text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 7.3.2019
 COM(2019) 122 final
 2019/0067(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Divpusējā uzraudzības padomē atbilstoši Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā Eiropas Savienībai jāieņem jautājumā par 4. pielikuma pievienošanu Nolīgumam
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 •Priekšlikuma pamatojums un mērķi
 2008. gadā Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis parakstīja nolīgumu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (turpmāk – “Nolīgums”). Nolīgums stājās spēkā 2011. gada 1. maijā, un tā darbības joma sākotnēji ietvēra tikai lidojumderīgumu un atbilstības pārbaudes sakarā ar vides aizsardzības prasībām, aeronavigācijas ražojumu apstiprināšanu un pārraudzību, kā arī uzturēšanas iekārtu apstiprināšanu un pārraudzību. Pēcāk Nolīguma darbības joma tika paplašināta, iekļaujot arī personāla licencēšanu un apmācību, gaisa kuģa ekspluatāciju, gaisa satiksmes pakalpojumus un gaisa satiksmes pārvaldību.
 1
 Paplašināšana tika veikta ar 2017. gada 13. decembrī parakstītu grozījumu un kopš minētā datuma tiek piemērota provizoriski.
 Ņemot vērā Nolīguma paplašināto darbības jomu, Komisija, kurai palīdzēja Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūra (EASA), kopā ar ASV Federālo aviācijas pārvaldi (FAA) izveidoja jaunu Nolīguma 4. pielikumu par lidojumu simulācijas trenažieru iekārtu (FSTD) pārraudzību, lai mazinātu FSTD nevajadzīgu regulatīvo uzraudzību Eiropas Savienībā un ASV.
 Ierosinātā jaunā FSTD pielikuma darbības joma aptver atkārtotus lidmašīnu pilnīgu lidojumu trenažieru (FFS) novērtējumus.
 Pašlaik ir 131 aktīvs EASA sertifikāts FFS, kuri atrodas ASV, un 34 aktīvi FAA sertifikāti FFS, kuri atrodas dalībvalstīs (Apvienotajā Karalistē – 17, Nīderlandē – 3, Francijā – 13, un Dānijā – 1). Katrai tādai iekārtai ir divkāršs sertifikāts – EASA un FAA sertifikāts, ja iekārta atrodas ASV, un FAA sertifikāts un valsts aviācijas iestādes vai – dažos gadījumos – EASA sertifikāts, ja iekārtas atrodas ES dalībvalstīs.
 Lai sertifikāti nezaudētu derīgumu, katrs trenažieris regulāri ir atkārtoti jāizvērtē. Tas liek veikt divkāršu revīziju katrai iekārtai, kas savukārt izraisa nevajadzīgu administratīvo slodzi, papildu izmaksas saistībā ar otru novērtējumu un samazina iekārtu pieejamību pilotu apmācībai. Piemēram, 2017. gadā EASA veica 132 atkārtotus novērtējumus par FFS, kas atrodas ASV. Savukārt FAA 2017. gadā veica 34 atkārtotus novērtējumus par ES dalībvalstīs esošiem FFS. Iestādes veiktās novērtēšanas laikā FFS nav pieejams mācību nolūkos.
 Ar ierosināto jauno FSTD pielikumu atkārtota novērtēšana tiks vienkāršota. EASA paļausies uz FAA to iekārtu atkārtotā novērtēšanā, kas atrodas ASV, un FAA paļausies uz valsts aviācijas iestādēm vai – dažos gadījumos – EASA to iekārtu atkārtotā novērtēšanā, kas atrodas ES dalībvalstīs. Tas ļaus novērst divkāršu revīziju un attiecīgi radīs izmaksu un produktivitātes ietaupījumus EASA, FAA un nozarei. Saskaņā ar FAA aprēķiniem 2017. gadā tā ir piemērojusi ES dalībvalstīs esošu FFS operatoriem maksu aptuveni 170 000 USD, lai kompensētu izmaksas par Eiropā veikto atkārtoto novērtēšanu uz vietas. Savukārt attiecībā uz ES EASA 2017. gadā piemēroja vairāk nekā 1,1 miljona EUR maksu ASV esošu FFS operatoriem, lai kompensētu ceļa izdevumus saistībā ar atkārtotiem novērtējumiem, kas veikti ASV (papildus maksai par ASV pavadītajām darba stundām novērtējumu veikšanas laikā).
 •Saskanība ar esošajiem politikas noteikumiem attiecīgajā politikas jomā
 Sadarbība starp ES un Amerikas Savienotajām Valstīm aviācijas drošuma jomā ir daļa no Aviācijas stratēģijas Eiropai. Ierosinātais jaunais FSTD pielikums saskan ar Nolīguma par civilās aviācijas drošuma regulēšanu starp ES un ASV vispārīgajiem mērķiem: nodrošināt augstu civilās aviācijas drošumu pasaulē un pēc iespējas mazināt nevajadzīgas regulatīvās uzraudzības ekonomisko slogu aviācijas nozarei un operatoriem.
 •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem
 Nolīgums palīdz tiekties uz ES ārējās aviācijas politikas pamatmērķi, uzlabojot civilās aviācijas drošumu un veicinot tirdzniecību un ieguldījumus aeronavigācijas ražojumos. Jaunais FSTD pielikums saskan ar ES kopējo aviācijas politiku, veicinot sertifikātu un tehnisko atzinumu savstarpēju pieņemšanu ar galvenajiem starptautiskajiem partneriem un ļaujot efektīvāk izmantot ES un dalībvalstu līmenī pieejamos resursus.
 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
 •Juridiskais pamats
 Līgums par Eiropas Savienības darbību, sevišķi tā 100. panta 2. punkts sasaistē ar 218. panta 9. punktu.
 Subsidiaritāte (jomām, kas nav Savienības ekskluzīvā kompetencē)
 Neattiecas.
 •Proporcionalitāte
 Neattiecas.
 •Juridiskā instrumenta izvēle
 Jauna pielikuma pievienošana Nolīgumam ir visefektīvākais instruments, ar ko sasniegt mērķi ļaut efektīvi savstarpēji pieņemt atbilstības atzinumus un dokumentāciju par lidojumu simulācijas trenažieru iekārtām (FSTD).
 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
 •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes
 Neattiecas.
 •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
 ES dalībvalstis, kurās atrodas (FAA sertificēti) FFS, ir iesaistījušās uzticības veidošanas pasākumā, ko 2013. gadā, gatavojoties šā jaunā pielikuma izveidei, veica EASA un FAA.
 Komisija informēja ES dalībvalstis un ar tām apspriedās par jauna FSTD pielikuma veidošanu Padomes Aviācijas jautājumu darba grupā a) ar ziņojumiem par diskusijām Divpusējā uzraudzības padomē saskaņā ar Nolīgumu (kurās ES dalībvalstis ir aicinātas piedalīties) un b) saistībā ar gatavošanos Padomes Lēmumam (ES) 2018/61, lai paplašinātu Nolīguma darbības jomu, tostarp iekļaujot personāla licencēšanu un apmācību.
 Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
 Jaunā FSTD pielikuma izstrādē Eiropas Komisijai palīdzēja EASA. EASA un FAA salīdzināja ES un ASV FSTD sertificēšanas prasības regulējuma ziņā. Salīdzināšana tika pabeigta 2014. gadā un ļāva ES un ASV sistēmā konstatēt arī regulējuma atšķirības, uz kurām attiecas tā dēvētie “īpašie nosacījumi”, kas paredzēti ierosinātajā FSTD pielikumā.
 EASA arī novērtēja FAA Nacionālo simulatoru programmu (NSP), lai varētu uzticēties ASV lidojumu trenažieru uzraudzības sistēmai. Novērtēšanā ietilpa EASA apmeklējums NSP birojā Atlantā (2013. gada augustā), kā arī NSP EASA sertificētu trenažieru novērtēšanas novērojumi Dalasā (2013. gada novembrī) un Maiami (2013. gada decembrī). Novērtēšana aptvēra tikai lidmašīnu pilnīgu lidojumu trenažieru atkārtotu novērtēšanu, kas atbilst ierosinātā FSTD pielikuma darbības jomai.
 2014. gada 2. jūlijā EASA kopā ar FAA ziņoja ar Nolīgumu izveidotajai Divpusējai uzraudzības padomei, ka regulējuma salīdzināšana, kā arī uzticības veidošanas pasākumi ir sekmīgi beigušies. Ar to noslēdzās tehniskie priekšdarbi jaunā FSTD pielikuma izstrādei.
 •Ietekmes novērtējums
 Neattiecas
 •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana
 Neattiecas
 •Pamattiesības
 Neattiecas
 4.IETEKME UZ BUDŽETU
 Nav ietekmes uz ES budžetu
 5.CITI ELEMENTI
 •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība
 No ES puses EASA koordinēs jaunā FSTD pielikuma īstenošanu. Detaļās īstenošanas procedūras tiks noteiktas Trenažieru īstenošanas procedūrās (TĪP), kuru izstrādi pašlaik beidz tehniskie aģenti EASA un FAA (paredzētajā laikā, lai pieņemtu jauno FSTD pielikumu).
 FSTD pielikuma īstenošanas pārraudzību vispirms veiks FSTD uzraudzības padome, kas atbildēs saskaņā ar Nolīgumu izveidotajai Divpusējai uzraudzības padomei. FSTD uzraudzības padome regulāri ziņos Divpusējai uzraudzības padomei.
 •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)
 Neattiecas
 •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums
 1. iedaļa “Mērķis un joma”
 Šajā FSTD pielikuma iedaļā skaidrots pielikuma mērķis, kas ir atbilstības atzinumu un dokumentācijas savstarpēja pieņemšana, kā arī tehniskā palīdzība FFS atkārtotā novērtēšanā un kvalifikācijā.
 Pielikuma darbības joma aptver tādu lidmašīnām paredzētu FFS atkārtotu novērtēšanu un pastāvīgu kvalifikāciju, kam ir FAA un EASA vai kādas ES dalībvalsts pilnvarotās aviācijas iestādes izdota kvalifikācija.
 2. iedaļa “Definīcijas”
 Šajā FSTD pielikuma iedaļā definēti daži biežāk izmantotie tehniskie termini.
 3. iedaļa “Kopīgā koordinācijas organizācija”
 Šajā iedaļā izveidota FSTD uzraudzības padome, kas atbildēs Divpusējās uzraudzības padomes priekšā un kuras pienākums būs nodrošināt FSTD pielikuma faktisko īstenošanu. FSTD uzraudzības padomi kopīgi vada EASA un FAA lidojumu standartu direktori. Galvenie FSTD uzraudzības padomes pienākumi ietver:
 a) trenažieru īstenošanas procedūru (TĪP) izstrādi, apstiprināšanu un pārskatīšanu;
 b) informācijas apmaiņu par attiecīgiem drošības jautājumiem un rīcības plānu izstrādi to risināšanai;
 c) šā pielikuma konsekventas piemērošanas nodrošināšanu;
 d) informācijas apmaiņu par plānotajām un notiekošajām noteikumu radīšanas darbībām, kas varētu ietekmēt pielikuma pamatu un darbības jomu;
 e) informācijas apmaiņu par nozīmīgām izmaiņām pušu FSTD kvalifikācijas sistēmās, kas varētu ietekmēt pielikuma pamatu un darbības jomu;
 f) tehnisku jautājumu risināšanu, kas ir tehnisko aģentu un aviācijas iestāžu pienākumos un ko nevar atrisināt zemākā līmenī; un
 g) pielikuma grozījumu ierosināšanu Divpusējai uzraudzības padomei.
 4. iedaļa “Īstenošana”
 Šajā iedaļā paredzēti detalizēti nosacījumi savstarpējai novērtējuma ziņojumu pieņemšanai starp pusēm un FAA un EASA kvalifikācijas turpināšanai attiecībā uz FFS saskaņā ar Nolīgumu. Dalībvalstu valsts aviācijas iestādes vai – dažos gadījumos – EASA FAA vārdā veiks novērtēs iekārtas, kas atrodas ES, un FAA EASA vārdā novērtēs iekārtas, kas atrodas ASV.
 Šajā iedaļā arī paredzēti noteikumi par turpmākajām darbībām pēc novērtējuma ziņojuma atzinumiem, tehniskās palīdzības sniegšanu īpašu novērtējumu veikšanā vai datu un informācijas ieguvē un sniegšanā pēc pieprasījuma, kā arī attiecībā uz informācijas apmaiņu par tiesību aktu, noteikumu, procedūru, politikas vai standartu pārskatīšanu, kas var ietekmēt pamatu, uz kura pielikums tiek izpildīts.
 5. iedaļa “Saziņa un sadarbība”
 Šī sadaļa ietver noteikumus par saziņu un informācijas apmaiņu starp FAA, EASA un – attiecīgā gadījumā – dalībvalstu pilnvarotajām aviācijas iestādēm. Tā ietver noteikumus kontaktpunktu noteikšanai dažādos FSTD pielikuma tehniskajos aspektos, kā arī informāciju par FFS piešķirtajiem atbrīvojumiem un izņēmumiem.
 6. iedaļa “Kvalifikācijas prasības atbilstības atzinumu pieņemšanai”
 Šī iedaļa ietver pamatprasības iestādēm attiecīgo sistēmu efektivitātes ziņā FSTD regulatīvajā uzraudzībā, ieskaitot juridisko un regulatīvo struktūru, resursus, apmācību programmas, dokumentāciju un reģistrus, kā arī iekšējo politiku, procedūras un kvalitātes sistēmas.
 Turklāt šī iedaļa ietver noteikumus par attiecīgo sistēmu sākotnējo un pastāvīgo efektivitātes apliecināšanu, ieskaitot noteikumus par Pušu dalību savstarpējās kvalitātes revīzijās un standartizācijas darbībās, kvalitātes un standartizācijas ziņojumu un citas attiecīgas informācijas apmaiņu, kas var būt nepieciešama, lai saglabātu Pušu pastāvīgu uzticēšanos otras Puses sistēmām.
 Ir svarīgi uzsvērt, ka visu ES dalībvalstu iestādes var veikt FFS novērtēšanu FAA vārdā, ciktāl tie atbilst šajā pielikumā noteiktajām prasībām. EASA pienākums būs pārraudzīt šādu atbilstību savu dienišķo standartizācijas darbību ietvaros.
 7. iedaļa “Izmeklēšana un izpildes nodrošināšanas pasākumi”
 Šajā iedaļā paredzēti noteikumi par sadarbību neatbilstības izmeklēšanā un izpildes nodrošināšanas pasākumu veikšanā. Saskaņā ar Nolīgumu abas Puses patur tiesības veikt izpildes nodrošināšanas darbības pret FSTD operatoriem, kuriem ir FAA vai EASA apstiprinājumi.
 8. iedaļa “Pārnešanas noteikumi”
 Šajā iedaļā paredzēti noteikumi par to, kā FFS, kas pašlaik ir tiešā EASA uzraudzībā, tiks nodoti FAA, kā arī to, kā FFS, kas pašlaik ir tiešā FAA uzraudzībā, tiks nodoti ES dalībvalstu pilnvarotajām aviācijas iestādēm. Pašlaik ir četras ES dalībvalstis, kurās atrodas FAA apstiprināti FSS – Apvienotā Karaliste, Dānija, Francija un Nīderlande.
 Pārnešana notiek 18 mēnešu laikā pēc dienas, kad pielikums stājas spēkā, un tiks sinhronizēta ar iekārtu atkārtotas novērtēšanas datumiem.
 9. iedaļa “Nodevas”
 Nodevas par iekārtu atkārtotu novērtēšanu tiks piemērotas saskaņā ar Nolīguma 14. pantu un saskaņā ar piemērojamajām regulatīvajām prasībām, kas ES ir Komisijas 2014. gada 27. marta Regula (ES) Nr. 319/2014 par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras iekasētajām maksām un atlīdzību.
 1. papildinājums “Īpaši nosacījumi”
 Šis papildinājums ietver ES īpašos nosacījumus, kas piemērojami ASV esošiem FFS, kā arī FAA īpašos nosacījumus, kas piemērojami ES esošiem FFS.
 Šādi īpašie nosacījumi ir papildu regulatīvās prasības, kas būs jāpārbauda novērtēšanas revīzijās, lai ņemtu vērā ES un ASV regulatīvo sistēmu atšķirības lidojumu trenažieru jomā.
 ES gadījumā atbilstību FAA īpašajiem nosacījumiem pārbaudīs to dalībvalstu valsts iestādes, kurās atrodas iekārtas ar FAA sertifikātiem, vai – atsevišķos gadījumos – EASA, ja ES esošie FFS ir Aģentūras pārziņā. Īpašo nosacījumu pārbaudes rezultāti tiks reģistrēti īpašo nosacījumu ziņojumā, ko iestāde sagatavo pēc novērtēšanas.
 2. papildinājums “Aviācijas iestādes darbības”
 Šis papildinājums ietver īpašas darbības, ko ES dalībvalstu pilnvarotās aviācijas iestādes veiks FFS atkārtotā novērtēšanā FAA vārdā. Tas ietver atkārtotās novērtēšanas ieplānošanu, novērtēšanas veikšanas sagatavošanu, novērtēšanas un turpmāko darbību veikšanu, tostarp novērtējuma ziņojuma un īpašo nosacījumu ziņojuma, kas jānodod FAA, sagatavošanu.
 2019/0067 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Divpusējā uzraudzības padomē atbilstoši Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā Eiropas Savienībai jāieņem jautājumā par 4. pielikuma pievienošanu Nolīgumam
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Nolīgums starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (“Nolīgums”) stājās spēkā 2011. gada 1. maijā
 2
 .
 (2)Viens no galvenajiem Nolīguma mērķiem ir uzlabot iesakņojušās sadarbības attiecības starp Eiropu un ASV, lai visā pasaulē nodrošinātu augstu civilās aviācijas drošumu un mazinātu liekas regulatīvās uzraudzības radīto ekonomisko nastu aviācijas nozarei un ekspluatantiem.
 (3)Nolīguma 1. grozījums
 3
 paplašina Nolīguma 2. panta B punkta tvērumu, lai cita starpā iekļautu personāla licencēšanu un apmācību.
 (4)Nolīguma 5. pants pēc grozījumiem paredz jaunu Nolīguma pielikumu izstrādi jautājumos, kas ir Nolīguma darbības jomā.
 (5)Abi tehniskie aģenti, t. i., Eiropas Aviācijas drošības aģentūra, kas pārstāv ES, un ASV Federālā aviācijas pārvalde, ir sagatavojuši priekšlikumu Divpusējai uzraudzības padomei pieņemt Lēmumu ieviest Nolīgumā jaunu 4. pielikumu, kas aptvertu lidojumu simulācijas trenažieru iekārtu (“FSTD”) atbilstības atzinumu un dokumentācijas savstarpēju akceptēšanu.
 (6)Jaunā pielikuma izpilde radīs ietaupījumus abiem tehniskajiem aģentiem un vienlaikus samazinās izmaksas nozarē (FSTD operatoriem), kā rezultātā gaisa pārvadātāji saviem pilotiem gūs plašāku piekļuvi FSTD.
 (7)Nolīguma 19. panta C punktā paredzēts, ka jaunizveidoti pielikumi stājas spēkā ar Divpusējās uzraudzības padomes lēmumu, kura izveidota saskaņā ar Nolīguma 3. pantu.
 (8)Jaunais 4. pielikums par lidojumu simulācijas trenažieru iekārtām ir jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā.
 (9)Padomes 2011. gada 7. marta Lēmuma Nr. 2011/719/ES par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā, 4. panta 3. punktā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 9. punktu noteikts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu nolemj, kāda nostāja Savienībai jāieņem Divpusējās uzraudzības padomē jautājumā par papildu pielikumu pieņemšanu saskaņā ar Nolīguma 3. panta C punkta 7. apakšpunktu un 19. panta C punktu,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem Divpusējā uzraudzības padomē saskaņā ar Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā 3. un 19. pantu jautājumā par Divpusējās uzraudzības padomes lēmuma pieņemšanu par Nolīguma 4. pielikuma pieņemšanu, balstās uz šim lēmumam pievienoto Divpusējās uzraudzības padomes Lēmuma Nr. 0011 projektu.
 2. pants
 Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta Aviācijas direktorāta direktors kā līdzpriekšsēdētājs un Eiropas Savienības pārstāvis Divpusējā uzraudzības padomē ar šo tiek pilnvarots parakstīt Divpusējās uzraudzības padomes Lēmumu Nr. 0011.
 3. pants
 Pēc Divpusējās uzraudzības padomes lēmuma pieņemšanas to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 5. pants
 Šis lēmums ir adresēts Komisijai.
 Briselē,
 Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs
 (1)
 PADOMES LĒMUMS (ES) Nr. 2018/61, 2017. gada 21. marts.
 (2)
 OV L 291, 9.11.2011., 3.–44. lpp.
 (3)
 OV L 11, 16.1.2018., 3.–5. lpp.
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 7.3.2019
 COM(2019) 122 final
 PIELIKUMS
 pie priekšlikuma
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Divpusējā uzraudzības padomē atbilstoši Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā Eiropas Savienībai jāieņem jautājumā par 4. pielikuma pievienošanu Nolīgumam
 DIVPUSĒJĀ UZRAUDZĪBAS PADOME.
 NOLĪGUMS
 STARP
 AMERIKAS SAVIENOTAJĀM VALSTĪM
 UN EIROPAS SAVIENĪBU
 PAR SADARBĪBU CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS REGLAMENTĒŠANĀ
 LĒMUMA PROTOKOLS
 LĒMUMS Nr. 0011
 Ņemot vērā, ka Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (“Nolīgums”) 1. grozījums paplašina Nolīguma 2. panta B punkta darbības jomu, lai cita starpā iekļautu personāla licencēšanu un apmācību;
 ņemot vērā arī to, ka grozītais Nolīguma 5. pants paredz jaunu Nolīguma pielikumu izstrādi jautājumos, kas ir Nolīguma darbības jomā, kuri pēc tam saskaņā ar 19. panta C punktu stājas spēkā ar Divpusējās uzraudzības padomes lēmumu, kura izveidota atbilstoši 3. pantam;
 Divpusējā uzraudzības padome attiecīgi nolemj:
 1.pieņemt Nolīguma 4. pielikumu (Lidojumu simulācijas trenažieru iekārtas), kas pievienots šim lēmumam.
 2.Nolīguma 4. pielikums (Lidojumu simulācijas trenažieru iekārtas) stājas spēkā datumā, kurā dots pēdējais paraksts.
 Divpusējās uzraudzības padomes vārdā –
 FEDERĀLĀ AVIĀCIJAS PĀRVALDE,
 TRANSPORTA MINISTRIJA,
 AMERIKAS SAVIENOTĀS VALSTIS,
 EIROPAS KOMISIJA,
 EIROPAS SAVIENĪBA,
 KO PĀRSTĀV:
 KO PĀRSTĀV:
 AMATS:
 asociētais administrators aviācijas drošuma jautājumos
 AMATS:
 Eiropas Komisijas Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta
 Aviācijas direktorāta direktors
 DATUMS:
 DATUMS:
 VIETA:
 Vašingtona, Kolumbijas apgabals
 VIETA:
 Brisele, Beļģija
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 7.3.2019
 COM(2019) 122 final
 PIELIKUMS
 pie priekšlikuma
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kas Divpusējā uzraudzības padomē atbilstoši Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā Eiropas Savienībai jāieņem jautājumā par 4. pielikuma pievienošanu Nolīgumam
 4. PIELIKUMS
 LIDOJUMU SIMULĀCIJAS TRENAŽIERU IEKĀRTAS
 1.MĒRĶIS UN JOMA
 1.1.Puses ir izvērtējušas viena otras standartus, noteikumus, praksi un procedūras, kas attiecas uz lidmašīnām paredzētu pilnīgu lidojumu trenažieru (FFS) atkārtotu novērtēšanu un pastāvīgu kvalifikāciju un secinājušas, ka tie ir pietiekami saderīgi, lai ļautu pieņemt otras Puses apstiprinājumus un atzinumus. Šis pielikums aptver savstarpēju atbilstības atzinumu un dokumentācijas pieņemšanu, kā arī tehniskās palīdzības sniegšanu FFS atkārtotā novērtēšanā un kvalifikācijā. Nekas šajā pielikumā nav jāuztver par ierobežojumu kādas Puses tiesībām rīkoties saskaņā ar Nolīguma 15. pantu.
 1.2.Pielikuma darbības joma aptver tādu lidmašīnām paredzētu C, CG, D un DG līmeņa FFS atkārtotu novērtēšanu un pastāvīgu kvalifikāciju, kam ir ASV Federālās aviācijas pārvaldes (FAA) un Eiropas Aviācijas drošības aģentūras (EASA) vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotās aviācijas iestādes izdota kvalifikācija. Darbības jomu var paplašināt ar šā pielikuma grozījumu pēc Divpusējās uzraudzības padomes lēmuma, kas pieņemts saskaņā ar Nolīguma 19. panta B punktu.
 1.3.Pielikuma darbības jomu paplašina pēc nepieciešamā uzticības veidošanas procesa, ko vada tehniskie aģenti.
 1.4.Pielikuma darbības joma neaptver lidojumu simulācijas trenažieru iekārtas (FSTD), kas atrodas ārpus Nolīguma 12. pantā minētās piemērojamības jomas.
 2.DEFINĪCIJAS
 2.1.Šā pielikuma vajadzībām papildus Nolīgumā minētajām definīcijām ir piemērojamas šādas definīcijas:
 (a)“FFS kvalifikācijas līmenis” ir atbilstības līmenis, kas balstās uz FFS tehnisko
 spēju, ko nosaka FFS novērtēšanā pēc noteiktajiem tehniskās novērtēšanas kritērijiem, kā noteikts piemērojamajās prasībās. FFS tiek iedalīti A, B, C un D līmeņa kategorijās. Dažām ES kvalificētām iekārtām papildus ir AG, BG, CG vai DG līmeņa kvalifikācija saskaņā ar senākām tiesībām.
 (b)“Atzinums” ir apstiprinājums tam, vai FSTD atbilst vai neatbilst piemērojamajām prasībām, un ko reģistrē kā rezultātus/neatbilstības novērtējuma ziņojumā, ko sagatavo FAA, EASA vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotā aviācijas iestāde.
 (c)“Lidojumu simulācijas trenažieru iekārta” (FSTD) ir:
 (I)attiecībā uz Eiropas Savienību – trenažieru iekārta, kas lidmašīnu gadījumā ir pilnīgs lidojumu trenažieris (FFS), lidojuma trenažieru iekārta (FTD), lidojuma un navigācijas procedūru trenažieris (FNPT) vai pamatlīmeņa instrumentālo lidojumu trenažieris;
 (II)attiecībā uz ASV – trenažieru iekārta, kas lidmašīnu gadījumā ir pilnīgs lidojumu trenažieris (FFS) vai lidojuma trenažieru iekārta (FTD).
 (d)“Pilnīgs lidojumu trenažieris” (FFS) ir noteikta gaisa kuģu tipa, modeļa vai sērijas pilota kabīnes pilnizmēra kopija, ieskaitot visu aprīkojumu un datorprogrammas gaisa kuģa kustības pa zemi un lidojuma pilnīgai imitēšanai, vizuālā sistēma, kas nodrošina skata no kabīnes imitāciju kustības pa zemi un lidojuma laikā, un slodžu un gaisa stāvokļa imitācijas sistēma.
 (e)“FSTD novērtēšana” ir FSTD pārbaude attiecībā pret noteiktajiem tehniskajiem kritērijiem attiecīgajā līmenī, kuri ļauj iegūt FSTD kvalifikāciju.
 (f)“FSTD operators” ir organizācija, kas tieši atbild EASA vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotajai aviācijas iestādei par konkrētas FSTD kvalifikācijas pieprasīšanu un saglabāšanu un kurai ir jāievēro Regulas (ES) Nr. 1178/2011 ORA daļas prasības.
 (g) “FSTD sponsors” ir organizācija, kas tieši atbild FAA par konkrētas FSTD kvalifikācijas pieprasīšanu un saglabāšanu un kurai ir jāievēro ASV Federālo noteikumu kodeksa 14. sadaļas 60. daļā (turpmāk – “60. daļa”) minētās prasības.
 (h)“Senākas tiesības” ir:
 (I)ASV – FSTD operatora/sponsora tiesības saglabāt kvalifikācijas līmeni, kas piešķirts saskaņā ar iepriekšēju padomdevēja apkārtrakstu;
 (II)ES – FSTD operatora/sponsora tiesības saglabāt kvalifikācijas līmeni, kas piešķirts saskaņā ar iepriekšējiem noteikumiem. Tās arī nozīmē FSTD lietotāja tiesības saglabāt mācību, testu un pārbaužu kredītpunktus, kas iegūti saskaņā ar iepriekšējiem noteikumiem.
 (i)“Kvalifikācijas testu galvenā rokasgrāmata” (KTGR) ir iestādes apstiprināta kvalifikācijas testu rokasgrāmata, kurā iekļauti FAA, EASA vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotās aviācijas iestādes novēroto testu rezultāti. KTGR izmanto par atsauci turpmākiem novērtējumiem.
 (j)“Kvalifikācijas testu rokasgrāmata” (KTR) ir dokuments, ko izmanto, lai apliecinātu, ka rezultātu un rīcības īpašības atbilst iepriekš noteiktajiem ierobežojumiem gaisa kuģim un ka visas piemērojamās prasības ir ievērotas.
 (k)“Īpaši nosacījumi” ir tās prasības, kas, pamatojoties uz attiecīgo regulatīvo FFS novērtēšanas un kvalifikācijas sistēmu salīdzinājumu, ir atzītas par tādām, kuras abām sistēmām nav kopīgas, un ir pietiekami nozīmīgas, lai tiktu minētas šajā pielikumā.
 3.KOPĪGĀ KOORDINĀCIJAS STRUKTŪRA
 3.1.Sastāvs
 3.1.1.Ar šo tiek izveidota kopīgā koordinācijas struktūra, ko dēvē par FSTD uzraudzības padomi un kas atbild Divpusējai uzraudzības padomei, kopīgā EASA lidojumu standartu direktora un FAA lidojumu standartu izpilddirektora vadībā. FSTD uzraudzības padomē ir katra tehniskā aģenta FSTD eksperti.
 3.1.2.Kopīgā vadība var aicināt papildu dalībniekus FSTD uzraudzības padomē, lai veicinātu šā pielikuma mērķu izpildi.
 3.2.Pilnvaras
 3.2.1.FSTD uzraudzības padome tiekas vismaz reizi gadā, lai nodrošinātu efektīvu šā pielikuma darbību un īstenošanu. FSTD uzraudzības padomes funkcijas ietver:
 (a)FFS novērtēšanai un kvalifikācijai vajadzīgo Trenažieru tehniskās īstenošanas procedūru (TIP-S) izstrādi, apstiprināšanu un pārskatīšanu, ieskaitot sadarbību, palīdzību, informācijas apmaiņu un pastāvīgas uzticības darbības, kas jāizmanto procesos, uz kuriem attiecas šis pielikums;
 (b)informācijas apmaiņu par attiecīgiem drošības jautājumiem un rīcības plānu izstrādi to risināšanai;
 (c)konsekventu šā pielikuma piemērošanas nodrošināšanu;
 (d)informācijas apmaiņu par plānotajām un notiekošajām noteikumu radīšanas darbībām, kas varētu ietekmēt pielikuma pamatu un darbības jomu;
 (e)informācijas apmaiņu par nozīmīgām izmaiņām Pušu FSTD kvalifikācijas sistēmās, kas varētu ietekmēt pielikuma pamatu un darbības jomu;
 (f)tehnisku jautājumu risināšanu, kas ir tehnisko aģentu un pilnvaroto aviācijas iestāžu pienākumos un ko nevar atrisināt zemākā līmenī; un
 (g)pielikuma grozījumu ierosināšanu Divpusējai uzraudzības padomei.
 3.2.2.FSTD uzraudzības padome ziņo par neatrisinātiem jautājumiem Divpusējai uzraudzības padomei un nodrošina Divpusējās uzraudzības padomes pieņemto lēmumu īstenošanu attiecībā uz šo pielikumu.
 4.ĪSTENOŠANA
 4.1.Tehniskie aģenti pārraudzības nolūkos izveido un uztur to FFS pamatsarakstu, kuru kvalifikācija ir šā pielikuma darbības jomā. Procedūras pamatsaraksta izveidei un uzturēšanai tiek izklāstītas TIP-S.
 4.2.FAA pastāvīgā kvalifikācija
 4.2.1.Puses vienojas, ka FFS, kam:
 (a)ir pašreizēja kvalifikācija saskaņā ar piemērojamo ES kvalifikācijas pamatu un
 (b)kas atbilst šajā pielikumā minētajiem nosacījumiem, tostarp FAA īpašajiem nosacījumiem, kas minēti 1. papildinājumā, neatkarīgi no 60. daļas trenažieru kvalitātes pārvaldības sistēmas prasībām, kas piemērojamas FFS sertifikāta turētājam,
 uzskata par atbilstīgiem FAA pastāvīgās kvalifikācijas tehniskajām prasībām pēc EASA vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotās aviācijas iestādes novērtējuma un īpašo nosacījumu ziņojumu saņemšanas, pārskatīšanas un pieņemšanas.
 4.2.2.Kompetentās aviācijas iestādes, kad tās FAA vārdā rīkojas katra FFS, uz ko attiecas šis pielikums, atkārtotā novērtēšanā, veic šā pielikuma 2. papildinājumā noteiktās darbības.
 4.3.EASA pastāvīgā kvalifikācija
 4.3.1.Puses vienojas, ka FFS, kam:
 (a)ir pašreizēja FAA kvalifikācija saskaņā ar piemērojamo ASV kvalifikācijas pamatu un
 (b)kas atbilst šajā pielikumā minētajiem nosacījumiem, ieskaitot ES īpašos nosacījumus, kas minēti 1. papildinājumā, neatkarīgi no ORA daļas prasībām, kas piemērojamas FSTD sertifikāta īpašniekam,
 uzskata par atbilstīgiem EASA pastāvīgās kvalifikācijas tehniskajām prasībām pēc FAA izdoto novērtējuma un īpašo nosacījumu ziņojumu saņemšanas, pārskatīšanas un pieņemšanas.
 4.4.Novērtējuma ziņojumu savstarpēja pieņemšana
 4.4.1.Atkarā no šā pielikuma noteikumiem puses vienojas, ka tehniskie aģenti un aviācijas iestādes attiecīgā gadījumā sniedz otras puses tehniskajam aģentam FFS atkārtotās novērtēšanas un īpašo nosacījumu ziņojumus. Šādi ziņojumi ietver atzinumus par atbilstību attiecīgajām ES un ASV prasībām kā pamatu to attiecīgo FFS kvalifikāciju izdošanai vai – attiecīgā gadījumā – turpmākam derīgumam.
 4.5.Turpmākās darbības pēc novērtējuma ziņojuma atzinumiem
 4.5.1.FSTD operators/sponsors risina atzinumos konstatētās nepilnības ar tehnisko aģentu vai pilnvaroto aviācijas iestādi, kas veikusi novērtēšanu, ja vien attiecīgais tehniskais aģents TIP-S noteiktos gadījumos nav norādījis citādi. Tādos gadījumos, ja ir nepieciešams apmeklējums uz vietas, lai izvērtētu atzinuma noslēgšanu, apmeklējumu uz vietas atbilstoši resursiem veic tehniskais aģents vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotā aviācijas iestāde, kas veikusi novērtēšanu.
 4.6.Ja rodas apstākļi ārpus atkārtotu novērtējumu darbības jomas, katras puses tehniskais aģents vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotā aviācijas iestāde pēc pieprasījuma, savstarpējas vienošanās un vajadzības sniedz tehnisko palīdzību FFS novērtējumos otras puses tehniskajam aģentam vai – attiecīgā gadījumā – pilnvarotajai aviācijas iestādei. Tehniskie aģenti vai pilnvarotā aviācijas iestāde var atteikties sniegt šādu tehnisku palīdzību resursu nepieejamības dēļ. Šādas palīdzības jomas cita starpā var ietvert:
 (a)izmeklēšanas veikšanu un ziņošanu par to pēc pieprasījuma;
 (b)datu iegūšanu un sniegšanu pēc pieprasījuma;
 (c)īpašas FFS novērtēšanas veikšanu gadījumā, ja iekārta tiek pārvietota vai mainīta.
 4.7.Saskaņā ar Nolīguma 15. panta B punktu tehniskie aģenti var veikt iekārtu neatkarīgu novērtēšanu konkrētu drošuma apsvērumu dēļ.
 4.8.Jebkuras puses organizatoriskās struktūras, likumu, noteikumu, procedūru, politikas vai standartu, arī tehnisko aģentu un aviācijas iestāžu standartu pārskatīšana var ietekmēt pamatu, uz kura izpilda šo pielikumu. Puses ar tehnisko aģentu un – attiecīgā gadījumā – ar pilnvaroto aviācijas iestāžu starpniecību, cik drīz vien iespējams, informē viena otru par šādu izmaiņu plāniem un apspriež, kādā mērā šādas plānotās izmaiņas ietekmē šā pielikuma pamatu. Ja apspriešanās saskaņā ar Nolīguma 15. panta C punktu beidzas ar vienošanos grozīt šo pielikumu, Puses cenšas nodrošināt, ka grozījums stājas spēkā vienlaicīgi vai pēc iespējas drīz pēc tam, kad stājas spēkā izmaiņa, kuras dēļ grozījums izdarīts.
 5.SAZIŅA UN SADARBĪBA
 5.1.Tehniskie aģenti veic kontaktpunktu saraksta apmaiņu un uzturēšanu attiecībā uz dažādiem šā pielikuma tehniskiem aspektiem.
 5.2.Visa saziņa, arī tehniskā dokumentācija, tehnisko aģentu un – attiecīgā gadījumā – pilnvaroto aviācijas iestāžu starpā, ir angļu valodā.
 5.3.Attiecībā uz visiem datumiem saziņā izmanto formātu DD MMM GGGG, piem., “05 MAY 2014”.
 5.4.Tehniskie aģenti un pilnvarotās aviācijas iestādes cita citu informē par atbrīvojumiem un izņēmumiem, kas piešķirti tādiem FFS, kuri ir šī pielikuma darbības jomā.
 5.5.Novērtēšanas norādījumi
 Tehniskie aģenti un pilnvarotās aviācijas iestādes iesniedz pārskatīšanai jebkādus īpašus norādījumus vai pieprasījumus, kas jāizpilda novērtēšanas laikā, vismaz 30 kalendāra dienas pirms novērtēšanas.
 6.KVALIFIKĀCIJAS PRASĪBAS ATBILSTĪBAS ATZINUMU ATZĪŠANAI
 6.1.Pamatprasības
 6.1.1.Katrs tehniskais aģents un – attiecīgi – pilnvarotā aviācijas iestāde apliecina otram tehniskajam aģentam savas attiecīgās sistēmas efektivitāti FSTD regulatīvajā uzraudzībā. Lai cits cita vārdā veiktu FFS novērtējumus, tehniskie aģenti un pilnvarotās aviācijas iestādes attiecīgā gadījumā apliecina faktisku un pienācīgu:
 (a)juridisko un regulatīvo struktūru;
 (b)organizatorisko struktūru;
 (c)resursus, ieskaitot pietiekami kvalificētus darbiniekus;
 (d)apmācību programmu saviem tehniskajiem darbiniekiem;
 (e)iekšējo politiku, procesus un procedūras, ieskaitot kvalitātes sistēmu;
 (f)dokumentāciju un uzskaiti;
 (g)uzraudzības programmu; kā arī
 (h)pilnvaras attiecībā uz regulētām vienībām un iekārtām.
 6.2.Sākotnējā uzticība
 6.2.1.Katrs tehniskais aģents ar sākotnējām uzticības veidošanas darbībām ir apliecinājis otram tehniskajam aģentam savas attiecīgās sistēmas efektivitāti šajā pielikumā iekļauto darbību regulatīvā uzraudzībā. Tehniskie aģenti ir arī viens otram apliecinājuši savu kvalitātes revīziju un standartizācijas darbību, arī aviācijas iestāžu revīziju, efektivitāti, kā noteikts 6.3.1. punktā.
 6.2.2.ES tehniskais aģents, pirms pilnvarotā aviācijas iestāde sāk veikt FFS novērtējumus ASV tehniskā aģenta vārdā, izvērtē attiecīgo pilnvaroto aviācijas iestādi saskaņā ar TIP-S noteikumiem.
 6.3.Pastāvīga uzticēšanās
 6.3.1.Tehniskie aģenti un pilnvarotās aviācijas iestādes turpina apliecināt efektīvu uzraudzību, kā izklāstīts šā pielikuma 6.1.1. punktā, saskaņā ar attiecīgajiem FSTD uzraudzības padomes izstrādātajiem un apstiprinātajiem TIP-S noteikumiem.
 (a)Proti, Tehniskie aģenti un – attiecīgā gadījumā – pilnvarotās aviācijas iestādes:
 I)ir tiesīgi piedalīties kā novērotāji: EASA gadījumā – FAA kvalitātes revīzijās un standartizācijas sanāksmēs; FAA gadījumā – EASA standartizācijas darbībās;
 II)nodrošina, ka FSTD operatori/sponsori sniedz abiem tehniskajiem aģentiem piekļuvi, lai attiecīgā gadījumā veiktu revīzijas, novērtējumus un pārbaudes;
 III)padara pieejamus revīziju, standartizācijas un savstarpēju pārbaužu rezultātus, kas piemērojami šim pielikumam;
 IV)dalās attiecīgajā drošības informācijā un zināmajos ierobežojumos, kas var ietekmēt pilnvarotās aviācijas iestādes vai tehniskā aģenta spēju pilnībā ievērot piemērojamos starptautiskos drošuma standartus vai kādas drošuma prasības, kas paredzētas ar Nolīgumu;
 V)nodrošina piemērota personāla pieejamību dalībai revīzijās un pārbaudēs, kas piemērojamas šim pielikumam;
 VI)dara pieejamus FSTD operatoru/sponsoru reģistrus, ieskaitot novērtējuma ziņojumus un īpašo nosacījumu ziņojumus;
 VII)ja nepieciešams, sniedz tulkošanas palīdzību aviācijas iestāžu birojā FFS reģistru un dokumentācijas, kas reģistrēta attiecīgās valsts valodā, pārskatīšanas laikā; un
 VIII)viens otram palīdz, sagatavojot slēdzienus par atzinumiem saistībā ar savstarpējām pārbaudēm.
 (b)ES tehniskais aģents veic papildu standartizācijas revīzijas, lai nodrošinātu pilnvarotās aviācijas iestādes atbilstību pielikuma noteikumiem, sevišķi FAA īpašajiem nosacījumiem, kas ir piemērojami ES esošiem FFS, kā precizēts TIP-S.
 c)
 Tehniskie aģenti pēc iespējas drīz informē viens otru, ja tehniskais aģents vai pilnvarotā aviācijas iestāde nespēj izpildīt 6.3.1. punkta prasības. Ja kāds no tehniskajiem aģentiem uzskata, ka tehniskā kompetence vairs nav atbilstoša, tehniskie aģenti apspriežas un ierosina rīcības plānu, to starpā nepieciešamos korektīvos pasākumus, lai novērstu trūkumus.
 d)
 Ja tehniskais aģents vai pilnvarotā aviācijas iestāde nenovērš trūkumus rīcības plānā norādītajā termiņā, katrs tehniskais aģents var jautājumu iesniegt izskatīšanai FSTD uzraudzības padomē.
 e)
 Ja kāda no Pusēm plāno pārtraukt tehniskā aģenta vai pilnvarotās aviācijas iestādes veikto atzinumu vai kvalifikāciju pieņemšanu šā pielikuma darbības jomas ietvaros, tā nekavējoties ziņo otrai Pusei saskaņā ar Nolīguma 18. panta A punktu.
 7.IZMEKLĒŠANA UN IZPILDES NODROŠINĀŠANAS PASĀKUMI
 7.1.Puses patur tiesības veikt izpildes nodrošināšanas pasākumus pret FSTD operatoriem/sponsoriem, kuriem ir FAA vai EASA apstiprinājumi.
 7.2.Saskaņā ar Nolīguma 8. pantu katra Puse ar sava tehniskā aģenta un – attiecīgā gadījumā – pilnvaroto aviācijas iestāžu starpniecību nekavējoties ziņo otrai pusei par izmeklēšanas un turpmākām slēgšanas darbībām par neatbilstību šā pielikuma darbības jomā, ja neatbilstība var izraisīt sodu vai FFS kvalifikācijas atsaukšanu, apturēšanu vai pazemināšanu.
 7.3.FFS kvalifikācijas atsaukšanas vai apturēšanas gadījumā tehniskais aģents un – attiecīgā gadījumā – pilnvarotā aviācijas iestāde paziņo otram tehniskajam aģentam par atsaukšanu vai apturēšanu.
 7.4.Minētos paziņojumus nosūta attiecīgam otras Puses kontaktpunktam.
 8.PĀRNEŠANAS NOTEIKUMI
 8.1FFS, kuru kvalifikācijas izdevusi FAA saskaņā ar ASV un Apvienotās Karalistes Trenažieru īstenošanas procedūrās (TĪP) paredzētajiem noteikumiem, atkārtotus novērtējumus turpina veikt, kamēr nav pabeigta novērtēšanas darbību pārnešana, kā noteikts 8.2. punktā. (ASV un Apvienotās Karalistes TĪP, par ko vienojās 1995. gada 20. decembrī un ko pārskatīja 2005. gada 6. oktobrī. Tās tika noslēgtas saskaņā ar Amerikas Savienoto Valstu valdības un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes valdības nolīgumu aviācijas drošuma veicināšanai, kas parakstīts Londonā, 1995. gada 12. decembrī.)
 8.2Puses vienojas, ka FFS novērtējumu pārnešanu saskaņā ar šo pielikumu veic atbilstoši šādiem pārnešanas noteikumiem:
 (a)pilnvarotā aviācijas iestāde un tehniskie aģenti pirms pārnešanas apmāca pietiekami lielu personālu procedūrās attiecīgi saistībā ar Nolīgumu, šo pielikumu un ES un ASV īpašajiem nosacījumiem;
 (b)tiklīdz pietiekams skaits darbinieku ir pabeiguši apmācības, tehniskie aģenti pārnes kvalificēto FFS novērtēšanas darbības attiecīgi tehniskajiem aģentiem vai pilnvarotajām aviācijas iestādēm;
 (c)pārnešanu veic 18 mēnešu laikā no datuma, kurā stājas spēkā šis pielikums;
 (d)tehniskie aģenti un pilnvarotās aviācijas iestādes vienojas par norises plānu un laika grafiku:
 I)atkārtotu novērtējumu sinhronizēšanai un
 II)visu novērtējumu veikšanai saskaņā ar šo pielikumu.
 9.NODEVAS
 9.1.
 Nodevas piemēro saskaņā ar Nolīguma 14. pantu un saskaņā ar piemērojamajām regulatīvajām prasībām.
 1. papildinājums
 ĪPAŠI NOSACĪJUMI
 1.ES ĪPAŠIE NOSACĪJUMI, KAS PIEMĒROJAMI ASV ESOŠIEM PILNĪGIEM LIDOJUMU TRENAŽIERIEM (FFS) GAISA KUĢU LIDMAŠĪNU KATEGORIJĀ
 1.1.Īpašie nosacījumi, kas minēti 4.3.1. iedaļā, kā izklāstīts TIP-S, ir šādi:
 (a)FSTD sponsors iesniedz FAA:
 I.atkārtotās novērtēšanas dokumentāciju;
 II.izlidošanas datus par gadu;
 III.trenažiera drošuma elementu pārbaudes datus (ORA.FSTD.115 b) Regulas (ES) Nr. 1178/2011 iekārtas); un
 IV.izmaiņas publicētajā EASA FSTD datu lapā;
 (b)instruktora darba stacijas rokasgrāmatā iekļauj darbības instrukcijas ar ES standartiem;
 (c)instruktora darba stacijas uzstādījumi un norādes atbilst starptautiskajai mērvienību sistēmai (SI);
 (d)novērtē vismaz vienu paziņotas kvalifikācijas Eiropas lidostas/lidlauka modeli ar pienācīgām modelēšanas un navigācijas/sakaru iekārtām;
 (e)I, II vai III kategorijas (atkarībā no situācijas) instrumentālo lidojumu pieejas un zemas redzamības pacelšanās darbības apliecina Eiropas lidostā un ar attiecīgiem iestatījumiem, ko izvēlas no instruktora darba stacijas;
 (f)FFS atspoguļo trenažiera lidmašīnas Eiropas konfigurāciju;
 (g)novērtēšanas laikā veic pastāvīgu, nepārtrauktu lidojuma posmu;
 (h)katrā novērtēšanā novērtē visus dzinēja parametrus, kas norādīti EASA FFS kvalifikācijas sertifikātā;
 (i)ja vairākām viena FFS aviācijas elektronikas konfigurācijām ir izdoti vairāki EASA FFS kvalifikācijas sertifikāti, katrā novērtēšanā novērtē katru konfigurāciju, attiecīgā gadījumā ar katru dzinēja atbilstību;
 (j)veic FFS specifiskus objektīvos, funkcionālos un subjektīvos testus atbilstoši piemērojamajām ES prasībām, uz ko neattiecas piemērojamais FAA FFS kvalifikācijas standartlīmenis.
 2.FAA ĪPAŠIE NOSACĪJUMI, KAS PIEMĒROJAMI ES ESOŠIEM APSTIPRINĀTIEM PILNĪGIEM LIDOJUMU TRENAŽIERIEM (FFS) GAISA KUĢU LIDMAŠĪNU KATEGORIJĀ
 2.1.Īpašie nosacījumi, kas minēti 4.2.1. iedaļā, kā izklāstīts TIP-S, ir šādi:
 (a)FSTD operators:
 I)pilnvarotajai aviācijas iestādei vai attiecīgi EASA sniedz pierādījumu, ka FAA FSTD direktīvas ir iekļautas Kvalifikācijas testu galvenajā rokasgrāmatā, un
 II)konstatē katru izmaiņu publicētajā FAA FFS konfigurāciju sarakstā;
 (b)instruktora darba stacijas rokasgrāmatā iekļauj darbības instrukcijas ar ASV standartiem;
 (c)instruktora darba stacijas iestatījumi un rādījumi atbilst ASV mērvienību sistēmai;
 (d)novērtē vismaz vienu paziņotas kvalifikācijas ASV lidostas/lidlauka modeli ar pienācīgām modelēšanas un navigācijas/sakaru iekārtām;
 (e)I, II vai III kategorijas (atkarībā no situācijas) instrumentālo lidojumu pieejas apliecina ASV lidostā un ar attiecīgiem iestatījumiem, ko izvēlas no instruktora darba stacijas;
 (f)FFS atspoguļo trenažiera lidmašīnas ASV konfigurāciju;
 (g)katrā novērtēšanā novērtē visas konfigurācijas, kas norādītas FAA FFS kvalifikācijas sertifikātā;
 (h)veic nolaišanos pa riņķi ASV lidostā ar maksimālo apliecināto nolaišanās svaru;
 (i)veic FFS specifiskus objektīvos, funkcionālos un subjektīvos testus atbilstoši piemērojamajām ASV prasībām, uz ko neattiecas piemērojamais Eiropas FFS standarta kvalifikācijas līmenis.
 2. papildinājums
 PILNVAROTĀS AVIĀCIJAS IESTĀDES DARBĪBAS
 Kompetentā aviācijas iestāde, kas rīkojas FAA vārdā, veic šādas darbības atkārtotiem novērtējumiem par katru FFS, uz ko attiecas šis pielikums, kā izklāstīts TIP-S:
 1.ieplāno atkārtoto novērtēšanu un sniedz FAA noteikto novērtēšanas datumu;
 2.veic novērtēšanas sagatavošanu. Pilnvarotās aviācijas iestādes inspektors(-i), kas veic novērtēšanu:
 (a)konstatē īpašos nosacījumus;
 (b)iegūst piemērotās veidlapas un kontrolsarakstus; un
 (c)konstatē visas izmaiņas, kas ir radušās starp atkārtotiem novērtējumiem;
 3.veic novērtēšanu, ņemot vērā īpašos nosacījumus un attiecīgos TIP-S noteikumus;
 4.veic darbības pēc novērtēšanas, lai iekļautu:
 (a)šādas informācijas/dokumentu nodošanu FAA piecu darba dienu laikā pēc novērtēšanas pabeigšanas:
 I.novērtējuma ziņojums;
 II.FFS konfigurācijas saraksts; un
 III.ziņojums par īpašajiem nosacījumiem;
 (b)veic šā pielikuma 4.5.1. punktā minēto apmeklējumu uz vietas.


type: other

text:
VS00024660
 Odločba: VSRS Sodba III Ips 1/2019
 ECLI:SI:VSRS:2019:III.IPS.1.2019
 Senat: dr. Mile Dolenc (preds.), Franc Seljak (poroč.), dr. Miodrag Đorđević, Tomaž Pavčnik, mag. Rudi Štravs
 Institut: povrnitev premoženjske škode - stečaj družbe - tržna vrednost delnice - padec vrednosti delnic - neposredni odškodninski zahtevek delničarja - odsevna škoda - prenehanje delnic zaradi stečaja
 Zveza: ZGD-1 člen 164, 164/1, 547, 547/1. ZFPPIPP člen 283. OZ člen 169
 Tudi v primeru, ko naj bi ravnanje povzročitelja škode imelo za posledico začetek stečajnega postopka, je premoženjska izguba delničarjev zaradi izgube celotne vrednosti delnic le odsev škode, ki je nastala sami družbi. Premoženjski položaj delničarjev je tudi v tem primeru mogoče izravnati le preko zahtevka v korist družbe. Zaradi začetka stečaja nad družbo se narava odškodninskega prikrajšanja delničarjev ni spremenila. Pred začetkom stečaja se je prikrajšanje delničarjev kazalo kot izguba vrednosti delnic. Z začetkom stečaja so delničarji sicer izgubili možnost izravnave prejšnjega premoženjskega položaja z dvigom vrednosti delnic zaradi nepovratnih posledic stečaja, ki vodijo k prenehanju družbe. Ker pa ima družba (stečajni dolžnik) možnost uveljavljanja povrnitve celotne škode od povzročitelja (načelo popolne odškodnine iz 169. člena OZ) z vplačilom v stečajno maso, bi bil premoženjski položaj delničarjev izravnan z uresničitvijo pravice do poplačila iz preostanka stečajne mase.
 1. Tožniki so s tožbo od tožene stranke uveljavljali povrnitev škode, ki naj bi jo utrpeli, ker naj bi zaradi protipravnega ravnanja tožene stranke družba P. d. d. pristala v stečaju. Uveljavljali so povrnitev tržne vrednosti delnic na dan 31. 12. 2012. Prvi tožnik je uveljavljal plačilo 8,445.640,00 EUR, drugi tožnik 2,910.621,00 EUR in tretji tožnik 1,668.900,50 EUR.
 2. Sodišče prve stopnje je tožbeni zahtevek zavrnilo z argumentacijo, da ni podana protipravnost v ravnanju tožene stranke. Zanjo ni veljala kontrahirna dolžnost za sklepanje novih kreditnih pogodb. Protipravno tudi ni bilo ravnanje tožene stranke, ko je zoper družbo P., d. d. predlagala začetek stečajnega postopka.
 3. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožeče stranke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Pravilnost odločitve sodišča prve stopnje o zavrnitvi tožbenega zahtevka je oprlo na druge razloge. Zavzelo je namreč stališče, da tožniki kot delničarji samostojno sploh ne morejo uveljavljati škode zaradi zmanjšanja vrednosti delnic. Pri škodi delničarjev gre v tem primeru le za posredno, refleksno škodo. To škodo lahko delničarji izravnajo le posredno z odškodninskim zahtevkom družbe do povzročitelja škode. Kot zmotno je ocenilo stališče tožnikov, da naj bi v razmerju med toženo stranko kot kreditodajalko in družbo P., d. d. šlo za eksistenčno odvisnost v smislu dejanskega koncerna. Tudi za te odškodninske zahtevke pa velja, da delničarji lahko samostojno uveljavljajo le zahtevke za neposredno škodo, ki presega refleksno škodo.
 4. Tožeča stranka je v zakonskem roku vložila revizijo in uveljavljala revizijska razloga bistvene kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem druge stopnje in zmotne uporabe materialnega prava. Vrhovnemu sodišču je predlagala, da izpodbijani sodbi spremeni tako, da tožbenemu zahtevku tožeče stranke v celoti ugodi, podrejeno temu pa, da sodbi sodišč prve in druge stopnje razveljavi ter zadevo vrne sodišču prve oziroma druge stopnje v ponovno odločanje.
 6. Po izteku roka za odgovor na revizijo je bil nad drugim tožnikom 2. 11. 2018 začet stečajni postopek, zaradi česar so nastopili učinki prekinitve postopka po 4. točki prvega odstavka 205. člena ZPP. Ker pa so bila do takrat že opravljena vsa procesna dejanja tožeče stranke v revizijskem postopku, ni ovir za odločanje Vrhovnega sodišča o reviziji (smiselno drugi odstavek 207. člena ZPP).
 7. Sodba sodišča prve stopnje je bila izdana pred začetkom uporabe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (ZPP-E, Uradni list RS 10/17), zato se glede na določbo prvega in tretjega odstavka 125. člena ZPP-E v tem revizijskem postopku uporabljajo pravila ZPP, veljavna pred uveljavitvijo novele ZPP-E. Z izpodbijano sodbo je pravnomočno odločeno o tožbenih zahtevkih tožnikov, ki vsak zase presega mejni znesek 200.000,00 EUR iz 490. člena ZPP za dovoljenost revizije v gospodarskih sporih. Zato je revizija zoper odločitev sodišča druge stopnje v izpodbijani sodbi dovoljena.
 Ugotovljeno dejansko stanje v sodbah sodišč prve in druge stopnje
 8. Tožniki so bili delničarji družbe P., d. d.
 9. Tožena stranka je kot kreditodajalka v pogodbenih razmerjih z družbo P.,, d. d. tej družbi zagotavljala kratkoročne kredite.
 10. Po 13. 3. 2013 tožena stranka z družbo P.,, d. d. ni sklepala novih kreditnih pogodb in ni podaljšala rokov vračila iz obstoječih kreditnih pogodb.
 11. Nad družbo P.,, d. d. je bil kasneje začet stečajni postopek.
 Razlogi za neutemeljenost revizije
 12. Neutemeljen je revizijski očitek, naj bi sodišče druge stopnje storilo kršitvi iz 14. in 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP že s tem, ko naj bi sodbo sodišča prve stopnje potrdilo iz drugih razlogov. Pri tem revizija izpostavlja pritrditev sodišča druge stopnje pritožbenim očitkom, da se sodišče prve stopnje ni opredelilo do vseh trditev tožeče stranke, ki se tičejo protipravnosti ravnanja tožene stranke in višine škode. Po mnenju revidentov bi moralo sodišče v tem primeru nujno pritožbi ugoditi, razveljaviti sodbo sodišča prve stopnje in mu zadevo vrniti v novo sojenje, ne pa iskati drugih razlogov za potrditev sodbe.
 13. Vrhovno sodišče je že v več odločbah pojasnilo pomen in razmejitev med obema očitanima procesnima kršitvama.1 Postopkovna kršitev iz 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP je podana, če je o odločilnih dejstvih nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin, zapisnikov o izvedbi dokazov ali prepisov zvočnih posnetkov, in med samimi temi listinami, zapisniki oziroma prepisi. Revidenti takega nasprotja niso uspeli prikazati. O zatrjevanem nasprotju med zatrjevano trditveno podlago revidentov in povzetki teh trditev v izpodbijani sodbi bo pojasnjeno v nadaljevanju te obrazložitve.
 14. Nosilni del določbe 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP je prvi del, po katerem gre za absolutno bistveno kršitev tedaj, če so pomanjkljivosti sodbe take, da je ni mogoče preizkusiti (ugotoviti, ali ima upoštevne pomanjkljivosti ali ne). Sodišče druge stopnje ni dolžno odgovarjati na vse pritožbene trditve, temveč zgolj na tiste, ki so odločilnega pomena in navesti razloge, ki jih je upoštevalo po uradni dolžnosti (prvi odstavek 360. člena ZPP). Sodišče druge stopnje mora v okviru pritožbenega preizkusa po uradni dolžnosti preizkusiti tudi pravilno uporabo materialnega prava (drugi odstavek 350. člena ZPP). V primeru, ko je sodišče druge stopnje na neutemeljenost tožbenega zahtevka sklepalo na podlagi materialnopravne presoje, da tožniki sploh nimajo materialne podlage za uveljavljanje odškodninskega zahtevka proti toženi stranki, se izkažejo kot neodločilne prejšnje ugotovitve, da se sodišče prve stopnje ni opredelilo do vseh trditev tožeče stranke glede protipravnosti ravnanja tožene stranke in višine škode. Če je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo materialno pravo, tudi opredelitev sodišča prve stopnje do vseh trditev o potrebnih predpostavkah odškodninske odgovornosti ne bi mogla pripeljati do drugačnega rezultata.
 15. Odločilna za presojo pravilnosti odločitev sodišč prve in druge stopnje o zavrnitvi tožbenega zahtevka je narava škode, ki jo uveljavljajo tožniki od tožene stranke.
 16. Sodišče druge stopnje se je v 9. točki obrazložitve sodbe sklicevalo na zavzeto stališče teorije, da škodo zaradi zmanjšanja vrednosti delnic lahko uveljavlja le družba, ne pa njeni delničarji. Pri tem je povzelo komentar Rada Bohinca v Velikem komentarju ZGD-1, na katerega se je sklicevalo v 1. opombi. Ta komentar se nanaša na določilo prvega odstavka 264. člena Zakona o gospodarskih družbah.2 Ta določba nalaga osebi, ki je s svojim vplivom pripravila člana organov vodenja družbe, da posluje v škodo družbe ali njenih delničarjev, da mora družbi povrniti zaradi tega nastalo škodo. Zadnji stavek te določbe pa taki osebi nalaga, da mora povrniti tudi škodo delničarjem, če so bili oškodovani, ne glede na škodo, ki jim je bila povzročena z oškodovanjem družbe. Čeprav v konkretnem primeru v tožbi očitanega ravnanja tožene stranke (nesklepanje novih kreditnih pogodb z družbo P., d. d.) ni mogoče subsumirati pod ravnanje iz prvega odstavka 264. člena ZGD-1, pa stališča teorije in sodne prakse, ki se nanašajo na omejitev neposrednih zahtevkov delničarjev za svojo posredno škodo, ki se kaže v izgubi vrednosti delnic, veljajo tudi za druge vrste ravnanj tretjih v škodo družbe.
 17. Določba prvega odstavka 264. člena ZGD-1 sicer omogoča tudi delničarjem, da uveljavljajo neposredno škodo od povzročitelja. Vrhovno sodišče je že v odločbi III Ips 249/2008 z dne 23. 1. 2012 zavzelo stališče, da je treba določbo zadnjega stavka prvega odstavka 280. člena Zakona o gospodarskih družbah,3 po kateri se delničarjem povrne nastala škoda, če so bili oškodovani, ne glede na škodo, ki jim je bila povzročena z oškodovanjem družbe, razlagati tako, da zadeva le tako škodo, ki nastane samo njim, ne pa tako imenovano refleksno, odsevno škodo. Kot refleksno škodo je po zavzetem stališču treba razumeti škodo, ki je le odsev škode, ki je v osnovi nastala družbi. Takšna refleksna škoda se lahko kaže predvsem v obliki nižje vrednosti delnic in/ali v nižji dividendi.
 18. Ureditev v prvem odstavku 280. člena ZGD je bila enaka ureditvi v prvem odstavku 264. člena sedaj veljavnega ZGD-1, ki ima naslov Odškodninska odgovornost zaradi vpliva tretjih oseb. Zato ni razlogov za odstopanje od zavzetega stališča v odločbi III Ips 249/2008. To pomeni, da so delničarji upravičeni uveljavljati v svojo korist zgolj tisto škodo, ki ne izvira iz škode, ki je nastala družbi.
 19. Pravilno je stališče sodišča druge stopnje, da velja enaka razmejitev tudi v primeru odškodninskih zahtevkov po prvem odstavku 547. člena ZGD-1, ki ureja odškodninsko odgovornost obvladujoče družbe in njenih zakonitih zastopnikov. Na to pravno podlago se je izrecno sklicevala tudi tožeča stranka s trditvami, da naj bi bila tožena stranka v razmerju do družbe P., d. d. obvladujoča družba. Tudi po tej pravni podlagi je torej odločilno vprašanje, kakšna je narava škode, ki jo uveljavljajo tožniki.
 20. Neutemeljen je revizijski očitek, da naj bi sodišče druge stopnje izkrivljeno povzemalo trditveno podlago tožeče stranke pri presoji utemeljenosti zahtevka. Takšen očitek revidenti gradijo na utemeljitvi, da se sodišče druge stopnje sklicuje na zmanjšanje vrednosti njihovih delnic, česar v svojih vlogah sploh niso zatrjevali. Sklicevali naj bi se le na zahtevek zaradi zmanjšanja svojega premoženja zaradi izgube delnic, ker so prenehale zaradi začetka stečajnega postopka (283. člen Zakona o finančnem poslovanju, postopkov zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju - v nadaljevanju ZFPPIPP). Takšna škoda pa naj bi predstavljala neposredno škodo delničarjev, ki jo lahko uveljavljajo samostojno v svojo korist. Takšno revizijsko stališče je materialnopravno zmotno.
 21. Že pojasnjena razmejitev med refleksno škodo in neposredno škodo, ki jo lahko samostojno uveljavljajo delničarji, temelji na izhodišču, da je v primeru, ko naj bi bilo škodljivo ravnanje usmerjeno na delovanje družbe, družba tudi upravičenka za uveljavljanje takšne škode. Škodljive posledice v družbi (zmanjšanje njenega premoženja ali preprečitev njenega povečanja) pa se posredno odraža tudi v zmanjšanju vrednosti delnic (oziroma preprečitvi njenega povečanja), ki predstavlja refleksno škodo delničarjev. Izključitev neposrednega odškodninskega zahtevka delničarjev za povrnitev tovrstne škode temelji na izravnavi škodnega položaja delničarjev že z uveljavitvijo odškodninskega zahtevka v korist družbe (načelo popolne odškodnine), saj bi povrnitev škode družbi vplivala tudi na vrednost delnic. V nasprotnem primeru bi moral povzročitelj povrniti škodo dvakrat, enkrat družbi in nato še delničarjem.4 Solidarno upravičenje delničarja, da lahko že sam uveljavlja povrnitev takšne posredne škode v svojo korist, pa bi nasprotovalo načelu ohranjanja kapitala in namenske vezanosti premoženja družbe.5 To velja tako za družbenike v družbi z omejeno odgovornostjo kot za delničarje v delniški družbi. Delničarji imajo zato neposredno tožbeno upravičenje zgolj za povrnitev tiste škode, ki jim je nastala, ne da bi pri tem nastala škoda sami družbi.
 22. Tožeča stranka je v tožbi in v nadaljnjih vlogah zatrjevala škodljiva ravnanja tožene stranke, v posledici katerih naj bi prišlo do začetka stečajnega postopka nad družbo P., d. d. Te trditve same po sebi vsebujejo zatrjevanje škodljivih posledic na strani navedene družbe, ki se zrcalijo tudi na premoženjskem položaju njenih delničarjev. Z začetkom stečajnega postopka delniška družba še ne preneha. Zato bi tudi po začetku stečajnega postopka družba lahko uveljavljala odpravo škodljivih posledic povzročiteljevega ravnanja.
 23. Razveljavitev in izbris delnic kot vrednostnih papirjev na podlagi 283. člena ZFPPIPP pomeni predvsem prenehanje korporacijskopravnega razmerja med delničarjem in družbo. Pri imetnikih navadnih delnic se to kaže v izgubi pravice do udeležbe pri upravljanju družbe in pravice do dela dobička, ki delničarju pripadata na podlagi prve in druge alineje drugega odstavka 176. člena ZGD-1. Sam začetek stečajnega postopka nad družbo pa ne pomeni samostojnega premoženjskega prikrajšanja za delničarja. Delničarju namreč ostane premoženjskopravno upravičenje do preostanka stečajne mase po poplačilu preostalih upnikov (tretja alineja drugega odstavka 176. člena ZGD-1 in drugi odstavek 373. člena ZFPPIPPP). Uresničitev te pravice je odvisna od obsega premoženja, ki se zbere v stečajni masi in od obsega obveznosti, ki morajo biti poravnane pred poplačilom delničarjev.
 24. Tudi v primeru, ko naj bi ravnanje povzročitelja škode imelo za posledico začetek stečajnega postopka, je premoženjska izguba delničarjev zaradi izgube celotne vrednosti delnic le odsev škode, ki je nastala sami družbi. Premoženjski položaj delničarjev je tudi v tem primeru mogoče izravnati le preko zahtevka v korist družbe. Zaradi začetka stečaja nad družbo se narava odškodninskega prikrajšanja delničarjev ni spremenila. Pred začetkom stečaja se je prikrajšanje delničarjev kazalo kot izguba vrednosti delnic. Z začetkom stečaja so delničarji sicer izgubili možnost izravnave prejšnjega premoženjskega položaja z dvigom vrednosti delnic zaradi nepovratnih posledic stečaja, ki vodijo k prenehanju družbe. Ker pa ima družba (stečajni dolžnik) možnost uveljavljanja povrnitve celotne škode od povzročitelja (načelo popolne odškodnine iz 169. člena Obligacijskega zakonika) z vplačilom v stečajno maso, bi bil premoženjski položaj delničarjev izravnan z uresničitvijo pravice do poplačila iz preostanka stečajne mase.
 25. Navedeni razlogi odgovarjajo na revizijske očitke, da naj bi sodišče druge stopnje prezrlo dejanske navedbe tožnikov o vrsti uveljavljane škode. S tem naj bi kršilo razpravno načelo iz 7. člena ZPP in storilo absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.
 26. Očitki so neutemeljeni. Čeprav se sodišče druge stopnje v obrazložitvi sodbe sklicuje na škodo delničarjev zaradi izgube vrednosti delnic, ne more biti dvoma, da je pri tem obravnavalo dejanski položaj delničarjev po začetku stečajnega postopka nad družbo. Ne nazadnje prenehanje delnic zaradi stečaja praviloma predstavlja za delničarja premoženjsko izgubo v višini celotne vrednosti delnic. Trditvena podlaga tožnikov, ki jo ponavljajo v reviziji in se nanaša na posledice prenehanja delnic zaradi začetka stečaja, predstavlja zgolj navajanje materialnopravne kvalifikacije tega položaja, na kar pa sodišče ni vezano. Da je materialnopravno zmotno stališče tožnikov glede narave škode, pa je Vrhovno sodišče pojasnilo zgoraj.
 27. Neutemeljeno je tudi revizijsko sklicevanje na dolžnost postopanja sodišča prve stopnje po 285. členu ZPP glede morebitne nejasnosti ali nesklepčnosti tožbe. 285. člen ZPP nalaga sodišču skrb, da se navedejo vsa odločilna dejstva, da se dopolnijo nepopolne navedbe strank o pomembnih dejstvih, da se ponudijo ali dopolnijo dokazila, ki se nanašajo na navedbe strank, in sploh da se dajo vsa potrebna pojasnila, da se ugotovita sporno dejansko stanje in sporno pravno razmerje, ki sta pomembni za odločbo. V konkretnem primeru je tožeča stranka ponudila jasno trditveno podlago, vendar je vseskozi zatrjevan dejanski položaj materialnopravno zmotno razlagala kot položaj, ki ji daje upravičenje do samostojnega zahtevka delničarja za povrnitev neposredne škode. Na takšnih stališčih vztraja tudi v reviziji. Ob takšni trditveni podlagi sodišče ni bilo dolžno pozivati tožečo stranko na dopolnitev njenih navedb. Šlo je za nesklepčnost tožbenih trditev, ki so nujno rezultirale v zavrnitvi tožbenega zahtevka. V tem položaju sodišče tudi ni bilo dolžno pozivati tožečo stranko k spremembi tožbenega zahtevka v korist družbe. Sicer pa revizijskih navedb v povezavi z 285. členom ZPP niti ni mogoče razumeti v smeri očitka, da sodišče prve stopnje tožečo stranko ni usmerilo k uveljavljanju (tudi) drugačnega zahtevka. Zato je neutemeljen revizijski očitek o storjeni relativni bistveni kršitvi postopka, oziroma da naj bi izpodbijana sodba predstavljala sodbo presenečenja za tožečo stranko.
 28. Materialnopravno zmotni so tudi revizijski očitki, da naj bi pravica do neposrednega zahtevka delničarja izhajala že iz položaja, ko po začetku stečaja zaradi prenehanja korporacijskega razmerja delničar izgubi možnost, da bi uveljavljal škodo s tožbo v imenu in za račun družbe (actio pro socio).
 29. Kot je bilo že pojasnjeno, omejitev za uveljavljanje neposrednih odškodninskih zahtevkov delničarjev ne temelji na predpostavki, da je (tudi) delničarjem priznana možnost uveljavljanja povrnitve škode v korist družbe. Ne nazadnje v primeru iz 264. člena ZGD-1 takšnega upravičenja zakon delničarjem niti ne daje. V tem primeru je skrbnost za odpravo prikrajšanja družbe naložena njenim poslovodnim organom, v primeru družbe, nad katero je bil začet stečajni postopek, pa stečajnemu upravitelju. Zakonska omejitev uveljavljanja neposrednih zahtevkov delničarjev v primeru odsevne škode je utemeljena na možnosti, da takšno škodo lahko uveljavlja tudi družba, kar bi lahko pripeljalo do dvojne obremenitve povzročitelja škode. Ta možnost pa ni izključena niti v primeru družbe, nad katero je začet stečajni postopek.
 30. S tem je Vrhovno sodišče odgovorilo na revizijske očitke o zmotni uporabi materialnega prava v izpodbijani sodbi. Ker je revizija izredno pravno sredstvo, s katero se izpodbija pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP), Vrhovno sodišče ni dolžno odgovarjati na obširne revizijske navedbe, ki se nanašajo predvsem na razloge v prvostopenjski sodbi o protipravnosti ravnanja tožene stranke. Zato so s tem v zvezi neupoštevni tudi revizijski očitki o storjenih procesnih kršitvah sodišča prve stopnje.
 31. Ker glede na obrazloženo niso podani uveljavljani revizijski razlogi, je Vrhovno sodišče revizijo zavrnilo (378. člen ZPP).
 32. Odločitev je Vrhovno sodišče sprejelo soglasno.
 33. Ker tožeča stranka z revizijo ni uspela, sama nosi svoje stroške revizijskega postopka (prvi odstavek 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP).
 1 Na primer sodba III Ips 75/2015 z dne 21. 4. 2015.
 2 Uradni list RS št. 42/2006 s spremembami do 55/2015 – v nadaljevanju ZGD-1.
 3 Uradni list RS št. 30/93 s spremembami do 139/2004 – v nadaljevanju ZGD.
 4 Glej 15. točko obrazložitve odločbe III Ips 249/2008.
 5 Dr. H. Altmeppen v Roth/Altmeppen, 2015, §13 GmbHG, r. št. 155.


jurisdiction: US

text: b' Office of the Inspector General\n\nJanuary 5, 1999\n\nKenneth S. Apfel\nCommissioner of Social Security\n\nActing Inspector General\n\n\nPerformance Measure Review: Evaluation of the Thirteenth Annual Social Security\nCustomer Satisfaction Survey Data\n\n\nAttached is a copy of our final report entitled, \xe2\x80\x9cPerformance Measure Review:\nEvaluation of the Thirteenth Annual Social Security Customer Satisfaction Survey Data\xe2\x80\x9d\n(A-02-97-01004). The objective of this evaluation was to determine whether the Social\nSecurity Administration\xe2\x80\x99s performance data for its overall customer satisfaction, staff\ncourtesy, and mail clarity were accurate and appropriately measured performance in\nthese areas.\n\nYou may wish to comment on any further action taken or contemplated on our\nrecommendations. If you choose to offer comments, please provide them within the\nnext 60 days. If you wish to discuss the final report, please call me or have your staff\ncontact Daniel R. Devlin, Acting Assistant Inspector General for Audit, at\n(410) 965-9700.\n\n\n\n\n James G. Huse, Jr.\n\nAttachment\n\x0c I@@C79\xc3\x82I@\n\n TB9\xc3\x82CHSP97TIR\xc3\x82A9H9R5F\n\n\n\n\nSI7C5F\xc3\x82S97URCTY\xc3\x8258GCHCSTR5TCIH\n\n\n\n\n P9R@IRG5H79\xc3\x82G95SUR9\xc3\x82R9VC9W(\n 9V5FU5TCIH\xc3\x82I@\xc3\x82TB9\xc3\x82TBCRT99HTB\n 5HHU5F\xc3\x82SI7C5F\xc3\x82S97URCTY\xc3\x827USTIG9R\n S5TCS@57TCIH\xc3\x82SURV9Y\xc3\x8285T5\n\n\n\n Dg\xc2\x80\xc2\x87g\xc2\x84\xc2\x91\xc3\x82\x19\'\'\'\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x825\x15\x18 \x15\'%\x15\x18\x19\x18\x18"\n\n\n\n\n\'8#.7#6+10\n 4\'2146\n\x0c E X E C U TI V E S U M M AR Y\n\nOBJECTIVE\n\nThe objective of this evaluation was to determine whether the Social Security\nAdministration\xe2\x80\x99s (SSA) performance measurement data for its overall customer\nsatisfaction, staff courtesy, and mail clarity were accurate and appropriately measured\nperformance in these areas.\n\nBACKGROUND\n\nSSA\xe2\x80\x99s Annual Customer Satisfaction Survey has served as the Agency\xe2\x80\x99s gauge of how\nwell it serves the public since 1984. The enactment of the Government Performance\nand Results Act (GPRA), in August 1993, highlighted the importance of the data\ncollected by the Annual Customer Satisfaction Survey. GPRA calls for each Federal\nagency to have and maintain strategic and performance plans with measurable\nperformance goals and indicators and a means for comparing, verifying, and validating\nthe data. Three of SSA\xe2\x80\x99s performance goals relate directly to data collected through\nthe Customer Satisfaction Survey--overall customer satisfaction, staff courtesy, and\nclarity of SSA mail.\n\nBeginning in Fiscal Year (FY) 1997, SSA\xe2\x80\x99s Office of Quality Assurance and\nPerformance Assessment (OQA) took over the task of completing the survey from the\nOffice of the Inspector General (OIG). OQA selected participants for its Customer\nSatisfaction Survey from a universe of beneficiaries who had a significant transaction\non their Social Security file during a 4-day period in FY 1997. Two random samples of\n1,500 customers were taken from a universe of approximately 870,000. OQA drew\nthese two samples to test a change in the satisfaction scale, with one sample using\n\xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d and the other using \xe2\x80\x9cvery good\xe2\x80\x9d as the top rating. Questionnaires were\nmailed to the sample and OQA received a response rate of 78 percent.\n\nThe overall satisfaction of SSA customers is calculated by combining those who rated\nSSA service \xe2\x80\x9cgood\xe2\x80\x9d or \xe2\x80\x9cvery good.\xe2\x80\x9d The satisfaction rating using this scale rose from\n79 percent in FY 1996 to 85 percent in FY 1997, thus providing the first statistically\nsignificant improvement in overall satisfaction in 5 years.\n\nAfter discussions with OQA personnel directly involved in the FY 1997 Customer\nSatisfaction Survey, we obtained and reviewed the data gathered by OQA to ascertain\nits validity and reliability.\n\n\n\n\n i\n\x0cRESULTS OF REVIEW\n\n\xc2\x8f THE CUSTOMER SATISFACTION SURVEY ACCURATELY MEASURED\n PERFORMANCE IN OVERALL CUSTOMER SATISFACTION, STAFF COURTESY,\n AND MAIL CLARITY FOR THE POPULATION THAT IT REACHED\n\nThe Satisfaction Survey Does Not Reach All Customers\n\n\xc2\x8f THE PROPORTION OF DISABLED CUSTOMERS IN THE FY 1997 SAMPLE IS\n LESS THAN IN PREVIOUS YEARS\n\nCONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS\n\nWe found OQA\xe2\x80\x99s methodology to be effective and that it accurately monitors\nperformance for the three performance measures selected; however, the Customer\nSatisfaction Survey does not reach all of SSA\xe2\x80\x99s customers. Also, the proportion of\ndisabled customers in the FY 1997 sample is less than in previous years which has\npotential impact on the satisfaction rating. We recommend that SSA:\n\n\xe2\x80\xa2 Identify and address the populations not currently reached by the Customer\n Satisfaction Survey.\n\n\xe2\x80\xa2 Track the effects of the proportion of disabled customers on the overall satisfaction\n rating and determine if disability status is a valid stratification factor if the Integrated\n Market Measurement Strategy (IMMS) implements market segmentation sampling.\n\nAGENCY COMMENTS\n\nThe Agency disagrees with our assessment that the newly designed IMMS is limited in\nits capacity to fully meet the GPRA\xe2\x80\x99s annual performance reporting requirement. SSA\nexplains that while some of the data collected through the IMMS will be completed on a\nmultiple year cycle, surveys of customers who visit field offices or call the 800 number\nwill be completed throughout each FY. In response to our recommendation to address\nthe populations not currently reached by the Customer Satisfaction Survey, SSA states\nthat it will begin to expand the universe of customers surveyed with the Fifteenth\nAnnual Survey. Additionally, the Agency believes that recently implemented changes\nin the sampling selection methodology will provide samples that are more\nrepresentative of SSA\xe2\x80\x99s universe of customers, thereby precluding the potential for a\ndisproportional sample.\n\nOIG RESPONSE\n\nWe believe customer satisfaction is a valuable outcome measure of the services SSA\nprovides. We appreciate SSA\xe2\x80\x99s clarification of the cycle that will be used to measure\n\n\n ii\n\x0ccustomers\xe2\x80\x99 experiences through the IMMS. An IMMS that is amenable to the GPRA\nreporting requirements will ensure that decision makers have timely information in\norder to monitor customer satisfaction with SSA services.\n\nWe are encouraged to know that SSA will modify the sampling methodology to ensure\nthat responses provided by the customers surveyed are more representative of all of\nthe Agency\xe2\x80\x99s customers. SSA\xe2\x80\x99s planned modification to select the sample throughout\nthe year rather than the 4-day period typically used should minimize the potential for\nselecting unrepresentative proportions of disabled customers in the annual survey.\nStill, we believe it is important to monitor the effect this important subgroup of\ncustomers may have on overall satisfaction. Ensuring that the proportion of disabled\ncustomers and other important subgroups in the sample are similar to their proportion\nin the universe will help to produce a consistent and reliable yearly indicator of\ncustomer satisfaction.\n\n\n\n\n iii\n\x0c TAB L E O F C O N TE N TS\n\n Page\n\nEXECUTIVE SUMMARY ......................................................................................... i\n\nINTRODUCTION .................................................................................................... 1\n\nRESULTS OF REVIEW .......................................................................................... 5\n\n THE CUSTOMER SATISFACTION SURVEY ACCURATELY\n MEASURED PERFORMANCE IN OVERALL CUSTOMER\n SATISFACTION, STAFF COURTESY, AND MAIL CLARITY FOR THE\n POPULATION THAT IT REACHED .................................................................. 5\n\n \xe2\x80\xa2 The Satisfaction Survey Does Not Reach All Customers ............................ 5\n\n THE PROPORTION OF DISABLED CUSTOMERS IN FY 1997\n SAMPLE IS LESS THAN IN PREVIOUS YEARS .............................................. 6\n\nCONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS....................................................... 8\n\nAPPENDICES\nAPPENDIX A - Definitions of Acronyms\nAPPENDIX B - Tests for Significance\nAPPENDIX C - Test of Explained Variance\nAPPENDIX D - Agency Comments\nAPPENDIX E - Major Report Contributors\nAPPENDIX F - SSA Organizational Chart\n\x0c I N TR O D U C TI O N\n\nOBJECTIVE\n\nThe objective of this evaluation was to determine whether SSA\xe2\x80\x99s performance\nmeasurement data for its overall customer satisfaction, staff courtesy, and mail clarity\nwere accurate and appropriately measured performance in these areas.\n\nBACKGROUND\n\nSSA\xe2\x80\x99s Annual Customer Satisfaction Survey has served as the Agency\xe2\x80\x99s gauge of how\nwell it serves the public since 1984. The Agency, as well as Congress, has looked to\nthe findings from this survey for information regarding overall customer satisfaction,\nsatisfaction by population type, satisfaction with the 800 number, length of waiting time\nin field offices, use of appointments, and staff courtesy. Beginning in FY 1997, SSA\xe2\x80\x99s\nOffice of Program and Integrity Reviews, which has since been renamed the Office of\nQuality Assurance and Performance Assessment (OQA), conducted the survey for the\nfirst time. OIG had conducted the previous 10 customer satisfaction surveys.\n\nSSA\xe2\x80\x99s Response to GPRA\n\nThe enactment of GPRA, in August 1993, highlighted the importance of the data\ncollected by the Annual Customer Satisfaction Survey. GPRA calls for each Federal\nagency to have and maintain a strategic plan and a performance plan. The strategic\nplan must contain a discussion of outcome-related goals and objectives, how the goals\nand objectives are to be achieved, and the program evaluations used to establish and\nrevise the goals and objectives. Likewise, the performance plan must have: objective,\nquantifiable, and measurable performance goals and indicators using relevant outputs,\nservice levels, and outcomes; and a means for comparing, verifying, and validating the\ndata.\n\nSSA published specific performance measures and goals in its performance plan for\nFY 1999. Both the strategic plan and the performance plan contain the five main goals\nset forth by the Agency:\n\n \x19\x16\xc3\x82 Topromote valued, strong, and responsive Social Security programs and\n conduct effective policy development, research, and program evaluation.\n\n \x16\xc3\x82 To deliver customer-responsive, world-class service.\n\n\n\n\n 1\n\x0c !\x16\xc3\x82 To make SSA program management the best in business, with zero tolerance for\n fraud and abuse.\n\n "\x16\xc3\x82 To be an employer that values and invests in each employee.\n\n #\x16\xc3\x82 To strengthen public understanding of the Social Security programs.\n\nUnder \xe2\x80\x9cdeliver customer-responsive, world-class service,\xe2\x80\x9d SSA established\nFY 1998 performance goals for customer satisfaction. The first performance measure\nis the percent of the public rating SSA services as \xe2\x80\x9cvery good\xe2\x80\x9d or \xe2\x80\x9cgood,\xe2\x80\x9d with a goal of\n85 percent. The second measure is the percent of public \xe2\x80\x9csatisfied\xe2\x80\x9d or \xe2\x80\x9cvery satisfied\xe2\x80\x9d\nwith the courteousness of SSA staff, with a goal of 90 percent. The third measure is\nthe percent of public who are \xe2\x80\x9csatisfied\xe2\x80\x9d or \xe2\x80\x9cvery satisfied\xe2\x80\x9d with the clarity of SSA mail.\nThe goal for this measure is 82 percent.\n\nOQA\xe2\x80\x99s Methodology\n\nAs in years past, participants in the Customer Satisfaction Survey were selected from\na universe of Social Security beneficiaries who had a significant transaction recorded\non the Master Beneficiary Record or Supplemental Security Record on October 29 th,\n th st st\n30 , 31 or November 1 , 1996. The sample included Retirement, Survivors and\nDisability Insurance and Supplemental Security Income customers who had:\n\n 1. applied for benefits;\n 2. received a decision on a claim or appeal request;\n 3. received notice that their payment status changed; and/or\n 4. reported a new address or other changes in personal information.\n\nTwo random samples of 1,500 customers were taken from a universe of approximately\n870,000 customers for whom transactions were recorded for the dates above. OQA\nmailed questionnaires to the sample participants and made follow-up contacts with\nthose who failed to respond. OQA achieved a response rate of 78 percent for each\nsample.\n\nThe FY 1997 Customer Satisfaction Survey utilized the same methodology as in prior\nyears with one modification. In the past, only one sample was used. Two samples\nwere used for OQA\xe2\x80\x99s survey in order to test a change in the satisfaction scale. One of\nthe samples used an overall satisfaction scale with \xe2\x80\x9cvery good\xe2\x80\x9d as the top rating. The\nother sample had an overall satisfaction scale with \xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d as the top rating in an\neffort to use a \xe2\x80\x9cworld-class\xe2\x80\x9d rating scale supporting the Agency\xe2\x80\x99s implementation of\nGPRA.\n\n\n\n\n 2\n\x0cOIG\xe2\x80\x99s Test of Satisfaction Scales\n\nOIG previously administered a similar test of overall satisfaction scales used in the\nCustomer Satisfaction Survey (SSA Client Satisfaction Survey Test of Satisfaction\nScales [A-02-96-02204], issued on October 23, 1996). OIG tested the use of three\ndifferent scales - the traditional five point scale with \xe2\x80\x9cvery good\xe2\x80\x9d as the top box (very\ngood, good, fair, poor, very poor), a four point scale with \xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d as the top box\n(excellent, good, average, poor), and a five point scale with \xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d as the top box\n(excellent, good, average, poor, very poor). The response rates ranged from 72 to\n77 percent in the three samples of 300 SSA customers selected. The study found no\nstatistically significant difference in top box satisfaction ratings among each of the three\nsamples and the top box rating for the Twelfth Annual Customer Satisfaction Survey.\n(See results below.)\n\n \xe2\x80\xa2 Excellent (5 point scale) 44.6%\n \xe2\x80\xa2 Excellent (4 point scale) 45.3%\n \xe2\x80\xa2 Very Good (5 point scale) 45.9%\n \xe2\x80\xa2 Very Good (Customer Satisfaction XII) 46.0%\n\nBecause there were no statistically significant differences, OIG determined that the\nscale could be changed without jeopardizing the integrity of the longitudinal analysis.\nOQA repeated the test using its second sample to ensure the comparability of\nlongitudinal data in its FY 1997 Customer Satisfaction study.\n\nFindings from OQA\xe2\x80\x99s Customer Satisfaction Survey\n\nThe overall satisfaction of SSA customers is calculated by combining the ratings \xe2\x80\x9cgood\xe2\x80\x9d\nor \xe2\x80\x9cvery good.\xe2\x80\x9d The overall satisfaction rating using this traditional scale rose from\n79 percent in FY 1996 to 85 percent in FY 1997. According to OQA, this is the first\nstatistically significant improvement in the overall service rating in the last 5 years.\nHowever, the overall satisfaction rating using the tested \xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d scale in FY 1997,\ncombining the ratings \xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d and \xe2\x80\x9cgood,\xe2\x80\x9d was 79 percent. The OQA report stated\nthat the public\xe2\x80\x99s reaction to the new scale indicates the semantic differences in two\nscales clearly affected the ratings. It further stated that the term \xe2\x80\x9cvery good\xe2\x80\x9d does not\nseem to convey the same kind of high standard associated with world-class service that\n\xe2\x80\x9cexcellent\xe2\x80\x9d does. OQA has not yet committed to the excellent scale.\n\nWhen questioned about satisfaction with various aspects of field office service,\nrespondents gave staff courtesy an 84 percent satisfaction rating. FY 1996\xe2\x80\x99s rating\nwas 85 percent. Similarly, of those who reported receiving some type of mail from SSA,\n82 percent were satisfied with the clarity of the written material they received.\nAccording to OQA\xe2\x80\x99s report, this represents a statistically significant improvement over\nFY 1996\xe2\x80\x99s rating of 78 percent.\n\n\n\n\n 3\n\x0cSCOPE AND METHODOLOGY\n\nWe conducted our evaluation in two phases. First, face-to-face and telephone\ndiscussions were held with OQA personnel responsible for the FY 1997 Customer\nSatisfaction Survey. The discussions were held to determine OQA\xe2\x80\x99s methodology,\nsampling techniques, and data analysis strategy.\n\nSecond, we reviewed the data gathered by OQA for the FY 1997 Customer Satisfaction\nSurvey. This enabled us to compare OQA data with data from previous OIG studies\nand identify similarities and differences in sample demographics and response rates for\ngroups.\n\nOur review was conducted from September 1997 to March 1998. This evaluation was\nperformed in accordance with the Quality Standards for Inspections issued by the\nPresident\xe2\x80\x99s Council on Integrity and Efficiency.\n\n\n\n\n 4\n\x0c R E S U L TS O F R E V I E W\n\nTHE CUSTOMER SATISFACTION SURVEY ACCURATELY MEASURED\nPERFORMANCE IN OVERALL CUSTOMER SATISFACTION, STAFF\nCOURTESY, AND MAIL CLARITY FOR THE POPULATION THAT IT\nREACHED\n\nEach percentage level of satisfaction reported by OQA in \xe2\x80\x9cThe Thirteenth Annual SSA\nCustomer Satisfaction Survey\xe2\x80\x9d was replicated and confirmed by OIG using statistical\nsoftware. We obtained the FY 1997 samples drawn by OQA and used statistical\nsoftware programs to recreate each statistic. We were able to accurately reproduce\neach percentage exactly as reported in the OQA study. These percentages included\nthe three performance measures extrapolated directly from the annual survey--overall\ncustomer satisfaction, staff courtesy, and mail clarity. We also verified that there were\nstatistically significant changes in the customer satisfaction and mail clarity ratings\nbetween FY 1996 and FY 1997 (see Appendix B).\n\nThe Satisfaction Survey Does Not Reach All Customers\n\nWhile each number reported in the OQA survey is accurate, it should be noted that the\nsurvey is sent, and always has been sent, only to those selected customers who had a\nsignificant transaction posted to their automated case files during a 4-day period in\nFY 1997. Thus, the sample does not include those in the general public who just walk\ninto a Social Security office or telephone the 800 number seeking general information.\nMoreover, it does not measure the satisfaction level of those recipients who apply for a\nnew or replacement Social Security number card, which accounts for over 16 million\ntransactions annually.\n\nSSA already recognizes that some populations are missed and is proposing other ways\nto reach these populations. SSA hired the Pacific Consulting Group (PCG) to identify\nany weaknesses or gaps in its performance measurement and monitoring system.\nPCG suggested that SSA use a variety of methodologies to extract service delivery\ninformation. In response to this recommendation, SSA established the IMMS, which\noutlines various ideas for more encompassing data collection efforts through the use of\ndiffering methodologies and market segmentation. However, IMMS calls for some\nassessments to occur only every few years which would make it difficult to use the\nassessment data in annual GPRA reporting.\n\n\nTHE PROPORTION OF DISABLED CUSTOMERS IN FY 1997 SAMPLE\nIS LESS THAN IN PREVIOUS YEARS\n\n 5\n\x0cAlthough initial sampling is not stratified by disability status (disabled vs. nondisabled),\na poststratified analysis by this category is used to detect differences in responses.\nHistorically, the distribution of disabled vs. nondisabled has been consistent, with a\nlittle over half of those sampled being classified as disabled. However, when\ncomparing samples as of FY 1993, there is an average 9 percent decrease in disabled\nbeneficiaries represented in the FY 1997 sample (see Table 1). This decrease is not\nrepeated in the FY 1998 sample, which reflects a more balanced distribution such as\nthose found in samples prior to FY 1997.\n\n Table 1. Sample and Respondent Comparisons: 1993 - 19981\n Sample Respondents\n 1 1\n Year N Disabled Nondisabled N Disabled1 Nondisabled\n 1\n\n\n\n 1993 (OIG) 1300 51.5% 48.6% 1038 48.3% 51.7%\n 1994 (OIG) 1300 53.1% 46.9% 1005 49.7% 50.3%\n 1995 (OIG) 1300 50.8% 49.2% 980 47.1% 52.9%\n 1996 (OIG) 1500 56.1% 43.9% 1132 53% 47%\n 1997 (OQA) 1500 44.2% 55.8% 1171 38.8% 61.2%\n 1998 (OQA)2 3000 58.9% 41.1% n/a n/a n/a\n 1-\n Numbers are rounded.\n 2-\n OQA\xe2\x80\x99s FY 1998 Customer Satisfaction Survey had not been completed at the time of this report,\n but the sample had been drawn.\n\nWe are unsure of what caused the 1997 decrease, but its impact on overall satisfaction\nwas minimal, even though historically disabled customers report being less satisfied\nthan nondisabled (see Table 2).1 We also mathematically projected what the overall\nsatisfaction rate would have been if the proportion of FY 1997 disabled respondents\nmirrored the proportion of FY 1996 disabled respondents. There was a minimal drop,\nless than 2 percent, in overall satisfaction score (85.4 percent to 83.5 percent).\nAdditionally, OQA tested for respondent bias and determined that nonrespondents\nwould answer similarly as respondents. If so, an increased satisfaction rate would also\nhave been reflected among the disabled nonrespondents.\n\n\n\n\n\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\xc3\x82\n1\n We tested what percent of overall satisfaction was explained by survey year (1996 and 1997) and\nhealth status (disabled and nondisabled). See Appendix C.\n\n\n 6\n\x0c Table 2. Satisfaction with SSA\xe2\x80\x99s Customer\n Service by Disability Status1\n Year Disabled Nondisabled\n\n 1993 (OIG) 68% 86%\n 1994 (OIG) 68% 87%\n 1995 (OIG) 68% 89%\n 1996 (OIG) 71% 89%\n 1997 (OQA) 77% 91%\n 1-\n Includes all response categories. Numbers are rounded.\n\nTo further determine disability status\xe2\x80\x99 impact on the overall satisfaction rate, it will be\nimportant to monitor the results of the FY 1998 survey. Given the higher proportion of\ndisabled customers included in the sample, it will be interesting to note how the overall\nsatisfaction rate differs (increases or decreases) from the FY 1997 survey that included\nfewer disabled customers.\n\n\n\n\n 7\n\x0c CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS\n\nWe found OQA\xe2\x80\x99s methodology and sampling techniques valid and reliable. SSA\naccurately reported overall satisfaction, staff courtesy, and mail clarity for the\npopulations reached. However, not all types of SSA customers are sampled. Although\nSSA\xe2\x80\x99s newly designed IMMS includes methods to sample a wider array of customers,\nwe believe it is limited in its capacity to fully meet GPRA\xe2\x80\x99s annual performance\nreporting requirement, especially since some IMMS assessments will not be conducted\non an annual basis.\n\nAdditionally, we noted a unique variation in the FY 1997 survey. The sample included\na decreased proportion of disabled customers when compared to previous years. We\nare unsure of why this decrease occurred and the discrepancy has not been repeated\nin the already drawn FY 1998 survey sample. Since this underrepresentation has\noccurred only once, it is unclear how, if repeated, it would manifest itself over time.\n\nIn order to address these issues, we recommend that SSA:\n\n1. Identify and address the populations not currently reached by the Customer\n Satisfaction Survey.\n\n \x16\xc3\x82 Track the effects of the proportion of disabled customers on the overall satisfaction\n rating and determine if disability status is a valid stratification factor if IMMS\n implements market segmentation sampling.\n\nAGENCY COMMENTS\n\nThe Agency disagrees with our conclusion that the newly designed IMMS is limited in\nits capacity to fully meet the GPRA\xe2\x80\x99s annual performance reporting requirement. SSA\nexplains that while some of the data collected through the IMMS will be completed on a\nmultiple year cycle, surveys of customers who visit field offices or call the 800 number\nwill be completed throughout each FY. In response to our recommendation to address\nthe populations not currently reached by the Customer Satisfaction Survey, SSA states\nthat it will begin to expand the universe of customers surveyed with the Fifteenth\nAnnual Survey. Additionally, the Agency believes that recently implemented changes\nin the sampling selection methodology will provide samples that are more\nrepresentative of SSA\xe2\x80\x99s universe of customers, thereby precluding the potential for a\ndisproportional sample. The full text of SSA\xe2\x80\x99s comments is provided in Appendix D.\n\n\n\n\n 8\n\x0cOIG RESPONSE\n\nWe believe customer satisfaction is a valuable outcome measure of the services SSA\nprovides. We appreciate SSA\xe2\x80\x99s clarification of the cycle that will be used to measure\ncustomers\xe2\x80\x99 experiences through the IMMS. An IMMS that is amenable to the GPRA\nreporting requirements will ensure that decision makers have timely information in\norder to monitor customer satisfaction with SSA services.\n\nWe are encouraged to know that SSA will modify the sampling methodology to ensure\nthat responses provided by the customers surveyed are more representative of all of\nthe Agency\xe2\x80\x99s customers. SSA\xe2\x80\x99s planned modification to select the sample throughout\nthe year rather than the 4-day period typically used should minimize the potential for\nselecting unrepresentative proportions of disabled customers in the annual survey.\nStill, we believe it is important to monitor the effect this important subgroup of\ncustomers may have on overall satisfaction. Ensuring that the proportion of disabled\ncustomers and other important subgroups in the sample are similar to their proportion\nin the universe will help to produce a consistent and reliable yearly indicator of\ncustomer satisfaction.\n\n\n\n\n 9\n\x0cAPPENDICES\n\x0c 5PP9H8CX\xc3\x825\n\n\n\n D E F I N I TI O N S O F AC R O N Y M S\n\nFY Fiscal Year\nGPRA Government Performance and Results Act\nIMMS Integrated Market Measurement Strategy\nOIG Office of the Inspector General\nOQA Office of Quality Assurance and Performance Assessment\nPCG Pacific Consulting Group\nSSA Social Security Administration\nIMMS Integrated Market Measurement Strategy\n\x0c 5PP9H8CX\xc3\x826\n\n\n\n TE S TS F O R S I G N I F I C AN C E\n\n We used SPSS 8.0 nonparametric tests for two independent samples to test\n statistically significant differences between 1996 and 1997 responses for clarity of\n received written materials and for overall satisfaction. These tests are based on the\n Man-Whitney U and Wilcoxon W. Results for both areas are statistically significant\n (clarity at the .01 level and overall satisfaction at the .03 level, leading us to agree with\n the Office of Quality Assurance and Performance Assessment\xe2\x80\x99s finding of statistical\n difference between each year\xe2\x80\x99s responses [see Tables 1 \xe2\x80\x93 4]).\n\n\n Table 1. Variables and Count for Clarity Table 2. Test Statistics for Clarity*\n Year and Code Count Clarity\n 1996* (0) Dissatisfied** 716 Mann-Whitney U 360106.00\n 1996 (1) Satisfied 130 Wilcoxon W 718387.00\n 1997* (0) Dissatisfied** 104 Z -2.180\n 1997 (1) Satisfied 779 Asymp.Sig.(2-tailed) .029\n\n*1996 Sample (N=1132); 1997 Sample (N=1171) *Grouping Variable: YEAR\n**Dissatisfied collapsed \xe2\x80\x9cVery Dissatisfied or Dissatisfied\xe2\x80\x9d categories;\n Satisfied was created by collapsing \xe2\x80\x9cVery Satisfied or Satisfied\xe2\x80\x9d\n\n\n\n Table 4. Test Statistics for Overall\n Table 3. Variables and Count for Overall Satisfaction*\n Satisfaction\n Year and Code Count Satisfaction\n 1996* (0) Poor** 95 Mann-Whitney U 485254.00\n 1996 (1) Good 866 Wilcoxon W 947495.00\n 1997* (0) Poor** 70 Z -2.582\n 1997 (1) Good 973 Asymp.Sig.(2-tailed) .010\n\n*1996 Sample (N=1132); 1997 Sample (N=1171) *Grouping Variable: YEAR\n**Poor collapsed \xe2\x80\x9cVery Poor or Poor\xe2\x80\x9d categories; Good collapsed\n \xe2\x80\x9cVery Good or Good\xe2\x80\x9d\n\x0c 5PP9H8CX\xc3\x827\n\n\n\n TE S T O F E X P L AI N E D V AR I AN C E\n\nWe used SPSS 8.0 General Factorial Analysis of Variance, based on a general linear\nmodel, to test what percent (explanation of variance) the factors of survey year and\nrespondent\xe2\x80\x99s status (disabled/nondisabled) contributed to explaining overall\nsatisfaction. Since year and status were nominal scale variables, we created dummy\nvariables to insert into the regression equation.\n\nAs shown in Table 2, the R\xc2\xb2 indicates that only 3.8 percent of the variance in overall\nsatisfaction is explained by a respondent\xe2\x80\x99s status and survey year. Of the 3.8 percent,\nrespondent\xe2\x80\x99s status accounts for 3.2 percent and year for .3 percent. These results\nlead us to conclude that being either disabled or nondisabled does not add much to\nexplaining overall satisfaction.\n\n Table 1. Test Variables for Overall Satisfaction--\n Univariate Analysis of Variance\n\n Dummy Variables N*\n Year 96-97\n 1997 (0) 1140\n 1996 (1) 1103\n Status\n Disabled (0) 1029\n Nondisabled (1) 1214\n *Those responding \xe2\x80\x9cNeither\xe2\x80\x9d to the overall satisfaction were not\n included in analysis\n\n Table 2. Test of Between-Subjects Effects*\n\n Type III Sum of ***Eta\nSource Squares df Mean Square F Sig. Squared\nCorrected Model 41.318\xc2\xaa 3 13.773 29.556 **.000 .038\nIntercept 3670.525 1 3670.525 7876.819 .000 .779\nYEAR 2.999 1 2.99 6.436 **.011 .003\nD-NSAT 34.586 1 34.586 74.221 **.000 .032\nYEAR*D-NSAT .109 1 .109 .235 .628 .000\nError 1043.353 2239 .466\nTotal 4798.000 2243\nCorrected Total 1084.671 2242\n\xc2\xaaR\xc2\xb2 = .038\n\n*Overall Satisfaction was the Dependent Variable; Year and Status were Fixed\n**Significant at p<.02\n***Eta Squared \xe2\x80\x93 measure of association used with nominal level independent variable\n\x0c 5PP9H8CX\xc3\x828\n\n\n\nAG E N C Y C O M M E N TS\n\x0c 5PP9H8CX\xc3\x829\n\n\n\n M AJ O R R E P O R T C O N TR I B U TO R S\n\nOffice of the Inspector General\n\nE. Scott Patterson, Director, Management Audits and Technical Services\nTimothy F. Nee, Deputy Director\nTracey K. Rennie, Evaluator-in-Charge\nAlan Lang, Auditor\nCarolyn Neuwirth, Program Specialist\n\n\nFor additional copies of this report, please contact the Office of the Inspector General\xe2\x80\x99s\nPublic Affairs Specialist at (410) 966-9135. Refer to Common Identification Number\nA-02-97-01004.\n\x0c 5PP9H8CX\xc3\x82@\n\n\n\nS S A O R G AN I Z ATI O N AL C H AR T\n\x0c'