text:
30.4.2014, JUDr. Mária Malíková , Zdroj: Verlag Dashöfer
 a) vlastníkom pozemku, ktorým je osoba zapísaná ako vlastník nehnuteμnosti v príslu1nom liste vlastníctva, ktorý pre danú nehnuteμnos», vedie príslu1ná správa katastra, v katastrálnom území ktorej sa predmetná nehnuteμnos» nachádza. Okrem takto zapísaného vlastníka, vlastníkom je aj dediè, ktorý po poruèiteμovi získal do vlastníctva (zdedil) nehnuteμnos» na základe právoplatného osvedèenia o dedièstve. Vlastníctvo k pozemku sa preukazuje výpisom z listu vlastníctva vydaným správou katastra, prípadne aj dokladom z bývalej evidencie nehnuteμností alebo dokladom z pozemkovej knihy. Preukázaním takýchto dokladov o vlastníctve nie je pri urèovaní daòovníka rozhodujúci u3⁄4ívateμský vz»ah k pozemku,
 d) správcom pozemku vo vlastníctve vy11ieho územného celku vtedy, ak je ako správca pozemku zapísaný na liste vlastníctva v katastri nehnuteμností. Vy11ie územné celky (samosprávne kraje) boli zriadené zákonom è. 302/2001 Z. z. o samospráve vy11ích územných celkov, ktoré z hμadiska zdaòovania daòou z nehnuteμností a urèenia daòovníka neboli do 1. januára 2004 osobitne upravené. A3⁄4 novelou zákona o dani z nehnuteμností è. 476/2003 Z. z. bol za daòovníka dane z nehnuteμností urèený správca majetku vo vlastníctve vy11ieho územného celku,
 e) fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorej boli pridelené na obhospodarovanie náhradné pozemky vyèlenené z pôdneho fondu u3⁄4ívaného právnickou osobou a3⁄4 do vykonania pozemkových úprav – ide o prípady, keï na základe návrhu vlastníkov alebo oprávnených osôb, ktorým boli vydané pozemky podμa druhej èasti zákona è. 229/1991 Zb. o úprave vlastníckych vz»ahov k pôde a inému poμnohospodárskemu majetku v znení neskor1ích predpisov, a ktorí po3⁄4iadali o vyèlenenie svojich pozemkov u3⁄4ívaných poμnohospodárskym a lesným podnikom alebo hospodárskym subjektom podμa § 22 ods. 1 a ods. 2 zákona èíslo 229/1991 Zb., obvodný pozemkový úrad nariadi urýchlené usporiadanie vlastníckych a u3⁄4ívacích pomerov na èas do schválenia projektu pozemkových úprav alebo do zániku podniku podμa § 68 ods. 1 a § 254 ods. 1 Obchodného zákonníka, alebo podμa § 15 ods. 1 písm. b/ zákona è. 111/1990 Zb. o 1tátnom podniku, ktorý hospodári na pôde bez právneho nástupcu, alebo do rozhodnutia o odòatí pozemku z poμnohospodárskeho pôdneho fondu, ak ide o neprístupné pozemky. Návrh na urýchlené usporiadanie vlastníckych a u3⁄4ívacích pomerov mô3⁄4e da» aj Slovenský pozemkový fond, pokiaμ ide o pozemky, ktoré spravuje. Ak z hospodárskych dôvodov nemô3⁄4u by» vlastníkovi vyèlenené pozemky, ktoré sú v jeho vlastníctve, pridelia sa mu iné poμnohospodárske alebo lesné pozemky do bezplatného náhradného u3⁄4ívania. V tomto prípade v1ak napriek tomu, 3⁄4e náhradné pozemky sú v katastri nehnuteμností naïalej vedené na pôvodných vlastníkov, daòovníkom dane z pozemkov za náhradné pozemky je tá fyzická alebo právnická osoba, ktorej boli náhradné pozemky pridelené na obhospodarovanie,
 g) nájomcom v prípade, ak nájomný vz»ah k pozemku trvá alebo má trva» najmenej pä» rokov a nájomca je zapísaný v katastri nehnuteμností – ak vlastník pozemku na základe nájomnej zmluvy pozemok dlhodobo prenajme, fyzická alebo právnická osoba je daòovníkom dane z pozemkov vtedy, ak je ako nájomca zapísaná na liste vlastníctva v katastri nehnuteμností a nájomný vz»ah trvá najmenej pä» rokov. V tejto súvislosti je potrebné poukáza» na nesprávne urèenie daòovníka a platenia dane z pozemkov za malé výmery záhrad, ktoré obhospodarujú fyzické osoby. V spoloènosti je èastým javom, 3⁄4e záhradkársky zväz, ktorý je vedený ako „nájomca“ pozemku väè1ej výmery, vyèlení fyzickým men1ie èasti pozemkov na u3⁄4ívanie ako záhrady. Keï3⁄4e je záhradkársky zväz z dôvodu dlhodobého prenájmu pozemku, vedený v katastri ako „nájomca“, je aj daòovníkom dane z pozemkov. Napriek tomu, v1ak sa stáva, 3⁄4e fyzická osoba, ktorá na základe dohody so záhradkárskym zväzom má v u3⁄4ívaní èas» pozemku ako záhradku, a tie3⁄4 na základe jeho po3⁄4iadavky platí príslu1nému správcovi dane daò z pozemkov a urèitú sumu ako nájomné platí aj záhradkárskemu zväzu. Platenie dane z pozemkov fyzickou osobou za záhradky, ktoré nie sú v jej vlastníctve alebo dlhodobom nájme, nie je v súlade so zákonom o dani z nehnuteμnosti (zákon èíslo 584/2004 Z. z. o miestnych daniach), preto3⁄4e v tomto prípade daòovníkom nie je fyzická osoba, ktorej záhradkársky zväz vyèlenil do u3⁄4ívania èas» pozemku ako záhradu, ale daòovníkom je záhradkársky zväz, ktorý je zapísaný ako nájomca v evidencii katastra nehnuteμností. Takýto postup nebol v súlade ani so zákonom èíslo 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finanèných orgánov (ïalej len „zákon o správe daní a poplatkov“), ktorý bol platný do 31.12.2011 a nie je ani v súlade so zákonom èíslo 563/2009 Z. z. (daòový poriadok), ktorý nadobudol úèinnos» 1. januára 2012, a ktorý ustanovuje, 3⁄4e dohody, na základe ktorých daòovú povinnos» zná1a namiesto daòovníka úplne alebo èiastoène iná osoba, nie sú pre daòové konanie právne úèinné. Nájomné práva k pozemkom trvajúce najmenej pä» rokov sú predmetom evidencie katastra nehnuteμností, ak je nájomný vz»ah k pozemku krat1í ako pä» rokov, nájomné práva sa do katastra nezapisujú. Pri krátkodobom prenájme pozemku, je daòovníkom dane z pozemkov vlastník pozemku a prípadné dohody uzavreté medzi vlastníkom a nájomcom v tom smere, 3⁄4e nájomca zná1a daòovú povinnos» za vlastníka pozemku, nie sú pre daòové konanie rozhodujúce a podstatné.
 Pozemkovým spoloèenstvom je lesné a pasienkové spoloèenstvo vlastníkov podielov spoloènej nehnuteμnosti, na ktoré sa vz»ahovali právne predpisy o úprave právnych pomerov majetku bývalých urbarialistov, komposesorátov a podobných právnych útvarov, ktoré sa vydali podμa osobitných predpisov, lesné spoloèenstvo, pasienkové spoloèenstvo alebo pozemkové spoloèenstvo zalo3⁄4ené podμa osobitných predpisov, pozemkové spoloèenstvo zalo3⁄4ené podμa zákona o pozemkových spoloèenstvách. Daòovníkom dane z pozemku je vlastník pozemku zapísaný na liste vlastníctva v katastri nehnuteμností. Ak vlastník pozemku (aj lesného) prenechal pozemky do nájmu fyzickým alebo právnickým osobám, je daòovníkom nájomca, ale iba vtedy, ak nájomný vz»ah trvá alebo má trva» najmenej pä» rokov a ej evidovaný v katastri nehnuteμností ako „nájomca“. Preto ak urbárske spoloèenstvo nezískalo vlastníctvo jednotlivých podielov k spoloènej nehnuteμnosti od pôvodných vlastníkov a nie je evidované v katastri nehnuteμností na liste vlastníctva ako nájomca v nájomnom vz»ahu trvajúcom najmenej pä» rokov, nie je daòovníkom dane z pozemku. Daòovníkmi v tomto prípade sú jednotliví podieloví spoluvlastníci pozemku a správca dane bol povinný vyrubi» daò z pozemku za lesné pozemky jednotlivým vlastníkom podielov pozemku.
 Na liste vlastníctva sú zapísaní traja spoluvlastníci pozemku, ka3⁄4dý v podiele 1/3. Vlastníctvo bolo nadobudnuté a zapísané do katastra nehnuteμnosti na základe dohody o vydaní nehnuteμnosti spísanej formou notárskej zápisnice v roku 2000. Platnos» dohoda o vydaní nehnuteμnosti bola napadnutá na súde 3⁄4alobou o urèenie jej neplatnosti a o urèení vlastníckeho práva k nehnuteμnosti.. Právoplatným rozsudkom súdu bolo urèené, 3⁄4e dohoda o vydaní nehnuteμností je neplatná. V ïal1om konaní súd nariadil znalecké dokazovanie a koneèné rozhodnutie vydané nebolo. Správca dane 3⁄4iadal správu katastra o zaslanie listu vlastníctva. Správa katastra obci oznámila, 3⁄4e predmetný list vlastníctve nemô3⁄4e vyda» z dôvodu vyznaèenej plomby v dôsledku súdneho konania o zmene vlastníckeho práva. Správca dane vyrubil daò z pozemku podμa spoluvlastníckych podielov zapísaných v liste vlastníctva, t. j. osobám, ktoré boli e1te pred zaèatím súdneho sporu zapísané na liste vlastníctva ako vlastníci nehnuteμností. Mô3⁄4e správca dane aj na ïal1í rok vyrubi» daò z nehnuteμnosti, aj keï nemo3⁄4no presne urèi» osobu daòovníka z dôvodu prebiehajúceho súdneho sporu a zmeny vlastníckeho práva k nehnuteμnosti?
 Daòovníkom dane z nehnuteμnosti za pozemky, ktoré sú v spoluvlastníctve dvoch alebo viacerých osôb, je ka3⁄4dá fyzická alebo právnická osoba podμa vý1ky svojho spoluvlastníckeho podielu. Spoluvlastnícky podiel vymedzujúci ideálnu mieru úèasti spoluvlastníka nielen na právach, ale aj na povinnostiach, ktoré z tohto spoluvlastníctva vyplývajú, je uvedený na liste vlastníctva na správe katastra, a je rozhodujúci aj pre daòové úèely. Ak v danom prípade prebieha súdneho konanie o urèenie vlastníckeho práva, ktoré nebolo k 1. januára kalendárneho roka ukonèené, pri urèení daòovníka dane z pozemkov sa vychádza z výpis listu vlastníctva, ktorý bol vydaný e1te pred zaèatím súdneho sporu. Správca dane vyrubí daò z nehnuteμností v1etkým spoluvlastníkom uvedeným v tomto liste vlastníctva.
 Ak za trvania man3⁄4elstva nadobudli man3⁄4elia do vlastníctva pozemok, tento je v ich bezpodielovom spoluvlastníctve. Bezpodielové spoluvlastníctvo mô3⁄4e vzniknú» len medzi man3⁄4elmi. Vzniká uzavretím man3⁄4elstva a trvá do doby, pokiaμ trvá man3⁄4elstvo. Zánikom man3⁄4elstva rozvodom, úmrtím jedného z man3⁄4elov, zru1ením súdom, sa bezpodielové spoluvlastníctvo ru1í. V bezpodielovom spoluvlastníctve man3⁄4elov je v1etko, èo mô3⁄4e by» predmetom vlastníctva a èo nadobudol niektorý z man3⁄4elov za trvania man3⁄4elstva. Nepatria sem veci získané dedièstvom alebo darom, ako aj vecí, ktoré podμa svojej povahy slú3⁄4ia osobnej potrebe alebo výkonu povolania len jedného z man3⁄4elov, ïalej vecí vydané v rámci predpisov o re1titúcii majetku jednému z man3⁄4elov, ktorý mal vydanú vec vo vlastníctve pred uzavretím man3⁄4elstva alebo ktorému bola vec vydaná ako právnemu nástupcovi pôvodného vlastníka. Ak man3⁄4elia teda poèas trvania man3⁄4elstva nadobudli buï kúpou, darovaním, výmenou do bezpodielového spoluvlastníctva man3⁄4elov pozemok, daòovníkom dane z pozemkov sú obaja man3⁄4elia, ktorí ruèia za daò spoloène a nerozdielne.
 Predmetom dane z pozemkov sú pozemky na území Slovenskej republiky, a to podμa druhového èlenenia uvedeného v ustanovení § 6 zákona o miestnych daniach. Druhové èlenenie pozemkov, s výnimkou stavebných pozemkov, je identické ako druhové èlenenie podμa zákona o katastri nehnuteμností. Kataster nehnuteμností je geometrické urèenie, súpis a popis nehnuteμností, podμa ktorého sa pozemky v katastri èlenia na ornú pôdu, chmeμnice, vinice, záhrady, ovocné sady, trvalé trávne porasty, lesné pozemky, vodné plochy, zastavané plochy a nádvoria a ostatné plochy. Keï3⁄4e druh pozemku eviduje kataster nehnuteμností, urèenie druhu pozemku na liste vlastníctva je smerodajné aj pri urèení sadzby dane z pozemkov. Údaje z listu vlastníctva sú pri dani z pozemkov rozhodujúce nielen pri uvedení druhu pozemku, ale aj jeho výmery a lokality pozemku, kde sa pozemok nachádza. Ak daòovník nemá zalo3⁄4ený list vlastníctva v katastri nehnuteμností, pre urèenie druhu pozemku sú rozhodujúce údaje z evidencie nehnuteμností. Pre urèenie stavebného pozemku je urèujúce stavebné povolenie a pre zaradenie pozemku do kategórie lesa je urèujúci lesný hospodársky plán. Skutoèné vyu3⁄4ívanie pozemku nemá na úèely zdaòovania pozemku daòou z pozemkov právny význam. Údaje katastra nehnuteμností sú hodnoverné, ak sa nepreuká3⁄4e opak. Hodnoverným a záväzným údajom katastra je aj druh pozemku, parcelné èíslo, výmera parcely a názov katastrálneho územia. Podrobnú 1pecifikáciu druhov pozemkov upravuje vyhlá1ka Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky è. 461/2009 Z. z. z 28. októbra 2009, ktorou sa vykonáva zákon Národnej rady Slovenskej republiky è. 162/1995 Z. z. o katastri nehnuteμností a o zápise vlastníckych a iných práv k nehnuteμnostiam (katastrálny zákon) v znení neskor1ích predpisov.
 Zákon o miestnych daniach na úèely zdaòovania pozemkov daòou z pozemkov, èlení pozemky na území Slovenskej republiky na:
 orná pôda, chmeμnice, vinice, ovocné sady, trvalé trávnaté porasty
 zastavané plochy a nádvoria, ostatné plochy – daòou z pozemkov sa zdaòujú aj tie èasti plch a nádvorí zastavaných stavbami, ktoré nie sú stavba na úèely tohto zákona.
 lesné pozemky, na ktorých sú hospodárske lesy, rybníky s chovom rýb a ostatné hospodársky vyu3⁄4ívané vodné plochy – lesné pozemky eviduje kataster nehnuteμností.. Daòou z pozemkov sa zdaòujú len tie lesné pozemky, ktoré sú v lesnom hospodárskom pláne vedené ako hospodárske lesy bez ohμadu na to, èi sa v nich vykonáva hospodárska èinnos».
 Nehnuteμnosti, ktoré nie sú predmetom dane z pozemkov, nemo3⁄4no stoto3⁄4òova» s oslobodenými nehnuteμnosti. Takýmito nehnuteμnos»ami sú aj lesy osobitného urèenia a ochranné lesy. Tieto druhy lesných pozemkov nie sú predmetom zdanenia, preto ani oslobodenie od dane pri takýchto pozemkoch neprichádza do úvahy. Oslobodenie od dane z nehnuteμnosti sa mô3⁄4e vz»ahova» na vec alebo na osobu a je presne vymedzené v ustanovení § 17 ods. 2 zákona o miestnych daniach. Podμa zákona o miestnych daniach lesné pozemky, na ktorých sú hospodárske lesy a nachádzajú sa v národnom parku, sú oslobodené od dane z pozemkov vtedy, ak správca dane vo v1eobecne záväznom nariadení obce o dani z nehnuteμnosti ustanovil, 3⁄4e od dane z pozemkov oslobodzuje pozemky v národných parkoch.
 e) stavebné pozemky –na úèely zákona o miestnych daniach sa za stavebný pozemok pova3⁄4uje pozemok uvedený v právoplatnom stavebnom povolení a3⁄4 do právoplatnosti kolaudaèného rozhodnutia na stavbu, ktorá je predmetom dane zo stavieb podμa § 10 ods. 2, alebo stavba s bytmi a nebytovými priestormi, ktoré sú predmetom dane z bytov podμa § 14 (novela zákona è. 538/2007 Z. z., úèinná od zdaòovacieho obdobia 2008). Podμa tejto úpravy sa od roku 2008 ako stavebné pozemky zdaòujú u3⁄4 len tie pozemky, na ktorých sa budú na základe právoplatného stavebného povolenia stava» stavby, ktoré budú predmetom dane zo stavieb, alebo predmetom dane z bytov, ide o stavby, ktoré majú jedno alebo viac nadzemných podla3⁄4í alebo podzemných podla3⁄4í a sú spojené so zemou pevným základom. Ak sa stavebné povolenie vydá v priebehu zdaòovacieho obdobia, pozemky uvedené v právoplatnom stavebnom povolení sa na úèely zákona o dani z pozemkov pova3⁄4ujú za stavebné a3⁄4 od 1. januára nasledujúceho zdaòovacieho obdobia. Ak kolaudaèné rozhodnutie nadobudlo právoplatnos» v priebehu zdaòovacieho obdobia, stavebný pozemok sa nepova3⁄4uje za stavebný pozemok od 1. januára nasledujúceho zdaòovacieho obdobia. Novela zákona è. 517/2005 Z. z. doplnila ustanovenie, podμa ktorého stavebným pozemkom na úèely tohto zákona nie je pozemok uvedený v právoplatnom stavebnom povolení na zmenu stavby, najmä ak ide o prístavbu, nadstavbu a stavebnú úpravu.
 Zákon o miestnych daniach v ustanovení § 6 ods. 2 negatívne vymedzuje predmet dane z pozemkov, t. j. taxatívne vymenúva pozemky, ktoré nie sú predmetom dane z pozemkov. Sú to èasti zastavaných plôch a nádvorí, ktoré sú zastavané stavby, ktoré sú predmetom dane zo stavieb alebo dane z bytov. K doplneniu do1lo z dôvodu, 3⁄4e v praxi sa k existujúcim stavbám uskutoèòuje veμa prístavieb, nadstavieb a iných zmien alebo sa vykonávajú stavebné úpravy, na realizáciu ktorých sú vydané stavebné povolenia. V stavebnom povolení vydanom na takéto èinnosti sú uvedené èísla parciel, na ktorých sú postavené stavby, ktoré sa roz1irujú prístavbou alebo menia nadstavbou. Na parcelách, na ktorých sa uskutoèòuje napríklad nadstavba rodinného domu sa v1ak nachádzajú aj iné stavby, ktorých sa rekon1trukcia alebo prístavba, nadstavba nedotýka.
 Základ dane z pozemkov, ktorý sa pri výpoète dane z pozemkov násobí sadzbou dane, urèuje ustanovenie § 7 zákona o dani z...


type: other

text:
Kood: KL08 Peremees 1939. a.: Mundi Õuemärk:
 Nimi XIX saj: Niedi Viimane omanik: Krajev
 Hargnemised: KL33 KL36 KL39 KM30 KP16 Ots:
 Niidi tekkis rootsiajal (Rootsi Hendrik), jäi katku ajal tühjaks ja asustati uuesti 1770-tel Rootsi Mihkli poolt (Seurid). Hiljem sai peremeheks Mundi Matsi järglane ja Mundid olid Niidil kolhoosiajani..
 Jaen SEUR Perepoeg 8
 Mihkel SEUR Perepoeg 11
 Tio [LEIT] 42
 Mihkel [REHEPAPP/SEUR] Peremees 48
 Mart [SEUR] Perepoeg 2
 Juri [SEUR] Perepoeg 3
 Reet [SEUR] Peretütar 4
 Jaen SEUR Sulane 20
 Mihkel SEUR Peremees 23
 Tio [LEIT] Lesk 54
 Mart [SEUR] Sulasepere laps 13
 Reet [SEUR] Tüdruk (Magd) 18
 Laur PINK Sulane 47
 Mart/Martin SEUR Perepoeg 1
 Mihkel SEUR Sulasepere laps 3
 Mihkel SEUR Perepoeg 4
 Tähve/Timofei SEUR Sulasepere laps 6
 Jaen SEUR Perepoeg 13
 Jaen SEUR Sulane 36
 Mihkel SEUR Peremees 39
 Mart [SEUR] Nekrutiks võetud 0
 Mihkel SEUR Surnud 0
 Mart/Martin SEUR Perepoeg 6
 Mihkel SEUR Perepoeg 9
 Tähve/Timofei SEUR Sulasepere laps 11
 Jaen SEUR Perepoeg 18
 Jaen SEUR Sulane 41
 Mihkel SEUR Peremees 44
 Ingel [KIVIMÄGI] 40
 Reet [PÕLDMEES] 43
 Mare [SEUR] Sulasepere laps 9
 Kadri [SMUUL] Lesk 50
 Andrus SEUR Perepoeg 1
 Mare SEUR Peretütar 4
 Mart/Martin SEUR Sulane 16
 Mihkel SEUR Sulane 19
 Tähve/Timofei SEUR Sulane 21
 Jaen SEUR Peremees 28
 Jaen SEUR Sulane 51
 Kadri [LEIT] 28
 Reet [PÕLDMEES] 59
 Kadri [SMUUL] Lesk 60
 Mare MUNDI Peretütar 1
 Kadri/Ekaterina MUNDI Peretütar 2
 Mats MUNDI Sulane 17
 Kadri MUNDI Tüdruk (Magd) 21
 Juri MUNDI Sulane 29
 Mihkel MUNDI Peremees 30
 Eed RAND 25
 Mihkel SEUR Nekrutiks võetud 0
 Tähve SEUR Sulasepere laps 5
 Andrus SEUR Sulasepere laps 9
 Mare SEUR Sulasepere laps 12
 Tähve/Timofei SEUR Sulane 29
 Jaen SEUR Sulane 59
 Kadri [LEIT] 40
 Reet [PÕLDMEES] 61
 Riste [] Lesk 50
 Mari *SEUR 25
 Eed/Evdokia KAO 30
 Mats MUNDI Nekrutiks võetud 0
 Juri MUNDI Surnud 0
 Madis/Matvei MUNDI Sulasepere laps 5
 Eed MUNDI Peretütar 6
 Tähve/Timofei MUNDI Perepoeg 6
 Mihkel/Mihail MUNDI Sulasepere laps 7
 Andrus/Andrei MUNDI Sulasepere laps 9
 Madis/Matvei MUNDI Perepoeg 12
 Mare/Maria MUNDI Sulasepere laps 13
 Mare MUNDI Peretütar 16
 Kadri/Ekaterina MUNDI Peretütar 18
 Mihkel MUNDI Peremees 46
 Eed RAND 45
 Tähve SEUR Surnud 0
 Jaen SEUR Surnud 0
 Jakov SEUR Sulasepere laps 15
 Andrus SEUR Sulane 25
 Tähve/Timofei SEUR Sulane 46
 Jaen SEUR Sulane 52
 Kadri [LEIT] 56
 Mari *SEUR 32
 Eed/Evdokia KAO 37
 Eed/Evdokia LAANET 22
 Elena MUNDI Peretütar 6
 Madis/Matvei MUNDI Sulasepere laps 12
 Mihkel/Mihail MUNDI Sulasepere laps 13
 Eed MUNDI Peretütar 13
 Tähve/Timofei MUNDI Perepoeg 13
 Andrus/Andrei MUNDI Sulane 16
 Madis/Matvei MUNDI Perepoeg 19
 Mare/Maria MUNDI Tüdruk (Magd) 20
 Mare MUNDI Peretütar 23
 Mihkel MUNDI Peremees 53
 Eed RAND 52
 Ekaterina SEUR Sulasepere laps 6
 Jakov SEUR Sulane 22
 Andrus SEUR Sulane 32
 Tähve/Timofei SEUR Sulane 56
 Kadri [LEIT] Lesk 63
 22-09-2018, 12:22 EEST


type: wikipedia

text:
Góra Stołowa (łac. Mensa, dop. Mensae, skrót Men, inna spotykana nazwa Stół) – gwiazdozbiór nieba południowego, oznaczony przez francuskiego astronoma, kartografa i duchownego, Nicolasa Louisa de Lacaille w roku 1751 dla upamiętnienia Góry Stołowej, jednej z najbardziej spektakularnych gór na Ziemi, na Przylądku Dobrej Nadziei, na której w latach 1750-1752 prowadził swoje obserwacje. Jest to jedyny gwiazdozbiór, któremu nadał nazwę niezwiązaną z naukowym bądź artystycznym narzędziem i jedyny układ gwiazd na niebie nazwany na cześć obiektu ziemskiego. Jego pierwotna nazwa, Mons Mensae, w XIX wieku została skrócona do Mensa. Zawiera 1/3 Wielkiego Obłoku Magellana. Liczba gwiazd dostrzegalnych nieuzbrojonym okiem: około 15. W Polsce niewidoczny. Góra Stołowa to najsłabszy spośród wszystkich 88 gwiazdozbiorów. Jest to 75 co do wielkości gwiazdozbiór na niebie. Jego najjaśniejsza gwiazda to Alfa Mensae, piątej wielkości gwiazdowej. Najciekawszym obiektem konstelacji jest fragment Wielkiego Obłoku Magellana wystający z sąsiedniej Złotej Ryby.
 Pochodzenie nazwy
 Ciemne gwiazdy Góry Stołowej leżą zbyt daleko na południe, by mogli je zobaczyć starożytni europejscy astronomowie, dlatego też ani jedna z gwiazd nie jest powiązana z żadnym mitem. Nawet w Uranometrii Bayera ta część nieba jest pusta. Mons Mensae, to jeden z dwóch gwiazdozbiorów, których nazwy kojarzą się z elementami krajobrazu.
 Gwiazdy Góry Stołowej
 Najjaśniejsze gwiazdy widoczne są tylko jako blade plamki piątej wielkości, niezbędne są więc dobre warunki, by je zobaczyć. Cztery główne gwiazdy, Alfa, Gamma, Eta i Beta tworzą trapez za Wielkim Obłokiem Magellana. Alfa Men jest najbledszą na niebie gwiazdą Alfa.
 Alfa (α) Men piątej wielkości jest jedną z najbliższych gwiazd podobnych do Słońca - znajduje się w odległości zaledwie 33,1 lat świetlnych od Słońca. Stanowi 90% masy Słońca, a jej jasność równa jest 80% jasności naszej gwiazdy. Dzisiaj jest tylko ciemnym pyłkiem, ale 250 tysięcy lat temu był najbliżej Słońca w swojej historii, w odległości zaledwie 11 lat świetlnych, i wtedy była gwiazdą niemal drugiej wielkości. Jest karłem typu widmowego G5. W odległości 3,5′′ łuku towarzyszy mu czerwony karzeł.
 Pi Mensae (π Men), która jest odległa o około 59 lat świetlnych od nas, to kolejna gwiazda typu G, bardzo podobna do Słońca. Widać ją jako punkcik szóstej wielkości. Astronomowie odkryli towarzyszącą jej planetę, gazowego olbrzyma o masie ponad 10 razy większej od masy Jowisza.
 γ Men, jasność 5,18m, typ widmowy K4 III, odległość 101 lat świetlnych.
 TZ Men, jasność max. 6,19m, min. 6,87m, gwiazda zmienna zaćmieniowa typu β Per, okres zmian 8,569 doby.
 W Mensae o maksymalnej jasności zaledwie 13,8m i należy do klasy gwiazd R Coronae Borealis. Te obiekty nazywa się popularnie nowymi odwróconymi, gdyż co jakiś czas ich atmosfera robi się ciemniejsza, wzbogacona w pył. Jej jasność spada wówczas nawet do 18,3m.
 Interesujące obiekty
 Góra Stołowa leży daleko od płaszczyzny Drogi Mlecznej, więc nie ma w niej gromad gwiazd czy mgławic z naszej Galaktyki. Wszystkie obiekty w tej okolicy są zbyt małe lub zbyt blade, a najczęściej i zbyt małe, i zbyt blade jako interesujące obiekty do obserwacji przez amatorskie teleskopy. Południowe krańce Wielkiego Obłoku Magellana wiszą nad północnym skrajem Góry Stołowej w podobny sposób, w jaki mgła i chmury tworzą tzw. obrus nad ziemską Górą Stołową. Kiedy w dobrych warunkach ogląda się południowy skraj obłoku przez teleskop, można zobaczyć wiele bladych gwiazd, węzłów i mglistych pasemek, które składają się na naszego najbliższego pozagalaktycznego sąsiada.
 W obszarze Góry Stołowej znajdują się gromady gwiazdowe. Najjaśniejsze z nich to:
 NGC 1711
 NGC 2019
 NGC 2134
 NGC 2065
 NGC 2010
 NGC 2058
 NGC 1987 oraz NGC 2121.
 Jedną z najciekawszych jest NGC 1987 (12m). Jest to bogata w gwiazdy gromada otwarta, odkryta przez Johana Herschela w 1834 roku. Znajduje się na wschód od β Men. Jej wiek szacowany jest na około 1,1 miliarda lat.
 Zobacz też
 lista gwiazd w gwiazdozbiorze Góry Stołowej
 lista najjaśniejszych gwiazd w poszczególnych gwiazdozbiorach
 Przypisy


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
25.9.2008
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 257/29
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
 Nr. 66/2008
 2008 m. birželio 6 d.
 iš dalies keičiantis EEE susitarimo IX priedą (Finansinės paslaugos)
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – Susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 Susitarimo IX priedas buvo iš dalies pakeistas 2008 m. balandžio 25 d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 51/2008 (1).
 (2)
 Į Susitarimą turi būti įtraukta 2007 m. kovo 27 d. Komisijos direktyva 2007/18/EB, iš dalies keičianti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/48/EB dėl tam tikrų įstaigų išbraukimo iš įstaigų, kurioms ši direktyva netaikoma, sąrašo ar įtraukimo į jį ir dėl daugiašalių plėtros bankų pozicijų vertinimo (2),
 NUSPRENDĖ:
 1 straipsnis
 Susitarimo IX priedo 14 punktas (Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB) papildomas taip:
 „su pakeitimais, padarytais:
 —
 32007 L 0018: 2007 m. kovo 27 d. Komisijos direktyva 2007/18/EB (OL L 87, 2007 3 28, p. 9).“
 2 straipsnis
 Direktyvos 2007/18/EB tekstas islandų ir norvegų kalbomis, kuris turi būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede, yra autentiškas.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2008 m. birželio 7 d., jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi pranešimai, kurie numatyti Susitarimo 103 straipsnio 1 dalyje (3), arba įsigaliojus 2008 m. birželio 6 d. EEE jungtinio komiteto sprendimui Nr. 65/2008, atsižvelgiant į tai, kuri data yra vėlesnė.
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje, 2008 m. birželio 6 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Pirmininkas
 Alan SEATTER
 (1) OL L 223, 2008 8 21, p. 49.
 (2) OL L 87, 2007 3 28, p. 9.
 (3) Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.


type: caselaw

text:
 28.3.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 138/19
 Caingean arna tabhairt an 8 Feabhra 2022 – Siemens v an Pharlaimint
 (Cás T-74/22)
 (2022/C 138/35)
 Teanga an cháis: an Fraincis
 Páirtithe
 Iarratasóir: Siemens SAS (Saint-Denis, an Fhrainc) (ionadaí: E, Berkani, Dlíodóir)
 Cosantóir: Parlaimint na hEorpa
 An t-ordú atá á lorg
 Iarrann an t-iarratasóir ar an gCúirt Ghinearálta:
 go príomha,
 —
 an dá chinneadh an 8 Nollaig 2021 lena ndiúltaítear tairiscintí ón gcuibhreannas sealadach a raibh Siemens SAS ina bhall de, le haghaidh Bheart Uimh. 1 agus Bheart Uimh. 2, a chur ar ceal;
 —
 an dá chinneadh lenar bronnadh Beart Uimh. 1 ar an gcuideachta Santerne Alsace agus Beart Uimh. 2 ar an gcuideachta Detection Electronique Française (DEF) a chur ar ceal;
 de rogha air sin,
 —
 a ordú do Pharlaimint na hEorpa suim EUR 1 967 994 a íoc leis an gcuideachta Siemens SAS mar chúiteamh as deis a chailleadh go ndéanfaí Bearta Uimh. 1 agus Uimh. 2 den chonradh atá faoi chonspóid a bhronnadh ar an gcuideachta;
 in aon chás,
 —
 a ordú do Pharlaimint na hEorpa costais na n-imeachtaí a íoc.
 Saincheisteanna dlí agus príomhargóintí.
 Mar thaca leis an gcaingean i gcoinne an dá chinneadh de chuid Pharlaimint na hEorpa an 8 Nollaig 2021 lenar dhiúltaigh sí na tairiscintí a chuir an t-iarratasóir isteach mar chuid de nós imeachta tairisceana Uimh. o 06A70/2021/M004 maidir le hathchóiriú an chórais slándála dóiteáin ar áitreabh Pharlaimint na hEorpa in Strasbourg, maíonn an t-iarratasóir dhá shaincheist dlí.
 1.
 An chéad saincheist dlí, lena n-éilítear neamhdhleathacht maidir leis an gcuideachta Siemens SAS a dhíbirt ó Bhearta Uimh. 1 agus Uimh. 2. Maíonn an t-iarratasóir ina leith sin, ar an gcéad dul síos, go bhfuil earráid fhollasach mheasúnaithe déanta ag Parlaimint na hEorpa agus na tairiscintí a ghrádú aici, agus, ar an dara dul síos, sárú ar phrionsabal na trédhearcachta nuair a sheol an Pharlaimint uirlis ionsamhlúcháin lochtach chuig Siemens SAS, a raibh tionchar ríthábhachtach aici ar fhorbairt na dtairiscintí.
 2.
 An dara saincheist dlí, lena n-éilítear dliteanas neamhchonarthach na Parlaiminte. Iarrann an t-iarratasóir go n-íocfar cúiteamh dó as an damáiste a rinneadh dó mar thoradh ar an deis a cailleadh go mbronnfar Bearta Uimh. 1 agus Uimh. 2 air.


text:
Amandus Heinrich Adamson (12. november 1855 Uuga-Rätsepa talu, Pakri poolsaar – 26. juuni 1929 Paldiski) oli eesti skulptor, akadeemik ja üks eesti rahvuslikule kunstile alusepanijaid.
 Amandus Adamson oli 1907. aastast Peterburi Kunstiakadeemia akadeemik ning 1922. aastast Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu ja 1924. aastast Eesti Kunstnikkude Liidu liige.
 Elulugu
 Amandus Adamson sündis meremehe peres. Tema isa oli kaubalaeva rootsi soost kapten, kes purjetas 1860. aastal Ameerikasse. 1869. aastani oli ta perega kirjavahetuses ja kirjutas muu hulgas, et võttis osa Ameerika kodusõjast ning ülendati koloneliks, kuid kodumaale tagasi mees enam ei jõudnud. Amanduse ema jäi kolme lapsega üksi. Üldhariduse omandas Adamson Leetse mõisa omaniku parun Ungern-Sternbergi vastutusel ja soovitusel 1862–1869 Tallinna Toom-Vaestekoolis ja 1870 kreiskoolis.
 Lapsepõlves meeldis talle nikerdada igasuguseid asju. Oma esimese "puust inimese" olevat ta vennale valmistanud veel enne lugema õppimist. Poisi andekust märganud Toom-Vaestekooli õpetaja Bergmann vabastas ta koolikorras kohustuslikest aia- ja majapidamistöödest ning kinkis talle noa. Lisaks lubas ta poisil oma teoseid ühe Tallinna kunstikaupmehe kaudu müüa. 14-aastaselt põgenes Adamson koolist, et sõita Peterburi ja minna Peterburi Kunstide Akadeemiasse katsetele. Esimene katse lõppes siiski tulutult, nooruk pidi pöörduma tagasi ja sai ränga füüsilise karistuse, mis põhjustas talle eluaegse neeruhäda. Ema loal tuli poiss koolist ära ja hakkas otsima huvikohast tööd. 1870. aasta sügisel asus tulevane skulptor õppima Bergi puutöökotta Tallinnas. Järgmiseks kolmeks aastaks sai temast tisleriõpilane.
 Peterburis
 Akadeemiasse sisseastumist katsetas Amandus uuesti 1873. aastal, kuid ka see ei õnnestunud. Nüüd jäi ta Peterburi elama, kus töötas Bollhageni kunstilise mööbli töökojas ja hiljem akadeemik Šutovi puunikerdusateljees. Venemaa pealinnast sattus Adamson toetajaid otsides Riiga, kus valmis tema esimene tähelepanuvääriv teos puidust "Kristuse pea", mis osteti 150 rubla eest. Pärast lühemat peatust Paldiskis, kus kujur valmistas büsti "Muusa", sõitis ta uuesti Peterburi, kus esitas sisseastumiseksamitel kaks puust pead "Apollo" ja "Niobe".
 1875. aastal õnnestuski tal tänu Peterburi Teaduste Akadeemia esimehe krahv Lüdtke soovitusele saada Peterburi Kunstide Akadeemia sisseastumiseksamitele. Adamson läbis need edukalt ja alustas 1876. aastal õpinguid vabakuulajana. Temast sai Tartumaal sündinud tuntud skulptori Aleksander Friedrich von Bocki õpilane. Esimesed nädalad toitus ta vaid magusast teest ja magas akadeemia kantselei katusekambri põrandal. Edaspidi õnnestus tal saada tellimusi, millega end elatada. Mõne aja pärast äratasid tema vahareljeefid professorite ja kaasõpilaste tähelepanu. Kindraliproua Durnova abiga sai ta tellimuse portreteerida suurvürste Kirilli ja Borissi. Keiser Aleksander II vaatas seda tööd pealt. Nüüd olid losside ja paleede uksed noore skulptori ees avatud. Adamson lõpetas kooli 26. veebruaril 1879 esimese järgu klassikalise kunstniku kutsega ja sai bareljeefi "Ristija Johannes" eest suure hõbemedali.. Pärast kooli lõpetamist tegutses ta Peterburis eduka vabakutselise kunstnikuna. Esimese suurema tööna valmis pirnipuust nikerdatud raam Johann Köleri maalile "Andke keisrile, mis keisri kohus ja Jumalale, mis Jumala kohus". Selle tellisid temalt eesti seltsid eesotsas Eesti Kirjameeste Seltsiga. Kahe eestlasest kunstniku ühistöö kingiti 1883. aastal keiser Aleksander III-le kroonimise puhul.
 Alates 1886. aasta septembrist töötas Adamson mõnda aega Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kursustel ja A. Stieglitzi kunsttööstuskoolis puunikerduse õppejõuna. Oma esimese personaalnäituse näituse avas ta 8. aprillil 1887 Peterburis.
 Pariisis
 1886. aastal valmistas ta pirnipuust Aleksander III portree-medaljoni, milles eest saadud 1000 rubla võimaldasid tal täita ammuse unistuse ning sama aasta mais siirdus noor kunstnik Pariisi end täiendama, kuhu ta jäi viieks aastaks. Ta võttis osa Pariisi Salongi näitustest ja pälvis kunstnik Jean-Louis-Ernest Meissonier tähelepanu.
 1889. aastal esitas kujur Pariisi maailmanäitusele oma teosed "Esimene piip" ja "Laine" (teistel andmetel "Laine" ja "L'amour, la mort et la science"). Adamsoni teos võitis auhinna. Pariisi periood oli suure tähtsusega tema kunstnikuisiksuse kujunemisel ja ka küllaltki viljakas. Paraku on suur osa selle aja loomingust teada vaid nimede järgi.
 Tagasi Peterburis
 1891. aastal naasis Adamson Peterburi, kus jätkas intensiivset loomingulist tegevust vabakutselise kunstnikuna. Ka selle perioodi teostest on enamus teada vaid nimede järgi. Selle aja ulatuslikem töö oli dekoratiivne friis Aleksander III muuseumi tiibhoone jaoks. Loomingu suurema osa moodustasid väikeseformaadilised figuurid ja grupid. 1896. aastal ostis Amandus Adamson Paldiskisse elumaja ja suveateljee ehituseks krundi ning asus sinna kohe rajama ateljeehoonet. Suviti töötas ta Pakri ja Muhu saarel. 1907. aastal sai temast Peterburi Kunstiakadeemia akadeemik, kelle käe all õppisid teiste seas ka Nikolai Triik ja Konrad Mägi.
 1901. aastal võttis Amandus Adamson oma töödes uue suuna monumentidele. Tema esimeseks tellitud tööks sai soomuslaeva Russalka hukkumisele pühendatud mälestusmärk Kadriorus Tallinnas (1902) – esimene eesti skulptori loodud monument mitte ainult Tallinnas, vaid üldse Eestis. 1907 sai Adamson ülesandeks ehitada monument "Vene 1000 aasta sõjaajaloo" tähistamiseks Vene Ajaloomuuseumi jaoks. Monument pidi tulema 12 meetrit kõrge. Adamson valmistas teatraalse, figuuririkka kompositsiooni, kuid muuseum jäi ehitamata ja mudel teostamata. 1912. aastal valmistas Adamson keisri kaardiväerügemendi 100. juubeliks pronksgrupi. Suurimaks ja figuuriderikkaimaks ettevõtmiseks kujunes "Romanovite 300-aastase valitsemise juubeli monument" Kostromas. Adamson valmistas plaanitud 25 ajaloolistes kostüümides figuurist 21, kuid puhkenud revolutsioon tõmbas kriipsu peale nii monumendile kui ka Romanovite dünastiale.
 Paldiskis
 Revolutsiooni puhkedes oli endine keisri lemmik sunnitud oma pealinnaelust loobuma ja kolima suvemajja Paldiskis. Kaasa tõi kunstnik vaid tööriistad ja mõned poolikud pirnipuuskulptuurid. Paldiskis oli perekonda ootamas vahepeal valminud kahekorruseline elamu.
 6. juulil 1920 tegi Eesti valitsus Amandus Adamsonile ettepaneku valmistada Eesti Vabariigi vapi ja lipu joonistus.
 Paldiskis elades jätkas Adamson aktiivset loomingulist tegevust. Tema käe alt valmisid Vabadussõja monument Pärnus, Valgas, Suure-Jaanis, Viljandis, Kuressaares ja Tartus, Kreutzwaldi mälestusmärk Võrus ning Villem Reimani monument Tartus.
 1922. aastal töötas kunstnik pikemat aega Itaalias. Tema kolme meetri kõrgune marmorist skulptuurigrupp "Kristus, pime ja Maarja Magdaleena" Tartu Pauluse kirikule sai paavsti õnnistuse.
 Veel aasta enne surma saatis kunstnik Eesti saatkonna vahendusel Pariisi Salongi näitusele neli pirnipuust skulptuuri: "Rahu", "Sõjaviletsused", "Alfa et Omega", "Lorelei". Kunstnik ise reisis perega Viini, kus asus ravile tema poeg Peeter, kes põdes suhkurtõbe. Tütar astus Rooma akadeemiasse maalikunsti õppima ning sakslannast filosoofiadoktori haridusega abikaasa hakkas tegema ettevalmistusi Adamsoni memuaaride väljaandmiseks.
 26. juunil 1929 varises vanameister oma Paldiski kodu hommikulauas südameataki tagajärjel kokku ja suri. Oma viimseks puhkepaigaks valis kunstnik Pärnu Alevi kalmistu. Ta on maetud tema loodud Pärnu Vabadussõja mälestussamba tagaküljel oleva skulptuuri lähedale, mille modellid olid olnud talle kallid pereliikmed.
 Kui teise maailmasõja puhkedes viidi tsiviilelanikud seoses baaside lepingu täitmisega Paldiskist välja, seisis Adamsoni perekond küsimuse ees, mida teha kunstniku loominguga. Pärnu muuseumi direktor Elsbet Parek võttis kaks vagunitäit kunstniku teoseid enda hoole alla ning Pärnu muuseumis avati Amandus Adamsoni saal. Saal kujundati proua Adamsoni ja tütarde näpunäidete järgi täpselt selline, nagu oli skulptori ateljee Paldiskis. Osa teostest seati suvekuudeks rannahotelli, kus nad olid suuremale publikule ligipääsetavad. Saalis oli välja pandud peamiselt sõjamonumentide skitse, tütarde marmorkujud ja kunstniku viimane lõpetamata jäänud teos "Surnud laine" ("Lainete ohver" 1929). Pärnu Linnamuuseum sai aga 1944. aastal Pärnu pommitamisel pihta ja koos hoonega hävis ka hulk Adamsoni teoseid.
 2005. aastal kinkis Amandus Adamsoni tütar Maria Maddalena Carlsson suveateljee maja Eesti riigile ning sellest sai Harjumaa Muuseumi filiaal – Amandus Adamsoni Ateljeemuuseum. Euroopa Liidu toel restaureeritud maja on muuseumina külastajatele avatud alates 13. novembrist 2010.
 Teosed
 "Niobe pea" (arvatavasti 1875)
 "Külataat Keilast" (1893)
 "Koit ja Hämarik" (1895), pirnipuu, Eesti Kunstimuuseum
 "Kalevipoeg ja Sarvik" (1896), vaha, Eesti Kunstimuuseum
 "Hülgekütt Pakri saarelt" (1898), pronks, Eesti Kunstimuuseum
 "Laeva viimne ohe" (1899)
 Russalka mälestussammas (1902), pronks, malm, graniit (on pühendatud Vene rannakaitse soomuslaeva Russalka hukkumisele 1893. aastal Soome lahes; Kadriorus kõrgel graniitsambal seisva pronksist inglifiguuri modelliks oli kunstniku juures koduabilisena teeninud 17-aastane Paldiski neiu Juuli Rootsi)
 "Champion" (1904) (sai Saint Louise olümpiamängude kunstiolümpialt kuldmedali; sellel oli kujutanud Georg Lurichit; see on esimene eestlase võidetud kunstiolümpiamedal)
 Uputatud laevade monument Sevastopolis (1905)
 "Krimmi motiiv" (1906) (müüdi 26. oktoobril 1998 Haus Galerii oksjonil Burmani Villas 79 500 krooni eest)
 Johann Köleri büst (1911), kips, Eesti Kunstimuuseum
 "Via Appia" (1914) õli, lõuend, 63,2 cm × 102,3 cm (müüdi 26. oktoobril 2000 Haus Galerii oksjonil Vanalinna Muusikamaja saalis 94 500 krooni eest)
 "Noorus kaob" (1919), pirnipuu, Eesti Kunstimuuseum
 "Nälg" (1920), pirnpuu, Tallinna Linnamuuseum
 "Kalevipoeg Põrgu väravas" (1922), kips, Eesti Kunstimuuseum
 Pärnu Vabadussõja mälestussammas 1922 (hävitatud 1945, taastatud 1993; mälestussammas kujutab leinajatena Adamsoni abikaasat ja tütart; poisike, kes trepil istudes pärga punub, oli kunstniku poeg)
 Etüüd Johan Laidoneri ratsamonumendile (1924)
 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi mälestussammas Võrus (1926)
 Suure-Jaani Vabadussõja mälestussammas, 1926 (purustatud 1941, taastatud 1990, katkine originaal asub Suure-Jaani vallamajas)
 "Äreval ootel" 1926, pronks, Eesti Kunstimuuseum
 Ausammas Eesti vabadussõjas langenud saarlastele Kuressaares 1928 (hävitatud 1945, taastatud Matti Variku poolt esialgsele lähedasel kujul 1989)
 Lydia Koidula mälestussammas Pärnus (1929)
 Tunnustus
 1879 – Peterburi Kunstiakadeemia suur hõbemedal
 1907 – Peterburi Kunstiakadeemia akadeemik
 Viited
 Kirjandus
 Tiina Nurk. Amandus Adamson 1855–1929. Tallinn: Eesti NSV Kunst, 1960.
 Välislingid
 Eesti Posti postmark Amandus Adamson 150/ 331-12.10.05
 Maria Carlsson: mul oli hea meel, et päästsin isa töö – Postimees, 14. november 2005
 Amandus Adamson kui eesti kunsti märk – Postimees, 14. november 2005
 Amandus Adamsoni Ateljeemuuseum
 Skulptor Amandus Adamsoni tütar sängitatakse Alevi kalmistule (Foto mälestusmärgi tagaküljest: skulptuur leinavast lesknaisest kahe lapsega kabeli lävel; esiplaanil Amandus Adamsoni haud.) – Pärnu Postimees, 10. oktoober 2012
 Eesti skulptorid
 Venemaa skulptorid
 EÜS Põhjala liikmed
 Pärnu Alevi kalmistule maetud
 Sündinud 1855
 Surnud 1929


text:
 9.2.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 38/10
 Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 19. novembra 2012 — Luigi Marcuccio/Európska komisia
 (Vec C-1/11 SA) (1)
 (Návrh na povolenie zriadenia zabezpečenia pohľadávky súdom voči Európskej únii)
 2013/C 38/12
 Jazyk konania: taliančina
 Účastníci konania
 Žalobca: Luigi Marcuccio (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)
 Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avvocato)
 Predmet veci
 Protokol o výsadách a imunitách — Návrh na povolenie zriadenia zabezpečenia pohľadávky Komisie v súvislosti so sumami, ktoré Únii dlží Talianska republika a subsidiárne v súvislosti s hnuteľným majetkom, ktorý patrí Únii na území Talianskej republiky — Odňatie imunity Komisii — Článok 1 protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie
 Výrok
 1.
 Návrh na zabezpečenie pohľadávky súdom sa zamieta.
 2.
 Pán Luigi Marcuccio a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.
 (1) Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.