волжская)
 Ljublino (Люблино)
 Bratislavskaja (Братиславская)
 Marino (Марьино)
 Borisovo (Борисово)
 Šipilovskaja (Шипиловская)
 11A: Kachovskaja (Каховская)
 Kachovskaja (Каховская) je najkratšou linkou moskovského metra a zároveň je jedinou linkou, ktorá sa celá nachádza mimo kruhu, ktorý tvorí Koľcevaja. Linka bola vyčlenená v roku 1995, ale stanice, ktoré sa na nej nachádzajú, sa datujú do roku 1969, kedy boli otvorené ako súčasť linky Zamoskvoreckaja. Linka je dlhá iba a nachádzajú sa na nej tri stanice. Na mapách ju znázorňuje svetlo fialová farba.
 Kaširskaja (Каширская) (prestup na linku 2)
 Varšavskaja (Варшавская)
 Kachovskaja (Каховская) (prestup na linku 9)
 História výstavby
 Keď bol tento úsek otvorený v roku 1969 ako súčasť Gorkovsko-Zamoskvoreckej, bol považovaný za jeden z úsekov pripravovaného projektu. Po predĺžení Zamoskvoreckej v roku 1983 mal byť úsek zatvorený, až kým sa nezačnú práce na druhej okružnej trase. Ale vďaka protestom miestnych obyvateľov vedenie metra úsek nezatvorilo a bola spustená nepohodlná premávka na oboch vetvách. Na začiatku 90. rokov bolo jasné, že plán výstavby druhého okruhu sú vzdialenejšie ako kedykoľvek predtým a tak sa začalo s budovaním terminusu za zástavkou Kaširskaja, čím sa linky v roku 1995 od seba oddelili.
 Prítomnosť a budúcnosť
 Linka sa delí o depo Zamoskvoreckoje s rovnomennou linkou. V súčasnosti na trase premáva sedem šesťvozňových súprav typu 81-717/714.
 V súčasnosti sa na trase neplánujú žiadne práce, keďže výstavba okružnej trasy je stále v nedohľadne.
 12: Butovskaja (Бутовская)
 Butovskaja (Бутовская) je linkou tzv. ľahkého metra, ktorá bola postavené ako experiment. Namiesto stavania podzemnej dráhy alebo stavania pozemnej dráhy (čo sa už raz vypomstilo na linke Fiľovskaja) sa inžinieri rozhodli postaviť dopravný systém na vyvýšenej estakáde, ktorý by dosiahol odľahlejšie časti Moskvy. Linka je dlhá a nachádza sa na nej celkom 5 staníc. Na mapách ju označuje belasá farba.
 Bitcevskij park (Би́тцевский парк) (prestup na linku 6)
 Lesoparkovaja (Лесопа́рковая)
 Ulica Starokačalovskaja (Улица Старокачаловская) (prestup na linku 9)
 Ulica Skobelevskaja (Улица Скобелевская)
 Buľvar admirala Ušakova (Бульвар адмирала Ушакова)
 Ulica Gorčakova (Улица Горчакова)
 Buninskaja alleja (Бунинская аллея)
 História výstavby
 Celá trasa od stanice Ulica Starokačalovskaja po stanicu Buninskaja alleja bola otvorená krátko po Vianociach, 27. decembra 2003. Linka sa tiahne pozdĺž Timirjazevského radia až do jednej z najodľahlejších moskovských častí – do Butova. Linka špeciálne krytá, tak aby sa znížila hlučnosť a vibrácie a zároveň aby vydržala moskovskú klímu.
 Prítomnosť a budúcnosť
 Na trase premáva celkovo 12 trojvozňových súprav 81 – 740/741, ktoré sú prispôsobené ruskej klíme a ostrejším zákrutám, ktoré sa nachádzajú na estakádnej dráhe. Tieto súpravy deponujú v depe Varšavskoje, o ktoré sa delia so súpravami z linky Serpuchovsko-Timirjazevskaja.
 V súčasnosti sa plánuje predĺženie trasy na juh – tri stanice a depo, ktoré by mali byť dokončené v roku 2009. Taktiež sa plánuje predĺženie trasy pod zemou do stanice Bitskevskij park, na severnom konci trasy.
 Referencie
 Iné projekty
 Externé odkazy
 Moskovské metro - plán
 Московский Метрополитен - Moskovskij metropoliten: Oficiálna stránka (v ruštine)
 Metro.ru (v ruštine)
 MetroWalks: fotografie moskovského metra (v ruštine)
 Московске Метро (v ruštine)
 Moë Метро (v ruštine)
 UrbanRail.net: stránka so základnými informáciami o metre (v angličtine) a : história (v angličtine)
 BeeFlowers: panorámy staníc a fotografie moskovského metra (v angličtine)
 Metro
 Metrá


type: other

text:
Gintaras Bleizgys. Romanas (Agnė Žagrakalytė. Visa tiesa apie Alisą Meler, 2008)
 Ž (Žagrakalytė, Žėkas, Žlabys-Žengė...)
 Gintaras Bleizgys
 Agnė Žagrakalytė. Visa tiesa apie Alisą Meler. Eilėraščiai. V.: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2008.
 Man visada labai sunku sugalvoti pavadinimą savo rašiniams, eilėraščiams, gyvenimo atvejams. Eilėraščius galima rašyti ir be pavadinimo, bet straipsnius pavadinti reikia. Kankinuosi kurdamas tuos pavadinimus. Bet ne šįkart. Rašiniui apie Agnės Žagrakalytės knygą iš karto gimė koks tūkstantis ir vienas pavadinimas: nuo holivudinės frazės „Maniakas ieško maniako“ (čia mano vaikystėje S. Stallone viename kino filme šituos žodžius ištarė) iki visokių bombų, seksbombų (beje, vien su sandu „seks“ maždaug šešis šimtus šešiasdešimt šešis (pabandykit ištarti greitakalbe) pavadinimus galima sugalvoti), amazoninio proveržio vyriausybių, dviejų kumščių ir dar galelio, tinka ir gaidelis, pistoletas (per klaidą iš pradžių parašiau „pistolitas“, bet „pistolitas“ irgi tinka), meškiukams ir vyrams kaput bei dar kitokių pavadinimų, kurių čia neturiu teisės ištarti.
 Galiausiai pasirinkau pavadinimą „Romanas“, nes manau, kad A. Žagrakalytė parašė romaną, o ne poezijos knygą. Ir šitas mano rašinys toli gražu nebus vertas to, ko verta Agnės poezijos knyga, o dar labiau negu knyga – pati Agnė (beje, pirmą kartą supratau, kad Žagrakalytės vardas Agnė, t. y. gana įprastas vardas, mane visada kerėdavo jos pavardė, tai net nesuprasdavau, kad ji – Agnė; Agnė, Agnė – dabar rašau ir pats stebiuosi), taigi dėl to mano rašinio nevertumo. Šiandien aš nesu tokios geros maniakinės formos kaip Agnė arba mano cituotasis S. Stallonės personažas, bet šita knyga ir ta adresantė, kuri pro knygos eilutes (raideles, špygeles) šviečiasi (siautėja), tai varo visus varžtus iš mano makaulės ir įkvepia rašyti. Stengsiuosi rašyti kukliai, palyginti su tuo, ką noriu parašyti, ir vis save cenzūruosiu, t. y. skaitysiu, ką parašiau, ir kuklinsiu.
 Pradėsiu nuo paskutinio pirmosios A. Žagrakalytės knygos „Išteku“ eilėraščio „Patenkintos mergelės pakalbėjimai. VIII. (finalinis)“, kuris baigiasi žodžiais:
 esu viskam
 pasiruošus
 (labas kaip gyveni
 išteku)
 Man buvo gražiausias šitas finalinis eilėraštis iš pirmosios A. Žagrakalytės knygos. Dabar trumpoje citatoje ne visai atsiskleidžia to išteku, išteku, išteku kažkoks laisvumas, akiplėšiškumas, iššūkis, virsmas, pasirinkimas, kažin koks užvaldymas ar, pvz., pergalė prieš miegant apsivemiančius padauginusius mylimuosius, prieš kūdikių kakučius, vystyklus, seseris, prieš save pačią, prieš save pačią-kitą (kuri atsiskleidžia įvairiausiais šizofreniniais pavidalais jau antrojoje knygoje), prieš moteriškumo siluetus, inkarnacijas, varžoves. Žodžiu, pirmojoje knygoje eilėraščių subjektė (neabejotinai moteris ir neabejotina moteris) nuosekliai ėjo į virsmą, kuris knygos pabaigoje išsiskleidė tokiu kaspinu išteku, išteku, išteku, o knygos „Visa tiesa apie Alisą Meler“ subjektė yra neabejotinai ištekėjusi, gyvenimo kiek (o iš tikrųjų tai labai daug) suvaržyta moteris, kai kuo (ir akivaizdu kuo, bet, kaip minėjau, būsiu kuklus) nepatenkinta, pašėlusi, galinga, besiblaškanti, mėginanti išsilaikyti tokia, kokiai dera būti ištekėjusiai moteriai, todėl tam tikras savo savybes, manijas, galias, moteriškumus redukuojanti į save kitą, save susikurtą, į atspindžius veidrodžiuose, lapę, Alisą, bobutę, gal net dviračius ir daugybę kitokių įrankių.
 Kadaise man labai patiko toks filmas „Gimę žudyti“. Galvodamas apie aptariamą knygą ir apie autorę, kaip tik prisimenu tą „Gimę žudyti“ (gal net ir dėl nuotraukos užpakaliniame viršelyje). Agnė yra gimusi ne žudyti. Ji gimusi būti lyderė. Nugalėtoja iš prigimties, t. y. arba bus pirma, arba mirs. Čia Adlerio aptartas lyderio, arba nepilnavertiškumo, kompleksas. Mes daugiausiai pasiekiame ten, kur labiausiai bijome, kur manomės esą silpni. Kovojame, varžomės, tampame tos srities lyderiais. Tai su kuo ir dėl ko, mano manymu, varžosi A. Žagrakalytės eilėraščių subjektė? Ogi, mano manymu, ji varžosi su visomis pasaulio (arba, sakykim, jos poezijos pasaulio) moterimis dėl moteriškumo. Visos moterys yra varžovės ir visas reikia nugalėti. Tokios tendencijos ryškėjo jau pirmojoje eilėraščių knygoje, bet antrojoje...
 Tokio ryškumo varžytuvių ir iš proto eituvių dar nebuvau matęs. Ir man tai baisiai gražu. Baisiai galinga, negailestinga, maniakiška, o visa dar pagardina tai, kad nėra vyriškos atsvaros tam pašėlusiam eilėraščių subjektės maniakiškumui, ji tiesiog demonstruoja, kad nėra prilygstančio vyro (čia vėl sukuklinu, kaip buvau žadėjęs, todėl tie, kurie nenori gilintis į tikrąją prilygstančio vyro trūkumo dramą, gali saugiai pračiuožti paviršiumi, paskaitydami eilėraštį „Suvenyrinių meilužių krautuvė“, p. 98–100). Šitos moteriškumo varžytuvės (pjautynės?) prasideda nuo pirmojo eilėraščio pavadinimo: „Stebiu jas stebinčias ir bijau įeiti į namą, kad laiptinė, moteris skirianti, į mane neliuokteltų ir manyje nesusijungtų“ (p. 5), ir vis auga, ypač susikoncentruodamos kai kuriuose eilėraščiuose, pvz., „Odaliskos raudai atminti“ (p. 60–62) pavirsdamos šokančių mergelių armija su išaštrintomis žirklėmis, suknelių tvarsčiais, nėrinių ledais, amunicijos pilnomis rankinėmis, apynasriais, jos „užsimojusios kerta / palinkusios skina / traška tarp pirštų gurgždūs kaklai / virpa čiurkšlė purpurinė“ ir t. t. Mano manymu, toji Alisa Meler, kurios, kaip užpakaliniame viršelyje teigia autorė, nėra „(Netikit – pragūglinkit)“, kaip tik ir yra pati aukščiausia tų moteriškumo varžytuvių forma: eilėraščių subjektė ima varžytis ne tik su visomis (gerai jau – beveik visomis) savo pasaulio moterimis, bet net ir pati su savimi, t. y. su savimi kaip Alisa Meler – su savo atspindžiu veidrodyje, atspindžiu mintyse, atspindžiu judesiuose, atspindžiu gyvenime, su redukuota savimi, šizofrenine savimi. Alisa Meler yra A. Žagrakalytės eilėraščių subjektės ir alter ego, ir šešėlis. Į šią antrininkės figūrą įkeltos ir šviesiosios, ir tamsiosios eilėraščių subjektės pusės – ir pergalės, ir nusivylimai, t. y. juodos ir baltos pergalės, ir juodi, veriantys, atvirai, kartais net šokiruojamai išpažįstami nusivylimai, bet ir atradimai:
 pati sau Snieguolė, pati sau nykštukai –
 mus skiria tik knygos viršelis, mieloji, –
 šiurkščioji veidrodžio pusė,
 laiko sniegas, sluoksnis, pro kurį prasikalsiu,
 išsiveršiu į šviesą, dūluojančią pro ledynus.
 (p. 141)
 Dabar pamėginsiu parašyti keletą labai didelių, bet labai nuoširdžių nesąmonių. Pirmasis didžiausias nuoširdumas yra tai, kad, labai labai teigiamai vertindamas A. Žagrakalytės poezijos krūvį, pačią poeziją, kaip poetinę meistrystę (t. y. ne kokią emocinę, ekstatinę, sukrėtimo meistrystę ir pan.), vertinu kur kas kukliau. Manau, yra puiki tešla, iš kurios galima iškepti tokį pat puikų poetinį pyragą, bet dar jis neiškeptas (vėliau apie tai pakalbėsiu detaliau). Antrasis didžiausias nuoširdumas yra tai, kad A. Žagrakalytė su savo materialiu kūnu, siela ir dvasia kol kas man yra gerokai įdomesnė už to kūno, sielos ir dvasios rašomą poeziją. Dažnai, kalbant apie menininkus, man įdomiausia yra kelias, ieškojimas, pati ta dvasia, kuri nori kažin kokiomis formomis (pvz., eilėraščiais) materializuotis. Dvasia visada yra galingesnė už savo materializacijas ir iš tikrųjų tai tikrai nedaugeliui poetų (-čių) pavyko tas „materializacijas“ labai priartinti prie tų mano (jų) mylimųjų dvasių. Tuos, kuriems nors kiek pavyko, vadinu meistrais (bet kalba dabar ne apie tai). O pati nuoširdžiausia nesąmonė yra tai, kad nuo pirmo knygos „Visa tiesa apie Alisą Meler“ atsivertimo ėmiau galvoti ir iki dabar dar galvoju: tai ar šizofrenija čia, ar ne. (Čia buvau prirašęs keletą pastraipų šizofrenijos tema, bet nusprendžiau vis dėlto temą sukuklinti, todėl pastraipas ištryniau, parašiau skliaustelius, o klausimą „Tai ar šizofrenija čia, ar ne?“ vis dėlto palieku. Na, ir dar nuoširdžiai prisipažįstu, kad linkstu vis dėlto manyti, jog ne.)
 Dabar grįšiu prie pirmojo didžiausio savo nuoširdumo ir pakalbėsiu apie Agnės poezijos meistrystę. Pradėsiu nuo pradžių, nuo žodžio „romanas“. Eilėraščių knyga „Visa tiesa apie Alisą Meler“ yra labai didelės apimties: 152 puslapių, bet labai suspaustu šriftu išspausdinta, kai kurių ciklų eilėraščiai rašomi vienas po kito tame pačiame (o ne naujame) puslapyje, todėl, mano skaičiavimu, knyga yra mažiausiai 200 puslapių. Daug. Jeigu būčiau buvęs šios knygos redaktorius, tai apimtį būčiau siūlęs gerokai mažinti ir daugelį eilėraščių būčiau negailestingai trumpinęs, bet... Bet iš tikrųjų tai labai mėgstu storas, dideles poezijos knygas, t. y. kur daug poezijos vienoje vietoje. Kad ir ką sakyčiau, pripažįstu, kad knygoje „Visa tiesa apie Alisą Meler“ daug poezijos vienoje vietoje ir kad man tai patinka. Paprastai turiu gerą atmintį eilėraščiams ir prieš sėsdamas rašyti apie kokią poezijos knygą bent jau trečdalį jos būnu išmokęs atmintinai, t. y. specialiai nesimokau, bet man savaime įsimena tai, kas patinka. Agnės nieko nemoku atmintinai iš antrosios knygos. Man čia daug kas patinka, bet dar per daug triukšmo, džeržgesių, kurie neleidžia kvailai mano galvelei susikrauti tų eilėraščių vidun. Aš neaprėpiu šitos knygos. Manau, reiks kokių metų, kad imtų dėliotis aiškios struktūros ir įsijungtų savaiminė atmintis. Čia giriu Agnės eilėraščius, juose yra tai, ko nesuprantu, ko nepagaunu, kas nugali, supainioja mano atmintį, bet va tas „nepagaunu“. Pasitaiko gyvenime, kad tai, ko nepagaunu, ne visada aukso vertę turi. Visada ieškau tobulos poezijos ir, mano supratimu, geriausiai pavykę šios knygos eilėraščiai yra „Alisai, penktadienio narcizei“ (p. 141–145). Rašau ir šypsausi, nes ir pirmojoje knygoje man labiausiai patiko paskutiniai eilėraščiai, ir dabar – taip pat. Kažkoks dėsningumas. Eilėraščiai „Alisai, penktadienio narcizei“ yra trumpi, išvalyti, išgryninti ir dar. Dar aš esu toks senamadiškas, sentimentalus, iš kaimo. Todėl man patinka, kai atsiranda žiedlapių, graižų:
 mūsų ką tik žydėjusios galvos,
 du pavargę veidai, blunkantis
 lūpų raudonis,
 – blakstienos, garbanos, šinjonai,
 sruogos ir klostės yra
 sunkios, mūsų galvų graižai, mūsų byrantys žiedlapiai.
 Ai, juokauju dėl tų žiedlapių, ne dėl sentimentalumo man gražus paskutinis knygos eilėraščių ciklas. Man atrodo, kad jame tiksliai susikoncentravo ir susipoetizavo visi tie maniakiški iš proto ėjimai, mirtini konkuravimo, lyderiavimo, taip pat nusivylimo (seksualinio nusivylimo, ką aš čia dabar, po šimts, visą laiką kuklinu) keliai ir klystkeliai. Čia be skrupulų, bet labai poetiškai išsiveržia visa tai, nuo ko knygoje buvo dangstomasi visokiomis britnėmis, meilužių krautuvėmis, giesmių giesmėmis ar dainų dainelėmis, lapėmis, bobutėmis („Tikras vyras turi būt du kumščiai ir dar galelis, kad būt kur žvirbliui nutūpt“ – aiškina bobulytė Alisai“ (p. 39), grybautojais ir t. t. Kažkaip tarsi atsitiktinai kartą atsiverčiau 144 puslapį ir perskaičiau:
 štai kūnas, usb raktas,
 tamsoj ieškantis tinkamo plyšio,
 aš nuo tavęs pasikraunu,
 mus skiria tik techninės kliūtys,
 spalvoti laideliai, supainioti dar gamykloje.
 po skirtingais dangteliais bilda
 mūsų bendri mechanizmai,
 klausiu, – kur nusuki žvilgsnį,
 kai aš į tave nežiūriu?
 Tada dar nebuvau matęs ciklo pradžios ir nesupratau, kad čia „aptariami“ reikalai su Alisa. O tas „nesupratau“ reiškia, kad labai gerai supratau visą sublimacijos įtampą ir grožį. Taigi, „Romanas“. Kartą dar paauglystėje nuėjome su draugu į filmą (tuo metu į kultūros namus atvažiuodavo tokie filmų rodytojai su videomagnetofonu ir televizoriumi ir rodydavo amerikoniškus, o ne sovietinius filmus). Tas filmas vadinosi „Grizlis“. Paklausiau, apie ką filmas, o man atsakė: „Nu, žinai, „Grizlis“ – filmas apie meilį.“ Aš tai tikrai žinojau, kad grizlis yra kalnų lokys, ir, pasirodo, filmas tikrai buvo apie kalnų lokį. Tiek čia tos ir meilės. Tai apie ką A. Žagrakalytės „Visa tiesa apie Alisą Meler“? – paklausiau pats savęs ir šypsodamas atsakiau: „Nu, tai žinai, ča tokis romanas apie meilį.“ Kas uždraus man būti kvailam, o, beje, ar visi suprantate, kuri čia yra toji meilės sekundė „kai aš į tave nežiūriu?“, ir kad ta sekundė tikrai yra tik sekundė, o kiek dėl jos mykimo ir mygimo (kaip S. Geda sako), ir, beje, kodėl tą sekundę Ji į Jį (Ją?) nežiūri?
 Šiaurės Atėnai, 2008-12-19


text:
Szabó Iván (született: Szabó Iván Jenő Lajos Tihamér) (Budapest, 1913. július 1. – Budapest, 1998. február 11.) magyar szobrászművész.
 Életpályája
 Szabó Jenő műépítész és Török Lídia gyermekeként született. 1933 és 1934 között a budapesti Királyi Magyar Tudományegyetem Közgazdaságtudományi Karán, majd 1934 és 1939 között a Magyar Képzőművészeti Főiskolán tanult. Tanárai Kerényi Jenő, Bory Jenő és Tar István voltak, mestere pedig Medgyessy Ferenc, akinek a műtermében dolgozott. 1939-től a Százados úti művésztelep tagja. 1934-ben csatlakozott a Szocialista Képzőművészek Csoportjához. 1939. július 28-án Budapesten házasságot kötött Gábor Móric festőművész és Bessenyei Ilona lányával, Ilonával. 1942-től a Képzőművészek Új Társasága tagja volt. Aktívan táncolt, külföldre járt az 1930-as évektől. A Muharay, majd 1948-tól a Honvéd Népi Együttes vezetője, koreográfusa volt. 1949 és 1952 között a Magyar Képzőművészek és Iparművészek Szövetsége főtitkára, majd elnökségi tagja volt. 1950 és 1981 között a Magyar Képzőművészeti Főiskola tanáraként működött. 1954-ben alapítója a mártélyi főiskolai telepnek. 1954-től a Vásárhelyi Őszi Tárlatok szervezője volt [Almási Gy. Bélával]. 1982-ben és 1986-ban a nyíregyháza-sóstói, 1985-től a mezőtúri telep munkájában vett részt. Tagja volt a Gulácsy Társaságnak.
 Művészete, stílusa
 Medgyessynél tanult meg az agyaggal, kővel dolgozni. Akárcsak Medgyessy, ő is a paraszti szépségideált emelte fel művészetével. A kő, a fa és a bronz mellett kedvelt anyaga a kerámia. Mesélő kedvét és balladai tömörítő hajlamát egyaránt kifejezte fa-sztéléin. Kerámiát Vásárhelyen kezdett készíteni (tálak, korsók). Az érmészettel az 1960-as évektől foglalkozott intenzíven. Emléket állított eszményképeinek (Munkácsy, Tornyai, Rudnay), növendékei érdeklődését is e téma felé fordította.
 Díjai, elismerései
 Bolgár Népi Érdemrend (1948)
 Munkácsy-díj (1949; 1954)
 Munka Érdemrend (1955)
 Tornyai-plakett (1956)
 Bartók-plakett (1960)
 SZOT-díj (1964)
 Érdemes művész (1967)
 Kiváló művész (1970)
 Munka Érdemrend arany fokozata (1973)
 Szocialista Magyarországért Érdemrend (1981)
 Egyéni kiállításai
 1941 • Műbarát
 1946 • Szabadszervezet I. székh., (kat.), Budapest
 1948 • Fényes Adolf Terem, Budapest [Szentiványi Lajossal]
 1957 • Műcsarnok, Budapest • Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely (kat.)
 1965 • Déri Múzeum, Debrecen
 1967 • Műcsarnok, Budapest • Móra Ferenc Múzeum, Szeged
 1968 • Bécs
 1969 • Janus Pannonius Múzeum, Pécs (kat.)
 1970 • Kulturális Kapcsolatok Intézete (kat.)
 1971 • Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely
 1972 • Déri Múzeum, Debrecen
 1973 • Urbino • Málta
 1975 • Fém és cserép kiállítás, Medgyessy Terem, Hódmezővásárhely
 1976 • Fővárosi Művelődési Ház, Budapest
 1979 • Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely
 1981 • Jósa András Múzeum, Nyíregyháza
 1982 • Déri Múzeum, Debrecen
 1983 • Vigadó Galéria, Budapest (gyűjt. kat.)
 1985 • Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely
 1991 • Gulácsy Galéria, Budapest [Bencze Lászlóval]
 1993 • Ráday Múzeum, Kecskemét • Gulácsy Galéria, Budapest
 1995 • Jósa András Múzeum, Nyíregyháza (gyűjt. kat.)
 1996 • Déri Múzeum, Debrecen.
 Válogatott csoportos kiállításai
 1946 • Rippl-Rónai Társaság kiállítása, Magyar Képzőművészekért, Budapest
 1948 • Stockholmi magyar kiállítás, Stockholm • Száz magyar művész alkotásai, Fővárosi Képtár, Budapest • Magyar Grafika 100 éve, Budapest
 1950-től • Magyar Képzőművészeti kiállítások, Műcsarnok, Budapest
 1954-től évente • Vásárhelyi Őszi Tárlatok, Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely
 1966 • Magyar szobrászat 1920-45. A huszadik század magyar művészete, Csók Képtár, Székesfehérvár
 1969, 1974, 1991 • II., IV., XII. Országos Kisplasztikai Biennálé, Pécs
 1974-től • Balatoni nyári tárlatok
 1975 • III. Nemzetközi Szobrász Biennálé, Budapest • Olasz ösztöndíjasok kiállítása, Perugia
 1976-tól • Szegedi és debreceni nyári tárlatok
 1978 • Magyar szobrászat, Műcsarnok, Budapest
 1982, 1986 • Nyíregyháza-sóstói művésztelep kiállításai, Nyíregyháza
 1993 • Modern magyar éremművészet a Magyar Nemzeti Galéria gyűjteményéből, Magyar Nemzeti Galéria, Budapest
 1994 • FIDEM '94, Dorottya u. Galéria, Budapest
 1997 • Pataky Galéria, Budapest
 Köztéren látható művei
 Centenáriumi emléktábla (kődombormű, 1948, HM)
 Bolgár hősök emlékműve (1950, Harkányfürdő)
 Dombormű (1951, a Phylaxia gyár oldalán)
 Sportlovasnő (alumínium, 1954, a Mezőgazdasági kiállításon, majd Kiskunhalason)
 Arab ló (bronz, 1956, Bábolna)
 Népi táncosok (alumínium, 1956, Népstadion)
 Gerelyes lány (bronz, 1958, Vasas pálya)
 Anya gyermekkel (mészkő, 1960, Hódmezővásárhely)
 Petőfi (kő fülkeszobor, 1961, Debrecen, Csokonai Színház)
 Leányalak (1962, Gödöllő, Ganz Áramszolgáltató)
 Fekvő nő (1962, Zalaegerszeg, kórház)
 Kinizsi (lovasszobor, 1964, Nagyvázsony)
 Éneklő lány (1964, Kecskemét, Zenegimnázium)
 Leány almával (kő, 1964, Nyíracsád)
 kétalakos kompozíció (1965, Kalocsa, autóbusz pu.)
 Tavasz (ruskicai márvány, 1967, Filmlabor)
 Babits Mihály (vörösmárvány portré, 1965, Budai vár)
 Játszó csikók (bronz, 1971, Hódmezővásárhely)
 Krúdy Gyula (relief, Várpalota)
 Kuruc (sztélé, 1967, Lébénymiklós)
 Budai önkéntes ezred emlékműve (bronz dombormű, 1967, Vérmező)
 Írókázó nő (haraszti mészkő, 1967, Pécsvárad, Gimnázium)
 Oláh Gábor (bronz emléktábla, 1968, Debrecen)
 Tinódi-emlékmű (bronz, 1970, Sárvár)
 Lenin (mészkő, 1970, Hódmezővásárhely, 1991-ben elmozdítva)
 Játszó csikók (bronz, 1971, Hódmezővásárhely)
 Játszó kecske (1971, Csepel)
 Kádár Béla (bronz portré, 1977, Budapest, Bródy S. utca)
 Penza emlékmű (1975, Békéscsaba)
 Rábai Miklós (mellszobor, 1976, Állami Népiegyüttes palotája)
 Medgyessy Ferenc (bronz emléktábla, 1981, Százados úti műterem)
 Petőfi, Kinizsi (utcanév táblák, 1960, Hódmezővásárhely)
 Kodály Zoltán és Bethlen Gábor (bronz reliefek, utcanév táblák, 1986, Nyíregyháza)
 Hont Ferenc, Réti József, Muharay Elemér, Hadnagy László, Kittenberger Kálmán síremlékei, 1970-1980 között, Farkasréti temető)
 Bicinia (kő, 1980, Budapest, Bogdánffy u. Iskola)
 Térdeplő nő (ruskicai márvány, 1983, Budakeszi út 51.).
 Művei közgyűjteményekben
 Déri Múzeum, Debrecen
 Jósa András Múzeum, Nyíregyháza
 Magyar Nemzeti Galéria, Budapest
 Szombathelyi Képtár, Szombathely
 Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely.
 Irodalom
 D. M.: a hét kiállításai, Világ, 1948. április 27.
 Papp O.: Képzőművészeti szemle. Két fiatal művész, Valóság, 1948. május 17.
 Szegi P.: (kat. bev., Fényes Adolf Terem, 1948)
 Z. Gács Gy.: (kat. bev., Műcsarnok, 1957)
 Szabó E.: Műterem, Tiszatáj, 1961/9.
 Szíj R.: Szabó Iván Babits ábrázolásai, Művészet, 1966/3.
 Kovács Gy.: Érzelem és állítás, Művészet, 1966/2.
 Szíj R.: Szabó Iván, az Alföld Képcsarnoka, Alföld, 1967/4.
 D. Fehér Zs.: Szabó Iván, Művészet, 1967/1.
 Rétfalvi S.: Szabó Iván, Jelenkor, 1969
 Hárs É.: Szabó Iván (kat. bev., Pécs, 1969)
 R. M.: (kat. bev., Budapest, 1970)
 Dömötör J.: Szabó Iván, Tiszatáj, 1970/4.
 Dömötör J.: Vásárhely szobrai, Hódmezővásárhely, 1973
 Grezsa F.: Műteremlátogatás Szabó Ivánnál, Tiszatáj, 1978
 Sz. Kürti K.: Köztéri szobrok és épületdíszítő alkotások Debrecenben és Hajdú-Biharban, Debrecen, 1977
 D. Fehér Zs.: Szabó Iván (kat. bev., Vigadó, 1983)
 Tóth A.: Szabó Iván, 20. századi magyar festészet és szobrászat, Budapest, 1986
 Bodri F.: Szabó Iván rajzai alá, Tiszatáj, 1989/2.
 Kovács P.: A tegnap szobrai. Fejezetek a magyar szobrászat közelmúltjából, Szombathely, 1990
 L. Kovásznai: V. Modern magyar éremművészet I., Budapest, 1993
 Muraközy Á.: Szabó Iván Munkácsy-díjas szobrász kiállítása a Jósa András Múzeumban (kat. bev., Nyíregyháza, 1996).
 Kővágó Zsuzsa: Szabó Iván emlékezete. Tánctudományi Tanulmányok, 1998/1999. 35-42.
 Kővágó Zsuzsa: Próbáltam valahogy megérteni a világot: Szabó Iván emlékei 1. Táncművészet, 1983. 12. sz. 16-19.
 Kővágó Zsuzsa: Próbáltam valahogy megérteni a világot: Szabó Iván emlékei 2. 1984. 1. sz. 18-21.
 Körtvélyes Géza: Szabó Iván kiállítása: A táncokról. Táncművészet, 1983. 12. sz. 14-15.
 Vitányi Iván: Szabó Iván (1913-1998). Táncművészet, 1998. 1. sz. 7.
 Novák Ferenc: Szabó Iván (1913-1998). Táncművészet, 1998. 1. sz. 7.
 Jegyzetek
 Források
 Artportál A szócikket Sz. Kürti Katalin írta.
 Tiszatáj 11. évf. 19. sz. 1965 p. 865-868. http://tiszataj.bibl.u-szeged.hu/3905/1/tiszataj_1965_011_865-868.pdf
 1913-ban született személyek
 1998-ban elhunyt személyek
 Magyar szobrászok
 Munkácsy Mihály-díjasok
 Budapesten született személyek
 SZOT-díjasok
 A Magyar Népköztársaság Kiváló Művésze díjasok
 A Magyar Népköztársaság Érdemes Művésze díjasok


type: legislation

text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 16.7.2021
 COM(2021) 320 final
 2021/0225(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu spēkā esības termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisija būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.Priekšlikuma priekšmets
 Priekšlikumā ir ierosināts lēmums, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses saistībā ar paredzēto lēmuma pieņemšanu par ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisija būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus.
 2.Priekšlikuma konteksts
 2.1.Asociācijas nolīgums
 Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses (“Asociācijas nolīgums”), tika parakstīts 1995. gada 17. jūlijā un stājās spēkā 1998. gada 1. martā. Šis asociācijas nolīgums ir ES un Tunisijas divpusējo attiecību juridiskais pamats. Nolīguma mērķi ir:
 –nodrošināt attiecīgu pamatu politiskajam dialogam starp Pusēm, ļaujot izveidot ciešas attiecības visās jomās, kurās Puses šādu dialogu uzskata par vajadzību;
 –izveidot nosacījumus pakāpeniskai preču, pakalpojumu un kapitāla tirdzniecības liberalizācijai;
 –veicināt tirdzniecību un saimniecisko un sociālo attiecību harmonisku paplašināšanos starp Pusēm, īpaši ar dialogu un sadarbību, lai sekmētu Tunisijas un tās tautas attīstību un labklājību;
 –sekmēt Magribas integrāciju, veicinot tirdzniecību un sadarbību starp Tunisiju un citām reģiona valstīm;
 –veicināt sadarbību ekonomikas, sociālajā, kultūras un finanšu jomā.
 2.2.Asociācijas padome
 Ir izveidota Asociācijas padome, kas tiekas ministru līmenī vienu reizi gadā, kā arī, ja apstākļi to prasa, pēc tās priekšsēdētāja iniciatīvas un saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti tās reglamentā. Tā izskata visus svarīgos jautājumus saistībā ar Asociācijas nolīgumu un jebkādus citus divpusējus vai starptautiskus savstarpēji interesējošus jautājumus.
 Asociācijas padomes sastāvā ir Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kopienu Komisijas locekļi, no vienas puses, un Tunisijas Republikas valdības pārstāvji, no otras puses.
 Asociācijas padome pieņem savu reglamentu. Asociācijas padomes priekšsēdētāju pēc kārtas ieceļ no Eiropas Savienības Padomes locekļu un Tunisijas Republikas valdības locekļu vidus saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti tās reglamentā.
 Pieņemtie lēmumi ir Pusēm saistoši, un tās veic pasākumus, lai tos izpildītu. Asociācijas padome var arī sniegt atbilstošus ieteikumus.
 2.3.Paredzētais Asociācijas padomes akts
 Asociācijas padomei ir jāpieņem lēmums par ES un Tunisijas stratēģisko 2018.–2020. gada prioritāšu termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisijas Republika būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus. Saskaņā ar Asociācijas padomes reglamenta 10. pantu lēmumu pieņem, Pusēm savstarpēji vienojoties, un to var pieņemt rakstiskā procedūrā, ja abas Puses par to vienojas.
 3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja
 Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem ar Asociācijas nolīgumu izveidotajā Asociācijas padomē, pieņemot lēmumu par to, vai pagarināt ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu termiņu, ir balstīta uz šim lēmumam pievienotā lēmuma tekstu.
 Ar Asociācijas padomes 2018. gada 9. novembra Lēmumu Nr. 1/2018 ES un Tunisija ir vienojušās par stratēģiskām prioritātēm, lai atbalstītu un stiprinātu Tunisijas pāreju uz demokrātiju un sociālekonomisko attīstību laikposmā no 2018. līdz 2020. gadam.
 Saistībā ar notiekošo ES partnerības ar dienvidu kaimiņreģionu atjaunošanas procesu un pēc daudzgadu finanšu shēmas 2021.–2027. gadam un jaunā Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumenta (NDICI) pieņemšanas ir plānots 2021. gadā sagatavot un pieņemt jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus ar dienvidu kaimiņreģiona valstīm, tostarp Tunisiju. Šajā sakarā un lai izvairītos no pārtraukuma starp ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu termiņa beigām un jaunu prioritāšu pieņemšanu, Pušu interesēs ir pagarināt pašreizējo stratēģisko prioritāšu termiņu līdz brīdim, kad būs pieņemtas jaunas atjauninātas prioritātes.
 4.Juridiskais pamats
 4.1.Procesuālais juridiskais pamats
 4.1.1.Principi
 Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēta iespēja pieņemt lēmumus, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.
 Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
 1
 .
 4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 Asociācijas padome ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Asociācijas nolīgumu.
 Akts, ko Asociācijas padome tiek aicināta pieņemt, ir lēmums ar juridiskām sekām. Paredzētajam aktam ir juridiskas sekas, jo tas pagarinās pašreizējo stratēģisko prioritāšu termiņu līdz brīdim, kad būs pieņemti jauni atjaunināti kopīgie dokumenti.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.
 4.2.Materiālais juridiskais pamats
 4.2.1.Principi
 Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.
 4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz sadarbību ar trešo valsti saistībā ar asociācijas nolīgumu un Eiropas kaimiņattiecību politiku.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 217. pants.
 4.3.Secinājums
 Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 217. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.
 5.Paredzētā akta publicēšana
 Ņemot vērā, ka ar Asociācijas padomes aktu tiks grozīts ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu spēkā esības termiņš, tas būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, tiklīdz tas būs pieņemts.
 2021/0225 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu spēkā esības termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisija būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, tika parakstīts 1995. gada 17. jūlijā un stājās spēkā 1998. gada 1. martā
 2
 .
 (2)Asociācijas padome 2018. gada 9. novembrī pieņēma ES un Tunisijas stratēģiskās prioritātes
 3
 .
 (3)Vēstuļu apmaiņā abas puses vienojās par to, ka ES un Tunisijas stratēģiskās prioritātes joprojām ir spēkā kā pamatdokuments partnerības nostiprināšanai, kamēr nav pieņemti jauni atjaunināti kopīgi dokumenti.
 (4)Saskaņā ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīguma 80. pantu Asociācijas padome var pieņemt lēmumus, lai sasniegtu nolīguma mērķus.
 (5)Asociācijas padomei ir rakstveida procedūrā jāpieņem lēmums par ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisija būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus.
 (6)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, jo attiecīgais lēmums Savienībai būs saistošs,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nostājas, kura Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kas izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisija būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus, pamatā ir ES un Tunisijas Asociācijas padomes lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
 2. pants
 Šis lēmums ir adresēts Komisijai.
 Briselē,
 Padomes vārdā –
 priekšsēdētājs
 (1)
 ES Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/ Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.
 (2)
 PADOMES UN KOMISIJAS LĒMUMS (1998. gada 26. janvāris) par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīguma noslēgšanu par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, OV L 97, 1998. gada 30. marts.
 (3)
 ES un Tunisijas Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/2018 (2018. gada 9. novembris), ar ko pieņem ES un Tunisijas stratēģiskās prioritātes laikposmā no 2018. līdz 2020. gadam, OV L 293/39, 20.11.2018.
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 16.7.2021
 COM(2021) 320 final
 PIELIKUMS
 dokumentam
 Priekšlikums — PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu spēkā esības termiņa pagarināšanu līdz brīdim, kad ES un Tunisija būs pieņēmušas jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus
 PIELIKUMS
 ES UN TUNISIJAS ASOCIĀCIJAS PADOMES [dd.mm.gggg.]
 LĒMUMS Nr. xx/2021
 par vienošanos pagarināt ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu spēkā esības termiņu
 ES UN TUNISIJAS ASOCIĀCIJAS PADOME,
 ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, (“Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums”),
 tā kā:
 (1)Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, tika parakstīts 1995. gada 17. jūlijā un stājās spēkā 1998. gada 1. martā
 1
 .
 (2)Saskaņā ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīguma 80. pantu Asociācijas padome var pieņemt lēmumus, lai sasniegtu nolīguma mērķus.
 (3)Nolīguma 90. pants nosaka, ka Pusēm ir jāveic visi vajadzīgie vispārīgie vai īpašie pasākumi, lai izpildītu saistības, kas izriet no nolīguma, un jānodrošina nolīgumā izklāstīto mērķu sasniegšana.
 (4)Ar Asociācijas padomes 2018. gada 9. novembra Lēmumu Nr. 1/2018 ES un Tunisija vienojās par stratēģiskajām prioritātēm, pēc kurām vadīties partnerībā laikposmam no 2018. līdz 2020. gadam
 2
 .
 (5)Vēstuļu apmaiņā abas puses vienojās par to, ka ES un Tunisijas stratēģiskās prioritātes joprojām ir spēkā kā pamatdokuments partnerības nostiprināšanai, kamēr nav pieņemti jauni atjaunināti kopīgi dokumenti.
 (6)Asociācijas padomes reglamenta 10. pantā ir paredzēta iespēja pieņemt lēmumus rakstveida procedūrā starp sesijām, ja puses tam piekrīt,
 IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
 1. pants
 Asociācijas padome, izmantojot rakstveida procedūru, nolemj, ka ES un Tunisijas stratēģisko prioritāšu, kuras pievienotas tās 2018. gada 9. novembra Lēmumam Nr. 01/2018, termiņš tiek pagarināts līdz brīdim, kad ES un Tunisija pieņems jaunus atjauninātus kopīgos dokumentus.
 2. pants
 Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
 xx, [diena.mēnesis.gads]
 Asociācijas padomes vārdā —
 (1)
 PADOMES UN KOMISIJAS LĒMUMS (1998. gada 26. janvāris) par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīguma noslēgšanu par asociācijas izveidošanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, OV L 97, 1998. gada 30. marts.
 (2)
 Es un Tunisijas Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/2018 (2018. gada 9. novembris), ar ko pieņem ES un Tunisijas stratēģiskās prioritātes laikposmā no 2018. līdz 2020. gadam, OV L 293/39, 20.11.2018.


type: caselaw

text:
 23.2.2013
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 55/12
 Üldkohtu 15. jaanuari 2013. aasta otsus — BSH versus Siseturu Ühtlustamise Amet
 (Kohtuasi T-625/11) (1)
 (Ühenduse kaubamärk - Ühenduse sõnamärgi ecoDoor taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt c)
 2013/C 55/20
 Kohtumenetluse keel: saksa
 Pooled
 Hagejad: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksamaa) (esindaja: advokaat S. Biagosch)
 Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindaja: D. Walicka)
 Ese
 Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 22. septembri 2011. aasta otsuse peale (asi R 340/2011-1), mis käsitleb sõnalise tähise ecoDoor registreerimist ühenduse kaubamärgina.
 Resolutsioon
 1.
 Jätta hagi rahuldamata.
 2.
 Mõista kohtukulud välja BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH-lt.
 (1) ELT C 32, 4.2.2012.


text:
 21.4.2005
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 102/8
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 142/2004,
 de 29 de Outubro de 2004,
 que altera o anexo II (Regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEE
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, tal como alterado pelo protocolo que adapta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado «o acordo», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 O anexo II do acordo foi alterado pela Decisão do Comité Misto do EEE n.o 122/2004 de 24 de Setembro de 2004 (1).
 (2)
 A Directiva 2004/3/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de Fevereiro de 2004, que altera as Directivas 70/156/CEE e 80/1268/CEE do Conselho no que respeita à medição das emissões de dióxido de carbono e ao consumo de combustível dos veículos N1 (2), deve ser incorporada no acordo,
 DECIDE:
 Artigo 1.o
 «—
 32004 L 0003: Directiva 2004/3/CE do Parlamento Europeu e do Conselho de 11 de Fevereiro de 2004 (JO L 49 de 19.2.2004, p. 36).».
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos da Directiva 2004/3/CE, redigidos nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 30 de Outubro de 2004, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações previstas no n.o 1 do artigo 103.o do acordo (3).
 Artigo 4.o
 A presente decisão será publicada na secção EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 29 de Outubro de 2004.
 Pelo Comité Misto do EEE
 O Presidente
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) JO L 64 de 10.3.2005, p. 18
 (2) JO L 49 de 19.2.2004, p. 36.
 (3) Não são indicados os requisitos constitucionais.


text:
 Avis juridique important
 |
 41999A0331(01)
 Protokol udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet i konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og om tilføjelse af transportmidlets registreringsnummer i konventionens liste over oplysninger - Erklæringer
 EF-Tidende nr. C 091 af 31/03/1999 s. 0002 - 0007
 PROTOKOL udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om anvendelsesområdet for hvidvaskning af udbyttet fra kriminalitet i konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og om tilføjelse af transportmidlets registreringsnummer i konventionens liste over oplysninger DE HØJE KONTRAHERENDE PARTER i denne protokol, Den Europæiske Unions medlemsstater -SOM HENVISER TIL retsakt af 12. marts 1999, vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union,SOM HENVISER TIL konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om brug af informationsteknologi på toldområdet (1), i det følgende benævnt »konventionen« -ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1 Konventionens artikel 1, nr. 1), andet led, affattes således:»- overførsel, konvertering, hemmeligholdelse eller maskering af formuegoder eller udbytte, der direkte eller indirekte hidrører fra eller anvendes i forbindelse med ulovlig international narkotikahandel eller overtrædelse afi) en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, for hvis anvendelse toldmyndighederne i medlemsstaten er helt eller delvis ansvarlige, for så vidt angår grænseoverskridende vareforsendelser, der er underlagt forbud, restriktioner eller kontrolforanstaltninger, særlig i henhold til artikel 36 og 223 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, samt ikke harmoniserede punktafgifter, ellerii) samtlige fællesskabsbestemmelser og bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af fællesskabsbestemmelser, vedrørende indførsel, udførsel, forsendelse og opbevaring af varer, der er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne og tredjelande samt mellem medlemsstaterne indbyrdes for så vidt angår varer, der ikke har status som fællesskabsvarer efter artikel 9, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, eller som skal kontrolleres eller undersøges yderligere for at få fastslået deres status som fællesskabsvarer, elleriii) samtlige bestemmelser, der er vedtaget på fællesskabsplan inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, og specifikke bestemmelser, der er truffet vedrørende varer, som er frembragt ved forarbejdning af landbrugsprodukter, elleriv) samtlige bestemmelser, der er vedtaget på fællesskabsplan vedrørende harmoniserede punktafgifter og merværdiafgift ved indførslen, samt de nationale gennemførelsesbestemmelser hertil.«Artikel 2 De kategorier af oplysninger, der er nævnt i konventionens artikel 4, suppleres med følgende kategori:»ix) transportmidlets registreringsnummer.«Artikel 3 1. Denne protokol vedtages af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.2. Medlemsstaterne giver depositaren notifikation om afslutningen af de procedurer, der efter deres forfatningsmæssige bestemmelser kræves for at vedtage denne protokol.3. Denne protokol træder i kraft halvfems dage efter, at den sidste stat har foretaget den i stk. 2 omhandlede notifikation, idet denne stat skal være medlem af Den Europæiske Union på tidspunktet for Rådets vedtagelse af retsakten om denne protokol. Protokollen træder dog tidligst i kraft samtidigt med konventionen.Artikel 4 1. Denne protokol er åben for tiltrædelse af enhver stat, der bliver medlem af Den Europæiske Union.2. Tiltrædelsesinstrumenter deponeres hos depositaren.3. Teksten til denne protokol på den tiltrædende stats sprog, som udarbejdet af Rådet for Den Europæiske Union, har gyldighed som autentisk.4. Denne protokol træder i kraft over for enhver stat, der tiltræder den, halvfems dage efter deponeringen af den pågældende stats tiltrædelsesinstrument eller på datoen for denne protokols ikrafttræden, hvis den endnu ikke er trådt i kraft ved udløbet af perioden på halvfems dage.Artikel 5 Enhver stat, der bliver medlem af Den Europæiske Union og part i konventionen i overensstemmelse med dens artikel 25, godkender bestemmelserne i denne protokol.Artikel 6 1. Medlemsstater, der er høje kontraherende parter i denne protokol, kan foreslå ændringer. Alle ændringsforslag sendes til depositaren, der underretter Rådet herom.2. Ændringer fastlægges af Rådet, der anbefaler medlemsstaterne at vedtage dem i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.3. De således vedtagne ændringer træder i kraft efter bestemmelserne i artikel 3.Artikel 7 1. Generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union er depositar for denne protokol.2. Depositaren offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende notifikationer, instrumenter og meddelelser vedrørende denne protokol.Hecho en Bruselas, el doce de marzo de mil novecientos noventa y nueve.Udfærdiget i Bruxelles, den tolvte marts nitten hundrede og nioghalvfems.Geschehen zu Brüssel am zwölften März neunzehnhundertneunundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò äþäåêá Ìáñôßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá åííÝá.Done at Brussels on the twelfth day of March in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.Fait à Bruxelles, le douze mars mil neuf cent quatre-vingt-dix-neuf.Arna dhéanamh sa Bhruiséil an dara lá déag de Mhárta, míle naoi gcéad noacha naoi.Fatto a Bruxelles, addì dodici marzo millenovecentonovantanove.Gedaan te Brussel, de twaalfde maart negentienhonderd negenennegentig.Feito em Bruxelas, em doze de Março de mil novecentos e noventa e nove.Tehty Brysselissä kahdentenatoista päivänä maaliskuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.Som skedde i Bryssel den tolfte mars nittonhundranittionio.Pour le gouvernement du Royaume de BelgiqueVoor de regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For regeringen for Kongeriget Danmark>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Ãéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò ÅëëçíéêÞò Äçìïêñáôßáò>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Por el Gobierno del Reino de España>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour le gouvernement de la République française>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Per il governo della Repubblica italiana>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Für die Regierung der Republik Österreich>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Pelo Governo da República Portuguesa>REFERENCE TIL EN GRAFIK>Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar>REFERENCE TIL EN GRAFIK>På svenska regeringens vägnar>REFERENCE TIL EN GRAFIK>For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland>REFERENCE TIL EN GRAFIK>(1) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 34.Erklæringer 1. Kongeriget Spanien erklærer, at det agter at lade oplysninger registrere i Toldinformationssystemet efter i hvert enkelt tilfælde at have taget hensyn til principperne om retssikkerhed og formodning om uskyld, især når der er tale om registrering af oplysninger vedrørende skattespørgsmål.2. Danmark erklærer, at for dets vedkommende finder artikel 1 kun anvendelse på prædikatsforbrydelser i forbindelse med hvilke hæleri til enhver tid er strafbart i henhold til dansk lovgivning, herunder § 191a i straffeloven om narkotikahæleri i forbindelse med indsmugling af særlig grov karakter.


text:
 23.10.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 280/29
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 90/2008
 z dne 4. julija 2008
 o spremembi Priloge XXI (Statistika) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XXI k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 74/2008 z dne 6. junija 2008 (1).
 (2)
 Sklep št. 235/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o ustanovitvi Evropskega svetovalnega organa za upravljanje statističnih podatkov (2) je treba vključiti v Sporazum –
 SKLENIL:
 Člen 1
 Za točko 17b (Uredba Komisije (ES) št. 831/2002) Priloge XXI k Sporazumu se vstavi naslednja točka:
 „17ba.
 32008 D 0235: Sklep št. 235/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o ustanovitvi Evropskega svetovalnega organa za upravljanje statističnih podatkov (UL L 73, 15.3.2008, str. 17).“.
 Člen 2
 Besedilo Sklepa št. 235/2008/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 5. julija 2008 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (3).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 4. julija 2008
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Njegova presvetla visokost princ Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) UL L 257, 25.9.2008, str. 39.
 (2) UL L 73, 15.3.2008, str. 17.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 28.9.2010
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 253/60
 DEĊIŻJONI Nru 1/2010 TAL-KUNSILL TA’ ASSOĊJAZZJONI UE-ĠORDAN
 tas-16 ta’ Settembru 2010
 li temenda l-Artikolu 15(7) tal-Protokoll 3 tal-Ftehim Ewro-Mediterranju li jistabbilixxi Assoċjazzjoni bejn il-Komunitajiet Ewropej u l-Istati Membri tagħhom, min-naħa l-waħda, u r-Renju Ħaxemita tal-Ġordan, min-naħa l-oħra, dwar id-definizzjoni tal-kunċett ta’ “prodotti oriġinarji” u dwar il-metodi ta’ kooperazzjoni amministrattiva
 (2010/575/UE)
 IL-KUNSILL TA’ ASSOĊJAZZJONI,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim Ewro-Mediterranju li jistabbilixxi Assoċjazzjoni bejn il-Komunitajiet Ewropej u l-Istati Membri tagħhom, minn naħa l-waħda, u r-Renju Ħaxemita tal-Ġordan, min-naħa l-oħra, u b’mod partikolari l-Artikolu 39 tal-Protokoll 3 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Artikolu 15(7) tal-Protokoll 3 (1) tal-Ftehim Ewro-Mediterranju li jistabbilixxi Assoċjazzjoni bejn il-Komunitajiet Ewropej u l-Istati Membri tagħhom, min-naħa l-waħda, u r-Renju Ħaxemita tal-Ġordan, min-naħa l-oħra (2) (minn hawn ‘il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”), jippermetti, soġġett għal ċerti kondizzjonijiet, ir-rifużjoni tad-dazji doganali jew ħlasijiet li għandhom effett ekwivalenti, jew l-eżenzjoni minnhom, sal-31 ta’ Diċembru 2009.
 (2)
 Biex tiġi żgurata ċ-ċarezza, il-previdibbiltà ekonomika fit-tul u ċ-ċertezza legali għall-operaturi ekonomiċi, il-partijiet għall-Ftehim qablu li jestendu l-perijodu ta’ applikazzjoni tal-Artikolu 15(7) tal-Protokoll 3 għall-Ftehim bi tliet snin, b’effett mill-1 ta’ Jannar 2010.
 (3)
 Minbarra dan, ir-rati ta’ ħlasijiet doganali attwalment applikabbli fil-Ġordan għandhom jiġu aġġustati sabiex jiġu allineati ma’ dawk li japplikaw fl-Unjoni Ewropea.
 (4)
 Il-Protokoll 3 għall-Ftehim għandu għalhekk jiġi emendat kif meħtieġ.
 (5)
 Billi l-Artikolu 15(7) tal-Protokoll 3 għall-Ftehim ma jibqax japplika wara l-31 ta’ Diċembru 2009, din id-Deċiżjoni għandha tapplika mill-1 ta’ Jannar 2010,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 L-Artikolu 15(7) tal-Protokoll 3 tal-Ftehim Ewro-Mediterranju li jistabbilixxi Assoċjazzjoni bejn il-Komunitajiet Ewropej u l-Istati Membri tagħhom, min-naħa l-waħda, u r-Renju Ħaxemita tal-Ġordan, min-naħa l-oħra, dwar id-definizzjoni tal-kunċett ta’ “prodotti ta’ oriġini” u dwar il-metodi ta’ kooperazzjoni amministrattiva, huwa sostitwit b’dan li ġej:
 “7. Minkejja l-paragrafu 1, il-Ġordan jista’, ħlief għal prodotti li jaqgħu fi ħdan il-Kapitoli 1 sa 24 tas-Sistema Armonizzata, japplika arranġamenti għal rifużjoni ta’, jew eżenzjoni minn, dazji doganali jew ħlasijiet li għandhom effett ekwivalenti, applikabbli għal materjali mhux oriġinarji użati fil-manifattura ta’ prodotti oriġinarji, soġġett għad-dispożizzjonijiet li ġejjin:
 (a)
 għandha tinżamm rata ta’ 4 % ta’ ħlas doganali fir-rigward tal-prodotti li jaqgħu fi ħdan il-Kapitoli 25 sa 49 u 64 sa 97 tas-Sistema Armonizzata, jew kwalunkwe rata akatr baxxa li tkun fis-seħħ fil-Ġordan;
 (b)
 għandha tinżamm rata ta’ 8 % ta’ ħlas doganali fir-rigward tal-prodotti li jaqgħu fi ħdan il-Kapitoli 50 sa 63 tas-Sistema Armonizzata, jew kwalunkwe rata aktar baxxa li tkun fis-seħħ fil-Ġordan.
 Dan il-paragrafu għandu japplika sal-31 ta’ Diċembru 2012 u jista’ jiġi rivedut bi qbil komuni”.
 Artikolu 2
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
 Hija għandha tapplika mill-1 ta’ Jannar 2010.
 Magħmul fi Brussell, is-16 ta’ Settembru 2010.
 Għall-Kunsill ta’ Assoċjazzjoni UE-Ġordan
 Il-President
 C. ASHTON
 (1) ĠU L 209, 31.7.2006, p. 31.
 (2) ĠU L 283, 26.10.2005, p. 10.