text:
Brigin.lt • Temos rodymas - American Idle dainavimo konkursai
 Dabar yra 2018 Sausis 21, 02:52
 American Idle dainavimo konkursai
 Parašytas: 2007 Birželis 10, 18:53
 Ian Benardo - dar ryškesnė minedžvaigždė, irgi American Psycho, tik man jis juokingesnis už anąją Sarah Goldberg. Pasižiūrėkime:
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/lF54oTSEIzI"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/lF54oTSEIzI" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 Parašytas: 2007 Birželis 10, 20:07
 Paris Hilton is scheisse und er meint das sicher ernst und denkt dass es gut ist, klaaaaaar überlegt mal ihr vollidioten.
 Štai taip vat, žinokite. O iš tiesų, tikrasis Paris Hilton vardas - Rhonetta Johnson.
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/6qHvwnbmMJw"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/6qHvwnbmMJw" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 Parašytas: 2007 Birželis 11, 12:41
 Manau kad komisijai dar ir pavojus yra, žinant tai kiek Amerikoje idijotų. Man tai keisčiausia, kaip daleidžia tokius iki televizijos, turėtų būti atranka kažkokia. Čia gali būti dar viena medalio pusė. Galimas daiktas, kad specialiai juos daleidžia, kad palinksminti publiką, padaryti šou. Čia jau būtų kita moralės pusė. Ir dar.... Išsivaizduoju kiek toks Saimonas, ar Paula Abdul turi priešų, nes visi tie atstumtieji neapkenčia jų, o juk konkursas vyksta kasmet....
 Parašytas: 2007 Birželis 11, 15:23
 O šiaip nemanot, kad bent kai kurie iš tų išskirtinių dalyvių yra tik specialiai samdyti aktoriai, juk šite šou pagrinde tik ir pritraukia dėmesį dėl idiotų? Kai kurie idotai gal ir tikri, nu bet kai kurie jau tokie, kad nelabai tikiu, kad ant Žemės tokių realiai yra ir viską daro taip idealiai idiotiškai, kad idiotiškau jau neįmanoma .
 Parašytas: 2007 Birželis 12, 12:03
 Drs nemanau, na gal kažkiek ir yra, bet aplinkui tiek tų idijotų, kad....
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/1wDmtYVM8gY"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/1wDmtYVM8gY" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/R7qR5JZcLbc"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/R7qR5JZcLbc" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 Best singer in America
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/4FD3l6WGCGE"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/4FD3l6WGCGE" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 Parašytas: 2007 Birželis 12, 12:11
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/iqUtD_6VnBA"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/iqUtD_6VnBA" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 Amerikonai labai giriasi. Nuo pat vaikystės mokyklose pratinami laikyti save geriausiu, tipo tai pakelia vaikui ūpą, padeda siekti aukštumų ir t.t. Kas gaunasi iš nekurių pamatysite čia. Kai jam pasako - ne, kad neesi tu toks geras kaip išsivaizduoji, būna šokas. Na šitas vaikinas gal jau nėra visai tuščias dainavime, tačiau...
 <object width="425" height="350"><param name="movie" value="http://www.youtube.com/v/A9PrOH6M__w"></param><param name="wmode" value="transparent"></param><embed src="http://www.youtube.com/v/A9PrOH6M__w" type="application/x-shockwave-flash" wmode="transparent" width="425" height="350"></embed></object>
 Parašytas: 2007 Birželis 14, 08:33
 ... Išsivaizduoju kiek toks Saimonas, ar Paula Abdul turi priešų
 Žodis "priešas" lietuvių kalboje yra kiles iš "priešais",
 kas nieko bendro neturi
 su rusišku "wrag" - piktybiškas kenkėjas.
 Parašytas: 2007 Birželis 14, 11:55
 Svečias, nu dovanok, ne visi toki raštingi. Manau, kas norėjo, suprato ką pasakyti norėjau.


type: wikipedia

text:
Muslinger (Bivalvia) er en klasse af dyr, der hører til bløddyrene. De er kendetegnet ved at have en hård skal, mens de på indersiden er bløde. De fleste muslinge-arter lever i saltvand, men der findes også arter i ferskvand.
 I Danmark er der registeret i alt 152 arter af muslinger, men blåmuslingen er den mest udbredte art.
 Klassifikation
 Klasse: Bivalvia
 Familie: Xenoturbellidae
 Underklasse: Protobranchia
 Orden: Nuculoida
 Orden: Solemyoida
 Underklasse: Metabranchia
 Overorden: Filibranchia
 Orden: Trigonioida
 Orden: Pteriomorpha (fx blåmusling, østers)
 Overorden: Eulamellibranchia
 Orden: Unionida (fx dammusling)
 Orden: Veneroida (fx almindelig hjertemusling, knivmuslinger, østersømusling)
 Orden: Lucinoida
 Orden: Myoida (fx sandmusling, pæleorm)
 Orden: Anomalodesmata
 Orden: Septibranchia
 Muslinger som Fødevare
 Arkæologiske udgravninger af f.eks. køkkenmøddinger har vist, at mennesket har spist muslinger i tusindvis af år og muslinger er stadig en vigtig fødevare på verdensplan den dag i dag.
 Muslinger til konsum, både dyrkes og fanges. Når muslinger dyrkes, sker det ofte i havbrug med varierende teknikker, hvor dyrkning på liner har vundet meget frem de senere år, bl.a. på grund af miljøfordelene. Muslingefangst i naturen sker normalt ved at skrabe velkendte muslingebanker med bundtrawl, hvorefter kolonierne får lov at genskabes i en længere periode. Muslingeskrab, som metoden kaldes, har dog været kritiseret fra mange sider for at skade havmiljøet på mange niveauer.
 Muslinger indeholder mange vigtige næringsstoffer og anses normalt for en sund fødevare. De indeholder især megen selen (46 μg), zink (3,4 mg), B12 (10,2 μg), folat (41,8 μg) og ikke mindst omega-3 fedtsyrer (890 mg), som er essentielle for os. Indholdsmængden er målt per 100 g kogt blåmusling (Mytilus edulis) og er middelværdier.
 Sikkerhed
 Der er en vis sundhedsrisiko forbundet med selv at indsamle muslinger fra naturen og en minimal risiko ved de erhvervsfiskede muslinger. Dels kan der være problemer med fordærvede muslinger, dels kan de i sjældne tilfælde indeholde algegifte eller mikrobiologisk forurening fra f.eks. sygdomsfremkaldende bakterier eller virus. Fordærvede eller forurenede muslinger kan fremkalde skaldyrsforgiftning.
 Fordærvede muslinger kan man normalt selv tjekke for ved at se om dyret er levende og reagerer på fysiske stimuli. Muslinger indeholdende biologiske gifte fra alger el.lign. kan man ikke selv umiddelbart tjekke.
 Huskeråd
 Muslinger som ikke åbner, når de er kogte, kan stadig være fuldt ud kogte og sikre at spise. Der er ellers en forståelse inden for kokkefaget om det modsatte, hvilket muligvis kan tildeles frygt for at gøre kunder syge, og fordelen ved at være på den sikre side. Til gengæld kan muslingerne være fordærvede efter at have ligget i beskidt vand.
 Referencer
 Eksterne henvisninger
 Fakta om fisk: blåmusling
 Systema naturae 2000 (classification) – Taxon: Class Bivalvia
 Palæozoikum


text:
Netikrasis pasirinkimas () – loginė argumentacijos klaida, kuomet dvi ar daugiau alternatyvų pristatomos kaip vieninteliai įmanomi atvejai, nors galimas mažiausiai dar vienas (nepristatytas) variantas.
 Šiai klaidai priskiriamas ir kategoriškas, „juodai baltas“ žmonių vertinimas – arba visi žmogaus veiksmai bei jų motyvai laikomi labai gerais, arba visai blogais. Tai psichologinės gynybos forma, atsakas į situaciją, kuri kitaip yra pernelyg sudėtinga.
 Pavyzdžiai
 Arba darom ką nors iš tiesų labai gerai, arba visai nedarom.
 Geri studentai mokysis ir nebijodami egzamino. Prasti studentai egzamino grėsmės nepaiso. Kam tie egzaminai?
 Jei nepateksi į rojų, tai jau pats žinai, kur tada pateksi.
 Šaltiniai
 Argumentacijos klaidos
 Logikos klaidos


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 19.6.2007
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 158/106
 Saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām juridisks spēks ir tikai oriģinālajiem ANO/EEK dokumentiem. Šo noteikumu statuss un spēkā stāšanās datums jāpārbauda ANO/EEK statusa dokumenta TRANS/WP.29/343 pēdējā redakcijā, kas pieejama http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Noteikumi Nr. 103 – Vienoti noteikumi attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu rezerves katalītisko neitralizatoru apstiprināšanu
 102. papildinājums: Noteikumi Nr. 103
 Iekļautas visas spēkā esošās redakcijas līdz:
 1. grozījums – spēkā stāšanās datums: 2000. gada 6. jūlijs
 2. grozījums – spēkā stāšanās datums: 2005. gada 4. aprīlis
 1. PIEMĒROŠANAS JOMA
 Šie noteikumi attiecas uz tipa apstiprinājumu katalītiskiem neitralizatoriem kā atsevišķām tehniskām vienībām, kurus paredzēts kā rezerves daļas uzstādīt vienā vai vairākos M1 un N1 kategorijas mehāniskos transportlīdzekļos.
 2. DEFINĪCIJAS
 Šajos noteikumos:
 2.1. “Pamatiekārtas katalītiskais neitralizators” ir katalītiskais neitralizators vai katalītisko neitralizatoru komplekts, uz ko attiecas transportlīdzeklim piešķirtais tipa apstiprinājums un kura tips minēts ar Noteikumu Nr. 83 2. pielikumu saistītajos dokumentos.
 2.2. “Rezerves katalītiskais neitralizators” ir katalītiskais neitralizators vai katalītisko neitralizatoru komplekts, attiecībā uz kuru var iegūt apstiprinājumu saskaņā ar šiem noteikumiem un kas nav minēts 2.1. punktā.
 2.3. “Oriģinālais rezerves katalītiskais neitralizators” ir katalītiskais neitralizators vai katalītisko neitralizatoru komplekts, kuru tipi norādīti ar Noteikumu Nr. 83 2. pielikumu saistītajos dokumentos, bet tos transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma turētājs tirgū piedāvā kā atsevišķas tehniskas vienības.
 2.4. “Katalītiskā neitralizatora tips” ir katalītiskie neitralizatori, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā:
 i)
 pārklātu substrātu skaits, struktūra un materiāls;
 ii)
 katalītiskās darbības veids (oksidējošs, trīskomponenšu utt.);
 iii)
 tilpums, priekšdaļas laukuma un substrāta garuma attiecība;
 iv)
 katalizatora materiāla saturs;
 v)
 katalizatora materiāla attiecība;
 vi)
 šūnu blīvums;
 vii)
 izmēri un forma;
 viii)
 siltumaizsardzība.
 2.5. “Transportlīdzekļa tips”
 Skatīt Noteikumu Nr. 83 2.3. punktu.
 2.6. “Rezerves katalītiskā neitralizatora apstiprināšana” ir tāda neitralizatora apstiprināšana, ko paredzēts uzstādīt kā rezerves daļu vienam vai vairākiem konkrētiem transportlīdzekļa tipiem saistībā ar piesārņotāju emisijām, trokšņa līmeņa un ietekmes uz transportlīdzekļa darbības rādītājiem ierobežošanu un attiecīgā gadījumā uz iebūvēto diagnostikas sistēmu (OBD).
 2.7. “Nolietots rezerves katalītiskais neitralizators” ir neitralizators, kas ir novecojis vai mākslīgi nolietots līdz tādai pakāpei, ka nespēj izpildīt prasības, kas noteiktas Noteikumu Nr. 83 11. pielikuma 1. papildinājuma 1. punktā.
 3. APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS
 3.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz rezerves katalītiskā neitralizatora tipu iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā pienācīgi pilnvarots pārstāvis.
 Katram katalītiskā neitralizatora tipa, kuram pieprasīts tipa apstiprinājums, pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trijos eksemplāros:
 3.2.1. Rezerves katalītiskā neitralizatora rasējumi, detalizēti norādot šo noteikumu 2.4. punktā minētos raksturlielumus.
 3.2.2. Transportlīdzekļa tipa vai tipu, kam rezerves katalītiskais neitralizators paredzēts, apraksts. Jānorāda numuri un/vai simboli, kas raksturo motora vai transportlīdzekļa tipu(-us).
 3.2.3. Apraksts un rasējumi, kas norāda rezerves katalītiskā neitralizatora novietojumu attiecībā pret motora izplūdes kolektoru(-iem).
 3.2.4. Rasējumi, kuros norādīts paredzētais apstiprinājuma marķējuma novietojums.
 3.2.5. Norāde, vai rezerves katalītiskais neitralizators ir savietojams ar OBD prasībām.
 3.2.6. Informācijas dokumenta paraugs ir sniegts 1. papildinājumā.
 Apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs iesniedz par apstiprinājumu testu veikšanu atbildīgajam tehniskajam dienestam:
 3.3.1. Transportlīdzekli(-ļus), kas apstiprināti saskaņā ar Noteikumiem Nr. 83 un aprīkoti ar jaunu pamatiekārtas katalītisko neitralizatoru. Šo (šos) transportlīdzekli(-ļus) izraugās pieteikuma iesniedzējs, saskaņojot ar tehnisko dienestu. Tam (tiem) jāatbilst Noteikumu Nr. 83 4. pielikuma 3. punkta prasībām.
 Testa transportlīdzeklim(-ļiem) nedrīkst būt emisijas kontroles sistēmas defektu; salabo vai aizstāj visas pārmērīgi nolietojušās vai nepareizi darbojošās oriģinālās daļas, kas saistītas ar emisijām. Pirms emisijas pārbaudes transportlīdzekli(-ļus) noregulē un iestata atbilstoši ražotāja specifikācijām.
 3.3.2. Vienu paraugu no rezerves katalītiskā neitralizatora tipa. Paraugus skaidri un neizdzēšami marķē ar pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi un komercapzīmējumu.
 3.3.3. Papildu paraugu no rezerves katalītiskā neitralizatora tipa gadījumā, ja rezerves katalītisko neitralizatoru paredzēts uzstādīt transportlīdzeklim, kas aprīkots ar OBD sistēmu. Paraugu skaidri un neizdzēšami marķē ar pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi un komercapzīmējumu. Nolietojumam jāatbilst 2.7. punktā noteiktajam.
 4. APSTIPRINĀJUMS
 4.1. Ja atbilstoši šiem noteikumiem apstiprināšanai iesniegtais rezerves katalītiskais neitralizators atbilst 5. punkta prasībām, šim rezerves katalītiskā neitralizatora tipam piešķir apstiprinājumu.
 Oriģinālajiem rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem, kuru tipi ietverti Noteikumu Nr. 83 2. pielikuma 18. punktā un kurus paredzēts uzstādīt transportlīdzeklim, uz kuru attiecas atbilstīgais tipa apstiprinājuma dokuments, nav jāapstiprina atbilstīgi šiem noteikumiem ar nosacījumu, ka tie atbilst 4.2.1. un 4.2.2. punkta prasībām.
 4.2.1. Marķējums
 Uz oriģinālajiem rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem ir vismaz šādas identifikācijas zīmes:
 4.2.1.1. Transportlīdzekļa ražotāja nosaukums vai preču zīme.
 4.2.1.2. Marka un oriģinālā rezerves katalītiskā neitralizatora daļas identifikācijas numurs atbilstīgi 4.2.3. punktā minētajai informācijai.
 4.2.2. Dokumentācija
 Oriģinālajiem rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem komplektācijā ir šāda informācija:
 4.2.2.1. Transportlīdzekļa ražotāja nosaukums vai preču zīme.
 4.2.2.2. Marka un oriģinālā rezerves katalītiskā neitralizatora identifikācijas numurs atbilstīgi 4.2.3. punktā minētajai informācijai.
 4.2.2.3. Transportlīdzekļi, kuru oriģinālā rezerves katalītiskā neitralizatora tips ir ietverts Noteikumu Nr. 83 2. pielikuma 18. punktā, attiecīgā gadījumā ieskaitot zīmi, kas norāda, ka oriģinālais rezerves katalītiskais neitralizators ir piemērots uzstādīšanai transportlīdzeklī, kas aprīkots ar iebūvētu diagnostikas (OBD) sistēmu.
 4.2.2.4. Vajadzības gadījumā uzstādīšanas instrukcija.
 4.2.2.5. Minēto informāciju sniedz vienā no šādiem veidiem:
 —
 kā lietošanas instrukciju oriģinālā rezerves katalītiskā neitralizatora komplektācijā,
 vai
 —
 uz iepakojuma, kurā pārdod oriģinālo rezerves katalītisko neitralizatoru,
 vai
 —
 citā piemērotā veidā.
 Jebkurā gadījumā informācijai jābūt pieejamai preču katalogā, ko transportlīdzekļa ražotājs izplata pārdošanas punktā.
 4.2.3. Transportlīdzekļa ražotājs iesniedz tehniskajam dienestam un/vai apstiprināšanas iestādei elektroniskā formātā vajadzīgo informāciju, kas veido saikni starp būtiskajiem detaļu numuriem un tipa apstiprinājuma dokumentāciju.
 Šajā informācijā iekļauj šādas ziņas:
 i)
 transportlīdzekļa marka(-as) un tips(-i);
 ii)
 oriģinālā rezerves katalītiskā neitralizatora marka(-as) un tips(-i);
 iii)
 oriģinālā rezerves katalītiskā neitralizatora daļas numurs(-i);
 iv)
 atbilstīgā transportlīdzekļa tipa(-u) apstiprinājuma numurs.
 4.3. Katram apstiprinātajam rezerves katalītiskā neitralizatora tipam piešķir savu apstiprinājuma numuru. Tā pirmie divi cipari (00 šiem noteikumiem pašreizējā redakcijā) norāda grozījumu skaitu, kuros ietverti jaunākie būtiskākie tehniskie grozījumi, kas šajos noteikumos izdarīti apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Viena un tā pati līgumslēdzēja puse nepiešķir tādu pašu apstiprinājuma numuru citam rezerves katalītiskā neitralizatora tipam. Vienāds tipa apstiprinājuma numurs var attiekties uz šo rezerves katalizatoru tipu vairākiem transportlīdzekļu tipiem.
 4.4. Ja tipa apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējs var tipa apstiprinātājai iestādei vai tehniskajam dienestam pierādīt, ka rezerves katalītiskā neitralizatora tips ir Noteikumu Nr. 83 05. grozījumu 2. pielikuma 18. punktā norādītais, tipa apstiprinājuma sertifikātu piešķir, neņemot vērā 5. punktā izklāstītās prasības.
 4.5. Paziņojumu par rezerves katalītiskā neitralizatora tipa apstiprinājumu, apstiprinājuma attiecināšanu uz citu tipu vai apstiprinājuma noraidīšanu saskaņā ar šiem noteikumiem nolīguma dalībvalstīm dara zināmu ar dokumentu, kura paraugs dots šo noteikumu 1. pielikumā.
 Rezerves katalītiskajam neitralizatoram, kas atbilst rezerves katalītiskā neitralizatora tipam, kurš apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, skaidri redzamā un viegli pieejamā vietā, kas norādīta apstiprinājuma veidlapā, piestiprina starptautisku apstiprinājuma marķējumu, kuru veido:
 4.6.1. Aplis, kura iekšpusē ir burts “E”, kam seko tās valsts atšķirības numurs, kura piešķīrusi apstiprinājumu (1).
 4.6.2. Šo noteikumu numurs, kam seko burts “R”, domuzīme un apstiprinājuma numurs blakus 4.6.1. punktā aprakstītajam aplim.
 4.7. Ja rezerves katalītiskais neitralizators atbilst rezerves katalītiskā neitralizatora tipam, kuram piešķirts apstiprinājums saskaņā ar vienu vai vairākiem citiem noteikumiem, kas pievienoti nolīgumam valstī, kura atbilstīgi šiem noteikumiem piešķīrusi apstiprinājumu, 4.6.1. punktā norādītais simbols nav jāatkārto, šajā gadījumā noteikumu un apstiprinājuma numuru un visu citu to noteikumu papildu simbolus, saskaņā ar kuriem valsts atbilstīgi šiem noteikumiem ir piešķīrusi apstiprinājumu, novieto vertikālās ailēs 4.6.1. punktā aprakstītā simbola labajā pusē.
 4.8. Kad rezerves katalītiskais neitralizators ir uzstādīts zem transportlīdzekļa, apstiprinājuma marķējumam jābūt skaidri salasāmam un neizdzēšamam.
 4.9. Šo noteikumu 2. pielikumā sniegti apstiprinājuma marķējuma izkārtojuma piemēri.
 5. PRASĪBAS
 5.1. Vispārīgas prasības
 5.1.1. Rezerves katalītiskos neitralizatorus projektē un konstruē un tos jāspēj uzstādīt tā, lai transportlīdzeklis atbilstu to noteikumu prasībām, kurām tas atbilda sākotnēji, un tā, lai efektīvi ierobežotu piesārņojošo vielu emisiju transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā normālos ekspluatācijas apstākļos.
 5.1.2. Rezerves katalītisko neitralizatoru uzstāda tieši tādā novietojumā, kādā atradās pamatiekārtas katalītiskais neitralizators, un attiecīgā gadījumā nemaina skābekļa zondes un citu devēju novietojumu.
 5.1.3. Ja pamatiekārtas katalītiskajam neitralizatoram ir siltumaizsardzība, rezerves katalītiskajam neitralizatoram jānodrošina līdzvērtīga aizsardzība.
 5.1.4. Rezerves katalītiskajam neitralizatoram jābūt ilglaicīgam, t. i., to projektē un konstruē un to jāspēj uzstādīt tā, lai nodrošinātu pienācīgu pretestību korozijai un oksidācijai, kas iedarbojas uz katalizatoru, ņemot vērā transportlīdzekļa izmantošanas apstākļus.
 5.2. Prasības attiecībā uz emisijām
 Šo noteikumu 3.3.1. punktā norādītajam(-iem) transportlīdzeklim(-ļiem), kas aprīkoti ar rezerves katalītisko neitralizatoru, kuram pieprasīts tipa apstiprinājums, veic I tipa testu saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 attiecīgajos pielikumos izklāstītajiem nosacījumiem, lai salīdzinātu tā darbības rādītājus ar pamatiekārtas katalītiskajiem neitralizatoriem saskaņā ar tālāk izklāstīto procedūru.
 5.2.1. Salīdzinājuma bāzes noteikšana
 Transportlīdzekli(-ļus) aprīko ar jaunu pamatiekārtas katalītisko neitralizatoru (skatīt 3.3.1. punktu), ko iestrādā ar 12 ārpuspilsētas cikliem (I tipa testa 2. daļa).
 Pēc šīs pirmapstrādes transportlīdzekli glabā telpā, kur temperatūra tiek uzturēta relatīvi konstanta starp 293 un 303 K (20 un 30 °C). Šo pirmapstrādi veic vismaz sešas stundas, un tā turpinās, līdz motora eļļas un dzesētāja, ja tāds ir, temperatūra svārstās 2 K robežās no telpas temperatūras. Secīgi veic trīs izplūdes gāzes I tipa testus.
 5.2.2. Izplūdes gāzes tests ar rezerves katalītisko neitralizatoru
 Testa transportlīdzekļa(-u) pamatiekārtas katalītisko neitralizatoru aizstāj ar rezerves katalītisko neitralizatoru (skatīt 3.3.2. punktu), kas iestrādāts 12 ārpuspilsētas ciklos (I tipa testa 2. daļa). Pēc šīs pirmapstrādes transportlīdzekli(-ļus) glabā telpā, kur temperatūra tiek uzturēta relatīvi konstanta starp 293 un 303 K (20 un 30 °C). Šo pirmapstrādi veic vismaz sešas stundas, un tā turpinās, līdz motora eļļas un dzesētāja, ja tāds ir, temperatūra svārstās 2 K robežās no telpas temperatūras. Secīgi veic trīs izplūdes gāzes I tipa testus.
 5.2.3. Piesārņojuma emisijas novērtēšana transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem
 Testa transportlīdzeklim(-ļiem) ar pamatiekārtas katalizatoriem jāatbilst robežvērtībām saskaņā ar transportlīdzekļa(-u) tipa apstiprinājumu, attiecīgā gadījumā ieskaitot nolietojuma koeficientus, ko piemēro transportlīdzekļa(-u) tipa apstiprināšanā.
 Prasības attiecībā uz emisijām no transportlīdzekļa(-iem), kas aprīkoti ar rezerves katalītisko neitralizatoru, uzskata par izpildītām, ja katram reglamentētajam piesārņotājam (CO, HC, NOx un daļiņas) rezultāti atbilst šādiem nosacījumiem:
 1)
 M ≤ 0,85 S + 0,4 G;
 2)
 M ≤ G;
 kur:
 M
 :
 ir vienas piesārņojošas vielas (CO, HC, NOx un daļiņu) emisijas vidējā vērtība vai divu piesārņojošu vielu (HC + NOx) emisiju summa, ko iegūst trijos I tipa testos ar rezerves katalītisko neitralizatoru;
 S
 :
 ir vienas piesārņojošas vielas (CO, HC, NOx un daļiņu) emisijas vidējā vērtība vai divu piesārņojošu vielu (HC + NOx) emisiju summa, ko iegūst trijos I tipa testos ar pamatiekārtas katalītisko neitralizatoru;
 G
 :
 ir vienas piesārņojošas vielas (CO, HC, NOx un daļiņu) emisijas robežvērtība vai divu piesārņojošu vielu (HC + NOx) emisiju summa saskaņā ar transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, ko attiecīgā gadījumā dala ar nolietojuma koeficientiem, kuri noteikti saskaņā ar 5.4. punktu.
 Ja apstiprinājumu piemēro viena ražotāja dažādiem transportlīdzekļu tipiem un šiem dažādajiem transportlīdzekļu tipiem uzstādīts viens un tas pats pamatiekārtas katalītiskā neitralizatora tips, I tipa testu var veikt vismaz diviem transportlīdzekļiem, ko izraugās, saskaņojot ar tehnisko dienestu, kurš atbild par apstiprināšanu.
 5.3. Prasības attiecībā uz troksni un transportlīdzekļa darbības rādītājiem
 Rezerves katalītiskajam neitralizatoram jāatbilst Noteikumu Nr. 59 tehniskajām prasībām. Kā pretspiediena mērījumu alternatīvu, kas noteikta Noteikumos Nr. 59, var veikt transportlīdzekļa darbības rādītāju pārbaudi, uz šasijas dinamometra mērot maksimālo absorbēto jaudu pie ātruma, kas atbilst motora maksimālajai jaudai. Vērtība, kas noteikta Noteikumos Nr. 85 noteiktajos atmosfēras standartapstākļos ar rezerves katalītisko neitralizatoru, nedrīkst būt zemāka par 5 procentiem no vērtības, kas noteikta ar pamatiekārtas katalītisko neitralizatoru.
 5.4. Izturības prasības
 Rezerves katalītiskajam neitralizatoram jāatbilst prasībām, kas noteiktas Noteikumu Nr. 83 5.3.5. punktā, t. i., V tipa testam vai nolietojuma koeficientiem, kas noteikti šajā tabulā I tipa testa rezultātiem.
 Motora kategorija
 Nolietošanās koeficienti
 CO
 HC (2)
 NOx
 (2)
 HC + NOx
 Daļiņas
 Dzirksteļaizdedze
 1,2
 1,2
 1,2
 1,2 (3)
 —
 Kompresijaizdedze
 1,1
 —
 1,0
 1,0
 1,2
 Prasības attiecībā uz OBD savietojamību (attiecas tikai uz rezerves katalītiskajam neitralizatoram, ko paredzēts uzstādīt transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar OBD sistēmu)
 OBD savietojamības pierādījums nepieciešams tikai tad, ja oriģinālo katalizatoru uzraudzīja oriģinālajā konfigurācijā.
 5.5.1. Rezerves katalītiskā neitralizatora savietojamību ar OBD sistēmu pierāda, izmantojot Noteikumu Nr. 83 05. grozījumu sērijas 11. pielikuma 1. papildinājumā izklāstītās procedūras.
 5.5.2. Nepiemēro tos Noteikumu Nr. 83 05. grozījumu sērijas 11. pielikuma 1. papildinājuma noteikumus, kas piemērojami sastāvdaļām, kuras nav rezerves katalītiskais neitralizators.
 5.5.3. Pēc ražošanas posma izmantojamo daļu ražotājs var izmantot tās pašas sagatavošanas un testa procedūras kā sākotnējā tipa apstiprināšanā. Šajā gadījumā tipa administratīvās struktūrvienības pēc pieprasījuma un nediskriminējošā veidā iesniedz paziņojuma par tipa apstiprinājumu 1. papildinājumu, kas ietver sagatavošanas ciklu skaitu un tipu un testa ciklu tipu, ko izmantoja oriģinālās iekārtas ražotājs katalītiskā neitralizatora OBD testēšanai.
 5.5.4. Lai pārliecinātos, ka visi pārējie OBD uzraudzītie komponenti ir pareizi uzstādīti un darbojas, OBD sistēma nedrīkst uzrādīt darbības traucējumus, un tajā nedrīkst glabāties defektu kodi, kas reģistrēti pirms rezerves katalītiskā neitralizatora uzstādīšanas. Šajā nolūkā var izmantot OBD sistēmas stāvokļa novērtējumu testa beigās, kas aprakstīts 5.2.1. punktā.
 5.5.5. Traucējumu indikators (MI: skatīt atsauci Noteikumu Nr. 83 05. grozījumu sērijas 11. pielikuma 2.5. punktā) nedrīkst ieslēgties transportlīdzekļa darbības laikā saskaņā ar 5.2.2. punktu.
 6. REZERVES KATALĪTISKĀ NEITRALIZATORA TIPA PĀRVEIDOJUMI UN APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀŠANA UZ CITU TIPU
 Visus rezerves katalītiskā neitralizatora tipa pārveidojumus paziņo administratīvajai struktūrvienībai, kas apstiprinājusi šo rezerves katalītiskā neitralizatora tipu.
 Struktūrvienība tad var:
 i)
 uzskatīt, ka izdarītie pārveidojumi nevar nelabvēlīgi ietekmēt darbību un ka jebkurā gadījumā rezerves katalītiskais neitralizators joprojām atbilst visām prasībām;
 vai arī
 ii)
 pieprasīt papildus dažu vai visu šo noteikumu 5. punktā aprakstīto testu protokolus no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.
 Par apstiprinājumu vai apstiprinājuma noraidīšanu, precizējot izmaiņas, saskaņā ar iepriekš 4.5. punktā noteikto procedūru paziņo nolīguma līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro šos noteikumus.
 Kompetentā iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu, piešķir sērijas numuru katrai attiecinājuma uz citu tipu paziņojuma veidlapai.
 7. RAŽOJUMA ATBILSTĪBA
 Ražojumu atbilstības procedūras atbilst tām, kas izklāstītas nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2), ievērojot šādas prasības:
 7.1. Katrs rezerves katalītiskais neitralizators, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, ir izgatavots atbilstīgi apstiprinātajam tipam, izpildot prasības, kuras izklāstītas šo noteikumu 2.4. punktā. Tam jāatbilst 5. punktā noteiktajām prasībām, un attiecīgajā gadījumā tam jāatbilst šajos noteikumos norādīto testu prasībām.
 7.2. Šī kompetentā iestāde var veikt jebkuru no šajos noteikumos noteiktajām pārbaudēm vai testiem. Jo īpaši tā var veikt šo noteikumu 5.2. punktā aprakstītos testus (prasības attiecībā uz emisiju). Šajā gadījumā apstiprinājuma turētājs kā alternatīvu var lūgt salīdzinājuma pamatā izmantot nevis pamatiekārtas katalītisko neitralizatoru, bet rezerves katalītisko neitralizatoru, kas tika izmantots tipa apstiprināšanas testos (vai citu paraugu, kura atbilstība apstiprinātajam tipa ir pierādīta). Pārbaudes laikā paraugam izmērītās emisiju vērtības vidēji nedrīkst vairāk nekā par 15 % pārsniegt vidējās vērtības, kas mērītas atsaucei izmantotajam paraugam.
 8. SANKCIJAS PAR RAŽOJUMU NEATBILSTĪBU
 8.1. Apstiprinājumu, kas saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirts rezerves katalītiskā neitralizatora tipam, var atcelt, ja netiek izpildītas 7. punktā noteiktās prasības.
 8.2. Ja nolīguma līgumslēdzēja puse, kas piemēro šos noteikumus, anulē apstiprinājumu, kuru tā iepriekš piešķīrusi, tā, izmantojot paziņojuma veidlapu, kura atbilst paraugam šo noteikumu 1. pielikumā, nekavējoties par to informē citas līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus.
 9. RAŽOŠANAS GALĪGA IZBEIGŠANA
 Ja apstiprinājuma turētājs pilnīgi izbeidz saskaņā ar šiem noteikumiem apstiprinātā rezerves katalītiskā neitralizatora tipa ražošanu, viņam par to jāinformē iestāde, kas apstiprinājumu piešķīrusi.
 Saņemot attiecīgo paziņojumu, atbildīgā iestāde par to informē citas nolīguma līgumslēdzējas puses, kas piemēro šos noteikumus, izmantojot paziņojuma veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikuma paraugam.
 10. PAR APSTIPRINĀJUMA TESTU VEIKŠANU ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU UN ADMINISTRATĪVO STRUKTŪRVIENĪBU NOSAUKUMI UN ADRESES
 Nolīguma līgumslēdzējas puses, kuras piemēro šos noteikumus, paziņo ANO Sekretariātam par apstiprinājuma testu veikšanu atbildīgo dienestu nosaukumus un adreses, kā arī to administratīvo struktūrvienību nosaukumus un adreses, kuras piešķir apstiprinājumu un kurām jānosūta veidlapas, kas apliecina citās valstīs izdota apstiprinājuma piešķiršanu, attiecinājumu uz citu tipu, noraidīšanu vai apstiprinājuma anulēšanu.
 11. DOKUMENTĀCIJA
 Katram jaunam rezerves katalītiskajam neitralizatoram komplektācijā ir šāda informācija:
 11.1.1. Katalizatora ražotāja nosaukums vai preču zīme.
 11.1.2. Transportlīdzekļi (ieskaitot izgatavošanas gadu), kuriem apstiprināts rezerves katalītiskais neitralizators, attiecīgā gadījumā ieskaitot marķējumu, lai noteiktu, vai rezerves katalītiskais neitralizators ir piemērots uzstādīšanai transportlīdzeklim, kas aprīkots ar iebūvētu diagnostikas (OBD) sistēmu.
 11.1.3. Vajadzības gadījumā uzstādīšanas instrukcijas.
 11.2. Minēto informāciju sniedz vienā no šādiem veidiem:
 i)
 kā lietošanas instrukciju rezerves katalītiskā neitralizatora komplektācijā,
 vai
 ii)
 uz iepakojuma, kurā pārdod rezerves katalītisko neitralizatoru;
 vai
 iii)
 citā piemērotā veidā.
 Jebkurā gadījumā informācijai jābūt pieejamai preču katalogā, ko rezerves katalītisko neitralizatoru ražotājs izplata pārdošanas punktā.
 (1) 1 Vācijai, 2 Francijai, 3 Itālijai, 4 Nīderlandei, 5 Zviedrijai, 6 Beļģijai, 7 Ungārijai, 8 Čehijai, 9 Spānijai, 10 Dienvidslāvijai, 11 Apvienotajai Karalistei, 12 Austrijai, 13 Luksemburgai, 14 Šveicei, 15 (pieejams), 16 Norvēģijai, 17 Somijai, 18 Dānijai, 19 Rumānijai, 20 Polijai, 21 Portugālei, 22 Krievijas Federācijai, 23 Grieķijai, 24 Īrijai, 25 Horvātijai, 26 Slovēnijai, 27 Slovākijai, 28 Baltkrievijai, 29 Igaunijai, 30 (pieejams), 31 Bosnijai un Hercegovinai, 32 Latvijai, 33 (pieejams), 34 Bulgārijai, 35–36 (pieejami), 37 Turcijai, 38–39 (pieejami), 40 bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, 41 (pieejams), 42 Eiropas Kopienai (apstiprinājumus piešķir dalībvalstis, izmantojot attiecīgo EEK simbolu), 43 Japānai, 44 (pieejams), 45 Austrālijai un 46 Ukrainai. Turpmākus numurus piešķir citām valstīm hronoloģiskā secībā, kādā tās ratificē vai pievienojas Nolīgumam par vienotu tehnisko prasību apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām; ANO ģenerālsekretārs šādi piešķirtos numurus paziņo nolīguma līgumslēdzējām pusēm.
 (2) Piemērojams vienīgi transportlīdzekļiem, kas apstiprināti saskaņā ar Noteikumu Nr. 83 05. grozījumu sēriju.
 (3) Piemērojams vienīgi transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoru, kas apstiprināti pirms Noteikumu Nr. 83 05. grozījumu sērijas.
 Papildinājums
 INFORMĀCIJAS DOKUMENTS NR. ..., KAS SAISTĪTS AR REZERVES KATALĪTISKĀ NEITRALIZATORA APSTIPRINĀJUMU
 Visus rasējumus iesniedz atbilstošā mērogā un pietiekami detalizēti A4 formātā vai A4 formāta mapē. Ja ir fotoattēli, tie ir pietiekami detalizēti.
 Ja sistēmām, komponentiem vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniskā vadības ierīce, tad jāsniedz informācija par tās darbību.
 1. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA
 1.1. Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums):
 1.2. Veids:
 1.5. Ražotāja nosaukums un adrese:
 1.7. Attiecībā uz detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām – EEK apstiprinājuma marķējuma stiprinājuma vieta un veids:
 1.8. Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-s):
 2. IEKĀRTAS APRAKSTS
 2.1. Rezerves katalītiskā neitralizatora marka un tips:
 2.2. Rezerves katalītiskā neitralizatora rasējumi, detalizēti norādot šā pielikuma 2.3. līdz 2.3.2. iedaļā minētos raksturlielumus:
 Transportlīdzekļa tips vai tipi, kam rezerves katalītiskais neitralizators paredzēts:
 2.3.1. Numurs(-i) un/vai simbols(-i), kas raksturo motoru un transportlīdzekļa tipu(-us):
 2.3.2. Vai rezerves katalītiskais neitralizators ir savietojams ar OBD prasībām: jā/nē (lieko svītrot).
 2.4. Apraksts un rasējumi, kas norāda rezerves katalītiskā neitralizatora novietojumu attiecībā pret motora izplūdes kolektoru(-iem):
 1. PIELIKUMS
 PAZIŅOJUMS
 (maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Izdod:
 iestādes nosaukums:
 ...
 ...
 ...
 Par (2):
 APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANU
 APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMU UZ CITU TIPU
 APSTIPRINĀJUMA ATTEIKUMU
 APSTIPRINĀJUMA ATSAUKŠANU
 RAŽOŠANAS GALĪGU IZBEIGŠANU
 rezerves katalītiskajam neitralizatoram saskaņā ar Noteikumiem Nr. 103
 Apstiprinājuma Nr. ...
 Attiecinājuma uz citu tipu Nr. ...
 Attiecinājuma uz citu tipu iemesls:
 1. Pieteikuma iesniedzēja nosaukums un adrese: ...
 2. Ražotāja nosaukums un adrese: ...
 3. Ražotāja tirdzniecības nosaukums vai preču zīme: ...
 4. Rezerves katalītiskā neitralizatora tips un komercapzīmējums: ...
 Tipa identifikācijas līdzekļi, ja tiek marķēts:
 5.1. Minētā marķējuma atrašanās vieta: ...
 6. Transportlīdzekļa tips(-i), kuram katalītiskā neitralizatora tips ir piemērots kā rezerves katalītiskais neitralizators: ...
 Transportlīdzekļa tips(-i), ar kuru rezerves katalītiskais neitralizators testēts: ...
 7.1. Vai pierādīta rezerves katalītiskā neitralizatora savietojamība ar OBD sistēmu: jā/nē (2)
 8. Apstiprinājuma marķējuma piestiprināšanas vieta un veids: ...
 9. Iesniegts apstiprināšanai (datums): ...
 Par apstiprinājumu testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests: ...
 10.1. Testa ziņojuma datums: ...
 10.2. Testa ziņojuma numurs: ...
 11. Apstiprinājums piešķirts/attiecināts uz citu tipu/noraidīts/anulēts (2):
 12. Vieta: ...
 13. Datums: ...
 14. Paraksts: ...
 15. Šim paziņojumam pievienots dokumentu saraksts, kas deponēti administratīvajā struktūrvienībā, kura piešķīrusi apstiprinājumu, un ko var saņemt pēc pieprasījuma.
 (1) Tās valsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi/attiecinājusi uz citu tipu/noraidījusi/anulējusi apstiprinājumu (skatīt apstiprinājuma prasības noteikumos).
 (2) Lieko svītrot.
 2. PIELIKUMS
 APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMA IZKĀRTOJUMA PIEMĒRI
 A PARAUGS
 (Skatīt šo noteikumu 4.4. punktu)
 Šāds rezerves katalītiskajam neitralizatoram piestiprināts apstiprinājuma marķējums norāda, ka attiecīgais tips ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 103 ar apstiprinājuma numuru 001234. Pirmie divi apstiprinājuma numura cipari norāda, ka apstiprinājums piešķirts saskaņā ar prasībām Noteikumu Nr. 103 sākotnējā redakcijā.
 B PARAUGS
 (Skatīt šo noteikumu 4.5. punktu)
 Šāds rezerves katalītiskajam neitralizatoram piestiprināts apstiprinājuma marķējums norāda, ka attiecīgais tips ir apstiprināts Nīderlandē (E4) saskaņā ar Noteikumiem Nr. 103 un Nr. 59 (1).
 Pirmie divi apstiprinājuma numura cipari norāda, ka dienā, kad apstiprinājums piešķirts, Noteikumi Nr. 103 un Nr. 59 bija to sākotnējā redakcijā.
 (1) Otrais noteikumu numurs ir tikai piemērs.


type: legislation

text:
 22.5.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 127/5
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/792 AL COMISIEI
 din 19 mai 2015
 de aprobare a unei modificări care nu este minoră din caietul de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Maçã de Alcobaça (IGP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 53 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a examinat cererea Portugaliei de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini al indicației geografice protejate „Maçã de Alcobaça”, înregistrată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1107/96 al Comisiei (2).
 (2)
 Deoarece modificarea respectivă nu este minoră în sensul articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a publicat cererea de modificare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (3), în conformitate cu articolul 50 alineatul (2) litera (a) din regulamentul respectiv.
 (3)
 Deoarece Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, modificarea caietului de sarcini ar trebui aprobată,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se aprobă modificarea caietului de sarcini publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cu privire la denumirea „Maçã de Alcobaça” (IGP).
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 19 mai 2015.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Phil HOGAN
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.
 (2) Regulamentul (CE) nr. 1107/96 al Comisiei din 12 iunie 1996 privind înregistrarea indicațiilor geografice și a denumirilor de origine în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2081/92 al Consiliului (JO L 148, 21.6.1996, p. 1).
 (3) JO C 468, 31.12.2014, p. 10.


type: caselaw

text:
 26.1.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 26/45
 Digriet tat-Tribunal għas-Servizz Pubbliku (L-Ewwel Awla) tat-2 ta’ Diċembru 2014 – Erik Simpson vs Il-Kunsill
 (Kawża F-142/11 DEP) (1)
 ((Servizz pubbliku - Proċedura - Intaxxar tal-ispejjeż))
 (2015/C 026/58)
 Lingwa tal-kawża: l-Ingliż
 Partijiet
 Rikorrent: Erik Simpson (Brussell, il-Belġju) (rappreżentant: M. Velardo, avukat)
 Konvenut: Il-Kunsill tal-Unjoni Ewropea (rappreżentanti: M. Bauer u A. F. Jensen, aġenti)
 Suġġett tal-kawża
 Servizz pubbliku – Talba għall-annullament tad-deċiżjoni li r-rikorrent ma jiġix promoss għall-grad AD9 wara li temm b’eżitu pożittiv il-kompetizzjoni EPSO/AD/113/07 “Kapijiet ta’ unità (AD9) tal-lingwi Ċek, Estonjan, Ungeriż, Litwan, Latvjan, Malti, Pollakk, Slovakk u Sloven fil-qasam tat-traduzzjoni” u talba għad-danni.
 Dispożittiv
 L-ammont totali tal-ispejjeż li għandhom jiġu rrimborsati mill-Kunsill tal-Unjoni Ewropea lil E. Simpson bħala spejjeż li jistgħu jiġu rkuprati fil-Kawża F-142/11 huwwa ffissat fis-somma ta’ EUR 8 600, flimkien mat-taxxa fuq il-valur miżjud eventwalment dovuta fuq din is-somma.
 (1) ĠU C 65, 03.03.2012, p. 26.


text:
 Avis juridique important
 |
 21992A1202(01)
 Protokol om finansielt og fagligt samarbejde mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko
 EF-Tidende nr. L 352 af 02/12/1992 s. 0014 - 0020 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 46 s. 0067 den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 46 s. 0067
 PROTOKOL om finansielt og fagligt samarbejde mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERpaa den ene side, ogREGERINGEN FOR KONGERIGET MAROKKOpaa den anden side,SOM PAA NY BEKRAEFTER deres vilje til inden for rammerne af Faellesskabets nye Middelhavspolitik at ivaerksaette et samarbejde, der vil bidrage til Marokkos oekonomiske og sociale udvikling og fremme en styrkelse af forbindelserne mellem Faellesskabet og Marokko, ogSOM OENSKER i dette oejemed at viderefoere det finansielle og faglige samarbejde, der er omhandlet i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko,HAR VEDTAGET at indgaa denne protokol og har med henblik herpaa som befuldmaegtigede udpeget:RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER:Joseph WEYLANDoverordentlig og befuldmaegtiget ambassadoerLuxembourgs faste repraesentantformand for De Faste Repraesentanters KomitéJuan PRATgeneraldirektoer med ansvar for Nord/Syd-Forbindelserne i Kommissionen for De Europaeiske FaellesskaberKONGERIGET MAROKKO:Abdallah LAHLOUoverordentlig og befuldmaegtiget ambassadoerSOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behoerig form,ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE BESTEMMELSER:Artikel 1 Inden for rammerne af det finansielle og faglige samarbejde, der er fastsat i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko, deltager Faellesskabet paa de i denne protokol fastsatte betingelser i finansieringen af aktioner, der skal bidrage til Marokkos oekonomiske og sociale udvikling.Artikel 2 1. Til det i artikel 1 naevnte formaal og for en periode, der udloeber den 31. oktober 1996, kan et samlet beloeb paa 438 mio. ECU stilles til raadighed, heraf indtil:a) 220 mio. ECU i form af laan fra Den Europaeiske Investeringsbank, i det foelgende benaevnt »Banken«, der ydes af dens egne midlerb) 193 mio. ECU fra Faellesskabets budgetmidler i form af gavebistandc) 25 mio. ECU fra Faellesskabets budgetmidler i form af bidrag til dannelsen af risikovillig kapital.2. Den i stk. 1, litra c), omhandlede risikovillige kapital skal bidrage til virkeliggoerelsen af de maal og til finansieringen af de samarbejdsaktioner, der er fastlagt i artikel 3, saerlig dem, der er omhandlet i stk. 2, andet led.Saadan kapital skal i foerste raekke benyttes til at stille egenkapital eller dermed ligestillet kapital til raadighed for marokkanske virksomheder, private saavel som offentlige eller med offentlig deltagelse, specielt saadanne, til hvilke der er knyttet fysiske eller juridiske personer, der er hjemmehoerende i en af Faellesskabets medlemsstater. Den risikovillige kapital kan paa samme betingelser anvendes til finansiering af naermere bestemte undersoegelser med henblik paa saadanne virksomheders forberedelse og udarbejdelse af projekter samt til bistand til disse virksomheder i deres indkoeringsperiode.Den risikovillige kapital stilles til raadighed og forvaltes af Banken og kan tage form af:a) lavere prioriterede laan, der foerst skal tilbagebetales, og for hvilke eventuel rentebetaling foerst finder sted, efter at de oevrige bankfordringer er blevet opfyldtb) betingede laan, hvis tilbagebetaling eller loebetid afhaenger af opfyldelsen af betingelser, som fastsaettes, naar laanet ydesc) erhvervelse i Faellesskabets navn af midlertidige minoritetsandele i kapitalen i virksomheder, der er etableret i Marokkod) finansiering af kapitalandele i form af betingede laan, der ydes til Marokko eller, med den marokkanske regerings samtykke, til marokkanske virksomheder, enten direkte eller ved marokkanske finansieringsinstitutters mellemkomst.Artikel 3 1. Det i artikel 2 fastsatte samlede beloeb anvendes fortrinsvis til finansiering af eller deltagelse i finansieringen af samarbejdsprojekter eller -aktioner, der har til formaal:- at udvikle og diversificere landbrugsproduktionen med henblik paa en formindskelse af Marokkos foedevareafhaengighed samt at udfolde bestraebelser med sigte paa en diversificering af landbrugsproduktionen og -eksporten med henblik paa en stoerre indbyrdes tilpasning mellem de forskellige regioner i Middelhavsomraadet- i gensidig interesse at styrke de oekonomiske forbindelser mellem Faellesskabet og Marokko gennem udvikling af samarbejdet inden for industri, uddannelse og forskning, teknologi, handel og andre tjenesteydelser- at beskytte miljoeet.Finansieringen kan ligeledes omfatte oekonomiske infrastrukturer og industriinvesteringer, der kompletterer ovennaevnte samarbejdsprojekter eller -aktioner.2. Blandt de projekter og aktioner, der kan finansieres, gives der en fortrinsstilling til dem, der tager sigte paa:- inden for landbruget at udvikle produktionen af landbrugsprodukter, som der er mangel paa, saerlig levnedsmidler, bl.a. inden for rammerne af fleraarige programmer og som led i aktioner, der hoerer ind under den nationale foedevarestrategi. For at opnaa stoerst mulig effektivitet skal indsatsen soeges koncentreret paa specifikke sektorer- inden for industri og tjenesteydelser at tilskynde til faellesaktioner med deltagelse af virksomheder i Faellesskabets medlemsstater og marokkanske virksomheder, at etablere direkte kontakter, at udveksle informationer, at fremme investeringer og tilfoere privat kapital samt stoette smaa og mellemstore virksomheder, herunder haandvaerksvirksomheder, med henblik paa at fremme beskaeftigelsen- inden for videnskab og teknologi at udbygge Marokkos uddannelses- og forskningskapacitet samt etablere eller udbygge forbindelser mellem offentlige og private marokkanske og europaeiske uddannelses- og forskningsinstitutioner- inden for handelen at diversificere og fremme eksporten samt etablere kontakt mellem virksomheder i Marokko og i Faellesskabets medlemsstater- inden for miljoe at yde stoette til fastlaeggelsen og gennemfoerelsen af den politik, som Marokko skal foelge, isaer i form af ekspertuddannelse, faglig bistand og investeringsstoette; under hensyn til betydningen af befolkningstilvaeksten kan der efter anmodning fra Marokko ydes stoette til befolkningspolitikken og familieplanlaegningsprogrammerne- inden for de naevnte prioriterede omraader at give praktisk uddannelse i tilknytning til projekter eller aktioner, i virksomheder og i forskningsinstitutioner.3. De finansielle bidrag fra Faellesskabet er bestemt til daekning af saadanne udgifter i ind- og udlandet, der er noedvendige for gennemfoerelsen af godkendte projekter (herunder udgifter til undersoegelser, ingenioerraadgivning og faglig bistand) og aktioner. De kan i saerlige, behoerigt begrundede tilfaelde anvendes til gradvis aftagende daekning af loebende administrations-, vedligeholdelses- og driftsudgifter i projekternes indkoeringsfase.Artikel 4 1. Der afsaettes et faellesskabsbidrag paa 300 mio. ECU i form af gavebistand til Middelhavslandene for en periode, der udloeber den 31. oktober 1996, med henblik paa at finansiere aktioner, der har til formaal at understoette oekonomiske reformer, der ivaerksaettes som led i et strukturtilpasningsprogram.Fastlaeggelsen af, hvilke af de paagaeldende Middelhavslande der kan komme i betragtning ved ydelsen af denne bistand, sker efter foelgende kriterier:- landene skal enten ivaerksaette reformprogrammer, der er godkendt af Bretton Woods-organisationerne, eller programmer, der i samraad med disse organisationer betragtes som tilsvarende under hensyn til reformernes omfang og effektivitet i makrooekonomisk henseende, men uden at disse organisationer noedvendigvis yder finansiel stoette hertil- foelgende faktorer tages i betragtning: landets oekonomiske situation og isaer gaeldsbyrdens stoerrelse samt ydelsernes omfang, betalingsbalancesituationen og valutareserverne, budgetsituationen, den monetaere situation, BNP pr. indbygger, situationen paa det sociale omraade og navnlig arbejdsloeshedsniveauet.2. De aktioner, der vil kunne finansieres efter stk. 1, falder i to kategorier:- strukturtilpasningsstoette i form af sektoropdelte eller generelle importprogrammer, der har til formaal at bidrage til udnyttelse og forbedring af produktionssystemet.De counterpart-midler, som importprogrammerne indbringer, vil blive anvendt til finansiering af foranstaltninger, der er fastsat som led i statens prioriterede program for afholdelse af offentlige udgifter, og som har til formaal, isaer gennem oprettelse af nye arbejdspladser, at mindske de negative sociale foelger af strukturtilpasningen, isaer for de daarligst stillede befolkningsgrupper- faglig bistand i tilknytning til strukturtilpasningsstoetteprogrammerne paa det makrooekonomiske omraade samt inden for de sektorer, der er omfattet af strukturtilpasningen.3. En begraenset del af den gavebistand, der er fastsat i denne protokol, vil kunne anvendes til strukturtilpasningsstoette paa samme betingelser som de i stk. 1 fastsatte.4. I tilfaelde af anvendelse af de relevante bestemmelser i denne artikel fastlaegges de for deres ivaerksaettelse noedvendige procedurer ved en brevveksling mellem de to parter.Artikel 5 1. Investeringsprojekterne kan finansieres enten via laan fra Banken, ved risikovillig kapital, ved gavebistand eller ved en kombination af disse muligheder.2. Aktionerne vedroerende faglig og oekonomisk samarbejde finansieres almindeligvis ved gavebistand.Artikel 6 1. De beloeb, der hvert aar stilles til raadighed, skal fordeles saa ligeligt som muligt over hele denne protokols gyldighedsperiode.2. Et eventuelt restbeloeb af midler, der ikke er disponeret over ved udgangen af den i artikel 2, stk. 1, omhandlede periode, anvendes, indtil det er opbrugt. Anvendelsen af et restbeloeb sker paa samme betingelser som de i denne protokol fastsatte.Artikel 7 1. Laan, som Banken yder af egne midler, ydes i henhold til de bestemmelser, betingelser og procedurer, der er fastsat i dens vedtaegter. Til laanene knyttes betingelser vedroerende loebetiden, som opstilles paa grundlag af de saerlige oekonomiske og finansielle forhold, der goer sig gaeldende for de projekter, hvortil laanene er bestemt, og ligeledes under hensyn til de vilkaar, der gaelder paa de kapitalmarkeder, hvor Banken skaffer sig sine midler. Rentesatsen fastsaettes efter Bankens praksis i saa henseende paa tidspunktet for underskrivelsen af hver enkelt laanekontrakt.2. Betingelserne og de naermere bestemmelser for bidrag til dannelse af risikovillig kapital fastsaettes fra sag til sag.3. Bistand, der ydes af Faellesskabets budgetmidler ud over dem, der er bestemt til transaktioner med risikovillig kapital, bevilges og forvaltes af Kommissionen.4. De i artikel 2 omhandlede midler kan bevilges gennem den marokkanske stat eller egnede marokkanske organer, som det derefter paahviler at videreformidle midlerne til de paagaeldende paa betingelser, der i forstaaelse med Faellesskabet fastsaettes paa grundlag af de saerlige oekonomiske og finansielle forhold, der goer sig gaeldende for de projekter og aktioner, hvortil de er bestemt.Artikel 8 Faellesskabets medvirken ved gennemfoerelsen af visse projekter kan med Marokkos samtykke antage form af en samfinansiering med deltagelse af bl.a. kredit- og udviklingsorganer eller -institutioner i Marokko, i medlemsstaterne, i tredjelande eller internationale finansieringsorganer.Artikel 9 Foelgende kan drage fordel af det finansielle og faglige samarbejde:a) generelt:- den marokkanske statb) med den marokkanske regerings samtykke for saa vidt angaar projekter eller aktioner, der er godkendt af denne:- offentlige udviklingsorganer i Marokko- private organisationer, der i Marokko arbejder for oekonomisk og social udvikling- virksomheder, som udoever deres aktiviteter efter industrielle og forretningsmaessige forvaltningsmetoder, og som er oprettet som juridiske personer i overensstemmelse med artikel 13- sammenslutninger at producenter med statsborgerskab i Marokko eller undtagelsesvis, saafremt der ikke findes saadanne sammenslutninger, producenterne selv- stipendiater og praktikanter, der er udsendt af Marokko som led i de i artikel 3 omhandlede aktioner paa uddannelsesomraadet.Artikel 10 1. Med henblik paa den bedst mulige udnyttelse af de i denne protokol omhandlede instrumenter og midler samt for at virkeliggoere de i artikel 3 fastsatte maal foretager Faellesskabet og Marokko paa grundlag af de oplysninger, som Marokko stiller til raadighed, en undersoegelse af:- de udviklingsmaal, som landet selv giver prioritet- den eller de sektorer, inden for hvilke Faellesskabets bidrag skal koncentreres, bl.a. under hensyn til interventioner fra andre bilaterale eller multilaterale laangivere og til andre faellesskabsinstrumenter, herunder foedevarehjaelpen- de foranstaltninger og aktioner, som er mest hensigtsmaessige for virkeliggoerelsen af de i landet led omhandlede sektorbestemte maal, eller hvis saadanne aktioner ikke er tilstraekkeligt klart fastlagt, hovedlinjerne i de programmer, der tjener som stoette for den af landet fastlagte politik inden for disse sektorer.2. Paa dette grundlag udarbejder Faellesskabet og Marokko i faellesskab et vejledende program, der er bindende for begge parter, og hvori de specifikke maalsaetninger for det finansielle og faglige samarbejde, de prioriterede interventionssektorer samt de paataenkte handlingsprogrammer fastsaettes.3. Det vejledende program kan revideres efter faelles overenskomst for at tage hensyn til aendringer, der maatte vaere indtraadt i Marokkos oekonomiske situation eller i de maal og prioriteter, der er fastsat i landets udviklingsplan.4. Faellesskabet og Marokko foerer loebende droeftelser inden for de hertil egnede organer og foretager mindst én gang i loebet af protokollens gennemfoerelsesperiode og senest inden udloebet af det tredje aar efter dens ikrafttraeden en vurdering af ivaerksaettelsen af det vejledende program.Artikel 11 1. Inden for de rammer, der er fastlagt i medfoer af artikel 10, forelaegger den marokkanske stat eller, med den marokanske regerings samtykke, de andre stoettemodtagere efter artikel 9 deres ansoegninger om finansiel stoette for Faellesskabet.2. Faellesskabet behandler ansoegningerne om finansiering i samarbejde med de kompetente marokkanske myndigheder og de oevrige stoettemodtagere i overensstemmelse med de i artikel 10 fastsatte maal, og underretter dem om resultatet.Artikel 12 1. Ansvaret for gennemfoerelsen, forvaltningen og vedligeholdelsen af de projekter, der finansieres i henhold til denne protokol, paahviler Marokko eller de andre stoettemodtagere efter artikel 9.Faellesskabet sikrer sig, at anvendelsen af den finansielle stoette er i overensstemmelse med de herom trufne afgoerelser og sker paa de mest fordelagtige oekonomiske vilkaar.2. Projekterne og handlingsprogrammerne goeres til genstand for passende evalueringer, og resultaterne heraf meddeles de to parter, der efter faelles overenskomst traeffer de fornoedne foranstaltninger.3. Visse naermere bestemmelser for forvaltningen af den finansielle stoette, der ydes af Faellesskabet, fastsaettes ved en brevveksling eller en rammeaftale mellem Kommissionen og Marokko ved indgaaelsen af denne protokol.Artikel 13 1. Deltagelse i de udbudsprocedurer og kontrakter, der kan finansieres, staar paa lige betingelser aaben for alle fysiske og juridiske personer, der henhoerer under anvendelsesomraadet for Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, samt for alle fysiske og juridiske personer i Marokko. Saadanne juridiske personer, der er oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i en af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs medlemsstater eller i Marokko, skal have deres vedtaegtsmaessige hjemsted, deres hovedkontor eller deres hovedvirksomhed i de omraader, hvor Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab finder anvendelse, eller i Marokko; saafremt de kun har deres vedtaegtsmaessige hjemsted i de naevnte omraader eller i Marokko, skal deres aktiviteter dog have en faktisk og vedvarende tilknytning til oekonomien i disse omraader eller i Marokko.2. Med Marokkos samtykke og for at fremme det regionale samarbejde kan fysiske og juridiske personer, der er statsborgere eller hjemmehoerende i udviklingslande, som er associeret Faellesskabet i medfoer af globale samarbejds- eller associeringsaftaler, af Faellesskabet faa tilladelse til, efter behandling af hvert enkelt tilfaelde, at deltage i de i stk. 1 naevnte udbud og kontrakter, som Faellesskabet finansierer. Ved vurderingen af hvilke fysiske og juridiske personer der vil kunne komme i betragtning, anvendes de i stk. 1 anfoerte betingelser analogt.Artikel 14 Med henblik paa at fremme marokkanske virksomheders deltagelse i gennemfoerelsen af kontrakter og for at sikre en hurtig og effektiv ivaerksaettelse af projekter og aktioner, der finansieres ved hjaelp af midler, som Kommissionen forvalter, gaelder foelgende:1) Marokko kan i forstaaelse med Kommissionen anvende en fremskyndet udbudsprocedure med kortere frister for indgivelse af tilbud, naar det drejer sig om bygge- og anlaegskontrakter, der paa grund af deres omfang i overvejende grad er af interesse for marokkanske virksomheder.Anvendelse af denne fremskyndede procedure udelukker ikke muligheden for at ivaerksaette et internationalt udbud, saafremt karakteren af det arbejde, der skal udfoeres, eller fordelen ved at udvide deltagerkredsen synes at goere et internationalt udbud begrundet.2) Naar det er fastslaaet, at sagen er hastende, eller saafremt visse arbejders eller leverancers beskaffenhed, ringe omfang eller saerlige karakter begrunder det, kan Marokko i forstaaelse med Kommissionen undtagelsesvis give tilladelse til indgaaelse af kontrakter efter begraenset udbud, indgaaelse af underhaandsaftaler eller gennemfoerelse i offentligt regi.De i nr. 1 og 2 omhandlede procedurer kan anvendes for kontrakter, hvortil de anslaaede udgifter er under 4 mio. ECU.Artikel 15 1. Paa kontrakter, der indgaas med henblik paa gennemfoerelsen af projekter eller aktioner, som finansieres af Faellesskabet, anvender Marokko en ordning for skatter og told, der ikke er mindre gunstig end den, landet anvender over for den mest begunstigede stat eller den mest begunstigede internationale udviklingsorganisation.2. Indholdet af den i stk. 1 omhandlede ordning fastlaegges ved en brevveksling mellem parterne.Artikel 16 Marokko traeffer de noedvendige foranstaltninger til, at renter og alle andre beloeb, der tilkommer Banken i forbindelse med kontrakter, der er indgaaet i henhold til denne protokol, fritages for enhver form for skat eller afgift af saavel national som lokal art.Artikel 17 Naar et laan bevilges en anden stoettemodtager end den marokkanske stat, goer Banken ydelsen af laanet betinget af, at staten stiller garanti, eller af, at der stilles andre tilstraekkelige garantier.Artikel 18 I hele loebetiden for de laan eller transaktioner med risikovillig kapital, som er omhandlet i artikel 2, forpligter Marokko sig til:a) at stille den noedvendige valuta til raadighed for stoettemodtagerne eller garanterne til betaling af renter, provision og afdrag paa de laan og bidrag til dannelse af risikovillig kapital, der er ydet med henblik paa gennemfoerelse af aktiviteter paa landets omraadeb) at stille den noedvendige valuta til raadighed for Banken med henblik paa overfoersel af alle de beloeb, som landet modtager i national valuta, og som udgoer nettoindtaegter og nettoudbytter af Faellesskabets kapitalandele i virksomhederne.Artikel 19 Resultaterne af det finansielle og faglige samarbejde kan tages op til undersoegelse i Samarbejdsraadet. Dette fastlaegger i givet fald de generelle retningslinjer for naevnte samarbejde.Artikel 20 Et aar inden udloebet af denne protokol undersoeger de kontraherende parter de bestemmelser, der vil kunne fastsaettes for det finansielle og faglige samarbejde i en eventuel ny periode.Artikel 21 Denne protokol knyttes til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko.Artikel 22 1. Denne protokol skal godkendes i overensstemmelse med de kontraherende parters egne procedurer; parterne giver hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er noedvendige i saa henseende.2. Denne protokol traeder i kraft den foerste dag i den anden maaned efter den dato, paa hvilken de i stk. 1 omhandlede notifikationer har fundet sted.Artikel 23 Denne protokol er udfaerdiget i to eksemplarer paa dansk, engelsk, fransk, graesk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, tysk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo.Til bekraeftelse heraf har undertegnede befuldmaegtigede underskrevet denne protokol.Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmaechtigten ihre Unterschriften unter dieses Protokoll gesetzt.AAéò ðssóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé õðïãaaãñáììÝíïé ðëçñaaîïýóéïé Ýèaaóáí ôéò õðïãñáoeÝò ôïõò óôï ðáñueí ðñùôueêïëëï.In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Protocol.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole.In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Protocol hebben gesteld.Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente protocolo.>START GRAFIK> >SLUT GRAFIK>Hecho en Bruselas, el veinte de junio de mil novecientos noventa y uno.Udfaerdiget i Bruxelles, den tyvende juni nitten hundrede og enoghalvfems.Geschehen zu Bruessel am zwanzigsten Juni neunzehnhunderteinundneunzig. ̧ãéíaa óôéò ÂñõîÝëëaaò, óôéò aassêïóé Éïõíssïõ ÷ssëéá aaííéáêueóéá aaíaaíÞíôá Ýíá.Done at Brussels on the twentieth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-one.Fait à Bruxelles, le vingt juin mil neuf cent quatre-vingt-onze.Fatto a Bruxelles, addì venti giugno millenovecentonovantuno.Gedaan te Brussel, de twintigste juni negentienhonderd eenennegentig.Feito em Bruxelas, em vinte de Junho de mil novecentos e noventa e um.>START GRAFIK> >SLUT GRAFIK>Por el Consejo de las Comunidades EuropeasFor Raadet for De Europaeiske FaellesskaberFuer den Rat der Europaeischen GemeinschaftenÃéá ôï Óõìâïýëéï ôùí AAõñùðáúêþí ÊïéíïôÞôùíFor the Council of the European CommunitiesPour le Conseil des Communautés européennesPer il Consiglio delle Comunità europeeVoor de Raad van de Europese GemeenschappenPelo Conselho das Comunidades Europeias>START GRAFIK> >SLUT GRAFIK>Por el Reino de MarruecosFor Kongeriget MarokkoFuer das Koenigreich MarokkoÃéá ôï Âáóssëaaéï ôïõ ÌáñueêïõFor the Kingdom of MoroccoPour le royaume du MarocPer il Regno del MaroccoVoor het Koninkrijk MarokkoPelo Reino de Marrocos>START GRAFIK> >SLUT GRAFIK>


type: other

text:
Iskanje po odločbah in sklepih (skupno 14167 odločitev)
 Up-59/14
 ECLI:SI:USRS:2017:Up.59.14
 Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 91/2013 z dne 10. 10. 2013
 Ustavna pritožba zoper sodbo Vrhovnega sodišča št. I Ips 91/2013 z dne 10. 10. 2013 se zavrne.
 Vrhovno sodišče je v postopku odločanja o zahtevi za varstvo zakonitosti odgovorilo na vse očitke pritožnika, ki so bili pomembni za odločitev tega sodišča. Zato ni kršilo pravice pritožnika iz 22. člena Ustave.
 1.5.51.2.6 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrnitev ustavne pritožbe.
 5.3.13.17 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Obrazložitev.
 5.3.13.19 - Temeljne pravice - Državljanske in politične pravice - Procesna jamstva, pravica do obrambe in poštenega sojenja (19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31) - Načelo kontradiktornosti.
 Člen 59, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
 Up-59-14.pdf
 Up-59/14-15
 Ustavno sodišče je v postopku odločanja o ustavni pritožbi Jožefa Potiska, Šmartno pri Litiji, na seji 12. januarja 2017
 1. Občinsko sodišče v Ljubljani je s sodbo št. II K 199/76 z dne 29. 4. 1976 pritožnika spoznalo za krivega storitve kaznivega dejanja ogrožanja javnega prometa po tretjem in prvem odstavku 271. člena Kazenskega zakonika (Uradni list FLRJ, št. 13/51, 30/59, 11/62 in 31/62, ter Uradni list SFRJ, št. 15/65, 15/67, 20/69 in 6/73 – v nadaljevanju KZFLRJ). Izreklo mu je denarno kazen in naložilo plačilo stroškov kazenskega postopka. Okrožno sodišče v Ljubljani je s sodbo št. Kž 589/76 z dne 19. 10. 1976 ugodilo pritožbi javnega tožilca in prvostopenjsko sodbo v odločbi o kazni spremenilo tako, da je pritožnika po tretjem odstavku 271. člena KZFLRJ obsodilo na dva meseca zapora in mu po 61. členu tega zakona izreklo varnostni ukrep odvzema vozniškega dovoljenja.
 2. Pritožnik je bil pravnomočno obsojen pred 1. 1. 1995. Za take primere je zakonodajalec uredil posebno, časovno omejeno možnost vložitve zahteve za varstvo zakonitosti kot izrednega pravnega sredstva vse do 31. 12. 2012.[1] Pritožnik je táko zahtevo za varstvo zakonitosti kot posebno izredno pravno sredstvo tudi vložil. Prav zaradi tega je prišlo tudi do obnove kazenskega spisa. Obnovo je s sklepom dovolil predsednik Okrožnega sodišča v Ljubljani.[2] V obnovljenem spisu sta sodba Občinskega sodišča v Ljubljani št. II K 199/76 z dne 29. 4. 1976 in sodba Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Kž 589/76 z dne 19. 10. 1976. Pritožnik z ustavno pritožbo izpodbija sodbo Vrhovnega sodišča, ki je bila izdana v obnovljenem postopku.
 3. Vrhovno sodišče je v izpodbijani sodbi najprej pojasnilo, da se je pritožnik izjavil o odgovoru vrhovnega državnega tožilca, s katerim se ni strinjal. Navedel naj bi, da je presenečen, ker v obnovljenem spisu ni pritožbe njegovega zagovornika. V nadaljevanju je Vrhovno sodišče kot neutemeljene ocenilo pritožnikove očitke, da je šlo le za prekršek in ne za kaznivo dejanje. V zvezi s tem je Vrhovno sodišče še posebej pojasnilo, zakaj šteje oceno nižjih sodišč, da je bilo očitano kaznivo dejanje ogroževalni delikt, za utemeljeno. Očitke pritožnika, da je sodišče druge stopnje samovoljno spremenilo opis kaznivega dejanja, ker naj bi v obrazložitvi spremenilo opis iz zmanjšane vidljivosti v močno zmanjšano vidljivost, v sam opis pa naj ne bi poseglo, da sodišče ni obrazložilo, zakaj ni upoštevalo okoliščin, kot sta takratna relativna mladost pritožnika in njegova neizkušenost kot voznika, in zakaj mu ni izreklo pogojne obsodbe, je Vrhovno sodišče ocenilo kot navedbe, s katerimi pritožnik podaja svojo lastno oceno okoliščin, ki so narekovale izbiro in odmero kazenske sankcije, in nasprotuje dejanskim ugotovitvam v pravnomočni sodbi.
 4. Pritožnik zatrjuje kršitve 2. člena, drugega odstavka 14. člena v zvezi z 22. členom, 21. člena, prvega odstavka 23. člena, 25. člena in prve alineje 29. člena Ustave. Trdi, da se kljub večkratnemu iskanju kazenskega spisa tako na Okrožnem sodišču v Ljubljani kot v Zgodovinskem arhivu Ljubljana kazenski spis v njegovi zadevi ni našel. Našli naj bi se samo prvostopenjska in drugostopenjska sodba. Dejstvo, da se njegova zadeva še vedno vodi v posebnem arhivu, pritožnik šteje kot kršitev pravice do enakosti pred zakonom iz drugega odstavka 14. člena v zvezi z 22. členom Ustave. Do te zatrjevane kršitve naj bi prišlo tudi zato, ker naj (po pooblaščeni hčerki) ne bi mogel vpogledati v kazenski vpisnik, v katerem je bila vodena zadeva, čeprav naj bi se evidenca hranila trajno. Pritožnik meni, da se sodišča niso potrudila, da bi se spis našel, saj naj ne bi opravila nikakršnih poizvedb glede njegovega nahajališča. Zaradi nedostopnosti oziroma uničenja spisa naj bi poleg že zatrjevane kršitve prišlo še do kršitve pravice do učinkovitega pravnega sredstva in prikrajšanja za pravico do izjave. Pritožnik trdi, da se zaradi oddaljenosti zadeve vseh stvari ni mogel spomniti in jih uveljavljati v zahtevi za varstvo zakonitosti. Zato naj bi bil prikrajšan za pravico do poštenega sojenja. Vse navedeno naj bi bilo v nasprotju tudi z 2. členom Ustave. Do kršitve pravice pritožnika do osebnega dostojanstva iz 21. člena Ustave naj bi prišlo zaradi obveznega, težkega fizičnega dela na žagi v času prestajanja kazni zapora kot tudi s tem, da mu nista tekli delovna in pokojninska doba, kar pritožnik šteje kot sužnjelastniško delo, ter tudi zato, ker naj bi mu zaradi obsodbe prenehalo delovno razmerje pri delodajalcu. Pritožnik očita Vrhovnemu sodišču, da v sodbi ni pojasnilo, zakaj ni izvedlo nobenih predlaganih dokazov, niti tistih, ki so se nanašali na iskanje izginulega spisa, niti tistih, ki so bili v zvezi s pritožbo, ki naj bi jo pritožnikov zagovornik vložil zoper prvostopenjsko sodbo. Prav tako naj Vrhovno sodišče ne bi pojasnilo, zakaj je bila v zadevi pritožnika kršena sodna praksa pri izrekanju kazenske sankcije, saj naj bi kazen zapora prestajal skupaj s tistimi obsojenci, ki so povzročili smrt nekoga, pri pritožniku pa naj bi bila prepovedana posledica samo materialna škoda. V nasprotju z načelom individualizacije kazenske sankcije naj bi bila odločitev drugostopenjskega sodišča, da pritožniku izreče strožjo kazen iz generalno preventivnih razlogov. Tudi do te kršitve, ki naj bi jo pritožnik uveljavljal v zahtevi za varstvo zakonitosti, naj se Vrhovno sodišče ne bi opredelilo. Obrazložitev izpodbijane sodbe Vrhovnega sodišča naj bi bila pomanjkljiva in brez opore v celotnem kazenskem spisu, zato naj bi bilo pritožniku pravno sredstvo zagotovljeno zgolj navidezno. Pritožnik meni, da se njegova zadeva ni obravnavala po vrstnem redu, kar naj bi utemeljevalo kršitev pravice iz drugega odstavka 14. člena v zvezi z 22. členom Ustave. Po izdaji drugostopenjske sodbe naj bi že v začetku naslednjega leta začela veljati nova, milejša zakonodaja, po kateri ne bi bilo več kazenske obsodbe, sploh pa ne več obsodbe na kazen zapora. Zaradi "hitrosti in ažurnosti" postopka naj pritožnik ne bi imel ustreznega časa za pripravo svoje obrambe. Pritožnik navaja, da zato ni mogel dobiti ustreznega zagovornika, ki bi si ga sam izbral, temveč je lahko pooblastil samo odvetnika, ki je bil takrat edino prost. Zato naj bi mu bila kršena tudi pravica iz prve alineje 29. člena Ustave. V zahtevi za varstvo zakonitosti naj bi uveljavljal očitek, da je njegov zagovornik, ki naj bi mu takrat plačal 10.000,00 DIN, zoper prvostopenjsko sodbo vložil pritožbo, kar bi sodišče lahko preverilo, če bi poiskalo celotno kazensko zadevo. V dokaz, da je bila pritožba zagovornika vložena, naj bi že predlagal in tudi ponovno predlaga, naj ga sodišče zasliši, prav tako naj zasliši njegovo ženo in njegovega takratnega zagovornika. Trdi, da Okrožno sodišče v Ljubljani o pritožbi njegovega zagovornika sploh ni odločalo, saj iz te sodbe izhaja le to, da je odločilo o pritožbi takratnega javnega tožilca. Zato naj bi bila pritožniku kršena pravica do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave in pravica do pritožbe iz 25. člena Ustave. Pritožnik Vrhovnemu sodišču očita, da se do te kršitve, ki jo je uveljavljal v zahtevi za varstvo zakonitosti, ni opredelilo. V svoji sodbi naj bi v 4. točki obrazložitve pod točko A zapisalo le povzetek pritožnikovega očitka, da je presenečen, ker v obnovljenem spisu ni pritožbe njegovega takratnega zagovornika. Pritožnik navaja, da je opozoril tudi na dejstvo, da je družina vrhovnega državnega tožilca Mirka Vrtačnika njegovi ženi in njemu poznana, zato bi moral na zahtevo za varstvo zakonitosti odgovoriti drug, neodvisen in nepristranski tožilec. Tudi do tega očitka naj se Vrhovno sodišče ne bi opredelilo. Pritožnik Ustavnemu sodišču predlaga, naj ga zaradi slabega premoženjskega stanja oprosti plačila sodnih taks oziroma mu odobri njihovo obročno odplačilo.
 5. Ustavno sodišče je ustavno pritožbo s sklepom senata št. Up-59/14 z dne 3. 9. 2015 sprejelo v obravnavo. O tem je skladno s prvim odstavkom 56. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo in 109/12 – v nadaljevanju ZUstS) obvestilo Vrhovno sodišče.
 6. Ustavno sodišče je v postopku preizkusa ustavne pritožbe vpogledalo v spis Okrožnega sodišča v Ljubljani št. IV Kr 91/2013.
 7. Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje kršitve 2. člena, drugega odstavka 14. člena v zvezi z 22. členom in prvega odstavka 23. člena Ustave v zvezi s postopkom iskanja in obnove kazenskega spisa. Ti očitki ne morejo biti predmet presoje v postopku s to ustavno pritožbo. V zahtevi za varstvo zakonitosti je namreč pritožnik zgolj kot pojasnilo navajal okoliščine v zvezi z iskanjem in obnovo kazenskega spisa. Ni pa teh okoliščin, ki jih med drugim zatrjuje v ustavni pritožbi (vodenje zadeve v posebnem arhivu, nemožnost, da bi po svoji pooblaščenki vpogledal v kazenski spis, neaktivnost sodišč v zvezi z iskanjem spisa, neizvajanje dokazov v zvezi z "izginulim spisom", nemožnost, da bi se zaradi oddaljenosti zadeve spomnil vseh stvari in jih navajal v zahtevi za varstvo zakonitosti), uveljavljal kot očitek o morebitnih kršitvah človekovih pravic. Vrhovno sodišče se do tega zato tudi ni opredeljevalo. Zato ta očitek pritožnika ni materialno izčrpan. Zahteva po izčrpanju pravnih sredstev iz prvega odstavka 51. člena ZUstS poleg formalnega izčrpanja (tj. vložitev pravnega sredstva) pomeni tudi zahtevo po materialnem izčrpanju (tj. vsebinsko uveljavljanje kršitev človekovih pravic v že vloženem pravnem sredstvu). Ker pritožnik tega očitka ni materialno izčrpal, ga Ustavno sodišče ni moglo presojati. Enako velja tudi za očitek pritožnika o kršitvi njegove pravice iz 21. člena Ustave.
 8. V pretežnem delu ustavne pritožbe pritožnik trdi, da se Vrhovno sodišče ni opredelilo do očitkov, ki jih je uveljavljal v zahtevi za varstvo zakonitosti. Te trditve pritožnika je Ustavno sodišče preizkusilo z vidika zahtev iz 22. člena Ustave.
 9. Iz ustaljene ustavnosodne presoje izhaja, da je obrazložena sodna odločba bistven del poštenega sodnega postopka. Z njo mora sodišče konkretno in zadosti jasno opredeliti razloge, na podlagi katerih je sprejelo svojo odločitev.[3] Obrazložitev sodne odločbe je samostojna in avtonomna prvina pravice do poštenega sojenja, ki ga – v okviru pravice do enakega varstva pravic – zagotavlja 22. člen Ustave. Ima izvirno vrednost, ki je v zagotavljanju uvida v razloge za odločitev samega po sebi. Za zagotovitev človekove pravice do poštenega sojenja in za zagotovitev zaupanja v sodstvo je velikega pomena, da stranka, še posebno, če v postopku ni bila uspešna, lahko spozna, kakšni so bili razlogi za odločitev, nanašajočo se na njeno pravico, obveznost oziroma pravni interes.[4] Za zagotovitev pravice do poštenega sojenja kot tudi za zagotovitev zaupanja v sodstvo je pomembno, da stranka, če njenemu zahtevku ali pravnemu sredstvu ni ugodeno, iz obrazložitve sodišča lahko spozna, da se je sodišče z njenimi argumenti seznanilo in jih obravnavalo, ter da ne ostane v dvomu, ali jih sodišče ni enostavno prezrlo.[5] Ustrezna obrazložitev je hkrati tudi pogoj za preizkus razumnosti sprejete odločitve.[6]
 10. Iz sodbe instančnega sodišča mora biti torej jasno razvidno, da je sodišče pri odločanju upoštevalo vse bistvene navedbe strank in se do njih tudi opredelilo. Enako velja tudi za odločitev Vrhovnega sodišča, ko odloča o izrednem pravnem sredstvu. Opredeliti se mora do njihovih nosilnih pravnih naziranj, ki so dovolj argumentirana, ki niso očitno neutemeljena in ki za odločitev v zadevi po razumni presoji sodišča niso neupoštevna.[7] Zahtevi po obrazloženosti je lahko zadoščeno tudi zgolj z argumenti, s katerimi instančno sodišče utemelji svojo razlago zakonskih določb, vendar le, če s tem hkrati odgovori na nasprotne argumente, na katerih je temeljila izpodbijana sodba.[8]
 11. Ko se posameznik seznani s procesnim gradivom, ki ga je v postopku odločanja o izrednem pravnem sredstvu predložila nasprotna stranka, ima v skladu z 22. členom Ustave možnost, da se do njenih navedb opredeli, torej poda svojo izjavo. Če taka izjava pritožnika izpostavlja in uveljavlja očitke, ki so pomembni za odločitev o zadevi, se mora Vrhovno sodišče do njih opredeliti, če so izpolnjeni pogoji za njihovo obravnavo.
 12. Vrhovnemu sodišču ni mogoče očitati, da pri odločanju o zahtevi za varstvo zakonitosti ni ravnalo v skladu z zahtevami, navedenimi v 9. do 11. točki obrazložitve te odločbe. Zelo podrobno in s konkretnimi argumenti, ki jim ni mogoče odreči razumne presoje, je Vrhovno sodišče obrazložilo svoj odgovor na očitke pritožnika, ki so bili pomembni za odločitev tega sodišča. Taki so bili nedvomno očitki pritožnika o kršitvi kazenskega zakona glede obstoja očitanega mu kaznivega dejanja. Kot izhaja iz obrazložitve izpodbijane sodbe, je Vrhovno sodišče pojasnilo, v čem je bila razmejitev med prekrškom in kaznivim dejanjem, očitanim pritožniku. Pri presoji, da je šlo in zakaj je šlo za kaznivo dejanje, je pritrdilo tudi oceni, da je bilo obravnavano kaznivo dejanje ogroževalni delikt. Pri tem je poleg strinjanja z oceno nižjih sodišč tudi sámo opravilo presojo, zakaj šteje, da v takem položaju ni treba, da bi moral pritožnik povzročiti še prepovedano posledico.
 13. Vrhovno sodišče se res ni opredelilo do očitkov o odstopu od sodne prakse glede vrste in višine pritožniku izrečene kazni ter o hitrem in ažurnem končanju kazenskega postopka. Vendar sta bila navedena očitka pavšalna in z ničimer konkretizirana oziroma izkazana. Zato Vrhovnemu sodišču ni mogoče očitati, da ni spoštovalo ustavnopravnih zahtev iz 22. člena Ustave.
 14. Pritožnik očitka o kršitvi pravice do pritožbe ni uveljavljal v zahtevi za varstvo zakonitosti. Uveljavljal pa ga je v izjavi na odgovor, ki ga je vrhovni državni tožilec podal na pritožnikovo zahtevo za varstvo zakonitosti. V tej izjavi je med drugim navedel, da se sam neposredno ni pritožil, da pa je ob vpogledu v spis presenečen ugotovil, da v njem ni pritožbe, ki naj bi jo zoper prvostopenjsko sodbo vložil njegov takratni odvetnik, za kar naj bi mu tudi plačal. Za dokaz, da je bila pritožba vložena, je predlagal, naj sodišče zasliši njegovega takratnega zagovornika, pritožnika in njegovo ženo. Izrecno je opozoril tudi na to, da je iz drugostopenjske sodbe razvidno, da pritožbeno sodišče o pritožbi njegovega zagovornika sploh ni odločilo, temveč je odločilo le o pritožbi takratnega javnega tožilca. S tem naj bi prišlo do kršitve kazenske zakonodaje. V navedeni izjavi naj bi opozoril tudi na dejstvo, da je družina vrhovnega državnega tožilca Mirka Vrtačnika njegovi ženi in njemu poznana, zato bi moral na zahtevo za varstvo zakonitosti odgovoriti drug, neodvisen in nepristranski tožilec.
 15. Pritožnik ne v navedeni izjavi ne v ustavni pritožbi ne trdi, da mu sodba instančnega sodišča z dne 19. 10. 1976 ni bila vročena. Z njo se je torej seznanil in že takrat je iz nje lahko razbral, o katerem pravnem sredstvu in kako je instančno sodišče odločilo. Če je menil, da o pritožbi, ki jo je vložil njegov takratni zagovornik, instančno sodišče (še) ni odločilo, bi moral ukrepati že takrat, saj je bil na tej podlagi pozvan na prestajanje kazni zapora. Pa tega ne pritožnik ne njegov takratni zagovornik nista storila. Dejstvo je, da pritožnik ne v izjavi na odgovor vrhovnega državnega tožilca ne v ustavni pritožbi ne trdi, da je bil na prestajanje kazni pozvan na podlagi sodbe, ki ni postala pravnomočna. Zato taki očitki ne morejo biti upoštevni in se Vrhovnemu sodišču do njih ni bilo treba opredeliti. Glede na to se Ustavnemu sodišču ni bilo treba opredeliti do tega, ali lahko pravico do pritožbe v kazenskih zadevah uvrščamo med pravice, ki so jih kot splošna načela že v času sojenja pritožniku priznavali civilizirani narodi. Ustava namreč ne more veljati za razmerja, ki so bila zaključena pred njeno uveljavitvijo. Očitek pritožnika, da bi moral na zahtevo za varstvo zakonitosti odgovoriti drug, neodvisen in nepristranski tožilec, pa ne sega na ustavno raven.
 16. Glede na navedeno ustavna pritožba ni utemeljena. Zato jo je Ustavno sodišče zavrnilo.
 17. Ker se v postopku pred Ustavnim sodiščem sodne takse ne plačujejo, o predlogu pritožnika za oprostitev oziroma njihovo obročno odplačilo ni bilo treba odločiti.
 18. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUstS v sestavi: predsednica dr. Jadranka Sovdat ter sodnice in sodnika dr. Mitja Deisinger, dr. Dunja Jadek Pensa, dr. Etelka Korpič – Horvat, dr. Špelca Mežnar, dr. Ernest Petrič in Jasna Pogačar. Sodnika Marko Šorli in Jan Zobec sta bila pri odločanju o zadevi izločena. Ustavno sodišče je odločbo sprejelo s petimi glasovi proti dvema. Proti sta glasovala sodnik Deisinger in sodnica Sovdat.
 [1] Med drugim je zakonodajalec določil, da se v 20. členu Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku (Uradni list RS, št. 101/05 – ZKP-G) določen datum "2. 7. 1990" nadomesti z datumom "1. januarja 1995" in da se datum "31. 12. 2008" nadomesti z datumom "31. 12. 2012".
 [2] Sklep predsednika Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Su 77/2013, IV Kr 91/2013 z dne 9. 4. 2013.
 [3] Glej odločbo Ustavnega sodišča št. Up-147/09 z dne 23. 9. 2010 (Uradni list RS, št. 83/10).
 [4] Prim. sklep Ustavnega sodišča št. U-I-302/09, Up-1472/09, U-I-139/10, Up-748/10 z dne 12. 5. 2011 (Uradni list RS, št. 43/11, in OdlUS XIX, 22).
 [5] Prim. odločbo Ustavnega sodišča št. Up-373/97 z dne 22. 2. 2001 (Uradni list RS, št. 19/01, in OdlUS X, 108).
 [6] Glej odločbo Ustavnega sodišča št. Up-1381/08 z dne 23. 9. 2009 (Uradni list RS, št. 80/09).
 [7] Glej odločbo Ustavnega sodišča št. Up-919/10 z dne 8. 11. 2012 (Uradni list RS, št. 91/12).
 Jožef Potisek, Šmartno pri Litiji
 US31078


text:
 Lannerfalken (Falco biarmicus) er en stor falk, der yngler i ørkner, fortrinsvis i Afrika. Den ses ikke i Danmark. Arten ligner meget slagfalk. Vingefanget er 90 - 115 centimeter.
 Udbredelse
 Lannerfalken er udbredt i store dele af Afrika i ørkner, halvørkner og på tørre savanner. I Europa yngler arten fåtalligt i Italien og på Balkan langs kyster og på stejle klippesider.
 Jagtteknik
 Den fanger sit bytte ved overraskelsesangreb. I Afrika jager den ofte fugleflokke ved vandhuller. Han og hun jager ofte sammen, hvor hunnen skræmmer byttet op, mens hannen slår det ned. Den siges at ramme sit bytte så hårdt i luften, at det ofte knækker halsen. Efter at have ramt sit bytte gribes det enten i luften eller samles op fra jorden.
 Træk
 Lannerfalken er standfugl.
 Kilder
 Benny Génsbøl, Rovfuglene i Europa, Nordafrika og Mellemøsten, 2. udgave 1987.
 Eksterne henvisninger
 Afrikas fugle
 Falke


text:
Krušovice est une commune du district de Rakovník, dans la région de Bohême-Centrale, en Tchéquie. Sa population s'élevait à habitants en 2020.
 Géographie
 Krušovice se trouve à au nord-est de Rakovník, à au sud de Rakovník et à à l'ouest-nord-ouest de Prague.
 La commune est limitée par Hředle au nord, par Řevničov à l'est, par Lužná au sud, et par Lišany et Krupá à l'ouest.
 Histoire
 La première mention écrite de la localité date de 1356.
 Transports
 Par la route, Krušovice se trouve à de Rakovník, à de Rakovník et à du centre de Prague.
 Notes et références
 Commune dans le district de Rakovník


text:
Príomhbhaile riaracháin Dhún na nGall is ea Leifear (Béarla: Lifford). Tá an baile suite i ngleann abhainn na Finne agus is ann atá ceanncheathrú Chomhairle Contae Dhún na nGall, ach is í Leitir Ceanainn an baile is mó agus is tábhachtaí sa chontae ó thaobh gnó de.
 Bhí caisleán ag Maghnus Ó Domhnaill san áit sa 16ú haois agus d'fhás an baile timpeall air. Bhunaigh Arm Shasana garastún ann agus níor fhág sé go dtí gur bunaíodh an Saorstát i 1922. Tá droichead thar an Fheabhail a nascann Leifear leis an Sraith Bán i gContae Thír Eoghain. Bád farantóireachta a úsáideadh go dtí gur tógadh an droichead sa bhliain 1730. Tógadh an droichead atá ann anois sa bhliain 1964. Le linn na dTrioblóidí, sa bhliain 1968, tugadh iarracht ar an droichead a phléascadh.
 Naisc sheachtracha
 Dun-na-nGall.com/lifford.html - Nasc chuig leathanach dhátheangach (An-chuid ceartúcháin de dhíth ar an leagan 'Gaeilge'!)
 Lifford A.C.
 Tagairtí
 Bailte i gContae Dhún na nGall
 Bailte contae i bPoblacht na hÉireann


text:
Supetar este un oraș în cantonul Split-Dalmația, Croația, având o populație de de locuitori (2011).
 Demografie
 Conform recensământului din 2011, orașul Supetar avea de locuitori. Din punct de vedere etnic, majoritatea locuitorilor (%) erau croați. Apartenența etnică nu este cunoscută în cazul a % din locuitori. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor (%) erau catolici, existând și minorități de persoane fără religie și atei (%), musulmani (%) și ortodocși (%). Pentru % din locuitori nu este cunoscută apartenența confesională.
 Note
 Orașe din cantonul Split-Dalmația


text:
Henriette Comte-Anavoisard est une athlète française.
 Biographie
 Henriette Comte-Anavoisard remporte la médaille de bronze en saut en longueur sans élan aux Jeux mondiaux féminins de 1922. Elle est sacrée championne de France de saut en longueur sans élan en 1923 et 1924.
 Elle évolue au sein du club des Sportives jusqu'en 1923 puis à l'Élite parisienne à partir de 1924.
 Notes et références
 Liens externes
 Sauteuse en longueur française
 Hurdleuse française
 Naissance en février 1892
 Naissance dans le 6e arrondissement de Paris
 Décès en mai 1971
 Décès dans la Loire-Atlantique
 Décès à 79 ans


text:
 7.3.2009
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 55/35
 16. detsembril 2008 esitatud hagi — iPublish Ganske Interactive Publishing versus Siseturu Ühtlustamise Amet (navigatsiooniseadme kujutis)
 (Kohtuasi T-555/08)
 (2009/C 55/63)
 Kohtumenetluse keel: saksa
 Pooled
 Hageja: iPublish Ganske Interactive Publishing GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindaja: advokaat V. Knies)
 Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
 Hageja( nõuded
 —
 tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 3. oktoobri 2008. aasta (asi R 709/2008-4) otsus;
 —
 mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.
 Väited ja peamised argumendid
 Asjaomane ühenduse kaubamärk: ruumiline kaubamärk, mis kujutab musta- ja sinisevärvilist navigatsiooniseadet, mis mh on tähistatud diagonaalsete siniste triipudega, kaupadele ja teenustele klassides 9, 39 ja 42 (taotlus nr 6 092 639).
 Kontrollija otsus: lükata taotlus tagasi.
 Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.
 Väited: määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna taotletaval kaubamärgi puudub nõutav eristusvõime.
 (1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).