text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0137
 Návrh nařízení Rady kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky /* KOM/2007/0137 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 27.3.2007KOM(2007) 137 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatňování nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005, (dále jen „základní nařízení“) v řízení týkajícím se dovozů ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky. |120 | Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |139 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy. |141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |219 | Zúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření Dne 31. května 2006 Komise z vlastní iniciativy zahájila částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky. Informace, jež měla Komise k dispozici, ukazovaly, že po původním šetření došlo u jednoho z vyvážejících čínských výrobců, kterému nebyl v šetření přiznán status tržního hospodářství, jmenovitě u společnosti Ningbo Ruyi Joint Stock Co., Ltd. (dále jen „Ningbo Ruyi“), ke změnám ve struktuře a že u něj převažují podmínky tržního hospodářství. Existovaly dostatečné přímé důkazy, že Ningbo Ruyi splňuje kritéria čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. V této souvislosti se mělo za to, že došlo ke změnám podmínek, na nichž se zakládala stávající opatření, a zdálo se, že jsou tyto změny trvalé povahy. Protože společnost Ningbo Ruyi neposkytla informace o všech společnostech, které jsou s ní ve spojení, není jim možné status tržního hospodářství přiznat. Společnost Ningbo Ruyi navíc tím, že ve své účetní závěrce neposkytla informace o všech stranách, které jsou s ní ve spojení, porušila mezinárodní účetní standard č. 24 (zveřejnění spřízněných stran). V tomto kontextu nelze učinit závěr, že společnost Ningbo Ruyi působí v podmínkách tržního hospodářství, a nelze vypočítat nové dumpingové rozpětí. Navrhuje se tedy ukončit přezkum bez změny výše cla uplatňovaného pro společnost Ningbo Ruyi. Návrh byl projednán s členskými státy a byl jednomyslně podpořen. Navrhuje se, aby Rada přijala přiložený návrh nařízení, které by mělo být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie do 30. srpna 2007. |310 | Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů. |331 | Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |332 | Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba v návrhu uvádět. |Volba nástrojů |341 | Navrhované nástroje: nařízení. |342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů: Výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1. NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republikyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUP1. Platná opatření2. Po šetření (dále jen „původní šetření“) uložila Rada nařízením (ES) č. 1174/2005[2] konečné dumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).2. Zahájení přezkumu z moci úřední3. Na základě informací, jež měla Komise k dispozici a jež ukazovaly, že po původním šetření došlo u jednoho z vyvážejících čínských výrobců, kterému nebyl v šetření přiznán status tržního hospodářství, jmenovitě u společnosti Ningbo Ruyi Joint Stock Co., Ltd. (dále jen „Ningbo Ruyi“), ke změnám ve struktuře, se zdálo, že u této společnosti převládají podmínky tržního hospodářství. Skutečně existovaly dostatečné přímé důkazy, že Ningbo Ruyi splňuje kritéria čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. V tomto kontextu se mělo za to, že došlo ke změnám podmínek, na nichž se zakládala stávající opatření, a zdálo se, že jsou tyto změny trvalé povahy.4. Po konzultaci s poradním výborem dospěla Komise k názoru, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, zveřejnila oznámení (dále jen „oznámení o zahájení“)[3] a z vlastního podnětu zahájila omezené šetření, aby mohla stanovit, zda společnost Ningbo Ruyi působí v podmínkách tržního hospodářství, a pokud ano, aby mohla stanovit, zda by se individuální dumpingové rozpětí a výše cla pro tuto společnost měly zakládat na vlastních nákladech této společnosti nebo na cenách na domácím trhu.3. Strany dotčené šetřením5. O zahájení přezkumu Komise oficiálně uvědomila společnost Ningbo Ruyi a dovozce ve spojení Jungheinrich AG i zástupce země vývozu a výrobní odvětví Společenství. Zúčastněné strany se mohly písemně vyjádřit a požádat o slyšení.6. Komise také společnosti Ningbo Ruyi zaslala formulář žádosti o status tržního hospodářství a dotazník a obdržela odpovědi ve stanovených lhůtách. Komise si vyžádala veškeré informace, které považovala pro stanovení statusu tržního hospodářství a dumpingu za nezbytné, poskytnuté informace zanalyzovala a provedla inspekce na místě v prostorách těchto společností ve spojení:7. Ningbo Ruyi Joint Stock Co., Ltd, Ning-chai;8. Ruyi Industries (Hong Kong) Co., Ltd. (dále jen „Ruyi Hong Kong“), Chang-čou;9. Jungheinrich Lift Trucks (Šanghaj) Co., Ltd. (dále jen „Jungheinrich Shanghai“), Šanghaj.4. Období přezkumného šetření10. Šetření dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2005 do 31. března 2006 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“).B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK1. Dotčený výrobek11. Definice dotčeného výrobku odpovídá definici, která byla použita při původním šetření uvedeném v 1. bodě odůvodnění. Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky bez vlastního pohonu používané pro manipulaci s materiály běžně umísťovanými na palety a jejich základní díly, tj. podvozek a hydraulika, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8427 90 00 10 a 8431 20 00 10).2. Obdobný výrobek12. Současný přezkum prokázal, že ruční paletové vozíky vyráběné společností Ningbo Ruyi v ČLR a prodávané na čínském trhu mají stejné základní fyzické vlastnosti a použití jako výrobky vyvážené do Společenství. Proto se tyto výrobky považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.C. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ13. Na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingových šetření dovozů pocházejících z ČLR běžná hodnota určuje v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud se prokáže, že při výrobě nebo prodeji daného obdobného výrobku převažují podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:14. obchodní rozhodnutí se přijímají jako reakce na tržní signály bez významných zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty;15. společnosti disponují jednoznačným a jasným účetnictvím prověřeným nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy („IAS“) a používaným ve všech oblastech;16. ze systému netržního hospodářství se nepřenášejí žádná zkreslení;17. právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu;18. převod směnných kursů se provádí podle tržních kursů.19. Společnost Ningbo Ruyi požádala o status tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení. Je obvyklé, že Společenství splnění podmínek pro přiznání statusu tržního hospodářství prověřuje u celé skupiny společností ve spojení, které se na výrobě nebo prodeji dotčeného výrobku podílejí. Podle společnosti Ningbo Ruyi existovala v ČLR pouze jediná společnost ve spojení, a to Jungheinrich Shanghai. Společnost Ningbo Ruyi vrátila vyplněný formulář žádosti o přiznání statusu tržního hospodářství ve stanoveném termínu.20. V průběhu šetření výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že se zdá, že má společnost Ningbo Ruyi více společností ve spojení, o kterých v informacích poskytnutých Komisi, včetně prověřené účetní závěrky, řádně neinformovala. Výrobní odvětví Společenství zastávalo názor, že neposkytnutí informací o společnostech ve spojení v účetní závěrce je porušením IAS č. 24 (zveřejnění spřízněných stran), a požadovalo, aby Komise tuto otázku prověřila.21. Při inspekci na místě bylo shledáno, že existují společnosti ve spojení, které nebyly uvedeny v prověřené účetní závěrce (porušení IAS č. 24) ani v odpovědi na formulář žádosti o přiznání statusu tržního hospodářství a na dotazník. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že se ve formuláři žádosti o přiznání statusu tržního hospodářství a v dotazníku po společnosti Ningbo Ruyi požadovalo, aby popsala svou celosvětovou podnikovou strukturu a přidružené podniky, včetně mateřských společností, poboček nebo dalších společností ve spojení, bez ohledu na to, zda se na výrobě či prodeji dotčeného výrobku podílejí. Dále se po společnosti Ningbo Ruyi požadovalo, aby předložila formulář žádosti o přiznání statusu tržního hospodářství za každou pobočku nebo společnost ve spojení v ČLR, která je výrobcem nebo vývozcem ručních paletových vozíků, a aby poskytla podrobnosti o všech dalších společnostech ve spojení.22. Podle Auditorské zprávy a účetní závěrky pro rok končící 31. prosince 2005 (dále jen „zpráva za rok 2005“) a odpovědí na formulář žádosti o přiznání statusu tržního hospodářství a na dotazník měla společnost Ningbo Ruyi v období přezkumného šetření pouze tyto tři společnosti ve spojení: Jungheinrich AG, Jungheinrich Shanghai a Ruyi Hong Kong. Šetření však prokázalo, že čínští akcionáři Ningbo Ruyi mají kontrolní akciové podíly i v Ningbo CFA Co., Ltd. (dále jen „Ningbo CFA“) a Ningbo Free Trade Zone Ruyi International Trading Co., Ltd. (dále jen „NFTZ).23. Několik dalších společností je také vlastněno příbuznými čínských akcionářů Ningbo Ruyi: CFA Tools Co., Ltd. (dále jen „CFA Tools“), společnost usazená v Hong Kongu, a Zhejiang Tianyou Import & Export Co., Ltd. (dále jen „Tianyou“).24. Všechny výše uvedené společnosti, o nichž společnost Ningbo Ruyi neposkytla informace, jsou s ní tedy pro účely současného přezkumu ve spojení. Tři z nich byly v období přezkumného šetření obchodníky s ručními paletovými vozíky a všechny mají licenci na jejich prodej. Zdá se, že všechny vyvážely výrobky především do zemí mimo Společenství. Nejméně tři čtvrtiny objemu prodeje, které Ningbo Ruyi uvádí jako prodej na domácím trhu, byly ve skutečnosti vývozní prodeje provedené přes neuvedené odběratele na domácím trhu, z nichž někteří byli ve spojení.25. Povaha transakcí mezi společností Ningbo Ruyi a společností Ningbo Jinmao Import & Export Co., Ltd. (dále jen „Ningbo Jinmao“), která byla v původním šetření uvedena jako společnost ve spojení (Ningbo Ruyi prodala její akcie v listopadu 2003), naznačuje, že obě společnosti mají v obchodu s ručními paletovými vozíky stále pevné vazby. Společnost Ningbo Jinmao koupila v období přezkumného šetření více než polovinu ručních paletových vozíků, které Ningbo Ruyi uvedla jako prodej na domácím trhu, a poté jich značné množství prodala společnosti NFTZ, která je vyvezla. NFTZ přímo od Ningbo Ruyi žádné ruční paletové vozíky nekoupila. Skutečnost, že společnost Ningbo Jinmao je jedním z hlavních odběratelů společnosti Ningbo Ruyi a prodává značnou část svých nákupů společnosti NFTZ, ukazuje, že Ningbo Ruyi věděla nebo měla vědět, že většina prodejů společnosti Ningbo Jinmao nemohla být prodejem na domácím trhu, protože NFTZ, společnost ve spojení, tyto výrobky zakoupené společností Ningbo Jinmao vyváží.26. Po inspekci na místě Ningbo Ruyi předložila některé nové informace ohledně statusu tržního hospodářství některých z těchto neuvedených společností ve spojení a tvrdila, že je stále možné celé skupině status tržního hospodářství přiznat. Odůvodnila to tím, že neposkytnutí informací nebylo úmyslné a že zapojení těchto stran ve spojení do prodeje dotčeného výrobku nebylo významné. Ze stejných důvodů také partner společnosti Ningbo Ruyi společnost Jungheinrich AG tvrdil, že by se tyto nové informace měly zvážit a status tržního hospodářství by měl být přiznán.27. Bez ohledu na to, zda šlo o úmysl znemožnit šetření neposkytnutím informací o stranách ve spojení včas, zůstává skutečností, že odpovědi na dotazník byly v podstatě neúplné do té míry, že při inspekcích na místě provedených v ČLR nebylo možno ověřit, zda skupina Ningbo Ruyi působí v podmínkách tržního hospodářství, či nikoli. U neuvedených stran ve spojení nebylo možno provést inspekce na místě v jejich prostorách, takže míra zapojení skupiny Ningbo Ruyi do obchodu s ručními paletovými vozíky zůstává pouhým dohadem.28. V každém případě však společnost Ningbo Ruyi tím, že v účetní závěrce neuvedla všechny strany ve spojení, porušila IAS č. 24. Smyslem IAS č. 24 je zajistit, aby účetní závěrka subjektu obsahovala údaje, které jsou zapotřebí, aby bylo možné zjistit, zda jeho finanční pozice a zisk nebo ztráta mohou být ovlivněny stranami ve spojení a transakcemi a otevřenými zůstatky takových stran. V rámci antidumpingového šetření je takové poskytnutí informací nezbytné, aby mohly instituce prozkoumat, zda skupina společností ve spojení splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství jako celek.29. Porušení IAS č. 24 ukazuje, že audit účetní závěrky společnosti Ningbo Ruyi nebyl proveden v souladu s IAS, a vzbuzuje pochybnosti o spolehlivosti účetnictví této společnosti. To by znamenalo, že společnost Ningbo Ruyi nesplňuje druhé kritérium stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.30. Ačkoli by se na tento přezkum mohla ohledně nedostatečné spolupráce vztahovat ustanovení článku 18 základního nařízení, poznamenává se, že Komise tento přezkum zahájila z vlastní iniciativy, protože měla k dispozici dostatečné přímé důkazy, že u společnosti Ningbo Ruyi převládají podmínky tržního hospodářství, což tato společnost následně neprokázala. V důsledku toho se má za to, že se není třeba použít článek 18 základního nařízení, ale že postačuje přezkum ukončit a ponechat v platnosti stávající opatření.D. UKONČENÍ PŘEZKUMU31. S ohledem na výsledky šetření by měl být přezkum ukončen bez změny výše cla použitelného pro společnost Ningbo Ruyi, to znamená, že by mělo zůstat na úrovni sazby konečného antidumpingového cla stanoveného v původním šetření, tj. 28,5 %.E. ZVEŘEJNĚNÍ32. Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo rozhodnuto ukončit tento přezkumu a ponechat v platnosti stávající antidumpingové clo z dovozu ručních paletových vozíků vyrobených společností Ningbo Ruyi. Zúčastněné strany dostaly příležitost se vyjádřit. Obdržené připomínky nemohly svou povahou vést ke změně uvedených závěrů.33. Po zveřejnění výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že by se měla použít ustanovení základního nařízení o nedostatečné spolupráci (článek 18) a společnost Ningbo Ruyi by měla být jako nedostatečně spolupracující vyvážející výrobce penalizována zbytkovým clem ve výši 46,7 %.34. Společnosti Jungheinrich AG a Ningbo Ruyi měly za to, že Ningbo Ruyi opomněla poskytnout informace o společnostech ve spojení neúmyslně a že šlo o drobný nedostatek, který neměl na finanční situaci společnosti Ningbo Ruyi žádný dopad. Společnosti Ningbo Ruyi by tedy měl být přiznán status tržního hospodářství nebo by se alespoň mělo zvážit snížení výše individuálního cla.35. Skutečnost, že společnost neposkytla informace o společnostech ve spojení, navíc když tři ze čtyř neuvedených společností působí v obchodu s ručními paletovými vozíky a čtvrtá z nich má licenci na obchod s nimi, nelze považovat za drobný nedostatek, protože se tím znemožnilo dokázat, zda jsou splněna všechna kritéria pro přiznání statusu tržního hospodářství pro všechny společnosti (nejen druhé kritérium týkající se účetnictví), tak aby vše bylo v souladu se zavedenou praxí Společenství. Zda bylo neposkytnutí informací o společnostech ve spojení úmyslné, či nikoli, je zde navíc irelevantní. Nezpochybnitelným faktem zůstává, že tyto společnosti ve spojení nebyly uvedeny ani v účetní závěrce společnosti Ningbo Ruyi, což samo dokazuje, že přinejmenším druhé kritérium podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněno nebylo. V důsledku toho nelze přijmout tvrzení, že neposkytnutí informací o těchto společnostech ve spojení bylo jen drobným neúmyslným nedostatkem, který neměl žádný dopad.36. Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění, tento přezkum se omezuje pouze na stanovení toho, zda společnost Ningbo Ruyi působí v podmínkách tržního hospodářství, a nové dumpingové rozpětí by mohlo být stanoveno pouze v případě, že by společnosti Ningbo Ruyi byl status tržního hospodářství přiznán. Protože však status tržního hospodářství přiznán nebyl, nelze společnosti Ningbo Ruyi tímto přezkumem stanovit ani vyšší, ani nižší nové dumpingové rozpětí, než je stávající.37. Tento přezkum by proto měl být ukončen beze změny nařízení Rady (ES) č. 1174/2005,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Jediný článekČástečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky, který byl zahájen v souladu s čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 384/96, se ukončuje beze změny platných antidumpingových opatření.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...]Za Radupředseda/předsedkyně[...] [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).[2] Úř. věst. L 189, 21.7.2005, s. 1.[3] Úř. věst. C 127, 31.5.2006, s. 2.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 31990L0490
 Huitième Directive 90/490/CEE de la Commission du 25 septembre 1990 modifiant certaines annexes de la directive 77/93/CEE du Conseil, concernant les mesures de protection contre l'introduction dans les États membres d'organismes nuisibles aux végétaux ou produits végétaux
 Journal officiel n° L 271 du 03/10/1990 p. 0028 - 0029 édition spéciale finnoise: chapitre 3 tome 34 p. 0003 édition spéciale suédoise: chapitre 3 tome 34 p. 0003
 *****HUITIÈME DIRECTIVE DE LA COMMISSION du 25 septembre 1990 modifiant certaines annexes de la directive 77/93/CEE du Conseil, concernant les mesures de protection contre l'introduction dans les États membres d'organismes nuisibles aux végétaux ou produits végétaux (90/490/CEE) LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté économique européenne, vu la directive 77/93/CEE du Conseil, du 21 décembre 1976, concernant les mesures de protection contre l'introduction dans les États membres d'organismes nuisibles aux végétaux ou produits végétaux (1), modifiée en dernier lieu par la directive 90/168/CEE de la Commission (2), et notamment son article 13 paragraphe 2 quatrième alinéa, considérant que l'évolution des connaissances scientifiques et techniques a démontré que la protection des forêts communautaires devait être améliorée dans les situations présentant des risques; considérant qu'il a été établi que Bursaphelenchus xylophilus est un organisme nuisible encore absent de la Communauté; que ce parasite est réputé représenter un grave danger pour le bois produit dans la Communauté et peut être transmis par du bois importé dans la Communauté; qu'il convient donc d'intégrer dans la directive 77/93/CEE des mesures appropriées de lutte contre ce parasite; considérant que des mesures appropriées doivent être arrêtées en vue de protéger contre les vecteurs de Bursaphelenchus xylophilus, notamment les espèces non européennes de Monochamus spp., les pays de la Communauté exempts de ces organismes; considérant que le séchage au four réduisant le taux d'humidité à moins de 20 %, exprimé en pourcentage de la matière sèche, au moment de sa production, par une combinaison temps/température appropriée, est une mesure efficace de protection de la Communauté contre l'introduction de certains organismes attaquant le bois de conifères; considérant donc que les annexes en cause de la directive 77/93/CEE doivent être modifiées en conséquence; considérant que les mesures prévues par la présente directive sont conformes à l'avis du comité phytosanitaire permanent, A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE: Article premier La directive 77/93/CEE est modifiée conformément à l'annexe de la présente directive. Article 2 Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive pour le 1er janvier 1991 au plus tard. Elles se réfèrent expressément à la présente directive. Les États membres communiquent immédiatement à la Commission toutes les dispositions législatives, réglementaires et administratives arrêtées en application de la présente directive. La Commission en informe les autres États membres. Article 3 Les États membres sont destinataires de la présente directive. Fait à Bruxelles, le 25 septembre 1990. Par la Commission Ray MAC SHARRY Membre de la Commission (1) JO no L 26 du 31. 1. 1977, p. 20. (2) JO no L 92 du 7. 4. 1990, p. 49. ANNEXE 1. L'annexe I partie A sous a) est complétée comme suit: « 20. Vecteurs de Bursaphelenchus xylophilus des espèces Monochamus spp. (non européennes) ». 2. À l'annexe III partie A, insérer ce qui suit à la suite du point 7 concernant l'écorce isolée de Populus L.: 1.2 // // // « 7 a) Bois de conifères conforme aux descriptions du code NC 440110 // Canada, Chine, Japon, Corée, États-Unis » // // 3. L'annexe IV partie A point 1 est remplacée par ce qui suit: 1.2 // // // « 1 (1) Bois de conifères originaire du Canada, de Chine, du Japon, de la Corée, des États-Unis // Sans préjudice des dispositions applicables au bois visé à l'annexe III partie A point 7 a) et à l'annexe IV partie A point 6 c): il est prouvé par une marque ''Kiln-dried", ''K.D." ou toute autre marque internationale reconnue, apposée sur le bois ou son emballage conformément à l'usage commercial en vigueur, que ce bois a subi un séchage au four réduisant sa teneur en humidité à moins de 20 %, exprimé en pourcentage de la matière sèche, au moment de sa production, par une combinaison temps/température appropriée. // 1 (2) Bois de conifères originaire de pays non européens, non couverts par le point 1 (1) // Sans préjudice des dispositions applicables au bois visé à l'annexe III partie A point 7 a) et à l'annexe IV partie A point 6 b): a) le bois est écorcé et exempt de trous de vers, causés par le genre Monochamus et définis pour cette raison comme ceux dont le diamètre est supérieur à 3 mm. » ou b) il est prouvé par une marque ''Kiln-dried", ''K.D." ou toute autre marque internationale reconnue, apposée sur le bois ou sur son emballage conformément à l'usage commercial actuel, que ce bois a subi un séchage au four réduisant son taux d'humidité à moins de 20 %, exprimé en pourcentage de la matière sèche, au moment de sa production, par une combinaison temps/température appropriée // // 4. À l'annexe IV partie A point 6 b), la colonne de gauche est modifiée comme suit: « Bois sous forme de copeaux, particules, déchets ou débris, obtenu en tout ou en partie à partir des genres ou espèces visés à l'annexe V point 4 b), originaire de pays non européens, autre que le bois obtenu à partir de conifères, originaire du Canada, de Chine, du Japon, de Corée, des États-Unis. » 5. À l'annexe IV partie A, insérer ce qui suit à la suite du point concernant le bois sous forme de copeaux, particules, déchets ou débris: 1.2 // // // « 6 c) Bois sous forme de copeaux, particules, déchets ou débris, obtenu en tout ou en partie à partir de conifères, originaire du Canada, de Chine, du Japon, de Corée, des États-Unis // Le produit provient exclusivement de bois qui a soit subi un séchage au four réduisant sa teneur en humidité à moins de 20 %, exprimé en pourcentage de la matière sèche, au moment de sa production, par une combinaison temps/température appropriée, soit été soumis à la fumigation; il est transporté par bateau dans des conteneurs scellés ou transporté d'une manière telle qu'il ne risque pas de se produire de nouvelle contamination. » // // //


type: wikipedia

text:
Frankfurt nad Mohanom je najväčším mestom v Hesensku a po Berlíne, Hamburgu, Mníchove a Kolíne nad Rýnom piatym najväčším mestom Nemecka. Užšia mestská oblasť mala v roku 2010 približne 2,3 milióna obyvateľov a celý metropolitný región Rhein-Main je s vyše 5,6 miliónmi obyvateľov druhý najväčší metropolitný región Nemecka. Frankfurt je sídlom Európskej centrálnej banky, najdôležitejším finančným centrom Nemecka a významným svetovým finančným mestom. Má celosvetový význam ako veľtržné mesto a zároveň patrí k najdôležitejším dopravným uzlom Európy. Od stredoveku neprestajne patrí k najdôležitejším mestám Nemecka. V roku 1875 Frankfurt dosiahol hranicu 100 000 obyvateľov a stal sa veľkomestom. Jeho centrálna poloha v Európe podstatne pomáha rozvoju Letiska Frankfurt nad Mohanom, ktoré patrí k najdôležitejším letiskám Európy ako v osobnej tak v nákladnej preprave. Letisko je motorom rozvoja celého regiónu. Jedinečnou v Európe je známa Frankfurtská Skyline, pozostávajúca z mrakodrapov, ktoré patria k najvyšším v Európe.
 Erb
 Erb vyobrazuje striebornú orlicu so zlatou korunou na červenom pozadí. Orlica symbolizuje niekdajší štatút mesta ako slobodné ríšske mesto. V 20. rokoch 20. storočia mal byť erb nahradený v radikálne zjednodušenej forme. Primátor Ludwig Landmann chcel v duchu času zameniť orlicu expresionistickou verziou. Obyvateľstvu sa taký návrh nepáčil a rýchlo bola zavedená verzia pôvodného erbu.
 Geografia
 Geografická poloha
 Mesto leží centrálne v najdôležitejšej hospodárskej časti krajiny, juhovýchodne od pohoria Taunus na juhozápade Nemecka, obojstranne popri spodnom toku rieky Mohan. Približne 1/3 mestského územia je vyznačená ako krajinné chránené územie s názvom Frankfurter Grüngürtel. Do tohto územia patrí aj mestský lesopark Frankfurter Stadtwald, jeden z najväčších mestských lesoparkov v Nemecku. Najvyššie položeným miestom mesta je Berger Warte () v geologickej formácii Berger Rücken v mestskej časti Seckbach. Najnižší bod () leží na brehu rieky Mohan v mestskej časti Sindlingen. Mesto leží na najsevernejšom okraji nížiny Oberrheinischen Tiefebene, ktorá sa rozprestiera od Bazileju až po oblasť Rýn-Mohan.
 Susediace okresy
 Frankfurt hraničí na západe s Main-Taunus-Kreis (mestá a obce Hattersheim am Main, Kriftel, Hofheim am Taunus, Kelkheim (Taunus), Liederbach am Taunus, Bad Soden am Taunus, Sulzbach (Taunus), Schwalbach am Taunus a Eschborn), na severozápade s Hochtaunuskreis (mestá Steinbach (Taunus), Oberursel (Taunus) a Bad Homburg vor der Höhe), na severe s Wetteraukreis (mestá Karben a Bad Vilbel), na severovýchode s Main-Kinzig-Kreis (obec Niederdorfelden a mesto Maintal), na juhovýchode a mestom Offenbach am Main, na juhu s Kreis Offenbach (mesto Neu-Isenburg) a na juhozápade s Kreis Groß-Gerau (mestá Mörfelden-Walldorf, Rüsselsheim a Kelsterbach).
 Členenie mesta
 Mestské časti a obvody
 Mesto je rozdelené do 46 mestských častí a tie sú ďalej rozdelené do 118 podčastí. Rozlohovo najväčšou mestskou časťou je Sachsenhausen-Süd. Väčšina mestských častí sú pričlenené obce a pôvodné mestá (napr. Höchst). Niektoré, ako napríklad Nordend, vznikli počas prudkého rastu mesta v gründerskom období. Iné vznikli zo sídlisk, ktoré dovtedy patrili iným mestským častiam ako napríklad Dornbusch. 46 mestských častí je v spolu zadelených do 16 mestských obvodov, z ktorých každý má poradný zbor s jedným predsedom.
 Pričleňovanie obcí
 Až do polovice 19. storočia pozostával Frankfurt nad Mohanom zo súčasných mestských častí Altstadt, Innenstadt, Bahnhofsviertel, Gutleutviertel, Gallusviertel, Westend, Ostend, Riederwald, Sachsenhausen a časti Nordendu. Od roku 1877 boli mnohé samostatné obce a mestá pričlenené k Frankfurtu.
 Panoráma mesta
 Centrum mesta
 Obraz mesta sa po druhej svetovej vojne prudko zmenil kvôli škodám spôsobených bombardovaním a nasledovnou „modernou“ obnovou, ktorej mesto vďačí za sieť ulíc „vhodných pre autá“ a netypickú zástavbu starého mesta. Z niekdajšieho najväčšieho súvislého historického centra Nemecka zostalo iba málo. Z vyše 4 000 hrazdených domov ostal bez rozsiahlych poškodení iba jediný – „Haus Wertheym“. Už krátko po roku 1900 sa vykonávali prerazenia ulíc (Braubachstraße) a demolácie celých štvrtí (Judengasse). Zvyšky historického starého mesta sa nachádzajú na Römerbergu, jednom z najznámejších námestí Nemecka. Frankfurt-Altstadt je štvrť južne od Zeilu, na západe ohraničená ulicou Neue Mainzer Straße, východne Fischerfeldom a z juhu Mohanom. V Altstadt sa nachádza aj Katedrála sv. Bartolomeja a známy kostol svätého Pavla. Terajšie mestské centrum – Innenstadt, bolo založené v roku 1333 ako Neustadt (Nové mesto), prešlo začiatkom 19. storočia značnými zmenami. Barokové opevnenia s ich veľkými hradnými vežami, ktoré ohradzovali staré a nové mesto boli odstránené a namiesto nich sa spravil park okolo starého mesta. Fischerfeld (východne od starého mestského múru) bol novovybudovaný. Mestský plánovač Georg Heß vydal smernicu, v ktorej bolo určené, ako majú novostavby vyzerať. Požadoval, aby stavitelia dodržiavali klasicistický štýl. Príkladom frankfurtského klasicizmu je napríklad v rokoch 1820 až 1825 vybudovaná a v roku 1944 zničená Stará mestská knižnica (Alte Stadtbibliothek), ktorá bola nedávno znovupostavená ako „Literaturhaus“ v pôvodnom štýle na brehu Mohanu a je prístupná verejnosti. K tomu prišlo v roku 1827 nariadenie, v ktorom sa stanovilo, že chodníky prerobených hradných múrov nesmú byť zastavané. Toto nariadenie je ešte stále v platnosti, hoci mesto povolilo niekoľko výnimiek (Alte Oper, divadlo, mestské kúpalisko). Koncom 19. storočia sa stala Hauptwache stredobodom mesta. Zeil sa stal hlavnou nákupnou ulicou. V rokoch 1678 – 1681 bol pri vstupe na Zeil postavený barokový kostol svätej Kataríny, dnes najväčší evanjelický kostol Frankfurtu, úzko spätý s Goetheho rodinou.
 Od 50-tych rokov sa Frankfurt etabloval ako mesto výškových budov. Henninger-Turm v Sachsenhausene postavená v roku 1960 bola prvou frankfurtskou budovou, ktorá prekonala výšku () západnej veže Kaiserdomu. Najvyššie výškové budovy 70-tych rokov (Plaza Büro Center/ Hotel Marriott, DG-Bank, strieborná veža Dresdner Bank) boli s výškou približne najvyššie v Nemecku. Messeturm dosiahla roku 1990 výšku 257 metrov a stala sa najvyššou budovou Európy, až kým ju o sedem rokov neskôr s výškou (vrátane stožiara) prekonala centrála Commerzbanky. Okrem výškových budov sú v meste ešte stále skvostné pobočky bankových domov zo začiatku 20. storočia a medzi vysokými kancelárskymi budovami je možné rozoznať aj budovy kostolov. Pomocou rámcového plánu pre výškové budovy sa pokúšalo zabrániť divokému urbanistickému rastu, ale boli a sú umožnené rôzne výnimky, ako napríklad novostavba Európskej centrálnej banky v štvrti Ostend. Momentálne najradikálnejšiu zmenu mimo tohto rámcového plánu uskutočňuje Frankfurt na nákupnej ulici Zeil. Tam vzniká na Hauptwache, na najdrahšom stavenisku Európy, exkluzívne nákupné stredisko so skupinou výškových budov na niekdajšom pozemku nemeckých telekomunikácií. Projekt „FrankfurtHochVier“ je riadený holandskou firmou MAB. Popri tom sa má znovu vybudovať palác Thurn und Taxis (postavený 1727 – 1741, zničený 1944) do stavu podobnému pôvodnému a začleniť moderné nákupné stredisko s prvotriednymi hotelmi a kancelárskymi budovami.
 Okrsky gründerského obdobia
 Od roku 1830 vznikali mestské časti Westend, Nordend a Ostend. Po postavení hlavnej železničnej stanice vznikla v 90-tych rokoch 19. storočia staničná štvrť Bahnhofsviertel na území troch pred tým priamo s týmto územím susediacich železničných staníc. Zástavba pokračovala pozdĺž výpadoviek ako Eschersheimer Landstraße alebo Bockenheimer Landstraße. Zvyčajne sa stavali štvorposchodové budovy vo Wilhelmskom štýle gründerského obdobia a pri tom boli väčšinou zbúrané a nahradené klasicistické budovy. Mestské časti pripojené k mestu okolo roku 1890 ako napr. Bockenheim a Bornheim boli taktiež integrované – pripojené na nové ulice a električkovú dopravnú sieť, ale zachovali si až dodnes svoj vlastný charakter. Na vytýčenie novej hranice mesta bol začiatkom 20. storočia vybudovaný druhý okruh Alleenring, ktorý sa stal okruhom s hustou dopravou. Okrem parkov na mieste bývalého hradného múra, vznikli v meste ďalšie verejné parky. V mestskej časti Nordend-Ost sa napríklad nachádza Bethmann-Park s čínskou záhradou nebeského pokoja. V Nordende ležia takisto Holzhausenpark a Günthersburgpark. Západne, v mestskej časti Westend-Nord, leží Grüneburgpark a v časti Ostend Ostpark.
 Höchst a okrajové mestské časti
 Po roku 1920 nasledovali veľké sídliská plánované Ernstom Mayom mimo okruhu Alleenrings, ktoré symbolizujú Nový Frankfurt. Napríklad Römerstadt na severe pri Heddernheime, veľké sídlisko Bornheimer Hang na východe, sídlisko Riedhof a Heimatsiedlung na juhu. Mestské územie sa rozrástlo ďalej v 1928 cez pričlenenia obcí. Mesto Höchst am Main obohatilo Frankfurt o historické jadro, ktoré je dodnes veľmi dobre zachované. Je tam najstaršia budova mesta – kostol Justinuskirche. Posledné pričlenenia boli uskutočnené v rokoch 1972 a 1978 na severovýchode (Kalbach, Harheim, Nieder-Eschbach a Nieder-Erlenbach a na východe Bergen-Enkheim).
 História
 Frankfurt nad Mohanom bol prvýkrát spomenutý 22. februára 794 v listine Karola Veľkého pre regensburgský kláštor Sv. Emmerama. V tejto listine bolo po latinsky uvedené: „...actum super fluvium Moin in loco nuncupante Franconofurd“ – „vystavené na rieke Mohan na mieste, zvané Frankfurt.“ Nepretržité osídlenie tejto pahorkatiny je však dokázané od mladšej doby kamennej. Na tomto mieste vznikol po rímskom vojenskom tábore v Merovejovských časoch franský kráľovský dvor. V 843 bolo vo Frankfurte dočasne najdôležitejšie kráľovské Falcko východofranskej ríše a sídlo ríšskeho snemu. V roku 1220 sa stal Frankfurt slobodným ríšskym mestom. Zlatá bula ustanovila Frankfurt od roku 1356 stálym volebným mestom rímskeho kráľa potom, ako sa tu uskutočnilo od roku 1147 najviac volieb kráľov. Od 1562 boli vo Frankfurte korunovaní aj cisári. Posledným bol v roku 1792 František II. Po páde Svätej rímskej ríše vstúpil Frankfurt pod vládu kniežacieho arcibiskupa von Dalberga, ktorý ho spolu so svojimi kniežatstvami Regensburgom a Aschaffenburgom zjednotil ako samostatný štát do Rýnskeho zväzu. Roku 1810 odstúpil Dalberg Regensburg Bavorsku a bol odškodnený územím Hanau a Fulda. Spolu s mestom Frankfurt a Aschaffenburgským územím vytvoril tento a celok krátkotrvajúce (1810 – 1813) veľkovojvodstva Frankfurt. So zrútením napoleonského systému sa Frankfurt dostal 14. decembra 1813 pod dočasnú správu víťazných spojencov pod prefektom Carlom von Günderrodom. Na Viedenskom kongrese plánovalo Bavorské kráľovstvo anektovanie Frankfurtu, ale výsledkom kongresu bolo obnovenie štatútu Frankfurtu ako slobodného mesta v rámci Nemeckého spolku. Týmto bol vedľa Hamburgu, Brém a Lübecku jedným zo štyroch slobodných miest, ktoré si udržali svoj tradičnú mestskú slobodu až do moderných čias. Bol tu zriadený Spolkový snem Nemeckého zväzu. Roku 1848 prišlo v nemeckých štátoch k revolúcii. Zvolané Národné zhromaždenie zasadalo vo frankfurtskom kostole svätého Pavla.
 V rakúsko-pruskej vojne zostal Frankfurt verný Nemeckému zväzu. Verejná mienka bola skôr na strane Rakúska a jeho cisára, hoci sa aj z Frankfurtu dlhšie ozývali hlasy, ktoré z hospodárskych a zahraničnopolitických dôvodov obhajovali dobrovoľné pripojenie k Prusku. 18. júla bolo mesto obsadené pruskou armádou a bolo zaťažené veľkou kontribúciou. Mesto bolo 2. októbra anektované Pruskom, následnom čoho definitívne stratilo svoj štatút mestského štátu; bolo priradené k Vládnemu obvodu Wiesbaden provincie Hessen-Nassau. Ako symbol zmierenia bola frankfurtským mierom v roku 1871 vo Frankfurte oficiálne ukončená prusko-francúzska vojna.
 Pre hospodársky vývoj mesta na priemyselné mesto s rýchlym rastom obyvateľstva bola anektácia výhodná. Frankfurt pričleňoval v nasledujúcich desaťročiach množstvo okolitých obcí a miest a takto zdvojnásobil svoju plochu oproti roku 1866. Frankfurt sa stal dokonca na krátky čas na začiatku 20. storočia plochou najrozsiahlejším mestom Nemecka. V časoch nacionálneho socializmu bolo z Frankfurtu deportovaných 9 000 židov. V následnej druhej svetovej vojne zničili cielené letecké útoky takmer úplne Altstadt a Innenstadt. Do roku 1944 takmer čisto stredoveký charakter mesta – v tejto forme už vtedy jedinečný pre nemecké veľkomesto – sa aj v rámci modernej obnovy vytratil. Kde sa kedysi rozprestierala spleť uličiek medzi vedľa seba tesne postavených hrazdených domov, sú dnes veľké časti niekdajšieho historického jadra formované betónovými stavbami z 50-tych rokov. Po skončení vojny si americká okupačná armáda zriadila v meste svoje sídlo. Nadväzujúc na to, sa stal Frankfurt správnym sídlom trizóny. Pri voľbe o hlavné mesto Nemecka, Frankfurt veľmi tesne prehral proti Adenauerovmu favoritovi Bonnu. V tom čase už postavená budova parlamentu vo Frankfurte tak dala prístrešie Hesenskému rozhlasu. V povojnových časoch sa mesto stalo opäť hospodárskou metropolou a v roku 1999 sídlom Európskej centrálnej banky.
 Obyvateľstvo
 Pre vývoj počtu obyvateľov pozri Vývoj počtu obyvateľov Frankfurtu nad Mohanom (tabuľka s grafom).
 Náboženstvá
 Ako multikulturálne a mnohonárodnostné mesto, má Frankfurt početné náboženské zoskupenia, ktoré nie sú všetky oficiálne registrované.
 Pôvodné, tradične prevládajúce náboženstvá vo Frankfurte sú luteránsky protestantizmus a židovstvo. Hoci sa vtedajšie slobodné ríšske mesto pripojilo v roku 1522 k reformácii, vďaka úzkym kontaktom ku katolíckemu "Kaiserdom-u", bola katolíckej obci ponechaná náboženská sloboda. Katolíci používali ako svoj kostol cisársku katedrálu sv. Bartolomeja. V roku 1786 bola dodatočne povolená reformná obec. Kvôli prisťahovalectvu v 19. a 20. storočí, sa katolíci počtom takmer dotiahli na protestantov. Stará židovská obec patrí popri berlínskej k najväčším v Nemecku.
 Politika
 Politická história
 Na začiatku bolo mesto spravované priamo ríšou, preto mesto spravoval fojt, neskôr ríšsky richtár. Od roku 1311 prešla správa na mesto. Ako orgán samosprávy vznikla rada a dvaja richtári, „starší“ bol volený konšelmi („prvá rada“) a „mladší“ druhou radou. Neskôr vznikla v rade aj tretia rada, ktorá bola zložená z remeselníkov. Celkovo mala rada 43 členov. V roku 1867 bola zavedená „nepravá ústava magistrátu“. Na čelo mesta sa dostal magistrát s jedným 1. primátorom, ktorý obdržal titul „Oberbürgermeister“, jedným 2. primátorom, ako aj 10 platenými a 12 neplatenými členmi. Oberbürgermeister bol do roku 1918 vyberaný kráľom z troch návrhov. Jeho funkčné obdobie trvalo 12 rokov. Po roku 1918 bol Oberbürgermeister volený mestským ustanovujúcim zborom. Po druhej svetovej vojne bol Oberbürgermeister dosadzovaný americkou vojenskou správou.
 Komunálne voľby v roku 2001
 Komunálne voľby, ktoré sa konali 18. marca 2001 skončili s nasledovným výsledkom:
 CDU 38,5 % (3 decernenti)
 SPD 30,5 % (3 decernenti)
 Bündnis 90/Die Grünen 14,1 % (1 decernent)
 FDP 4,6 % (1 decernent)
 FAG 3,9 %
 REP 2,7 %
 PDS 2,3 %
 BFF 1,1 %
 ÖkoLinX-ARL 0,9 %
 Europa Liste 0,5 %
 Rozdelenie kresiel
 Petra Rothová bola v úrade vrchného primátora () od roku 1995. V komunálnych voľbách v roku 2001 sa opäť presadila a vo funkcii ostala potvrdená. Frankfurtský mestský ustanovujúci zbor je najväčším komunálnym parlamentom Nemecka.
 Hospodárstvo a infraštruktúra
 Podľa rebríčka Liverpoolskej univerzity z roku 2004 je Frankfurt najbohatším mestom Európy (podľa hrubého domáceho produktu na obyvateľa); nasledujú Karlsruhe, Paríž a Mníchov.
 Frankfurt má s 922 pracovnými miestami na 1000 obyvateľov najvyššiu hustotu pracovných miest Nemecka. Vysoké číslo pracovných miest (asi 600 000), popri iba asi 650 000 obyvateľoch vyplýva z vysokého počtu dochádzajúcich za prácou. Počas dňa sa Frankfurt stáva miliónovým mestom, ktoré sa v noci odsťahuje. V celosvetovom rebríčku veľkomiest s najvyššou kvalitou života (podľa agentúry Mercer) skončil Frankfurt ako najlepšie nemecké mesto na celkovom 8 mieste a to v rokoch 2008 a 2009.
 Napriek tomu malo mesto v 2003 najvyššiu kriminalitu medzi nemeckými mestami. Táto štatistika je ale skreslená tým, že hoci do štatistiky sa započítava 650 000 obyvateľov, Frankfurt je vďaka dochádzajúcim miliónové mesto. Navyše sa do štatistiky započítavajú aj všetky trestné činy z letiska (napr. pašeráctvo). V skutočnosti je Frankfurt bezpečným mestom, čo dokazujú aj ankety obyvateľstva o subjektívnej bezpečnosti. Frankfurt má však od 80-tych rokov kvôli veľkorysej stavebnej politike CDU primátorov Waltera Wallmanna a Wolframa Brücka najväčšie zadlženie Nemecka na hlavu (bez mestských štátov). Frankfurtské letisko je najväčším pracoviskom v Nemecku.
 Doprava
 Diaľková doprava
 Cestná doprava
 Mesto Frankfurt je vďaka centrálnej polohe, jedným z najdôležitejších dopravných uzlov Európy. Na najrušnejšej diaľničnej križovatke Európy Frankfurter Kreuz, sa križujú diaľnice A5 (Hattenbacher Dreieck – Weil am Rhein) a A3 (Arnheim – Passau).
 Letecká doprava
 Pri meste leží Flughafen Frankfurt am Main, podľa údajov za rok 2010 je letisko na tretom mieste v Európe a deviatom na svete v počte prepravených osôb, na druhom mieste v Európe a na jedenástom na svete v počtu vzletov a pristátí a v objeme prepravovaného nákladu je na druhom meste v Európe a na siedmom celosvetovo.
 Železničná doprava
 V železničnej doprave má Frankfurt s asi 350 000 cestujúcimi denne, najväčšiu železničnú stanicu Európy. Od roku 2000 je v prevádzke nová ICE-trať do Kolína nad Rýnom, ktorá skrátila čas jazdy medzi oboma mestami na iba 75 minút. Po dokončení vysokorýchlostnej dráhy medzi Kolínom a Bruselom budú mať finančné centrá Frankfurt a Londýn priame spojenie vysokorýchlostnými vlakmi cez Eurotunel. Okrem toho sa buduje aj vysokorýchlostná dráha do Paríža. Význam nákladnej dopravy na koľajniciach sa však zmenšil. Z dvoch zoraďovacích staníc je v prevádzke iba tá menšia (Frankfurt am Main-Ost), medzitým čo väčšia (Frankfurt am Main-Hauptgüterbahnhof) je nepoužívaná a územie ktorej je čiastočne využívané frankfurtskými veľtrhmi.
 Lodná doprava
 Vo vnútrozemskej lodnej doprave je Frankfurt prepojený cez Rýn s najdôležitejšími priemyselnými regiónmi v Severnom Porýní-Vestfálsku a v Holandsku a cez kanál Mohan-Dunaj s juhovýchodnou Európou.
 Mestská a prímestská doprava
 Ponuka mestskej a prímestskej dopravy vo Frankfurte a v oblasti Rýn-Mohan pozostáva zo siete mestskej rýchlodráhy S-Bahn (Stadtbahn), U-Bahn (Untergrundbahn), električiek, autobusov a takisto aj viacerých prímestských a regionálnych železníc. Cez frankfurtskú hlavnú stanicu prechádzajú všetky linky S-Bahn, takmer všetkých električiek a dvoch zo siedmich trás U-Bahn. Ďalšie dôležité dopravné uzly sú Hauptwache, kde sa križuje U-Bahn a S-Bahn (8 liniek S-Bahn a 5 liniek U-Bahn), ako aj Konstablerwache (8 liniek S-Bahn, 4 linky U-Bahn a električková linka). Tieto dve stanice ležia pod nákupnou ulicou Zeil. Najväčším dopravným podnikom mesta je Verkehrsgesellschaft Frankfurt (Dopravný podnik Frankfurt). Miestna dopravná spoločnosť traffiQ GmbH prevzala koordináciu a správu miestnej ponuky dopravných spoločností. Je partnerom Rhein-Main-Verkehrsverbund (RMV), ktorý je zodpovedný za pravidelné spoje a jednotný tarifný systém. Vďaka množstvu mestských diaľnic (čiastočne diaľnice, čiastočne diaľniciam podobné cesty prvej triedy) je tento región prístupný aj pre individuálnu dopravu.
 Elektronická komunikácia
 Aj pre Internet predstavuje Frankfurt dôležité miesto. Nachádzajú sa tu najväčšie nemecké internetové uzly DE-CIX a DeNIC.
 Veľtrhy
 Veľtrhy majú vo Frankfurte dlhú tradíciu. Podľa najnovších poznatkov bol Frankfurt s Frankfurtským veľtrhom prvým veľtržným mestom na svete. Už od stredoveku tu mohli obchodníci ponúkať svoj tovar. S Lipskom, druhým veľkým veľtržným mestom v svätej rímskej ríši, bol spojený cez diaľkovú cestu Via Regia. Najdôležitejšími veľtrhmi vo Frankfurte sú okrem veľmi známych Frankfurter Buchmesse (Frankfurtská knižná výstava), Internationale Automobilausstellung (Medzinárodná automobilová výstava) a Achemy aj Ambiente Frankfurt, najväčší veľtrh spotrebného tovaru na svete.
 Domáce podniky
 V takmer žiadnom inom nemeckom meste, nesídli toľko medzinárodne úspešných podnikov z rôznych odvetví. Nachádzajú sa tu chemické koncerny, reklamné agentúry, softvérové firmy a Call centrá. Z priemyslu vystupuje do popredia predovšetkým chemický. Frankfurt bol známy vďaka firme Hoechst celé roky ako „lekáreň sveta“. Aj asociácie ako Verband der Chemischen Industrie (VCI – Zväz chemického priemyslu), Verband Deutscher Maschinen- und Anlagenbau (VDMA – Zväz nemeckých výrobcov strojov a zariadení), Verband der Elektrotechnik und Informationstechnik (VDE – Zväz elektrotechniky a informačných technológií) s pridruženými normovacími komisiami (DKE v DIN a VDE) a Verband der deutschen Automobilhersteller (VDA – Zväz nemeckých výrobcov automobilov) tu majú svoje sídlo. Zo strany zamestnancov je Frankfurt zastúpený sídlom IG Metall a IG BAU. Frankfurt nad Mohanom je však svetoznámy predovšetkým ako medzinárodné finančné centrum a burzové mesto. V centre Frankfurtu sa nachádzajú centrály troch najväčších nemeckých bánk. Deutsche Bank AG sídli na Mainzer Landstraße v blízkosti Taunusanlage. Niekoľko ulíc ďalej smerom do centra sa dajú rozoznať mrakodrapy Commerzbank AG, z ktorých najvyšší má výšku takmer 300 metrov. Aj Dresdner Bank AG je riadená z Frankfurtu. Tá patrí ale Allianz AG so sídlom v Mníchove. Takisto sa tu nachádza najväčšia nemecká priama banka – ING-DiBa. Okrem toho ma sídlo vo Frankfurte aj niekoľko významných súkromných bánk, ako napríklad Bankhaus Metzler, Hauck & Aufhäuser Privatbankiers, Bethmann-Bank a BHF Bank. K najväčším súkromným bankám patria aj DZ BANK, Deka, Frankfurter Sparkasse von 1822 ako aj Landesbank Hessen-Thüringen (HELABA). Väčšina z ďalších 300 bánk je zo zahraničia. S burzovými parketmi „Frankfurter Wertpapierbörse“ a „XETRA“ spravovanými Deutsche Börse AG je Frankfurt druhým najväčším trhom s akciami Európy a vybavuje leví podiel nemeckého obchodu s cennými papiermi. Podľa hodnoty trhovej kapitalizácie je Deutsche Börse AG najväčšou burzou na svete.
 Štátne inštitúcie a organizácie
 Frankfurt nad Mohanom je bankovou metropolou aj s ohľadom na štátne banky. Okrem Nemeckej centrálnej banky a Úverovej banky pre obnovu a rozvoj majú aj Európska centrálna banka a nemecká pobočka IFC (International Finance Corporation je členom skupiny svetovej banky) sídlo vo Frankfurte. Okrem toho sídli vo Frankfurte nemecká knižnica, hesenský vrchný krajinský súd ako aj hesenský krajinský pracovný súd a má vlastné policajné prezídium, hasičov z povolania so siedmimi požiarnymi zbrojnicami. Frankfurt je aj sídlom 88 konzulátov. Iba New York a Hamburg majú viac zahraničných zastúpení bez toho, aby boli hlavným mestom. Čína a Rusko tu otvorili prednedávnom svoj generálny konzulát.
 Médiá
 Frankfurt, je jedno z najstarších novinárskych miest sveta, miestom s dvoma celoštátnymi denníkmi s dvoma rozdielnymi smermi. Liberálno-konzervatívny Frankfurter Allgemeine Zeitung prevádzkuje ako redakciu ako aj vydavateľstvo v blízkosti Mainzer Landstraße v mestskej časti Gallusviertel. Ľavicovo-liberálny Frankfurter Rundschau má naproti tomu vydavateľstvo spoločne s redakciou od júla 2005 v Sachsenhausene. K tomu vychádzajú vo Frankfurte aj najvplyvnejšie regionálne konzervatívne noviny Frankfurter Neue Presse, vo vydavateľstve Frankfurter Societät v priamom susedstve k vydavateľstvu FAZ. Vo Frankfurte sa vydáva aj denník NEWS Frankfurt vo vydavateľstve Handelsblatt, ktorý chce zaujať hlavne novým menším formátom a modernou úpravou. Okrem denníkov vychádzajú vo Frankfurte aj niektoré zaujímavé časopisy. Journal Frankfurt je najznámejším časopisom mesta pre podujatia, oslavy a zasvätené tipy. Podobne ako aj FAZ a FNP, má Journal Frankfurt svoju redakciu vo frankfurtskej Gallusviertel.
 Najstaršia frankfurtská rozhlasová stanica bola súkromná, v roku 1924 založená, Südwestdeutsche Rundfunkdienst AG. Dnes je jej nástupcom verejnoprávna Hessischer Rundfunk, so svojou budovou rozhlasu „Am Dornbusch“, ktorá je jedným z najdôležitejších mediálnych rozhlasových a televíznych spoločností. Nachádzajú sa tu aj rozvádzacie body ARD, ktoré rozdeľujú spoločné programy (napríklad Das Erste) cez vysokovýkonnú sieť na jednotlivé vysielacie zariadenia. Americký mediálny koncern Bloomberg má v centre Frankfurtu na Neuen Mainzer Straße svoje nemecké štúdio. Okrem toho je tu aj regionálne štúdio RTL Group. Z Frankfurtu vysielajú aj čisto rozhlasové spoločnosti, ako napríklad Main FM. Ďalšou súkromnou, ale nie komerčnou rozhlasovou stanicou, je Radio X. Jej štúdio je neďaleko Konstablerwache. Najväčšia rozhlasová regionálna stanica, Hitradio FFH, má svoje sídlo v neďalekom Bad Vilbely. Rovnako je vo Frankfurte udomácnená tlačová agentúra Reuters Nemecko. Svoje kancelárie má v reprezentatívnej Messeturm.
 Aj americká stanica pre vojakov American Forces Network mala od augusta 1945 svoje hlavné sídlo vo Frankfurte. V rámci redukcie vojska sa ale sídlo AFN vo Frankfurte odsťahovalo a od októbra 2004 vysiela American Forces' Network svoj európsky program z Mannheimu.
 Vzdelávanie a výskum
 Goethe-Universität Frankfurt, založená 1914
 Staatliche Hochschule für bildende Künste, založená v roku 1817 Johannom Friedrichom Städelom, ktorá prešla v roku 1942 na mesto Frankfurt
 Hochschule für Musik und Darstellende Kunst, vzišla z v roku 1878 založenej nadácie „Hoch'sches Konservatorium“
 Fachhochschule Frankfurt am Main, založená v roku 1971
 Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen, súkromná vedecká vysoká škola finančne podporovaný nemeckými jezuitami, sídli v mestskej časti Sachsenhausen; založená 1926 biskupom von Limburgom;
 Hochschule für Bankwirtschaft (HfB) – súkromná vysoká škola
 Max-Planck-Institut für europäische Rechtsgeschichte (MPIER)
 Max-Planck-Institut für Biophysik a
 Max-Planck-Institut für Hirnforschung
 Vyznamenania odovzdávané mestom
 Otto-Hahn-Preis
 Frankfurter Gründerpreis
 Kultúra a pamätihodnosti
 Historické centrum
 Tri z najdôležitejších pamätihodností sa nachádzajú v tesnej blízkosti od seba, v centre mesta v mestskej časti Altstadt. Sú to Kaiserdom, Römerberg a Paulskirche. Katedrála sv. Bartolomeja so svojou nápadnou neskorogotickou západnou vežou bola volebným a korunovacím miestom nemeckých cisárov. Od Dómu vedie k Römeru cesta Königsweg, ktorá viedla čerstvo korunovaných kráľov na slávnostný banket v radnici. Pred dómom sa dnes nachádza historická záhrada s vykopávkami z rímskych a karolských čias. Römerberg je centrálnym námestím historickej časti mesta s radnicou (Römer) zo 14. storočia, skorogotickým kostolom Alte Nikolaikirche a po zničení vojnou, znovu postavenou radovou zástavbou domov na východnej strane námestia. Medzi Römerbergom a Zeilom sa nachádza v 14. storočí vybudovaný kostol kostol Panny Márie. Kostol svätého Pavla je klasicistická stavba, otvorená v roku 1789, miesto národného zhromaždenia v 1848/1849. Námestie pri kostole je obľúbené miesto s mnohými kaviarňami.
 Mosty a brehy Mohanu
 Brehy rieky Mohan (Mainufer) sa stávajú jednou z najatraktívnejších častí mesta. Prispievajú ku tomu projekty ako rozvoj múzeí na brehu rieky (Museumsufer), nanovo vybavené verejné priestranstvá a architektonicky náročné mosty. Eiserner Steg, jeden z mostov vyhradených pre chodcov, ktorý bol postavený v roku 1863, je jeden z charakteristických znakov mesta. Pohľad z jedného z východných mostov v centre mesta, na historické centrum a mrakodrapy na horizonte, sa často používa v médiách ako ilustrácia pre príspevky z Frankfurtu (pozri aj obrázok na tejto stránke). Pri brehoch rieky boli v posledných rokoch otvorené aj dva veľké plážové kluby (Gallerie Beachclub v Ostende a Kingkamehameha Beachclub v Offenbachu).
 Mrakodrapy
 pozri hlavný článok: Zoznam najvyšších budov vo Frankfurte nad Mohanom
 Ako jediné európske veľkomesto spolu s Moskvou, má Frankfurt vyšší počet mrakodrapov v bezprostrednej blízkosti centra. Známe sú hlavne Messeturm a Commerzbank-Tower ako teraz najvyššie mrakodrapy Európy, centrály Dresdner Bank a Deutsche Bank alebo budova Európskej centrálnej banky. Jediný verejnosti prístupný mrakodrap v centre mesta je Maintower s vyhliadkovou terasou vo výške 200 nad úrovňou ulice. Najvyššou stavbou v meste je telekomunikačná veža Europaturm s výškou , ktorá je druhou najvyššou vežou v Nemecku. Vďaka týmto mrakodrapom, je Frankfurt niekedy označovaný ako Mainhattan – ako narážka na Manhattan v New Yorku. Na regulovanie stavieb mrakodrapov bol vytvorený rámcový plán, ktorý predpisuje, kde a ako sa môžu stavať mrakodrapy.
 Sachsenhausen
 Na južnom brehu rieky Mohan sa nachádza štvrť Sachsenhausen, ktorá bola hlavne v 1970-tych rokoch obľúbenou štvrťou pre vychádzky a návštevu krčiem. Obzvlášť bolestivý bol pokles návštevníkov štvrte po odsune amerických vojsk. Prázdnota a úpadok sa nedali prehliadnuť. Ostalo len niekoľko tradičných a čiastočne aj veľmi starých lokálov, v ktorých sa predáva tradičné frankfurtské jablkové víno. Mesto sa už dlhší čas snaží túto štvrť pozdvihnúť. Cieľom je etablovať v tejto štvrti okrem krčiem aj malé obchody a ateliéry, aby štvrť viac ožila aj počas dňa. Staré budovy v severnej časti Sachsenhausenu okolo námestia Schweizer Platz patria medzi najobľúbenejšie obytné štvrte Frankfurtu a tomu zodpovedajú aj vysoké ceny. Je tu aj vhodná zmes ponuky maloobchodu a gastronómie. Okrem typických krčiem, kde sa podáva hlavne jablkové víno, ako sú Wagner a Gemalten Haus, sa tu nachádzajú aj moderné kokteilové bary. Ďalej na juh sa nachádzajú vilové štvrte ako napríklad Lerchesberg, ktorá vznikla v 1960-tych rokoch.
 Hlavná stanica a Bahnhofsviertel
 Hlavná železničná stanica Frankfurt nad Mohanom, otvorená roku 1888, nie je iba po lipskej najväčšia svojho druhu v Európe, ale vďaka jej obrovskej päťloďovej hale, zachovalej vstupnej haly a neprehľadnou spleťou podzemných priestorov aj pozoruhodnosťou sama o sebe. Prislúchajúca Bahnhofsviertel (Staničná štvrť) je miestom spolužitia mnohých kultúr. Nachádzajú sa tu nespočetné obchody rôzneho druhu z ešte rozdielnejších kultúr. Bahnhofsviertel žije 24 hodín denne, a to nie iba kvôli štvrti „červených svetiel“. Na túto štvrť sa je možné dívať ako na typický vzor pre mestské problémy. Alkoholici a závislí sú všadeprítomní. Ulica Kaiserstraße je mestským bulvárom, na ktorom je možné pozorovať biedu a bohatstvo v tesnom susedstve.
 Múzeá
 Museumsufer (Múzejný breh), na južnej strane rieky Mohan, zahŕňa najznámejšie budovy ako Städel (maľby), Liebieghaus (antické plastiky), Museum für Kommunikation (Múzeum komunikácie), Deutsche Architekturmuseum (Nemecké múzeum architektúry), Deutsches Filmmuseum (Nemecké filmové múzeum), Museum für Weltkulturen (Múzeum pre svetovú kultúru) a Museum für angewandte Kunst (Múzeum pre aplikované umenie). Museumsuferfest (Festival na múzejných brehoch) sa koná každoročne na brehoch rieky a láka návštevníkov bohatou kultúrnou ponukou. Na strane Mohanu starého mesta sa nachádzajú Jüdisches Museum Frankfurt (Židovské múzeum), Museum für Vor- und Frühgeschichte (Múzeum pre predhistorické a rané dejiny), Historisches Museum (Historické múzeum), Museum für Moderne Kunst (Múzeum moderného umenia) a Kunsthalle Schirn (Umelecká sieň Schirn). Vo Westende leží okrem toho najvýznamnejšie múzeum prírody Naturmuseum Senckenberg, v ktorom sú okrem iného fosílie nájdené v messelskej bani pri Darmstadte, pôvodný praveký jašter so zachovanými zvyškami kože a rôzne kostry dinosaurov. V Nordende je múzeum optických a iných klamov EXPLORA. Nachádzajú sa tam rôzne anaglyfy, stereoskopické obrázky, stereogramy, hologramy a iné formy optického pozorovania.
 Javiská
 Vo Frankfurte sú opery, ktoré už viackrát obdržali vyznamenanie "Opera roka". V Opern- und Schauspielhaus (Operný a divadelný dom) sú obe javiská spojené. Alte Oper (Stará opera), otvorená 1881, ktorá bola počas druhej svetovej vojny zničená a v roku 1981 znova postavená, sa využíva na koncerty a iné podujatia. Ďalšími dôležitými koncertnými budovami sú Jahrhunderthalle v mestskej časti Unterliederbach a Festhalle v mestskej časti Bockenheim. Svetovo presláveným fórom pre súčasnú hudbu je v roku 1980 založený Ensemble Modern vo frankfurtskej mestskej časti Ostend. Okrem Tigerpalast, Stalburg-Theater, Gallustheater, Fritz-Rémond-Theater a English Theatre sa tu nachádzajú Das Neue Theater v mestskej časti Höchst, TiTS-Theater a Dramatische Bühne Café Exzess.
 Knižný veľtrh
 Od 15. storočia sa vo Frankfurte nad Mohanom pravidelne usporiadava Frankfurtský knižný veľtrh (). V súčasnosti ide o najväčší knižný veľtrh sveta a v meste je najdôležitejšou kultúrnou udalosťou. Počas každoročného veľtrhu sa konajú aj početné sprievodné akcie. Vyvrcholením veľtrhu je odovzdávanie Friedenspreis des Deutschen Buchhandels (Ceny mieru nemeckého knižného trhu) v Paulskirche.
 Šport
 Frankfurt nad Mohanom je domovom mnohých športových klubov:
 Eintracht Frankfurt (futbal muži)
 FSV Frankfurt (futbal muži, futbal ženy)
 1. FFC Frankfurt (futbal ženy)
 Frankfurt Lions (ľadový hokej)
 Frankfurt Galaxy (americký futbal)
 Frankfurt Universe (americký futbal)
 Skyliners Frankfurt (basketbal)
 SG Wallau-Massenheim (hádzaná)
 Turngemeinde Bornheim (masový šport, najväčší športový klub Hesenska)
 FTG-Frankfurt s viac ako 98 športmi
 Každoročné športové udalosti:
 EuroCity-Marathon (mestský maratón)
 Rund um den Henninger-Turm (cyklistické preteky)
 Ironman Germany (triatlon)
 Športoviskami mesta sú:
 Commerzbank-Arena (futbal), miesto konania futbalových majstrovstiev sveta 2006
 Stadion am Bornheimer Hang / Frankfurter Volksbank Stadion (futbal a ľahká atletika)
 Ballsporthalle Frankfurt am Main (basketbal, hádzaná)
 Eissporthalle Frankfurt (ľadový hokej)
 Galopprennbahn Niederrad (preteky koňov)
 Frankfurt nad Mohanom je sídlom športových zväzov:
 Deutscher Sportbund (Nemecký športový zväz)
 Nationales Olympisches Komitee (Národný olympijský výbor)
 Deutscher Fußballbund (Nemecký futbalový zväz)
 Deutscher Turnerbund (Nemecký gymnastický zväz)
 Pravidelné podujatia
 Frankfurťania sú považovaný za veľmi spoločenských. Počet pravidelných podujatí je vysoký. K najdôležitejším patrí Dippemess (voľne preložené – trh kameninových riadov), ktorý je vo Frankfurte slávený hneď dvakrát. Jedenkrát na jar, obvykle medzi aprílom a májom a na jeseň v septembri. Rovnako známy je aj Wäldchestag (Dni lesíka), ktorý sa koná vždy v utorok, po svätodušných sviatkoch (Turícach) vo Frankfurtskom mestskom lese. Každoročný hudobný festival Sound of Frankfurt je obľúbený predovšetkým mladými. S 500 000 návštevníkmi, dosiahol tento koncert pod voľným nebom v roku 2003 nový rekord. V roku 2005 sa kvôli finančnej náročnosti a nedostatku sponzorov tento koncert nekonal. Museumsuferfest jedinečnou zmesou hudby a kultúry priláka každú jeseň Herbst počas víkendov až 3 000 000 záujemcov o kultúru. Okrem toho sú medzi podujatiami obľúbené aj „Nacht der Museen“ (Noc múzeí) a „Nacht der Clubs“ (Noc klubov). Jednotlivé mestské časti majú vlastné slávnosti, ako napríklad Höchster Schlossfest (Höchtské zámocké slávnosti).
 Kulinárske špeciality
 Frankfurter Würstchen (Frankfurtské párky)
 Frankfurter Rindswurst (Frankfurtské hovädzie klobásy)
 Apfelwein (Jablkové víno)
 Frankfurter Grüne Soße (Frankfurtská zelená omáčka)
 Bethmännchen (Marcipánová špecialita, zdobená mandľami)
 Frankfurter Kranz (Frankfurtské venčeky)
 Handkäse (Syrová špecialita)
 Frankfurter Rippchen (Bravčové kotlety podávané s kyslou kapustou a zemiakovým pyré)
 Haddekuche (Koláč)
 Osobnosti
 Pozri v Zozname osobností Frankfurtu nad Mohanom.
 Partnerské mestá
 Referencie
 Literatúra
 História
 Hessisches Städtebuch; Band IV 1. Teilband z „Deutsches Städtebuch. Handbuch städtischer Geschichte“, von Erich Keyser, Stuttgart, 1957
 Ludwig Börne, „Juden in der freien Stadt Frankfurt“, 1820, Sämtliche Schriften, Bd. II, Düsseldorf 1964
 Lothar Gall (Hg.), FFM 1200. Traditionen und Perspektiven einer Stadt, Sigmaringen 1994
 Waldemar Kramer (Hg.), Frankfurt Chronik, Frankfurt am Main 1964
 Walter Gerteis, Das unbekannte Frankfurt, 3 Bde. Frankfurt am Main 1960-1963
 Ernst Mack, Von der Steinzeit zur Stauferstadt. Die frühe Geschichte von Frankfurt am Main, Frankfurt am Main 1994
 Armin Schmid, Frankfurt im Feuersturm. Die Geschichte der Stadt im Zweiten Weltkrieg, Societäts Verlag Frankfurt am Main 1984, ISBN 3-7973-0420-X
 Hans-Otto Schembs, Spaziergang durch die Frankfurter Geschichte, Frankfurt am Main 2002, ISBN 3-7829-0530-X
 Architektúra
 Heinz Ulrich Krauß, Frankfurt am Main. Daten, Schlaglichter, Baugeschehen, Frankfurt am Main 1997
 Dieter Bartetzko, Frankfurts hohe Häuser, Frankfurt am Main und Leipzig 2001
 Ulf Jonak, Die Frankfurter Skyline, Frankfurt am Main und New York
 Heinz Schohmann, Frankfurt am Main und Umgebung. Von der Pfalzsiedlung zum Bankenzentrum, Köln 2003
 Hugo Müller-Vogg, Hochhäuser in Frankfurt, Frankfurt am Main
 Rôzne
 Marco Polo-Führer Frankfurt, Mairs Geographischer Verlag, 5. Auflage, Ostfildern 2001
 Barbara M. Henke, Thomas Kirn u. Ruth Rieger, Edition Die deutschen Städte - Frankfurt. Verlag C. J. Bucher, München 1994 ISBN 3-7658-0873-3
 Elisabeth Ehrhorn, Carmen Sorgler u. Renate Schildheuer, (S)Turmspitzen, Societätsverlag ISBN 3-7973-0618-0
 Christian Setzepfandt, Geheimnisvolles Frankfurt am Main. Wartberg Verlag ISBN 3-8313-1347-4
 Martin Mosebach: Mein Frankfurt. Mit Photographien von Barbara Klemm. Frankfurt am Main: Insel 2002. (Insel-Taschenbuch, 2871) ISBN 3-458-34571-X
 Iné projekty
 Externé odkazy
 Oficiálna stránka mesta Frankfurt
 Interaktívne mapy mesta Frankfurt a jeho okolia
 Fotogaléria mesta Frankfurt
 Slobodné ríšske mestá
 Mestá v Hesensku
 Univerzitné mestá v Nemecku