type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 19.9.2012
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 252/9
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 838/2012 DELLA COMMISSIONE
 del 18 settembre 2012
 relativo all’autorizzazione del Lactobacillus brevis (DSMZ 21982) come additivo per mangimi destinati a tutte le specie animali
 (Testo rilevante ai fini del SEE)
 LA COMMISSIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 1831/2003 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 settembre 2003, sugli additivi destinati all’alimentazione animale (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 2,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il regolamento (CE) n. 1831/2003 dispone che gli additivi destinati all’alimentazione animale siano soggetti a un’autorizzazione e definisce le condizioni e le procedure per il rilascio di tale autorizzazione.
 (2)
 A norma dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 1831/2003 è stata presentata una domanda di autorizzazione del Lactobacillus brevis (DSMZ 21982). La domanda era corredata delle informazioni dettagliate e dei documenti prescritti dall’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1831/2003.
 (3)
 La domanda riguarda l’autorizzazione del Lactobacillus brevis (DSMZ 21982) come additivo per mangimi destinati a tutte le specie animali, da classificare nella categoria «additivi tecnologici».
 (4)
 Nel suo parere del 6 marzo 2012 (2), l’Autorità europea per la sicurezza alimentare (di seguito «l’Autorità») ha concluso che nelle condizioni di impiego proposte il Lactobacillus brevis (DSMZ 21982) non ha effetti dannosi sulla salute animale e umana o sull’ambiente e che l’impiego del preparato può migliorare la produzione di insilati attraverso una maggiore produzione di acido acetico, con conseguente stabilità aerobica prolungata degli insilati trattati. L’Autorità ritiene che non sia necessario prescrivere un monitoraggio specifico successivo all’immissione sul mercato. Essa ha esaminato anche la relazione sul metodo di analisi dell’additivo per mangimi negli alimenti per animali presentata dal laboratorio di riferimento istituito dal regolamento (CE) n. 1831/2003.
 (5)
 La valutazione del Lactobacillus brevis (DSMZ 21982) dimostra che sono soddisfatte le condizioni di autorizzazione stabilite nell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1831/2003. Di conseguenza, può essere autorizzato l’impiego di questo preparato secondo quanto specificato nell’allegato del presente regolamento.
 (6)
 Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del Comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 Il preparato di cui all’allegato, appartenente alla categoria «additivi tecnologici» e al gruppo funzionale «additivi per l’insilaggio», è autorizzato come additivo per mangimi alle condizioni stabilite in tale allegato.
 Articolo 2
 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 18 settembre 2012
 Per la Commissione
 Il presidente
 José Manuel BARROSO
 (1) GU L 268 del 18.10.2003, pag. 29.
 (2) The EFSA Journal 2012; 10(3):2617.
 ALLEGATO
 Numero di identificazione dell’additivo
 Nome del titolare dell’autorizzazione
 Additivo
 Composizione, formula chimica, descrizione, metodo di analisi
 Specie o categoria di animali
 Età massima
 Tenore minimo
 Tenore massimo
 Altre disposizioni
 Scadenza dell’autorizzazione
 CFU/kg di materiale fresco
 Categoria: additivi tecnologici. Gruppo funzionale: additivi per insilati
 1k20715
 —
 Lactobacillus brevis
 (DSMZ 21982)
 Composizione dell’additivo
 Preparato di Lactobacillus brevis (DSMZ 21982) contenente almeno 8 × 1010 CFU/g di additivo
 Caratterizzazione della sostanza attiva
 Lactobacillus brevis (DSMZ 21982)
 Metodo di analisi
 (1)
 Conteggio nell’additivo per mangimi: metodo di semina per spatolamento su piastra (spread plate) (EN 15787)
 Identificazione: elettroforesi su gel a campo pulsato (PFGE)
 Tutte le specie animali
 —
 —
 —
 1.
 Nelle istruzioni per l’impiego dell’additivo e della premiscela, indicare temperatura e periodo di conservazione.
 2.
 Dose minima di additivo in caso di impiego senza combinazione con altri microorganismi come additivo per insilati: 1 × 108 CFU/kg di materiale fresco.
 3.
 Per motivi di sicurezza: utilizzare dispositivi di protezione dell’apparato respiratorio e guanti durante la manipolazione.
 9.10.2022
 (1) Informazioni dettagliate sui metodi di analisi sono disponibili al seguente indirizzo del laboratorio di riferimento: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx


text:
 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
 Bryssel den 7.7.2004
 KOM(2004) 485 slutlig
 2004/0142 (ACC)
 2004/0143 (ACC)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och
 Indien i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för
 ris som anges i bindningslista CXL som bifogas GATT 1994
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och
 Pakistan i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden
 för ris som anges i bindningslista CXL som bifogas GATT 1994
 (framlagda av Komissionen)
 SV SV
 ---pagebreak--- MOTIVERING
 1. Rådet bemyndigade den 26 juni 2003 kommissionen att underrätta WTO om att
 Europeiska gemenskapen hade för avsikt att ändra medgivandena för produkter med
 HS-nummer 1006 20 (råris) och 1006 30 (slipat ris) i Europeiska gemenskapernas
 bindningslista CXL som bifogas GATT. I enlighet med detta underrättade
 Europeiska gemenskapen den 2 juli 2003 WTO om sin avsikt att ändra vissa
 medgivanden i EG:s bindningslista CXL.
 2. Kommissionen har fört förhandlingar i samråd med den kommitté som har inrättats
 genom artikel 133 i fördraget och i enlighet med de förhandlingsdirektiv som har
 utfärdats av rådet.
 3. Kommissionen har fört förhandlingar med Amerikas förenta stater, huvudleverantör
 av produkter med HS-nummer 1006 20 (råris) och en av de stora leverantörerna av
 produkter med HS-nummer 1006 30 (slipat ris), med Thailand, huvudleverantör av
 produkter med HS-nummer 1006 30 (slipat ris) och en av de stora leverantörerna av
 produkter med HS-nummer 1006 20 (råris), samt med Indien och Pakistan, båda
 stora leverantörer av produkter med HS-nummer 1006 20 (råris).
 4. Kommissionen lyckades trots alla ansträngningar inte förhandla fram godtagbara
 avtal med Förenta staterna och Thailand.
 5. Kommissionens förhandlingar med Indien och Pakistan har lett fram till avtal genom
 skriftväxling.
 Skriftväxlingen paraferades av kommissionen den [...] juli 2004.
 6. Genom detta förslag uppmanas rådet att godkänna avtalet genom skriftväxling
 mellan Europeiska gemenskapen och Indien. När rådet har antagit beslutet, kommer
 kommissionen att till WTO anmäla de nödvändiga ändringarna av EG:s
 bindningslista CXL.
 7. Eftersom det för de nödvändiga ändringarna av rådets förordning (EG) nr 1785/2003
 krävs ett yttrande från Europaparlamentet, måste kommissionen se till att det finns
 övergångsregler. I syfte att säkerställa att de båda avtalen tillämpas från och med den
 1 september 2004 får kommissionen därför genom de båda besluten möjlighet att
 göra undantag från rådets förordning (EG) nr 1785/2003 under en övergångsperiod,
 dvs. till dess att ändringarna har trätt i kraft, dock längst fram till och med den
 30 juni 2005.
 Kommissionen kommer så snart som möjligt att lägga fram ett förslag till den
 nödvändiga ändringen av rådsförordningen.
 SV 2 SV
 ---pagebreak--- 2004/0142 (ACC)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och
 Indien i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för
 ris som anges i bindningslista CXL som bifogas GATT 1994
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
 med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133
 jämförd med artikel 300.2 första stycket första meningen i detta,
 med beaktande av kommissionens förslag1, och
 av följande skäl:
 (1) Den 26 juni 2003 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar enligt
 artikel XXVIII i GATT 1994 för att ändra vissa medgivanden för ris. I enlighet med
 detta underrättade Europeiska gemenskapen den 2 juli 2003 WTO om sin avsikt att
 ändra vissa medgivanden i EG:s bindningslista CXL.
 (2) Kommissionen har fört förhandlingar i samråd med den kommitté som har inrättats
 genom artikel 133 i fördraget och i enlighet med de förhandlingsdirektiv som har
 utfärdats av rådet.
 (3) Kommissionen har fört förhandlingar med Amerikas förenta stater, huvudleverantör av
 produkter med HS-nummer 1006 20 (råris) och en av de stora leverantörerna av
 produkter med HS-nummer 1006 30 (slipat ris), med Thailand, huvudleverantör av
 produkter med HS-nummer 1006 30 (slipat ris) och en av de stora leverantörerna av
 produkter med HS-nummer 1006 20 (råris), samt med Indien och Pakistan, båda stora
 leverantörer av produkter med HS-nummer 1006 20 (råris).
 (4) Kommissionen har lyckats förhandla fram ett avtal med Indien. Avtalet genom
 skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Indien bör därför godkännas.
 (5) För att avtalet skall kunna tillämpas fullt ut från och med den 1 september 2004, och i
 avvaktan på ändringen av rådets förordning (EG) nr 1785/2003 av den 29
 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris2, bör
 kommissionen bemyndigas att anta tillfälliga undantag från den förordningen.
 EUT C
 2
 EUT L 270, 21.10.2003, s. 96.
 SV 3 SV
 ---pagebreak--- (6) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med
 rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas
 vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter3.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Indien i enlighet med
 artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris som anges i
 bindningslista CXL, som bifogas GATT 1994, godkänns härmed på gemenskapens vägnar.
 Texten till avtalet åtföljer detta beslut.
 Artikel 2
 I den utsträckning som krävs för att detta avtal skall kunna tillämpas fullt ut från och med den
 1 september 2004 får kommissionen göra undantag från rådets förordning (EG) nr 1785/2003
 enligt det förfarande som avses i artikel 3.2 i detta beslut, till dess att den förordningen
 ändras, dock längst till och med den 30 juni 2005.
 Artikel 3
 1. Kommissionen skall biträdas av Förvaltningskommittén för spannmål, som har
 inrättats genom artikel 25 i förordning (EG) nr 1784/2003.
 2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG
 tillämpas.
 Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.
 Artikel 4
 Rådets ordförande bemyndigas att utse den person som skall ha rätt att underteckna avtalet
 med bindande verkan för gemenskapen4.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 3
 EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
 4
 Dagen för avtalets ikraftträdande kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
 SV 4 SV
 ---pagebreak--- BILAGA
 AVTAL
 genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Indien i enlighet
 med artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris
 som anges i EG:s bindningslista CXL som bifogas GATT 1994
 Skrivelse nr 1
 Skrivelse från Europeiska gemenskapen
 Bryssel den ..........
 Efter förhandlingar mellan Europeiska gemenskapen (EG) och Indien i enlighet med artikel
 XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris som anges i EG:s bindningslista
 CXL som bifogas Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) godkänner EG de
 slutsatser som anges nedan.
 Slutlig importordning
 Tullsatsen för råris (KN-nummer 1006 20) fastställs till 65 euro/ton.
 EG:s särskilda bundna tull fastställs till noll när det gäller importordningen för råris (KN-
 nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) av sorterna Basmati 370, Basmati 386, Typ-3
 (Dehradun), Taraori Basmati (HBC-19), Basmati 217, Ranbir Basmati, Pusa Basmati och
 Super Basmati. För detta ändamål skall följande gälla:
 – Det skall upprättas ett gemenskapskontrollsystem som bygger på DNA-analys vid
 gränsen. Indien skall aktivt samarbeta med EG vid systemets upprättande, och EG
 skall tillhandahålla det tekniska stöd som krävs för detta.
 – Det förutsätts att Basmatiris av ovannämnda sorter produceras i vissa geografiska
 områden och att Indien kommer att skydda Basmatiris som geografisk beteckning.
 EG skulle välkomna en ansökan om skyddad geografisk beteckning för Basmatiris i
 enlighet med rådets förordning (EG) nr 2081/92. EG skall handlägga en eventuell
 sådan ansökan så snabbt som möjligt. EG skall i så fall tillhandahålla allt tekniskt
 stöd som krävs.
 Övergångsregler
 Från och med den 1 september 2004 och fram till dagen för idrifttagande av ovannämnda
 gemenskapskontrollsystem skall EG införa en övergångsordning för ovannämnda rårissorter
 (KN-nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) enligt följande:
 EG:s autonoma tullsats skall vara noll. Vid störningar på marknaden skall EG dock samråda
 med Indiens behöriga myndigheter för att komma fram till en lämplig lösning. Om man inte
 kan enas, förbehåller sig EG rätten att återgå till den bundna tullen på 65 euro/ton för råris
 (KN-nummer 1006 20).
 SV 5 SV
 ---pagebreak--- Allmänt
 För uppfyllande av detta avtal
 – skall EG införa särskilda tullpositioner för de Basmatirissorter som nämns i avtalen
 med Indien och Pakistan,
 – skall de behöriga indiska myndigheterna fortsätta att utfärda äkthetsintyg före
 utfärdandet av importlicenser, vilket innebär att det befintliga förvaltningssystemet
 för äkthetsintyg skall bibehållas.
 EG erkänner att Indien har primär förhandlingsrätt när det gäller de medgivanden som anges i
 denna skrivelse.
 Detta avtal skall godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfaranden.
 Bestämmelserna i detta beslut skall tillämpas från och med den 1 september 2004.
 Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering godtar innehållet i denna skrivelse.
 Högaktningsfullt
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 SV 6 SV
 ---pagebreak--- Skrivelse nr 2
 Skrivelse från Indien
 Bryssel den ..........
 Jag bekräftar mottagandet av Er skrivelse av dagens datum med följande lydelse:
 ”Efter förhandlingar mellan Europeiska gemenskapen (EG) och Indien i enlighet med artikel
 XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris som anges i EG:s bindningslista
 CXL som bifogas Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) godkänner EG de
 slutsatser som anges nedan.
 Slutlig importordning
 Tullsatsen för råris (KN-nummer 1006 20) fastställs till 65 euro/ton.
 EG:s särskilda bundna tull fastställs till noll när det gäller importordningen för råris (KN-
 nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) av sorterna Basmati 370, Basmati 386, Typ-3
 (Dehradun), Taraori Basmati (HBC-19), Basmati 217, Ranbir Basmati, Pusa Basmati och
 Super Basmati. För detta ändamål skall följande gälla:
 – Det skall upprättas ett gemenskapskontrollsystem som bygger på DNA-analys vid
 gränsen. Indien skall aktivt samarbeta med EG vid systemets upprättande, och EG
 skall tillhandahålla det tekniska stöd som krävs för detta.
 – Det förutsätts att Basmatiris av ovannämnda sorter produceras i vissa geografiska
 områden och att Indien kommer att skydda Basmatiris som geografisk beteckning.
 EG skulle välkomna en ansökan om skyddad geografisk beteckning för Basmatiris i
 enlighet med rådets förordning (EG) nr 2081/92. EG skall handlägga en eventuell
 sådan ansökan så snabbt som möjligt. EG skall i så fall tillhandahålla allt tekniskt
 stöd som krävs.
 Övergångsregler
 Från och med den 1 september 2004 och fram till dagen för idrifttagande av ovannämnda
 gemenskapskontrollsystem skall EG införa en övergångsordning för ovannämnda rårissorter
 (KN-nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) enligt följande:
 EG:s autonoma tullsats skall vara noll. Vid störningar på marknaden skall EG dock samråda
 med Indiens behöriga myndigheter för att komma fram till en lämplig lösning. Om man inte
 kan enas, förbehåller sig EG rätten att återgå till den bundna tullen på 65 euro/ton för råris
 (KN-nummer 1006 20).
 SV 7 SV
 ---pagebreak--- Allmänt
 För uppfyllande av detta avtal
 – skall EG införa särskilda tullpositioner för de Basmatirissorter som nämns i avtalen
 med Indien och Pakistan,
 – skall de behöriga indiska myndigheterna fortsätta att utfärda äkthetsintyg före
 utfärdandet av importlicenser, vilket innebär att det befintliga förvaltningssystemet
 för äkthetsintyg skall bibehållas.
 EG erkänner att Indien har primär förhandlingsrätt när det gäller de medgivanden som anges i
 denna skrivelse.
 Detta avtal skall godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfaranden.
 Bestämmelserna i detta beslut skall tillämpas från och med den 1 september 2004.
 Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering godtar innehållet i denna skrivelse.”
 Jag bekräftar härmed att Indien godtar innehållet i Er skrivelse.
 Högaktningsfullt
 På Indiens vägnar
 SV 8 SV
 ---pagebreak--- FINANCIAL STATEMENT
 1. BUDGET HEADING: APPROPRIATIONS:
 Article 100 EUR 839.1 Mio.
 2. TITLE:
 Proposal for a Council decision on the conclusion of an Agreement in the form of an exchange of letters
 between the European Community and India pursuant to Article XXVIII of the GATT 1994 relating to
 the modification of concessions with respect to rice provided for in Schedule CXL annexed to the
 GATT.
 3. LEGAL BASIS:
 Article 133 of the Treaty
 4. AIMS:
 To modify concessions with respect to rice provided for in Schedule CXL annexed to the GATT.
 5. FINANCIAL IMPLICATIONS 12 MONTH CURRENT FOLLOWING
 PERIOD FINANCIAL FINANCIAL
 YEAR 2004 YEAR 2005
 (EUR million) (EUR million) (EUR million)
 5.0 EXPENDITURE
 – CHARGED TO THE EC BUDGET
 (REFUNDS/INTERVENTIONS)
 – NATIONAL AUTHORITIES
 – OTHER
 5.1 REVENUE (1) (1)
 – OWN RESOURCES OF THE EC
 (LEVIES/CUSTOMS DUTIES)
 – NATIONAL
 2006 2007 2008 2009
 5.0.1 ESTIMATED EXPENDITURE
 5.1.1 ESTIMATED REVENUE (1) (1) (1) (1)
 5.2 METHOD OF CALCULATION:
 6.0 CAN THE PROJECT BE FINANCED FROM APPROPRIATIONS ENTERED IN THE
 RELEVANT CHAPTER OF THE CURRENT BUDGET? YES / NO
 6.1 CAN THE PROJECT BE FINANCED BY TRANSFER BETWEEN CHAPTERS OF
 THE CURRENT BUDGET? YES / NO
 6.2 WILL A SUPPLEMENTARY BUDGET BE NECESSARY? YES / NO
 6.3 WILL APPROPRIATIONS NEED TO BE ENTERED IN FUTURE BUDGETS? YES / NO
 OBSERVATIONS:
 (1) The measure should not lead to a change in own resources.
 SV 9 SV
 ---pagebreak--- 2004/0143 (ACC)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och
 Pakistan i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden
 för ris som anges i bindningslista CXL som bifogas GATT 1994
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
 med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133
 jämförd med artikel 300.2 första stycket första meningen i detta,
 med beaktande av kommissionens förslag5, och
 av följande skäl:
 (1) Den 26 juni 2003 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar enligt
 artikel XXVIII i GATT 1994 för att ändra vissa medgivanden för ris. I enlighet med
 detta underrättade Europeiska gemenskapen den 2 juli 2003 WTO om sin avsikt att
 ändra vissa medgivanden i EG:s bindningslista CXL.
 (2) Kommissionen har fört förhandlingar i samråd med den kommitté som har inrättats
 genom artikel 133 i fördraget och i enlighet med de förhandlingsdirektiv som har
 utfärdats av rådet.
 (3) Kommissionen har fört förhandlingar med Amerikas förenta stater, huvudleverantör av
 produkter med HS-nummer 1006 20 (råris) och en av de stora leverantörerna av
 produkter med HS-nummer 1006 30 (slipat ris), med Thailand, huvudleverantör av
 produkter med HS-nummer 1006 30 (slipat ris) och en av de stora leverantörerna av
 produkter med HS-nummer 1006 20 (råris), samt med Indien och Pakistan, båda stora
 leverantörer av produkter med HS-nummer 1006 20 (råris).
 (4) Kommissionen har lyckats förhandla fram ett avtal med Pakistan. Avtalet genom
 skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Pakistan bör därför godkännas.
 (5) För att avtalet skall kunna tillämpas fullt ut från och med den 1 september 2004, och i
 avvaktan på ändringen av rådets förordning (EG) nr 1785/2003 av den 29 september
 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris6, bör kommissionen
 bemyndigas att anta tillfälliga undantag från den förordningen.
 5
 EUT C
 6
 EUT L 270, 21.10.2003, s. 96.
 SV 10 SV
 ---pagebreak--- (6) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med
 rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas
 vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter7.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Pakistan i enlighet med
 artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris som anges i
 bindningslista CXL, som bifogas GATT 1994, godkänns härmed på gemenskapens vägnar.
 Texten till avtalet åtföljer detta beslut.
 Artikel 2
 I den utsträckning som krävs för att detta avtal skall kunna tillämpas fullt ut från och med den
 1 september 2004 får kommissionen göra undantag från rådets förordning (EG) nr 1785/2003
 enligt det förfarande som avses i artikel 3.2 i detta beslut, till dess att den förordningen
 ändras, dock längst till och med den 30 juni 2005.
 Artikel 3
 1. Kommissionen skall biträdas av Förvaltningskommittén för spannmål, som har
 inrättats genom artikel 25 i förordning (EG) nr 1784/2003.
 2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG
 tillämpas.
 Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.
 Artikel 4
 Rådets ordförande bemyndigas att utse den person som skall ha rätt att underteckna avtalet
 med bindande verkan för gemenskapen8.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 7
 EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
 8
 Dagen för avtalets ikraftträdande kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
 SV 11 SV
 ---pagebreak--- BILAGA
 AVTAL
 genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Pakistan i enlighet
 med artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris
 som anges i EG:s bindningslista CXL som bifogas GATT 1994
 Skrivelse nr 1
 Skrivelse från Europeiska gemenskapen
 Bryssel den ..........
 Efter förhandlingar mellan Europeiska gemenskapen (EG) och Pakistan i enlighet med artikel
 XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris som anges i EG:s bindningslista
 CXL som bifogas Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) godkänner EG de
 slutsatser som anges nedan.
 Slutlig importordning
 Tullsatsen för råris (KN-nummer 1006 20) fastställs till 65 euro/ton.
 EG:s särskilda bundna tull fastställs till noll när det gäller importordningen för råris (KN-
 nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) av sorterna Kernel (Basmati), Basmati 370, Pusa
 Basmati och Super Basmati. För detta ändamål skall följande gälla:
 – Det skall upprättas ett gemenskapskontrollsystem som bygger på DNA-analys vid
 gränsen. Pakistan skall aktivt samarbeta med EG vid systemets upprättande, och EG
 skall tillhandahålla det tekniska stöd som krävs för detta.
 – Det förutsätts att Basmatiris av ovannämnda sorter produceras i vissa geografiska
 områden och att Pakistan kommer att skydda Basmatiris som geografisk beteckning.
 EG skulle välkomna en ansökan om skyddad geografisk beteckning för Basmatiris i
 enlighet med rådets förordning (EG) nr 2081/92. EG skall handlägga en eventuell
 sådan ansökan så snabbt som möjligt. EG skall i så fall tillhandahålla allt tekniskt
 stöd som krävs.
 Övergångsregler
 Från och med den 1 september 2004 och fram till dagen för idrifttagande av ovannämnda
 gemenskapskontrollsystem skall EG införa en övergångsordning för ovannämnda rårissorter
 (KN-nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) enligt följande:
 EG:s autonoma tullsats skall vara noll. Vid störningar på marknaden skall EG dock samråda
 med Pakistans behöriga myndigheter för att komma fram till en lämplig lösning. Om man inte
 kan enas, förbehåller sig EG rätten att återgå till den bundna tullen på 65 euro/ton för råris
 (KN-nummer 1006 20).
 SV 12 SV
 ---pagebreak--- Allmänt
 För uppfyllande av detta avtal
 – skall EG införa särskilda tullpositioner för de Basmatirissorter som nämns i avtalen
 med Indien och Pakistan,
 – skall de behöriga pakistanska myndigheterna fortsätta att utfärda äkthetsintyg före
 utfärdandet av importlicenser, vilket innebär att det befintliga förvaltningssystemet
 för äkthetsintyg skall bibehållas.
 EG erkänner att Pakistan har primär förhandlingsrätt när det gäller de medgivanden som
 anges i denna skrivelse.
 Detta avtal skall godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfaranden.
 Bestämmelserna i detta beslut skall tillämpas från och med den 1 september 2004.
 Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering godtar innehållet i denna skrivelse.
 Högaktningsfullt
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 SV 13 SV
 ---pagebreak--- Skrivelse nr 2
 Skrivelse från Pakistan
 Bryssel den ..........
 Jag bekräftar mottagandet av Er skrivelse av dagens datum med följande lydelse:
 ”Efter förhandlingar mellan Europeiska gemenskapen (EG) och Pakistan i enlighet med
 artikel XXVIII i GATT 1994 om ändring av de medgivanden för ris som anges i EG:s
 bindningslista CXL som bifogas Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994)
 godkänner EG de slutsatser som anges nedan.
 Slutlig importordning
 Tullsatsen för råris (KN-nummer 1006 20) fastställs till 65 euro/ton.
 EG:s särskilda bundna tull fastställs till noll när det gäller importordningen för råris (KN-
 nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) av sorterna Kernel (Basmati), Basmati 370, Pusa
 Basmati och Super Basmati. För detta ändamål skall följande gälla:
 – Det skall upprättas ett gemenskapskontrollsystem som bygger på DNA-analys vid
 gränsen. Pakistan skall aktivt samarbeta med EG vid systemets upprättande, och EG
 skall tillhandahålla det tekniska stöd som krävs för detta.
 – Det förutsätts att Basmatiris av ovannämnda sorter produceras i vissa geografiska
 områden och att Pakistan kommer att skydda Basmatiris som geografisk beteckning.
 EG skulle välkomna en ansökan om skyddad geografisk beteckning för Basmatiris i
 enlighet med rådets förordning (EG) nr 2081/92. EG skall handlägga en eventuell
 sådan ansökan så snabbt som möjligt. EG skall i så fall tillhandahålla allt tekniskt
 stöd som krävs.
 Övergångsregler
 Från och med den 1 september 2004 och fram till dagen för idrifttagande av ovannämnda
 gemenskapskontrollsystem skall EG införa en övergångsordning för ovannämnda rårissorter
 (KN-nummer 1006 20 17 och 1006 20 98) enligt följande:
 EG:s autonoma tullsats skall vara noll. Vid störningar på marknaden skall EG dock samråda
 med Pakistans behöriga myndigheter för att komma fram till en lämplig lösning. Om man inte
 kan enas, förbehåller sig EG rätten att återgå till den bundna tullen på 65 euro/ton för råris
 (KN-nummer 1006 20).
 Allmänt
 För uppfyllande av detta avtal
 – skall EG införa särskilda tullpositioner för de Basmatirissorter som nämns i avtalen
 med Indien och Pakistan,
 – skall de behöriga pakistanska myndigheterna fortsätta att utfärda äkthetsintyg före
 utfärdandet av importlicenser, vilket innebär att det befintliga förvaltningssystemet
 för äkthetsintyg skall bibehållas.
 SV 14 SV
 ---pagebreak--- EG erkänner att Pakistan har primär förhandlingsrätt när det gäller de medgivanden som
 anges i denna skrivelse.
 Detta avtal skall godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egna förfaranden.
 Bestämmelserna i detta beslut skall tillämpas från och med den 1 september 2004.
 Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta att Er regering godtar innehållet i denna skrivelse.”
 Jag bekräftar härmed att Pakistan godtar innehållet i Er skrivelse.
 Högaktningsfullt
 På Pakistans vägnar
 SV 15 SV
 ---pagebreak--- FINANCIAL STATEMENT
 1. BUDGET HEADING: APPROPRIATIONS:
 Article 100 EUR 839.1 Mio.
 2. TITLE:
 Proposal for a Council decision on the conclusion of an Agreement in the form of an exchange of letters
 between the European Community and Pakistan pursuant to Article XXVIII of the GATT 1994 relating
 to the modification of concessions with respect to rice provided for in Schedule CXL annexed to the
 GATT.
 3. LEGAL BASIS:
 Article 133 of the Treaty
 4. AIMS:
 To modify concessions with respect to rice provided for in Schedule CXL annexed to the GATT.
 5. FINANCIAL IMPLICATIONS 12 MONTH CURRENT FOLLOWING
 PERIOD FINANCIAL FINANCIAL
 YEAR 2004 YEAR 2005
 (EUR million) (EUR million) (EUR million)
 5.0 EXPENDITURE
 – CHARGED TO THE EC BUDGET
 (REFUNDS/INTERVENTIONS)
 – NATIONAL AUTHORITIES
 – OTHER
 5.1 REVENUE (1) (1)
 – OWN RESOURCES OF THE EC
 (LEVIES/CUSTOMS DUTIES)
 – NATIONAL
 2006 2007 2008 2009
 5.0.1 ESTIMATED EXPENDITURE
 5.1.1 ESTIMATED REVENUE (1) (1) (1) (1)
 5.2 METHOD OF CALCULATION:
 6.0 CAN THE PROJECT BE FINANCED FROM APPROPRIATIONS ENTERED IN THE
 RELEVANT CHAPTER OF THE CURRENT BUDGET? YES / NO
 6.1 CAN THE PROJECT BE FINANCED BY TRANSFER BETWEEN CHAPTERS OF
 THE CURRENT BUDGET? YES / NO
 6.2 WILL A SUPPLEMENTARY BUDGET BE NECESSARY? YES / NO
 6.3 WILL APPROPRIATIONS NEED TO BE ENTERED IN FUTURE BUDGETS? YES / NO
 OBSERVATIONS:
 (1) The measure should not lead to a change in own resources.
 SV 16 SV


type: wikipedia

text:
Šumeras – istorinis regionas pietinėje Mesopotamijoje (dabartinis pietų Irakas). Šiame regione III tūkst. pr. m. e. klestėjo Šumerų civilizacija, kurios egzistencija apima laikotarpį nuo šumerų apsigyvenimo (IV tūkst. pr. m. e. vidurys) iki amoritų nukariavimo ir Babilonijos valstybės susidarymo (III tūkst. pr. m. e. pabaiga). Tai viena iš penkių autochtoninių pasaulio ir seniausia Mesopotamijos civilizacija.
 Pagrindiniai Šumero gyventojai ir civilizacijos kūrėjai buvo šumerai, neidentifikuotos kilmės tauta. Šumerų kalba yra izoliacinė, nesusijusi su semitų kalbomis.
 Pavadinimas
 Dabartiniams mokslininkams šumerų pavadinimas žinomas iš vėlesnio akadų kalbos pavadinimo šumerû. Šio pavadinimo variantai yra Shinar (hebrajų kalba), Sngr (egiptiečių kalba), ir Šanhar(a) (hetitų kalba). Patys šumerai regioną rašė žodžiu ki-en-ĝir, kurio apytikrė reikšmė buvo „civilizuotų valdovų žemė“. Save jie vadino žodžiu ùĝ saĝ gíg-ga (apytikrė reikšmė „juodagalvių tauta“).
 Po Šumerų civilizacijos žlugimo, nuo II tūkst. pr. m. e. regionas buvo vadinamas tiesiog Kengi („žemė“) arba Kengi Sumer („šumerų žemė“). Mokslinėje literatūroje vadinamas pietine Babilonija.
 Geografija
 Šumero regionas užėmė dalį Pietinės Mesopotamijos ir apėmė dviejų pagrindinių Mesopotamijos upių (Tigro ir Eufrato) žemupius. Pietuose regionas turėjo priėjimą prie Persijos įlankos, kuri tuo metu buvo gerokai didesnė: dabartinė Basros gubernija (antikinė Chaldėja) yra naujai atsiradusi žemė, kurios nebuvo šumerų laikais. Taigi, Ūras, Eridu ir Lagašas buvo uostai. Tuo metu abi upės dar nebuvo susiliejusios į vieną, t. y. į Šat al Arabą.
 Rytuose Šumeras siekėsi su kita to meto civilizacija – Elamu, o vakaruose regioną uždarė nederlinga Sirijos dykuma, kuri skyrė nuo Egipto ir Sirijos. Šiaurinė Šumero riba nėra aiškiai apibrėžta, tačiau ties Siparo miestu, kur Tigras ir Eufratas priartėja vienas prie kito, prasidėjo mažiau derlingos žemės, ten stovėjo pagrindinis semitų miestas Akadas. Šumerų šis šiaurinis regionas dar buvo vadinamas Urru.
 Dauguma šumerų gyvenviečių koncentravosi tarp abiejų upių, kur buvo geriausios sąlygos žemdirbystei ir irigacijai. Vos keletas gyvenviečių buvo šiauriau Tigro (Larakas, Akšakas, Ešnuna) ir piečiau Eufrato (Eridu ir Ūras).
 Istorija
 Priešistorė (5300 – 4100 m. pr. m. e.)
 VI tūkst. pr. m. e. atsikėlėliai iš Šiaurės Mesopotamijos (Samaros kultūros) į Pietinę Mesopotamiją atnešė neolitinės žemdirbystės tradicijas, vadinamas Ubaido kultūra. Viena pirmųjų gyvenviečių buvo Eridu, tačiau pirmųjų miestų kūrimasis plito tolyn, po visą Šumerą. Civilizacijos kūrimąsi paskatino gamtos sąlygos. Tuomet Mesopotamija buvo nederlinga, o perėjimas prie nederlingos žemės drėkinimo ir buvo civilizacijos atsiradimo priežastis. Ubaidai sukūrė kanalų tinklą Tigro ir Eufrato žemupyje, sausindami ten buvusias pelkes.
 Uruko laikotarpis (4300–2900 pr. m. e.)
 Manoma, kad susimaišius seniesiems Pietų Mesopotamijos gyventojams ubaidams ir iš Arabijos dykumos atsikėlusiems semitams apie IV tūkst. pr. m. e. Pietų Mesopotamijoje susidarė šumerai. Perėjimas iš Ubaido kultūros į Uruko laikotarpį yra natūralus, jame nepastebimos jokios invazijos žymės. Tačiau jį žymi pirmiausia išvystytos technologijos: nuo namudinės tapytos keramikos pereinama prie masinės nespalvotos keramikos gamybos, naudojant greitesnį žiedimo ratą.
 Šiuo laikotarpiu pagrindinis regiono miestas buvo Urukas, kuriame gyveno apie 10 000 gyventojų. Tačiau tuo pat metu kūrėsi ir kiti miestai-valstybės. Greičiausiai juose valdžią paėmė sudievinti valdovai-žyniai (ensiai), o gyvenimas sukosi aplink pagrindinę miesto šventyklą, kur garbintas miesto pagrindinis dievas. Apie 3400 m. pr. m. e. atsirado šumerų raštas, ir taip civilizacija pasiekė istorijos fazę. Šis vėlyvasis laikotarpis vadinamas Džemdet Nasro laikotarpiu. IV tūkstantmečio pabaigoje pradėta naudoti bronza. Didesniuose miestuose atsirado amatininkų, vystėsi prekyba.
 Svarbiausi Šumero miestai nuo Uruko laikotarpio buvo šie: Adabas, Eridu, Kišas, Lagašas, Nipūras, Uras ir kiti. Šaltiniai teigė, jog pirmieji penki miestai, turėję savo karalius šiuo laikotarpiu, buvo Eridu, Bad-tibira, Larsa, Siparas ir Šurupakas.
 Laikotarpį užbaigė archeologiškai patvirtintas tvanas – didelis potvynis, užliejęs kai kurias Pietų Mesopotamijos gyvenvietes. Šis reiškinys, įvykęs apie 2900 m. pr. m. e., buvo susijęs su klimato pokyčiais visame tuometiniame pasaulyje ir išliko vėlesniuose pasakojimuose bei literatūroje.
 Dinastinis laikotarpis (2900–2334 pr. m. e.)
 Po tvano Šumerų civilizacija pasiekė didžiausią klestėjimą, klasikinį laikotarpį. Šumerų civilizacija buvo miestų civilizacija. Ją kūrė keliolika miestų-valstybių, glaudžiai susijusių prekybiniais, ideologiniais, politiniais ryšiais. Nipūras buvo seniausias religinis ir kultūrinis centras. Jame stovėjo dievo Enlilio šventykla. Nuo klajoklių šumerai gyvenvietes tvėrė nedegtų plytų sienomis.
 Apie politinę dinastinio laikotarpio istoriją pasakoja Šumero karalių sąrašas, kuris pateikia žinias apie daugelio svarbiausių miestų valdovų dinastijas. Pirmasis istoriškai patvirtintas jo valdovas buvo Enmebaragesis, kuris gyveno apie 2600 m. pr. m. e. ir buvo Kišo ensis. Sąraše pažymima, kad valdžia nuolat buvo perduodama iš vieno miesto į kitą, taip tarsi suponuojant idėją, jog Šumere visą laiką viešpatavo vienas ar kitas miestas, kaip pagrindinis hegemonas, ir kad dėl tos hegemonijos buvo nuolat kovojama. Šiuo metu manoma, kad sąrašas pateikia paraleliai valdžiusių dinastijų sąrašus, o dėl hegemonijos egzistavimo bei jos perdavimo yra abejojama.
 Vėlyvuoju dinastiniu laikotarpiu bandymai suvienyti Šumerą iš tiesų buvo. Vienas jų – Umos miesto ensio Lugalzagesio trumpai sukurta „Umos imperija“, konsolidavusi daugumą šumerų miestų apie XXIV a. pr. m. e.
 Akado imperija (2334–2218 pr. m. e.)
 Galutinai Šumerą suvienijo išorinė jėga, ir tai buvo akadai, gyvenę į šiaurę nuo Šumero ir turėję centralizuotą valstybę su sostine Akade. XXIV a. pr. m. e. jų valdovas Sargonas nuvertė Lugalzagesį ir nukariavo Šumerą, sukurdamas Akado imperiją. Žinomi semitai akadų valdovai, kurie greitai perėmė Šumero kultūrinius pasiekimus, tačiau gana sparčiai semitizavo vietos gyventojus.
 Manoma, kad vėlyvuoju akadų valdymo laikotarpiu Šumero periferijose įsigalėjo naujos dinastijos. Pietiniame Šumere į valdžią atėjo Urukas (IV Uruko dinastija), kitur – Lagašas (II Lagašo dinastija).
 Gutijų laikotarpis (2218–2047 m. pr. m. e.)
 XXIII–XXI a. pr. m. e. dalyje Šumero įsigalėjo svetimšalė dinastija, kilusi iš rytinių kalnų. Tai buvo gutijai.
 III Ūro dinastija (2047–1940 pr. m. e.)
 XXI a. pr. m. e. gutijus išvijo ir Šumerą suvienijo Uruko valdytojas Utuhengalas (V Uruko dinastija), kuris trumpam padarė Uruką Šumero sostine. Tačiau labai greitai valdžią iš jo paveržė Ūro valdytojas Urnamu. Jis įkūrė taip vadinamąją III Ūro dinastiją, kuri valdė visą Šumerą iki civilizacijos pabaigos. Ūro viešpatavimo laikais Šumeras patyrė kultūrinį renesansą: atgaivinta šumerų kalba, senieji papročiai, institucijos. Nepaisant to, atrodo, ir tuometinė diduomenė, ir paprasti gyventojai toliau buvo veikiami semitizacijos, o šumerų kalba nyko iš kasdieninio gyvenimo.
 Ūro dinastijos valdovai susidūrė su išorine grėsme: į Šumerą migravo klajokliai semitai iš vakarinių dykumų – amoritai. Nors valdovai bandė statyti gynybines sienas, amoritai ir toliau siaubė vakarines ir šiaurines periferijas. Kelete nereikšmingų šumerų gyvenviečių (Ešnūnoje, Isine, Babilone) jie įkūrė savo dinastijas ir iš čia plėtė teritorijas. Galiausiai Šumerą pasidalino keturios amoritų karalystės, ir Ūro dinastija buvo nuversta. Tai žymėjo Šumero civilizacijos pabaigą.
 Ekonomika
 Šumero regionas nepasižymėjo gausiais gamtiniais ištekliais. Šalyje nebuvo praktiškai jokių mineralų (metalų, brangakmenių), akmens, medienos. Todėl vietinės žaliavos, ant kurių pastatyta visa šumerų civilizacijos ekonomika, buvo molis, nendrės ir irigaciniai įrengimai, leidę užauginti žemės ūkio produktus.
 Vietinių medžiagų trūkumas buvo svarbus faktorius, skatinęs šumerus domėtis aplinkinėmis šalimis ir užmegzti su jomis prekybą. Svarbus prekybinis partneris buvo rytinis kaimynas Elamas, kuris veikė kaip tarpininkas tarp Šumero ir Irano kalnyno tautų, iš kur buvo gabenami įvairūs mineralai. Elamo prekybiniai keliai siekė Badakšaną dab. Afganistane, iš kur atkeliaudavo prabangos preke laikomas lazuritas. Šumero vakarinis kaimynas buvo Sirija, su kuria šumerai santykius palaikė per tarpininką Marį. Ji buvo svarbi dėl gausios medienos žaliavos.
 Šumerai neturėjo gerai išvystyto kelių tinklo, o tiek vidaus, tiek užsienio prekyba buvo palaikoma vandens keliais – upėmis ir kanalais. Šumerai naudojo nendrinius laivus. Ne mažiau svarbi buvo ir jūrinė prekyba, vykusi per Eridu, Ūro, Lagašo uostus. Per Persijos įlanką vyko senovinė prekyba su Dilmunu (dab. Bahreinas), Maganu (dab. Omanas) ir Meluha (spėjama, tuometinė Indo civilizacija). Iš čia atkeliaudavo diorito dirbiniai, metalai, karoliukai ir kitos prabangos prekės.
 Kultūra ir pasiekimai
 Šumerų religija
 Ankstyvųjų Šumerų miestų-valstybių valdymo forma buvo teokratinė, o politinė ir religinė valdžia nebuvo išsiskyrusios.
 politeistinė (panteone – 3000 dievų)
 statė daugiaaukščio daugiapakopio bokšto pavidalo šventyklas – zikuratus
 nevertino pomirtinio gyvenimo
 miestų globėjų kultas
 atskirtos politinė ir religinė valdžios
 žyniai užsiėmė būrimu, matematika, astrologija, muzika
 žynės religinių apeigų metu grodavo lyromis, arfomis, cimbolais, būgnais, fleitomis
 dievų ypatumai:
pirminiai (sudievinti gamtos reiškiniai)
antriniai (Anas – vyr. pradas, dangaus dievas; Ki – mot. pradas, žemės deivė)
 požiūris: dievai atsiriboję nuo žmonių gyvenimo
 kiti dievai:
 Enlilis – svarbiausias šumerų dievas: kūrėjas, visagalė būtybė, niekšų, skriaudėjų siaubas
 Dumuzis – jam skirta šventė apraudojant mirusįjį.
 Enkis – valdo vandens plotus, globoja, žvejus.
 Inana – dangaus, meilės, maisto išteklių, pergalių, teisingumo deivė, gero derliaus simbolis.
 Utus – saulės dievas.
 Mardukas – karo dievas.
 Sinas – mėnulio dievas.
 Literatūra
 Garsusis šumerų „Epas apie Gilgamešą“ – seniausia pasaulyje epinė poema. Tai pasakojimas apie Gilgamešą – savotišką šumerų didvyrį – ir jo žygdarbius. Dar vienas įdomus veikėjas – Enkidas, dievų pasiųstas pusiau žmogus, pusiau žvėris. Kai kuriuose šio epo epizoduose Gilgamešas pasakoja istoriją apie savo protėvį Utnapištį, kuris taip, kaip Nojus iš ST gelbėjasi nuo Pasaulinio tvano. Taigi, šis epas apie Gilgamešą tikriausiai yra visų legendų apie pasaulinius tvanus prototipas. Be viso to, epe apie Gilgamešą yra užuominų apie šumerų miestus ir juos supančius mūrus.
 Teisė
 Pradžią šumerų rašytinei teisei davė valdovų įrašai. Valdovų įrašuose minimi teisingumo atkūrimo įsakai, kuriais siekta žmonėms neleisti nusigyventi, prarasti žemės. Iš tokių įsakų žymiausias yra Lagašo valdovo Urukaginos tekstas, kuris pavadintas „Reformų“ vardu. Reformas šis karalius vykdė 2318 m. pr. m. e. – 2312 m. pr. m. e. ir siekė socialiai sulyginti visuomenę, taip pat uždrausti žyniams tarpusavyje dalytis dievo turtą; įsakyta penkis kartus sumažinti laidojimo išlaidas ir t. t. Įstatymai iš pat pradžių buvo savotiška literatūros rūšis, nes jie buvo pasakojimų apie valdovų veiklą dalis. Vėliau įstatymai buvo pradėti atskirti nuo pasakojimų, ir taip atsirado įstatymų kodeksai. Seniausias pasaulyje teisynas – Urnamo kodeksas (2065 m. pr. m. e.). Negaliojo taliono principas.
 Šumerų laimėjimai
 Pirmieji miestai-valstybės (Ūras, Eridus, Kišas, Lagašas, Urukas, Nipūras ir kiti)
 raštas (3500 m. pr. m. e. – dantiraštis)
 rašytinė teisė, įstatymų kodeksai
 grožinė literatūra (epas apie Gilgamešą)
 irigacinė sistema (kanalai, šliuzai)
 pirmosios mokyklos (lentelių namai)
 pirmoji žinoma religinė architektūra – zikuratai
 šešiasdešimtainė skaičiavimo sistema, mokėjo kelti laipsniu
 ratas
 archyvai, bibliotekos
 pirmasis metalo lydinys
 gyvenamiesiems pastatams pradėjo naudoti degto molio plytas
 mėnulio kalendorius
 stiklas
 burlaivis
 audinių dažymas ir balinimas
 metalo apdirbimas (kniedijimas, raižymas, litavimas)
 pirmieji pirkliai (keitė indus, metalo dirbinius į medieną)
 Šumerai vadinami biurokratų tauta, nes atkastuose miestų archyvuose rasta dešimtys tūkstančių lentelių, iš kurių matyti, kokią didelę reikšmę šumerai teikė valdininkų veiklai.
 Tyrimai
 Rašytiniai šumerų civilizacijos pažinimo šaltiniai:
 Biblija (ST mini Uro miestą, Nimrodą);
 pačių šumerų palikimas („Epas apie Gilgamešą“, seniausios istorijoje pasakėčios, mitai, įstatymų rinkiniai).


text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0731
 Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2320/97 genom vilken det bl.a. införs slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ryska federationen /* KOM/99/0731 slutlig */
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 2320/97 genom vilken det bl.a. införs slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ryska federationen(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGI november 1997 infördes slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ungern, Polen, Ryssland, Tjeckien, Rumänien och Slovakien. Åtaganden från de flesta exporterande tillverkare i de berörda länderna godtogs, med undantag för det åtagande som gjordes av ryska exporterande tillverkare.Enligt samma förordning skulle antidumpningsåtgärderna beträffande Ryssland kunna ändras, om omständigheterna förändrades på så sätt att villkoren för att godta ett åtagande uppfylldes.Senare kontaktade de ryska myndigheterna kommissionen och uppgav att de skulle ge tillräckliga garantier för en tillfredsställande övervakning av ett åtagande, och de ryska exporterande tillverkare som hade gjort ett åtagande i samband med den ursprungliga undersökningen ansökte om kommissionens godtagande av detta.Mot denna bakgrund inledde kommissionen den 20 mars 1999 en interimsöversyn som begränsades till en undersökning av huruvida ett åtagande från de berörda ryska exporterande tillverkarna kunde godtas.Undersökningen har visat att åtagandet, som gjorts gemensamt av de ryska myndigheterna och de berörda ryska exporterande tillverkarna, har utformats med utgångspunkt i de åtaganden som gjordes i samband med den ursprungliga undersökningen 1997 och godtogs av kommissionen. Det åtagande som gjorts garanteras och övervakas av det ryska handelsministeriet.Erbjudandet består av ett prisåtagande upp till en årlig tröskelvolym, med en antidumpningsvärdetull på 26,8 % som tas ut på import utöver denna volym.Kommissionen har kontrollerat att detta system är genomförbart och kan övervakas effektivt och har därför godtagit åtagandet.Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att rådet ändrar förordning (EG) nr 2320/97, så att följande företag undantas från antidumpningstullen inom ramen för det åtagande som gjorts:>Plats för tabell>Förslag tillRÅDETS FÖRORDNINGom ändring av förordning (EG) nr 2320/97 genom vilken det bl.a. införs slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ryska federationenEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [1], särskilt artikel 8.1 i denna,[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30.4.1998, s. 18).med beaktande av det förslag som lämnats av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, ochav följande skäl:A. TIDIGARE FÖRFARANDE(1) Genom rådets förordning (EG) nr 2320/97 [2] (nedan kallad "förordningen om slutgiltig tull") infördes slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ungern, Polen, Ryssland, Tjeckien, Rumänien och Slovakien. De flesta exporterande tillverkare i dessa länder gjorde åtaganden. Dessa åtaganden godtogs genom kommissionens beslut (97/790/EG) [3]. Export från dessa exporterande tillverkare är följaktligen delvis befriad från antidumpningstullarna.[2] EGT L 322, 25.11.1997, s. 1.[3] EGT L 322, 25.11.1997, s. 63.(2) Vad Ryssland beträffar godtog inte kommissionen det erbjudande som gjorts, eftersom det inte innehöll de garantier från de ryska myndigheternas sida som krävdes för att en tillfredsställande övervakning skulle vara möjlig, och en antidumpningsvärdetull på 26,8 % infördes.(3) Enligt skäl 87 i förordningen om slutgiltig tull skulle dock antidumpningsåtgärderna beträffande Ryssland kunna ändras, om omständigheterna förändrades på så sätt att villkoren för att godta ett åtagande uppfylldes.B. INTERIMSÖVERSYN(4) De ryska myndigheterna har därefter uppgivit att de skulle lämna nya garantier, och kommissionen inledde därför en interimsöversyn [4] enligt artikel 11.3 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen") som begränsades till en undersökning av huruvida ett åtagande från de berörda ryska exporterande tillverkarna kunde godtas.[4] EGT C 77, 20.3.1999, s. 6.(5) Den undersökning som genomförts har visat att det åtagande som gjorts gemensamt av de ryska myndigheterna och de berörda ryska exporterande tillverkarna har utformats med utgångspunkt i de åtaganden som gjordes i samband med den ursprungliga undersökningen och godtogs av kommissionen. Dessutom har de ryska myndigheterna lämnat garantier beträffande övervakning och kontroll av åtagandet.(6) Skadan kommer att undanröjas på två sätt: dels genom ett prisåtagande upp till en årlig tröskelvolym som är befriad från antidumpningstull, dels genom en antidumpningsvärdetull som tas ut på all import över denna tröskel.(7) Det ryska handelsministeriet har åtagit sig att kontrollera och bestyrka tillverkningsintyg för varje fakturerad leverans som exporteras till gemenskapen upp till den överenskomna kvantitet som befriats från antidumpningstull. För att det skall kunna säkras att den importkvantitet som befriats från antidumpningstullen inte överstiger den kvantitet som åtagandet gäller kommer tullbefrielsen att vara beroende av att ett giltigt tillverkningsintyg uppvisas för tullmyndigheterna i gemenskapen, vilket innehåller tydliga uppgifter om tillverkaren, den berörda produkten, den kund för vilken varorna är avsedda samt de ytterligare uppgifter som anges i bilagan till denna förordning. I tveksamma fall skall kommissionen göra en bedömning av intygets giltighet och vidta lämpliga åtgärder enligt artikel 8.9 och 8.10 i grundförordningen.(8) Kommissionen har efter en grundlig undersökning av situationen godtagit åtagandet genom kommissionens beslut (2000/..../EG) [5].[5] Se sidan ...... i detta nummer av EGT.(9) Förordningen om slutgiltig tull måste därför ändras så att ingen antidumpningstull tas ut på import som sker i enlighet med villkoren i åtagandet,HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Förordning (EG) nr 2320/97 ändras på följande sätt:(a) I artikel 1.2 skall den del av tabellen som avser Ryssland ersättas med följande:>Plats för tabell>(b) I tabellen i artikel 2.4 skall följande läggas till:>Plats för tabell>Artikel 2Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGATillverkningsintyget: huvudsakligt innehåll [6][6] Varje fält på intyget kommer att ha text på två språk ( ryska och engelska.a) Intygets nummer.b) Angivelse av om intyget är ett original eller en kopia.c) Intygets sista giltighetsdag.d) Följande text: "Tillverkningsintyg bestyrkt av Ryska federationens handelsministerium för övervakning i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EG) nr 2320/97 av export till Europeiska gemenskapen inom ramen för Taric-tilläggsnummer XXXX av vissa sömlösa rör."e) Den berörda exporterande tillverkarens namn och fullständiga adress, inklusive telefon- och faxnummer, samt eventuellt identitetsnummer, t.ex. nationellt registreringsnummer för aktiebolag.f) Namn på och fullständig adress, inklusive telefon- och faxnummer, till den berörda exporterande tillverkarens kund, till vilken den exporterande tillverkaren sålt och fakturerat produkten.g) Numret på den faktura som tillverkningsintyget hänför sig till.h) En exakt beskrivning av varorna, inbegripet- en produktbeskrivning som är tillräcklig för att produkten skall kunna identifieras och som skall vara identisk med specifikationerna på fakturan,- KN-nummer,- kvantitet (i metriska ton).i) Följande förklaring, undertecknad av den exporterande tillverkaren: "Jag intygar härmed att försäljningen på export till Europeiska gemenskapen av de varor som omfattas av detta intyg sker inom ramen för och enligt villkoren i det åtagande som gjorts av och inte överstiger den volym som får importeras till Europeiska gemenskapen utan antidumpningstull och som anges i åtagandet, vilket godtagits av kommissionen genom beslut (2000/XXX/EG). Jag intygar att uppgifterna i detta intyg är fullständiga och riktiga."j) Utrymme för stämpel och underskrift av en bemyndigad person från det ryska handelsministeriet.k) Utrymme som kan användas av de behöriga myndigheterna i gemenskapen.


type: other

text:
ECLI:SI:VSRS:2019:II.DOR.498.2018
 Jan Zobec (preds.), Tomaž Pavčnik (poroč.), mag. Nina Betetto
 1. Tožencu je Zdravniška zbornica Slovenije (v nadaljevanju Zbornica) dne 20. 4. 2007 izdala Odločbo o odobritvi specializacije iz radiologije za regijo Koper za 5-letno obdobje. Imenovani je specializacijo opravljal od 1. 7. 2007 do 30. 7. 2012. Po zaključku specializacije je sprejel ponudbo Splošne bolnišnice Izola za zaposlitev in z delom začel dne 1. 8. 2012. Nato pa je dne 6. 5. 2014 podal odpoved delovnega razmerja in z dnem 6. 7. 2014 prenehal z delom v Splošni bolnišnici Izola. Naslednjega dne se je zaposlil v UKC Ljubljana in tam ostal do 19. 2. 2017, nato pa se je zaposlil kot radiolog v bolnici v Angliji. Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije (v nadaljevanju ZZZS) s tožbo zahteva, da mu mora toženec povrniti stroške specializacije v skupnem znesku 12.242,27 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi.
 2. Zahtevek je utemeljil 1.) z določbo petega odstavka 25. člena Zakona o zdravniški službi (v nadaljevanju ZZdrS), ki je veljala celotno obdobje toženčeve specializacije, po kateri mora specializant, ki po končani specializaciji odkloni sklenitev delovnega razmerja v mreži zdravstvene službe za enkratno časovno obdobje trajanja specializacije v regiji, za katero mu je bila specializacija odobrena, ZZZS povrniti vse stroške, nastale v zvezi s specializacijo, in 2.) z izjavo z dne 28. 2. 2007 ter 3.) s pogodbama o zaposlitvi z dne 28. 5. 2009 in 1. 1. 2010, s katerimi se je zavezal, da bo za prvo zaposlitev kot specialist po zaključku specializacije sprejel ponudbo s strani izvajalca javne zdravstvene službe v koprski regiji za enkratno časovno obdobje trajanja specializacije, in v katerih je bil izrecno seznanjen z vsebino petega odstavka 25. člena ZZdrS.
 3. Sodišče prve stopnje je tožencu naložilo, da mora tožniku plačati 10.945,47 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 13. 2. 2015 dalje, višji tožbeni zahtevek pa je zavrnilo. Zavrnilo je uporabo spremenjenih določb ZZdrS po noveli F, ki velja od 22. 7. 2017 dalje, in ki pristojnosti Zbornice prenaša na Ministrstvo za zdravje, ukinja regijski sistem razpisovanja specializacij ter prenaša financiranje iz sredstev obveznega zdravstvenega zavarovanja na proračunsko financiranje. Menilo je, da bi uporaba ZZdrS-F, vključno s prehodno določbo tretjega odstavka 26. člena, pomenila nedovoljeno retroaktivno uporabo zakona, ker je toženec specializacijo opravil še pred sprejemom novele F ter je tudi obveznost povrnitve stroškov specializacije zaradi prenehanja delovnega razmerja zapadla že pred tem. Sporna prehodna določba pa toženčevega položaja tudi ne spreminja. V nadaljevanju je menilo, da je neutemeljen ugovor toženca, da je določba petega odstavka 25. člena ZZdrS zaradi nesorazmernega posega v pravico do proste izbire dela (49. člen Ustave RS) neustavna. Zavrnilo je tudi druge toženčeve ugovore, in sicer da potreb po specialistu radiologu v koprski regiji ni bilo; da je bil pri delu deležen nevzdržnih razmer in trpinčenja; da vtoževana terjatev še ni zapadla; da je svoje obveznosti izpolnil; da izvajalec specializacije svojih obveznosti ni izpolnil oziroma da je vračilo neutemeljeno zaradi nekvalitetne izvedbe specializacije; ter da tožnik ni aktivno legitimiran, ker svoje obveznosti plačila izvajalcem specializacije ni izpolnil.
 4. Sodišče druge stopnje je pritožbo toženca zavrnilo ter sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijanem delu potrdilo. V celoti je pritrdilo razlogom sodišča prve stopnje ter glede očitane neustavnosti petega odstavka 25. člena ZZdrS še navedlo, da bi bila ureditev lahko tudi drugačna, kar izhaja že iz kasnejših zakonskih sprememb in ki bi bile za toženca ugodnejše, vendar pa relevantna pravna podlaga ni v nasprotju z Ustavo RS, saj ni prekomerno posegla v svobodno izbiro dela glede na pravico do zdravstvenega varstva, med drugim zato ne, ker je bila možna izbira regije specializacije, obstajala pa je tudi možnost samoplačniške specializacije. Obveznost iz sporne določbe pa je tudi sorazmerna, saj predvideva enako časovno obdobje obvezne zaposlitve, kot je trajala specializacija, ter sorazmerno (in ne ponderirano) vračilo sredstev.
 (1) ali lahko sodišče pričam postavlja vprašanja glede dejstev, glede katerih le-te niso bile predlagane, oziroma ali je bilo s postopanjem sodišča kršeno razpravno načelo iz 7. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP);
 (2) ali ima stranka možnost v 8 dneh odgovoriti na vlogo nasprotne stranke le v primeru, če sodišče postopa po 286.a členu ZPP, oziroma ali lahko stranka to vedno stori, tudi če ji sodišče roka za odgovor ne določi; ali za zagotovitev načela kontradiktornosti zadošča, da sodišče druge stopnje (in ne pravdna stranka) oceni, da v vlogi ni bilo nič bistvenega ali bistveno novega;
 (3) ali je bilo kršeno načelo kontradiktornosti s tem, ko sodišče ni dopustilo brez krivde naknadno predlaganega dokaza, saj je bil predlog posledica ravnanja sodišča, ko je pričam postavljalo vprašanja izven tožnikove trditvene podlage;
 (4) ali ureditev petega (kasneje četrtega) odstavka 25. člena ZZdrS predstavlja neustaven poseg v posameznikovo ustavno pravico do svobode dela iz 49. člena Ustave; če je odgovor nikalen, ali to pomeni, da posameznika zavezuje k zaposlitvi pri določenem delodajalcu tudi tedaj, če so razmere nevzdržne ter so bili podani pogoji za izredno odpoved pogodbe o zaposlitvi;
 (5) ali je razlaga ZZdrS, ki sta jo zavzeli nižji sodišči, skladna z Ustavo in samim namenom zakona, čeprav je toženec ostal zaposlen v sistemu javnega zdravstva in z njegovim prehodom javna sredstva in pacienti niso bili oškodovani;
 (6) ali je mogoče tretji odstavek 26. člena ZZdrS-F razlagati na način, da le-ta velja za razmerja z vsemi zdravniki specialisti, ki so specializacijo začeli opravljati kadarkoli do dne 31. 12. 2019, ne glede na to, kdaj so jo začeli opravljati in kdaj so jo zaključili (lahko tudi pred dnem uveljavitve novele), zlasti glede na namen novele, ki regijski način odpravlja iz razloga njegove neučinkovitosti in neprimernosti;
 (7) ali je bil tožnik dolžan dokazati, da je dejansko opravil plačila izvajalcem specializacije, oziroma ali sta nižji sodišči pravilno domnevali, da so bila plačila izvedena, ker je bil tožnik kot javni zavod k plačilu zavezan že na podlagi zakona; ali lahko toženec dokazuje, da od teh sredstev ni imel koristi in jih zato ni dolžan vrniti oziroma da bi jih moral plačnik zahtevati nazaj od prejemnika (ustrezne zdravstvene ustanove).
 6. Predlog je delno utemeljen.
 7. Vrhovno sodišče je ocenilo, da je glede v izreku navedenega pravnega vprašana izpolnjen pogoj za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP, zato je revizijo na podlagi tretjega odstavka 367.c člena ZPP dopustilo.
 Zakon o zdravniški službi (1999) - ZZdrS - člen 25, 25/5, 25/4, 25/6
 Ustava Republike Slovenije (1991) - URS - člen 49, 155
 Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravniški službi (2017) - ZZdrS-F - člen 26, 26/3
 P2RvYy0yMDE1MDgxMTExNDI3Njc0


text:
Â, â (A cu accent circumflex) este o literă care face parte din alfabetele limbilor franceză, frizonă occidentală, friulană, galeză, portugheză, română, turcă, valonă și vietnameză.
 Limba română
 Â (â mare/majuscul), â (â mic/minuscul) este a treia literă din alfabetul limbii române. În limba română, Â (î din a) notează o vocală închisă centrală nerotunjită, sunet indicat și de litera Î (î din i), reprezentat în AFI prin semnul /ɨ/ (i barat), cu deosebirea că acesta este folosit doar în interiorul cuvintelor și niciodată în poziție inițială sau finală.
 Istoric Â (î din a) a dispărut odată cu Û (î din u) și cu Ê (î din e), rămânând numai în cuvintele derivate din „român”, dar Academia Română a readus Â în prim plan pentru a fi folosită împreună cu Î pentru sunetul .
 Tipografic, se compune din litera A cu semnul diacritic „accent circumflex” (ˆ).
 Litera Â (â mare) poate fi folosită în scrierea titlurilor cu majuscule (de exemplu:PARTEA ÎNTÂI), aceasta nefiind folosită ca inițială în nicio situație.
 Vezi și
 Semn diacritic
 Legături externe
 Hotărârea Adunării generale a Academiei Române din 17 februarie a 1993, privind revenirea la "â" și "sunt" în grafia limbii române (apărută în Monitorul Oficial Nr. 51 din 8 martie 1993)
 Alfabetul latin derivat
 Â


text:
Ērihs Marija Remarks (, īstajā vārdā Ērihs Pauls Remarks (Erich Paul Remark); dzimis , miris ) bija vācu 20. gadsimta rakstnieks, "zaudētās paaudzes" pārstāvis. Sarakstījis vairākus darbus par kara šausmām. Viņa zināmākais darbs "Rietumu frontē bez pārmaiņām" (1928) par vācu karavīriem Pirmajā pasaules karā, ir ekranizēts un saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu. Remarka darbi padarīja viņu par nacistu ienaidnieku, kas sadedzināja daudzas viņa sarakstītās grāmatas.
 Biogrāfija
 Ērihs Pauls Remarks dzimis Osnabrikā. Viņš ir otrais no pieciem grāmatu iesējēja Petera Franča Remarka (1867—1954) un Annas Marijas Remarkas, dzimušas Štalknehtas (1871—1917), bērniem. 1904. gadā uzsāka mācības baznīcas skolā, bet 1915. gadā — katoļu skolotāju seminārā. Sešpadsmit gadu vecumā pirmo reizi mēģināja rakstīt dzejoļus, esejas, kā arī iesāka rakstīt romānu "Sapņu istaba" (Die Traumbude), kas tika pabeigts vēlāk un publicēts 1920. gadā.
 1914. gadā sākās Pirmais pasaules karš, un pēc diviem gadiem, , 18 gadus jaunais Remarks tika mobilizēts un nosūtīts uz fronti. Remarks tika pārcelts uz Rietumu fronti. Tā paša gada 31. jūlijā viņš tika ievainots kreisajā kājā, labajā rokā un kaklā, un tika nosūtīts uz armijas hospitāli Vācijā, kurā atradās līdz kara beigām.
 Pēc kara, 1919. gadā, viņš strādā par skolotāju, bet jau uz 1920. gada beigās viņš bieži maina amatus: bijis, piemēram, bibliotekārs, žurnālists, redaktors, tajā skaitā arī kapu pieminekļu pārdevējs un svētdienas ērģelnieks kapelā pie garīgi slimo hospitāļa. Šie notikumi ir kalpojuši par pamatu romānam "Melnais obelisks" (Der schwarze Obelisk). Remarka pirmais apmaksātais darbs, kas saistīts ar rakstīšanu, bija tehniskais rakstnieks Vācijas riepu ražotāju uzņēmumā.
 1921. gadā sāka strādāt par redaktoru žurnālā Echo Continental, šajā pat laikā, kā liecina viena no viņa vēstulēm, viņš sāk izmantot pseidonīmu Erich Maria Remarque. Otro vārdu Marija no Paula viņš nomainīja par godu mātei, kas mira no vēža. Uzvārds Remarque, kas ir atveidots atbilstoši franču valodas ortogrāfijai, nevis kā iepriekš - Remark, bija viņa ģimenes sākotnējais uzvārds, jo Osnabrika laika gaitā tikusi pievienota Francijas teritorijai un uzvārdam sākotnēji ir franču izcelsme, kamēr viņa vectēvs to 19. gadsimtā nenomainīja pret Remark.
 1925. gadā Remarks pirmo reizi apprecējās ar Ilzi Jutu Zambonu, bijušo dejotāju. Juta ilgus gadus cieta no tuberkolozes. Viņa kļuva par prototipu vairākām Remarka romānu varonēm, tajā skaitā arī Patrīcijai no romāna "Trīs draugi". Viņu laulība bija vētraina, un abi viens otram bija neuzticīgi, un pēc četriem gadiem viņi izšķīrās. 1938. gadā viņi otrreiz apprecējās, lai palīdzētu viņai emigrēt no Vācijas un apmesties uz dzīvi Šveicē, kur tobrīd viņš arī dzīvoja pats. Vēlāk viņi kopā pārvācās uz ASV. Oficiāli šķiršanās tika noformēta tikai 1957. gadā. Remarks līdz mūža beigām maksāja Jutai naudas pabalstu, un testamentā viņai novēlēja 50 tūkstošus ASV dolāru.
 No 1927. gada novembra līdz 1928. gada februārim Remarks viņa romāns "Stacija horizontā" (Station am Horizont) tika publicēts sporta žurnālā "Sport im Bild", kurā Remarks tajā laikā strādāja. Romāns grāmatas formātā tika publicēts tikai 1998. gadā.
 Ē. M. Remarka pazīstamākais romāns "Rietumu frontē bez pārmaiņām" (Im Westen nichts Neues) tika uzrakstīts dažos mēnešos 1927. gadā, bet autors uzreiz nevarēja atrast grāmatas izdevēju, tāpēc romāns tika publicēts 1929. gadā. Romānā no 19 gadus jauna karavīra skatpunkta attēlots Pirmais pasaules karš un tā bezjēdzība un nežēlība. Pēc šī romāna sekoja vēl vairāki līdzīgi darbi, kuros Remarks vienkāršā, emocionālā valodā aprakstīja kara laiku un pēckara gadus. Pēc romāna motīviem 1930. gadā tika uzņemta tāda paša nosaukuma filma. Ienākumi no filmas un romāna Remarkam nesa labu peļņu, no kuras lielu daļu viņš tērēja Sezana, van Goga, Gogēna un Renuāra gleznu iegādei. Par šo romānu viņu izvirzīja 1931. gada Nobela prēmijai literatūrā, bet iesniegumu Nobela komiteja noraidīja.
 1931. gadā, pēc romāna "Mājupceļš" (Der Weg zurück) uzrakstīšanas, Remarks pameta Vāciju. Viņš nopirka māju Šveicē, un gan tur, gan arī Francijā dzīvoja līdz 1939. gadam, kad kopā ar sievu pameta Eiropu un pārcēlās uz ASV. 1947. gadā Remarks ar sievu kļuva par pilntiesīgiem ASV pilsoņiem.
 1933. gadā, kad Vācijā nodibinājās nacistiskais režīms, Remarka grāmatas tika aizliegtas un pat publiski dedzinātas. Viens no ieganstiem bija uzskats, ka Remarks cēlies no Francijas ebrejiem un viņa īstais uzvārds patiesībā ir Krāmers (Kramer - apvērsts Remark). Šis nepareizais fakts joprojām parādās dažās Remarka biogrāfijās.
 1937. gadā Remarks iepazinās ar slaveno aktrisi Marlēnu Dītrihu, ar kuru viņam sākās traks un mokošs romāns.
 1943. gadā nacisti apcietināja Remarka māsu Elfrīdu Šolcu, kura bija palikusi Vācijā ar savu vīru un diviem bērniem. Pēc īsa tiesas procesa viņa tika atzīta par vainīgu, jo it kā bija izteikusies, ka karš tikšot zaudēts. Pierādījumi atbalsta apgalvojumu, ka nāves sods Remarka māsai tika piespriests tikai tāpēc, lai sodītu viņas brāli. Elfrīdai Šolcai tika izpildīts nāvessods nocērtot galvu . Par māsas nāvi Remarks uzzināja tikai pēc kara beigām un veltīja viņai savu romānu "Dzīvības dzirksts" (Der Funke Leben), kas tika publicēts 1952. gadā. Osnabrikā ir nosaukta iela par godu Elfrīdai Šolcai.
 Vēl viens ļoti populārs Remarka romāns, kas pirmoreiz tika publicēts 1945. gadā angļu valodā, bet gadu vēlāk arī vāciski, ir "Triumfa arka" (Arc de Triomphe).
 1948. gadā Remarks atgriezās Šveicē, kur pavadīja atlikušo dzīves daļu. Pēc romāna "Triumfa arka" uzrakstīšanas, septiņus gadus Remarks neuzrakstīja nevienu darbu, bet tad 1952. gadā tika izdots romāns "Dzīvības dzirksts" (Der Funke Leben). Rakstot šo romānu, rakstnieks paralēli strādāja pie vēl viena darba - romāna "Laiks dzīvot un laiks mirt" (Zeit zu leben und Zeit zu sterben). Romāns tika izdots 1954. gadā angļu tulkojumā ar nosaukumu A Time to Love and a Time to Die (Laiks mīlēt un laiks mirt). 1958. gadā pēc šī romāna motīviem Vācijā tika uzņemta filma. Pats romāna autors šajā filmā atveidojis profesoru Polmanu.
 1951. gadā Remarks iepazinās ar Holivudas aktrisi Pauleti Godardu, bijušo Čārlija Čaplina sievu, kas palīdzēja Remarkam attapties pēc attiecībām ar Dītrihu un tikt laukā no depresijas. 1957. gadā Remarks šķira laulību ar Jutu un 1958. gadā apprecējās ar Godardu, ar kuru kopā nodzīvoja līdz pat savai nāvei.
 1955. gadā Remarks uzrakstīja scenāriju austriešu filmai Der letzte Akt, kurā tika parādītas Hitlera pēdējās dzīves dienas. Teātris bija Remarka sapnis un liela kaisle.
 Pēdējais darbs, ko Remarks pabeidza, bija romāns "Lisabonas nakts" (Die Nacht von Lissabon), kas tika izdots 1962. gadā.
 1964. gadā rakstnieka dzimtās pilsētas delegācija piešķīra viņam goda medaļu. Pēc trim gadiem, 1967. gadā, Vācijas sūtnis Šveicē piešķīra Remarkam VDR ordeni. 1968. gadā, uz rakstnieka 70 gadu jubileju, Šveices pilsēta Askona, kurā viņš dzīvoja, piešķīra Remarkam goda pilsoņa statusu.
 Ērihs Marija Remarks mira , Lokarno pilsētā. Rakstnieks apbedīts Šveicē, Ronko kapsētā. Paulete Godārda, kas mira pēc divdesmit gadiem, ir apbedīta līdzās viņam.
 Remarka darbiem raksturīga vienkārša, bet emocionāla valoda, reālistiskums, Pirmā pasaules kara un pēckara laika tēlojums. Remarks saviem lasītājiem māca humānismu jeb cilvēcību.
 Pazīstamākie darbi (visi izdoti latviešu valodā)
 "Rietumu frontē bez pārmaiņām" (Im Westen nichts Neues, 1929)
 "Mājupceļš" (Der Weg zurück, 1931)
 "Trīs draugi" (Drei Kameraden 1938)
 "Mīli savu tuvāko" (Liebe deinen Nächsten, 1941)
 "Triumfa arka" (Arc de Triomphe, 1946)
 "Laiks dzīvot un laiks mirt" (Zeit zu leben und Zeit zu sterben, 1954)
 "Melnais obelisks" (Der schwarze Obelisk, 1956)
 "Debesīm nav lutekļu" (Der Himmel kennt keine Günstlinge, 1961)
 "Lisabonas nakts" (Die Nacht von Lissabon, 1963)
 "Ēnas paradīzē" (Schatten im Paradies, 1971)
 "Dzīvības dzirksts" (Der Funke Leben, 1952)
 Atsauces
 Ārējās saites
 Vācijas rakstnieki
 Vācu valodā rakstošie
 20. gadsimta rakstnieki
 Lejassaksijā dzimušie


type: caselaw

text:
 13.8.2011
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 238/18
 2011 m. gegužės 13 d. pareikštas ieškinys byloje FairWild Foundation prieš VRDT — Wild (FAIRWILD)
 (Byla T-247/11)
 2011/C 238/33
 Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
 Šalys
 Ieškovė: FairWild Foundation (Veinfeldenas, Šveicarija), atstovaujama advokatų P. Neuwald ir S. Müller
 Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
 Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Epelheimas, Vokietija)
 Reikalavimai
 Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
 —
 panaikinti 2011 m. kovo 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1014/2010-1;
 —
 atmesti protestą dėl tarptautinio prekių ženklo FAIRWILD registracijos Nr. 950 962,
 —
 įpareigoti atsakovę ir protestą pateikusį asmenį padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir tas, kurias ji patyrė Apeliacinėje taryboje.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.
 Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas FAIRWILD 3, 5, 29 ir 30 klasių prekėms — tarptautinės registracijos Nr. 950 962.
 Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.
 Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis Bendrijos prekių ženklas WILD 3, 9, 29, 30 ir 32 klasių prekėms.
 Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą iš dalies.
 Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą iš dalies.
 Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad buvo nagrinėjamų prekių ženklų supainiojimo galimybė. Ieškovė tvirtina, kad Apeliacinė taryba i) klaidingai nusprendė, kad žymens WILD reikšmė yra žinoma tik vokiškai ir angliškai kalbančiai visuomenei ir ii) nurodė, jog šiuo žodžiu nėra apibūdinamos prekės, kurias apima proteste nurodytas prekių ženklas. Tokiu būdu Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, aiškindama, kad proteste nurodytas prekių ženklas turi vidutinio lygio skiriamųjų požymių ir nustatydama, kad žymenų panašumas yra vidutinio laipsnio, o tai lėmė, jog tarpusavyje susijusių supainiojimo galimybės aspektų vertinimas turėjo neigiamų pasekmių tiek, kiek tai susiję su ieškove.