type: wikipedia

text:
Ο Γεώργιος Κωστάκης (ρώσικα: Георгий Дионисович Костаки, 5 Ιουλίου 1913 - 9 Μαρτίου 1990) ήταν Έλληνας συλλέκτης έργων τέχνης Ρώσων καλλιτεχνών. Η καταγωγή του ήταν από τη Ζάκυνθο.
 Τα χρόνια πριν και μετά τη ρωσική Επανάσταση, στη Ρωσία εκδηλώθηκε το πρώτο κίνημα αφηρημένης τέχνης, που κατόπιν θα γινόταν η κυρίαρχη μορφή τέχνης του εικοστού αιώνα. Ο Κωστάκης συνέλεξε τα έργα-καρπούς του κινήματος αυτού, που έμεινε γνωστό ως Ρωσική Πρωτοπορία. Η συλλογή του, που ξεκίνησε με την ανακάλυψη τριών κονστρουκτιβιστικών πινάκων σ' ένα στούντιο της Μόσχας το 1946, θα γινόταν το μεγαλύτερο και πιο αντιπροσωπευτικό δείγμα της τέχνης αυτής εκείνη την εποχή.
 Πρώτα χρόνια
 Γεννημένος στη Μόσχα από Έλληνες γονείς, ο Γεώργιος Κωστάκης δεν είχε καμία καλλιτεχνική εκπαίδευση αλλά ανέπτυξε ένα ενδιαφέρον για την τέχνη κατά τη διάρκεια της εφηβείας του. Πρώτα εργάστηκε ως οδηγός για την ελληνική πρεσβεία έως το 1940, έπειτα ως επικεφαλής του προσωπικού για την καναδική πρεσβεία. Η εργασία του στην καναδική πρεσβεία τον έφερε σε επαφή με πολλούς διπλωμάτες που επισκέπτονταν τη χώρα, τους οποίους ξεναγούσε στις γκαλερί και τα καταστήματα τέχνης της Μόσχας.
 Σοσιαλισμός και τέχνη
 Αρχικά, η μπολσεβικική επανάσταση κάτω από την ηγεσία του Λένιν υποστήριξε τη νέα αφηρημένη τέχνη, αλλά από το 1920 και μετά η ελευθερία των καλλιτεχνών στη Ρωσία περιορίστηκε όλο και περισσότερο. Πολλοί καλλιτέχνες θέλησαν η τέχνη τους να συμβάλλει στη δημιουργία μιας νέας κοινωνίας ενώ άλλοι, παραδείγματος χάριν οι Σουπρεματιστές, συνέχισαν να εργάζονται ανεξάρτητα. Ο Λένιν πέθανε το 1924 και ο Στάλιν που τον διαδέχτηκε ως ηγέτης του σοβιετικού Κομμουνιστικού Κόμματος επέβαλλε μια ακραία μορφή πολιτιστικής πολιτικής. Το 1932 ο σοσιαλιστικός ρεαλισμός έγινε η επίσημη κρατική πολιτική. Ήταν μέσα σε αυτό το πολιτικό περιβάλλον όπου ο Κωστάκης ξεκίνησε τη συλλογή του.
 Η συλλογή Κωστάκη
 Αρχικά ο Κωστάκης είχε συλλέξει τους Μεγάλους της ολλανδικής σχολής των ζωγράφων τοπίων, αλλά οι νεωτεριστικές δουλειές του Πάμπλο Πικάσο και του Ανρί Ματίς έγιναν σύντομα το κύριο θέμα του. Κατόπιν, το 1946, ανακάλυψε τρία έργα ζωγραφικής της Όλγα Ροζάνοβα σε ένα στούντιο της Μόσχας. Περιέγραψε πως στις σκοτεινές ημέρες μετά από τον πόλεμο, αυτά τα λαμπρά χρωματισμένα έργα ζωγραφικής της χαμένης πρωτοπορίας:
 Εντυπωσιάστηκε τόσο πολύ από την ισχυρή οπτική επίδραση του δυνατού χρώματος και του απλού σχεδίου που αποφάσισε να ανακαλύψει ξανά την κονστρουκτιβιστική και σουπρεματική τέχνη που ήταν χαμένη και ξεχασμένη στις σοφίτες, τα στούντιο και τα υπόγεια της Μόσχας και του Λένινγκραντ. Κυνήγησε "χαμένους" πίνακες, που έμεναν τυλιγμένοι και σκεπασμένοι από σκόνη. Συνάντησε τον Βλαντιμίρ Τάτλιν και έγινε φίλος με την Βαρβάρα Στεπάνοβα. Εντόπισε τους φίλους του Καζιμίρ Μαλέβιτς και αγόρασε τις εργασίες της Λιουμπόφ Ποπόβα και του Ιβάν Κλιούν.
 Μέχρι το 1960 το διαμέρισμα του Κωστάκη στη Μόσχα είχε γίνει χώρος συνάντησης για τους διεθνείς συλλέκτες τέχνης και τους εραστές τέχνης γενικά: Ανεπίσημο μουσείο της Ρωσίας της μοντέρνας τέχνης. Το άνοιγμα που έκανε η Σοβιετική Ένωση προς τη Δύση το 1973-74 συμπεριελάμβανε και διεθνείς πολιτιστικές ανταλλαγές, η πρώτη από τις οποίες ήταν η παρουσίαση της συλλογής Κωστάκη στο Ντίσελντορφ το 1977.
 Το ίδιο έτος ο Γεώργιος Κωστάκης, με την οικογένειά του, μετακόμισε στην Ελλάδα, αλλά με τη συμφωνία ότι θα άφηνε γύρω στο 50% της συλλογής του στην κρατική πινακοθήκη Τρετιακόφ της Μόσχας. Είχε αφήσει πίσω στη Μόσχα το 80% της συλλογής του. Στις 4 Απριλίου του 1990, ένα μήνα μετά το θάνατο του Κωστάκη, ο οίκος Σόθμπις δημοπράτησε 21 έργα από τη συλλογή αλλά πουλήθηκαν μόνο τα 10 σε τιμή χαμηλότερη από αυτήν που είχε εκτιμήσει ο συλλέκτης
 . Σύμφωνα με επιθυμία στη διαθήκη του, δεν μπορούσαν να δημοπρατηθούν άλλα έργα για 10 χρόνια. Το 1997 το ελληνικό κράτος αγόρασε τα 1275 έργα τέχνης, που τώρα είναι μέρος της μόνιμης συλλογής του Κρατικού Μουσείου Σύγχρονης Τέχνης στη Θεσσαλονίκη. Για την αγορά της δαπανήθηκαν περίπου € 40 εκατομμύρια και πρόκειται για τη μεγαλύτερη αγορά έργων τέχνης από καταβολής του ελληνικού κράτους.
 Παραπομπές
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Συλλογή Κωστάκη στο Κρατικό Μουσείο Σύγχρονης Τέχνης στην Θεσσαλονίκη
 Μουσείο Guggenheim
 Κωστακης Γεωργιος
 Κωστακης Γεωργιος
 Κωστακης Γεωργιος


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 2.12.2006
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 294/43
 Απόφαση του Πρωτοδικείου της 27ης Σεπτεμβρίου 2006 — Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren κ.λπ. κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση T-117/04) (1)
 («Κρατικές ενισχύσεις - Ενισχύσεις χορηγηθείσες από τις ολλανδικές αρχές υπέρ λιμένων αναψυχής μη κερδοσκοπικού χαρακτήρα - Προσφυγή ακυρώσεως - Παραδεκτό»)
 (2006/C 294/91)
 Γλώσσα διαδικασίας: η ολλανδική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσες: Vereniging Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren (Zeewolde, Κάτω Χώρες)· Jachthaven Zijl Zeewolde BV (Zeewolde)· Maatschappij tot exploitatie van onroerende goederen Wolderwijd II BV (Zeewolde)· Jachthaven Strand-Horst BV (Ermelo, Κάτω Χώρες)· Recreatiegebied Erkemederstrand vof (Zeewolde)· Jachthaven- en Campingbedrijf Nieuwboer BV (Bunschoten-Spakenburg, Κάτω Χώρες· και Jachthaven Naarden BV (Naarden, Κάτω Χώρες) (εκπρόσωποι: T. Ottervanger, A. Bijleveld και A. van den Oord, δικηγόροι)
 Καθής: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων (εκπρόσωποι: H. van Vliet, A. Bouquet και A. Nijenhuis)
 Παρεμβαίνον υπέρ της καθής: Βασίλειο των Κάτω Χωρών (εκπρόσωποι: H. Sevenster και M. de Grave)
 Αντικείμενο της υποθέσεως
 Αίτημα ακυρώσεως της αποφάσεως 2004/114/ΕΚ της Επιτροπής, της 29ης Οκτωβρίου 2003, για τις ενισχύσεις που χορηγήθηκαν σε λιμένες αναψυχής μη κερδοσκοπικού χαρακτήρα στις Κάτω Χώρες (ΕΕ 2004, L 34, σ. 63).
 Διατακτικό της αποφάσεως
 Το Πρωτοδικείο αποφασίζει:
 1)
 Απορρίπτει την προσφυγή ως απαράδεκτη.
 2)
 Οι προσφεύγουσες φέρουν τα δικά τους δικαστικά έξοδα καθώς και τα έξοδα της Επιτροπής. Το Βασίλειο των Κάτω Χωρών φέρει τα δικά του δικαστικά έξοδα.
 (1) ΕΕ C 118 της 30.4.2004


text:
 22.8.2016
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 305/28
 Arrest van het Gerecht van 30 juni 2016 — CW/Raad
 (Zaak T-224/14) (1)
 ((„Gemeenschappelijk buitenlands en veiligheidsbeleid - Restrictieve maatregelen tegen bepaalde personen en entiteiten vanwege de situatie in Tunesië - Bevriezing van tegoeden - Verlenging - Eigendomsrecht - Evenredigheid - Onjuiste opvatting van de feiten - Misbruik van bevoegdheid - Niet-contractuele aansprakelijkheid”))
 (2016/C 305/38)
 Procestaal: Frans
 Partijen
 Verzoekende partij: CW (vertegenwoordiger: A. Tekari, advocaat)
 Verwerende partij: Raad van de Europese Unie (vertegenwoordigers: G. Étienne en M. Bishop, gemachtigden)
 Voorwerp
 Ten eerste een verzoek op grond van artikel 263 VWEU tot nietigverklaring van besluit 2014/49/GBVB van de Raad van 30 januari 2014 tot wijziging van besluit 2011/72/GBVB betreffende restrictieve maatregelen tegen bepaalde personen en entiteiten vanwege de situatie in Tunesië (PB 2014, L 28, blz. 38), wat verzoeker betreft, en ten tweede een verzoek op grond van artikel 268 VWEU tot vergoeding van de schade die verzoeker stelt te hebben geleden
 Dictum
 1)
 Het beroep wordt verworpen.
 2)
 CW zal zijn eigen kosten dragen alsmede die van de Raad van de Europese Unie.
 (1) PB C 351 van 6.10.2014.


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Tyskland) den 11. februar 2009 — Landkreis Bad Dürkheim mod Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion, adciteret: Astrid Niedermair-Schiemann
 (Sag C-61/09)
 2009/C 113/40
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Landkreis Bad Dürkheim
 Sagsøgt: Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion
 Adciteret: Astrid Niedermair-Schiemann
 Præjudicielle spørgsmål
 (1)
 1)
 Er der også tale om et landbrugsareal som omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, når arealet ganske vist også benyttes til landbrugsmæssige formål (græsning med fårehold for øje), men det overvejende formål består i landskabspleje og naturbeskyttelse?
 2)
 Såfremt første spørgsmål besvares bekræftende:
 Bliver et areal anvendt til ikke-landbrugsaktiviteter som omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, når aktiviteten overvejende tjener naturbeskyttelsesformål, eller i hvert fald, når landmanden i forbindelse med opfyldelsen af naturbeskyttelsesformålene skal følge naturbeskyttelsesmyndighedens anvisninger?
 3)
 Såfremt der foreligger et landbrugsareal (første spørgsmål), der også benyttes til en landbrugsaktivitet (andet spørgsmål):
 Er det en forudsætning for at anse et landbrugsareal for at være en del af bedriften (landbrugsareal på bedriften som omhandlet i artikel 44, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003,
 a)
 at landbrugsarealet på grundlag af en forpagtningskontrakt eller en tilsvarende midlertidig overdragelse er til rådighed for bedriften mod vederlag?
 b)
 I benægtende fald: Er det uden betydning for at anse arealerne for at være en del af bedriften, at de overlades bedriften, vederlagsfrit eller blot mod overtagelse af kontingentbetalingen til erhvervsorganisationen, med henblik på anvendelse på bestemt måde og inden for et begrænset tidsrum i overensstemmelse med naturbeskyttelsesformålene?
 c)
 I bekræftende fald: Er det uden betydning for at anse arealerne for at være en del af bedriften, at bedriften er forpligtet til at tilvejebringe bestemte ydelser på arealerne og modtager en godtgørelse herfor?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 — EUT L 270, s. 1.


text:
Ra, ofte også skrevet som Re, var solguden i det gamle Egypten. Denne periode i Egyptens historie var præget af eksistensen af mange forskellige guder og faraoerne blev anset som personificeringer af guder.
 Ra var solguden i Heliopolis samt øverste dommer. Andre guder, der søgte almindelig anerkendelse, forbandt deres navn med hans, for eksempel Amon-Ra.
 Der knyttede sig flere myter til Ra og hans guddommelige virke. En af myterne om Ra berettede, at han hver morgen blev født af gudinden Nut – ikke som et lille barn – men som en voksen gud, der sprang ned i sin båd og begyndte at sejle hen over himlen. Man mente, at Ra rejste i en Manjetbåd. Mandskabet var en række forskellige guder. Over himlen ville båden sejle gennem de tolv provinser, som repræsenterede de tolv dagtimer. Om aftenen nåede han ned på den anden side af Jorden. Der stod hans mor parat og slugte ham. Næste morgen blev han født igen, og sådan fortsatte det, år ud og år ind.
 En anden myte gik ud på, at Ra altid var på rejse. Om dagen gik turen hen over himlen, men når det blev aften, forsvandt han ned i en mørk underverden, de dødes land. Under denne rejse blev han kaldt Auf, der betyder lig. Hans båd blev kaldt Mesektetbåden på hans rejse gennem de tolv nattetimer. I underverdenen var Ra en ond og sort gud, som alle var bange for.
 Det var ikke altid nogen let sejlads på disse skibe. I løbet af dagen skulle Ra besejre sin største fjende, en slange ved navn Apophis. Et stort slag blev udkæmpet mellem Ra og Apophis. Ra var normalt vinderen, men på stormfulde dage eller under en formørkelse troede egypterne, at Apophis var sejrherren og slugte solen.
 Da ingen vinde blæste i underverdenen, var Ra nødt til at stole på forskellige uvenlige ånder og dæmoner til at hjælpe med at slæbe hans båd langs floden. De gamle egyptere troede på, at når man var død kom man hen til et land, der lignede Nildalen. Der skulle man leve i evig lyksalighed sammen med guderne. I begyndelsen troede man, at det kun var de kongelige der havde et liv efter døden. Men i Det ny rige var det også alle andre.
 Ra var konge over guderne. Ra gjorde alt for at både guder og mennesker havde det godt, men når han blev trodset var det solens øje der blev sendt ned for at råde bod på tingene.
 Ra havde flere forskellige navne; Først på dagen hed han Khepri og lignede en skarabæ, fordi egypterne troede at det var en skarabæ der skubbede solen op om morgenen. Om middagen hed han Re-Harakhte, han lignede et menneske med falkehoved og med en solskive på hovedet. Til sidst om aftenen hed han Atum.
 For egypterne bestod universet i begyndelsen kun af et urhav, indtil Solen, personificeret i guden Ra, steg op over havet fra et æg. Ra havde fire børn, guderne Shu og Geb samt gudinderne Tefnut og Nut. Tefnut og Nut blev til atmosfæren, og begge stod på Geb, Jorden, mens Shu blev til himlen. Over dem herskede Ra.
 Geb og Nut fik to sønner, Seth og Osiris, samt to døtre, Isis og Nephthys. Osiris efterfulgte Ra som konge over Jorden, assisteret af sin kone, søsteren Isis. Imidlertid hadede Seth sin bror og dræbte ham. Isis sørgede og balsamerede sin mands krop, hjulpet af guden Anubis. Takket være Isis' skønhed og charme genopstod Osiris og blev til underverdenens hersker, hersker over de døde. Horus, som var søn af Osiris og Isis, besejrede Seth i et slag og blev således konge over Jorden.
 Den officielle statsreligion i Egypten under det mellemste rige (2134–1668 f.Kr.) havde Ra som overgud, indtil det attende dynasti, hvor farao Amenhotep III, omdøbte Ra til Aton, en gammel betegnelse for Solens fysiske kraft og styrke. Aton var en solskive med mange lysende arme. Større omvæltninger skete, da Amenhotep III's søn, Amenhotep IV, proklamerede, at Aton var den eneste, sande gud. Efter Amenhotep IV's død vendte tingene dog tilbage til tidligere tider, idet der atter blev flere guder.
 Se også
 Egyptisk mytologi
 Egyptiske guder
 Solguder


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 II
 110th CONGRESS
 2d Session
 S. 3121
 IN THE SENATE OF THE UNITED STATES
 June 12, 2008
 Mr. Nelson of Nebraska
 (for himself, Mr. Roberts,
 Mr. Crapo, Mr.
 Bayh, and Mr. Lugar)
 introduced the following bill; which was read twice and referred to the
 Committee on
 Finance
 A BILL
 To amend the Internal Revenue Code of 1986 to allow the
 Secretary of the Treasury to waive the penalties for failure to disclose
 reportable transactions, and for other purposes.
 1.Waiver and modification of
 penalties for failure to disclose reportable transactions
 (a)In
 generalSubsection (d) of section 6707A of the Internal Revenue
 Code of 1986 (relating to authority to rescind penalty) is amended to read as
 follows:
 (d)Authority To
 rescind or waive penalty
 (1)In
 generalThe Secretary may rescind or waive all or any portion of
 any penalty imposed by this section with respect to any violation if—
 (A)there was
 reasonable cause for the violation and the taxpayer acted in good faith,
 or
 (B)rescinding or
 waiving the penalty would promote compliance with the requirements of this
 title and effective tax administration.
 (2)No judicial
 appealNotwithstanding any other provision of law, any
 determination under this subsection may not be reviewed in any judicial
 proceeding.
 (3)RecordsIf
 a penalty is rescinded or waived under paragraph (1), the Secretary shall set
 forth in writing the opinion of the Secretary with respect to the
 determination, including—
 (A)a statement of
 the facts and circumstances relating to the violation,
 (B)the reasons for
 the rescission or waiver, and
 (C)the amount of the
 penalty rescinded or
 waived.
 .
 (b)Conforming
 amendmentSubsection (c) of section 6707 of the Internal Revenue
 Code of 1986 (relating to rescission authority) is amended to read as
 follows:
 (c)Rescission
 authority
 (1)In
 generalThe Commissioner of Internal Revenue may rescind all or
 any portion of any penalty imposed by this section with respect to any
 violation if—
 (A)the violation is
 with respect to a reportable transaction other than a listed transaction,
 and
 (B)rescinding the
 penalty would promote compliance with the requirements of this title and
 effective tax administration.
 (2)No judicial
 appealNotwithstanding any other provision of law, any
 determination under this subsection may not be reviewed in any judicial
 proceeding.
 (3)RecordsIf
 a penalty is rescinded under paragraph (1), the Commissioner shall place in the
 file in the Office of the Commissioner the opinion of the Commissioner with
 respect to the determination, including—
 (A)a statement of
 the facts and circumstances relating to the violation,
 (B)the reasons for
 the rescission, and
 (C)the amount of the
 penalty
 rescinded.
 .
 (c)Effective
 dateThe amendments made by this section shall apply to penalties
 assessed after January 1, 2008.


type: other

text:
Danni – Risarcimento per illecita occupazione abusiva da parte di un Comune – Accertamento prodromico sull’esercizio del potere amministrativo in materia urbanistica ed edilizia esplicato attraverso il rilascio di concessioni edilizie asseritamente illegi
 La domanda di condanna di un Comune al risarcimento dei danni per l’illecita occupazione abusiva di parte del proprio fondo rientra nel campo applicativo degli artt. 34 e 35 del d.lgs. 80/98, come modificato dall’art. 7 comma primo della legge 205/00, in quanto postula un accertamento prodromico sull’esercizio del potere amministrativo autoritativo in materia urbanistica ed edilizia – esplicato attraverso il rilascio delle concessioni edilizie, di cui si assume l’illegittimità, agli assegnatari dei lotti (cfr. pag. 4 atto di citazione) – riservato alla giurisdizione esclusiva del giudice amministrativo, competente altresì a disporre, anche attraverso la reintegrazione in forma specifica, il risarcimento del danno patrimoniale consequenziale.
 Non vale a smentire tale conclusione il riferimento all’asserita espropriazione di fatto avvenuta sulla base di un’implicita dichiarazione di pubblica utilità, approvata con delibera del Consiglio comunale, cui non avrebbe fatto seguito il decreto di esproprio. Anche tale allegazione, infatti, non ha ad oggetto un “comportamento” illecito dell’ente convenuto (che sarebbe escluso, in quanto tale, dal novero delle materie attratte alla giurisdizione esclusiva amministrativa, ai sensi della sent. n. 204/04 della Corte Costituzionale che ha dichiarato l’illegittimità costituzionale dell’art 34 comma primo del d.lgs citato nella parte in cui include nella riserva di giurisdizione anche i meri comportamenti della p.a. in materia urbanistica ed edilizia) ma sempre un’attività amministrativa attuativa di un provvedimento amministrativo, sia pure implicito, dell’ente convenuto.
 nella causa civile in primo grado iscritta al n. 1010 del ruolo generale per gli affari contenziosi dell’anno 1996, posta in deliberazione all’udienza del 5.10.2005 e vertente
 P. Orsola, elett.te dom.ta in Marsala, via dei M. n. 87, presso lo studio dell’Avv. Corrado Di G., che la rappresenta e difende come da procura a margine dell’atto di citazione
 Comune di P., in persona del Sindaco pro tempore, elett. te dom.to in Marsala, via S. n. 30, presso lo studio dell’avv.to S. P., rappresentato e difeso dall’Avv. Giovanni L., come da procura a margine della comparsa di costituzione e risposta
 G. Giuseppa, I. Pietro, S. Vito, Sf. Grazia, Gl. Vincenza, elett.te domiciliati in P.via V. E. n. 68, presso lo studio dell’Avv. Andrea C. che li rappresenta e difende per mandato in calce alla copia notificata dell’atto di citazione
 L.R.Francesca, nata a P.il 3.9.1933, ivi resid. in via B. C.;
 Iz. Nicolò, nato a P.il 3.9.1934, ivi resid. in C.da M.;
 F. Maria, nata a P.il 23.7.1936, ivi resid. in via B. C.;
 S. Giovanna, nata a P.il 20.8.1915, ivi resid., in persona del procuratore generale
 F. Vincenzo, nato a P.il 3.11.1970, ivi resid. in piazza M. n. 3;
 R.Pasquale, nato a P.il 16.7.1929, ivi resid. in via B. C. n. 32;
 B. Paolo, nato a P.il 2.4.1940, ivi resid. in via R. n. 42/B;
 D.Caterina, nata a P.il 22.10.1933, ivi resid. in piazza G. C. n. 4;
 D. Angela, nata a P.il 25.1.1946, ivi resid. in via V. n. 13
 OGGETTO: occupazione abusiva immobile
 All’udienza in data 5.10.2005 i procuratori delle parti così concludevano:
 parte attrice: come in atto di citazione e, precisamente, chiede che piaccia al Tribunale: 1) ritenere e dichiarare che l’attrice ha subito l’occupazione abusiva ed illegittima della porzione di terreno estesa complessivamente mq 796 ad opera dei convenuti, e da parte di ciascuno di essi per la porzione specificatamente appresso indicata; 2) ritenere e dichiarare il convenuto Comune di P.diretto responsabile ed autore dell’occupazione abusiva subita da P., per avere posto in essere e consentito l’usurpazione da parte dei concessionari e per l’effetto condannare il medesimo Comune al risarcimento dei danni subiti dall’attrice, da commisurarsi al valore venale ed attuale di mq 796 di terreno occupato ed irreversibilmente trasformato, determinato dal CTU in £ 71.640.000, pari ad euro 36.998,97, nonché al risarcimento dell’ulteriore danno ( depauperamento del terreno residuo per costituzioni servitù) qualificato dal CTU il £ 15.000.000, pari ad euro 7.746,85, somme da rivalutare alla data della sentenza e con l’aggiunta degli interessi legali sino all’effettivo soddisfo; 3) il linea subordinata, qualora dovesse ritenersi il Comune non responsabile dell’occupazione illegittima, ritenere e dichiarare i singoli assegnatari e convenuti responsabili, ciascuno per la porzione di terreno occupato, e per l’effetto condannare ciascuno di essi al risarcimento dei danni, tenuto conto della irreversibile trasformazione dei fondi e della esplicita domanda formulata in tal senso dai convenuti costituiti, causati dalla perdita delle porzioni di terreno occupato e dal depauperamento del terreno residuo per effetto della costituzione di servitù e, precisamente, assumendo il valore per mq indicato dal CTU (£ 90.000, pari ad euro 46,48) da quantificarsi come segue:
 per I. Pietro, occupazione mq 16, pari ad euro 743,68;
 A. Pietro (ex B.), occupazione mq 59, pari ad euro 2.742,32;
 D. Caterina, occupazione mq 71, pari ad euro 3.300,08;
 D. Angela, occupazione mq 71, pari ad euro 3.300,08;
 L.R.Francesca, occupazione mq 63, pari ad euro 2.928,24, oltre ad euro 1.549,37 per costituzione della servitù:
 Iz. Nicolò occupazione mq 84, pari ad euro 3.904,32;
 F. Maria, occupazione mq 84, pari ad euro 3.904,32;
 F. Vincenza (ex S.), occupazione mq 84, pari ad euro 3.904,32, oltre ad euro 1.549,37 per costituzione della servitù;
 Gl. Vincenza, occupazione mq 70, pari ad euro 3.253,60, oltre ad euro 1.549,37 per costituzione della servitù;
 R. Pasquale e G. Giuseppa, occupazione mq 40, pari ad euro 1.859,20;
 S. Vito, occupazione mq 84, pari ad euro 3.904,32, oltre ad euro 1.549,37 per costituzione della servitù;
 Sf. Grazia, occupazione mq 70, pari ad euro 3.253,60, oltre ad euro 1.549,37 per costituzione della servitù.
 Ed ancora la rivalutazione delle suddette somme dalla data della CTU alla data della sentenza e gli interessi legali sino all’effettivo soddisfo;
 4) in linea ancora più subordinata, qualora non dovesse ritenersi di accedere alla domanda di restituzione per equivalente, condannare ciascuno dei predetti convenuti alla restituzione della porzione di terreno occupata illegittimamente, come dianzi indicata per ognuno, nonché alla eliminazione e demolizione di tutte le opere che ivi insistono e delle servitù di passaggio (L.R., F. V., S. V., Sf.), di veduta (S.) e di distanza (Gl.);
 5) condannare in ogni caso tutti i convenuti, ciascuno nell’ambito delle riconosciute responsabilità e chi per essi di ragione, alla refusione di tutte le spese di giudizio.
 Per i convenuti G. Giuseppa, Sf. Grazia, Gl. Vincenza, S.Vito, I. Pietro: come nelle rispettive memorie di costituzione;
 Per il Comune di P.: come in atti e verbali di causa, vinte le spese.
 Con atto di citazione, notificato in data 5-8/7/1996, P. Orsola – premesso di essere proprietaria di un vasto appezzamento di terreno sito in P., C.da C, esteso mq 13.685, che costituiva la parte relitta di una maggiore estensione a sua volta espropriata con decreti prefettizi del 1973 e del 1980 ed acquisita al Demanio dello Stato; che una parte del terreno espropriato, ricadente nell’ex part. 416, in applicazione della legge 241/68 e del Piano parziale di trasferimento dell’abitato di P., adottato a seguito del terremoto del 1968, era stata lottizzata ed i 24 lotti ricavati, contraddistinti nel Comparto n. Variante “D” con i nn. da 1125 a 1148, erano stati assegnati ad alcuni privati, i quali, dopo aver conseguito dal Comune la concessione edilizia, vi avevano edificato; che l’attrice aveva constatato, a seguito di tale attività edificatoria, l’occupazione abusiva di almeno 831 mq di terreno di sua proprietà, pur in assenza di provvedimenti espropriativi – tanto premesso, conveniva in giudizio dinanzi all’adito Tribunale il Comune di P. e ciascuno degli assegnatari dei lotti, deducendo la responsabilità di questi ultimi quali materiali autori dell’illegittima occupazione e del primo in virtù della competenza specifica a decidere sull’assegnazione dei lotti ai privati per l’esecuzione del Piano di trasferimento parziale dell’abitato e per la sua funzione di controllo della conformità dei lavori di costruzione ai disegni ed agli atti approvati dalla Commissione competente. Concludeva quindi per l’adozione dei provvedimenti sopra indicati.
 Si costituivano in giudizio G. Giuseppa, I. Pietro, S. Vito, S. Grazia, G. Vincenza, i quali deducevano: di aver utilizzato per la realizzazione del proprio immobile e delle pertinenze esclusivamente l’area assegnata loro dalla Commissione comunale, in qualità di concessionari della superficie risultante da alcuni atti di permuta stipulati con il Comune; che, comunque, era stata data all’area espropriata alla P. una irreversibile destinazione pubblicistica, per cui poteva al più trovare accoglimento la richiesta di risarcimento del danno per equivalente, da formulare nei confronti del Ministero dei Lavori Pubblici o, in subordine, del Comune; che, in ogni caso, essi assegnatari avevano costruito in buona fede ed erano pertanto carenti di legittimazione passiva; in subordine, risalendo le costruzioni al 1993, che doveva essere loro riconosciuta, ad ogni buon conto, la proprietà del terreno occupato, previo pagamento di quanto per legge dovuto; che anche in tale ipotesi era il Comune che doveva sostenere le spese, ivi comprese quelle legali. Concludevano per il rigetto delle domande attoree e, in subordine, in caso di loro accoglimento, per la condanna del Comune a tenere indenni gli assegnatari da ogni conseguenza derivante dall’errore nell’assegnazione dei lotti; con vittoria di spese di lite.
 Si costituiva anche il Comune di P., il quale eccepiva, in via preliminare, il proprio difetto di legittimazione passiva, in quanto non era litisconsorte necessario nel giudizio di riconoscimento della condotta abusiva degli assegnatari, ai quali non era mai stata rilasciata alcuna concessione edilizia avente ad oggetto i lotti di terreno ricadenti nella proprietà P.; che, in ogni caso, non era di competenza dello stesso accertare in sede di rilascio della concessione edilizia l’eventuale sconfinamento dei proprietari dei lotti assegnati, anche perché l’autorizzazione all’edificazione si intende rilasciata con salvezza dei diritti dei terzi, nei confronti dei quali sono responsabili solo i concessionari. Concludeva, quindi, anch’esso, per il rigetto della domanda attorea, con vittoria delle spese di lite.
 Dopo la rinnovazione della notifica dell’atto di citazione nei confronti del convenuto B., la causa, istruita con la produzione di documenti e con l’espletamento di CTU (con richiamo del consulente per rispondere ai quesiti posti dalle parti), sulle sopra menzionate conclusioni adottate dalle parti, veniva trattenuta in decisione, con assegnazione alle stesse dei termini di cui all’art. 190 c.p.c. per il deposito degli scritti conclusionali.
 In via preliminare deve essere dichiarata la contumacia dei convenuti L.R.Francesca, Iz. Nicolò, F. Maria, S. Giovanna, in persona del procuratore generale F. Vincenzo, R. Pasquale, B. Paolo, D.Caterina e D. Angela, regolarmente citati e non costituitisi.
 Sempre in via preliminare, deve essere anche accolta l’eccezione sollevata dal Comune convenuto solo in sede di comparsa conclusionale, ma rilevabile in ogni caso d’ufficio in qualsiasi stato e grado del processo, ex art. 37 c.p.c., di difetto di giurisdizione del Tribunale adito in merito alla domanda formulata dall’attrice di condanna dell’ente pubblico al risarcimento dei danni per l’illecita occupazione abusiva di parte del proprio fondo.
 Detta domanda, infatti, rientra nel campo applicativo degli artt. 34 e 35 del d.lgs. 80/98, come modificato dall’art. 7 comma primo della legge 205/00, in quanto, così come è formulata dall’attrice, postula un accertamento prodromico sull’esercizio del potere amministrativo autoritativo in materia urbanistica ed edilizia – esplicato attraverso il rilascio delle concessioni edilizie, di cui si assume l’illegittimità, agli assegnatari dei lotti (cfr. pag. 4 atto di citazione) – riservato alla giurisdizione esclusiva del giudice amministrativo, competente altresì a disporre, anche attraverso la reintegrazione in forma specifica, il risarcimento del danno patrimoniale consequenziale (cfr. Cass., sez. un. n. 13712/05 e, a contrario, Cass. sez. un. n. 4805/05, in una fattispecie in cui, invece, la giurisdizione doveva ritenersi radicata in capo al giudice ordinario sul presupposto che il provvedimento amministrativo era stato dichiarato illegittimo dal giudice penale e da quello amministrativo, sia pure, quest’ultimo, in funzione consultiva).
 Né vale a smentire tale conclusione il riferimento effettuato dall’attrice in sede di comparsa conclusionale all’asserita espropriazione di fatto avvenuta sulla base dell’implicita dichiarazione di pubblica utilità contenuta nella seconda “variante D”, approvata con delibera del Consiglio comunale del 13.11.1989, cui non avrebbe fatto seguito il decreto di esproprio. Anche tale allegazione, infatti, non ha ad oggetto un “comportamento” illecito dell’ente convenuto (che sarebbe escluso, in quanto tale, dal novero delle materie attratte alla giurisdizione esclusiva amministrativa, ai sensi della sent. n. 204/04 della Corte Costituzionale che ha dichiarato l’illegittimità costituzionale dell’art 34 comma primo del d.lgs citato nella parte in cui include nella riserva di giurisdizione anche i meri comportamenti della p.a. in materia urbanistica ed edilizia) ma sempre un’attività amministrativa attuativa di un provvedimento amministrativo, sia pure implicito, dell’ente convenuto.
 Del resto, dalle risultanze della CTU non è emersa alcuna condotta di cosiddetta espropriazione di fatto da parte del Comune, il quale si è limitato a stipulare con i privati gli atti di permuta dei lotti di terreno ricadenti nella prima “variante D” del Piano di trasferimento parziale dell’abitato, oggetto del decreto di esproprio del 3.3.1980, provvedendo poi a rilasciare agli stessi, con salvezza dei diritti dei terzi, le relative concessioni edilizie per l’edificazione dei fabbricati oggetto del piano urbanistico di ricostruzione, ma sempre con riferimento alle superfici dei lotti (circa mt. 10 x 17) individuate nel primo progetto di variante (cfr. il paragrafo “descrizione dei luoghi” della prima relazione del CTU, l’estensione dei lotti ricavabile dalla planimetria della prima “variante D” allegata gli atti di permuta e assegnazione indicati a pag. 11 della relazione integrativa e le concessioni edilizie S. e Gl. allegate al fascicolo di parte attrice).
 La condotta asseritamente abusiva del Comune, in sintesi, come si evince dalla prospettazione dei fatti effettuata dall’attrice nell’atto introduttivo e ribadita in sede di conclusioni (sia pure con l’allegazione integrativa di cui sopra), avrebbe come presupposto l’illegittimo rilascio delle concessioni edificatorie a seguito del decreto prefettizio di esproprio dell’ex part. 416, quindi un’attività propriamente provvedimentale dell’ente pubblico la cui valutazione di legittimità, con gli effetti che ne derivano, è sottratta alla giurisdizione del giudice ordinario.
 Sempre in punto di rito, deve essere poi dichiarata l’inammissibilità della domanda di garanzia spiegata dai convenuti costituiti nei confronti del Comune, ai sensi dell’art. 269, secondo comma, c.p.c., in quanto nella comparsa di risposta tale domanda viene formulata senza la prescritta richiesta di spostamento della prima udienza, necessaria per consentire l’esercizio da parte del chiamato in garanzia del diritto di spiegare le proprie difese nei termini di cui all’art. 163 bis c.p.c.. Si osserva infatti che, sebbene già costituito in giudizio con comparsa depositata il 29.10.1996, il Comune ha avuto la possibilità di usufruire dei termini di legge solamente nei confronti della domanda principale dell’attrice e non anche di quella di garanzia avanzata dai convenuti, costituitisi tutti in data successiva (tra il 6 e l’11 novembre 2006). Non rileva, a tal fine, che l’eccezione de qua sia stata sollevata dalla parte (che nel corso del giudizio non ha manifestato di accettare il contraddittorio sul punto) solo in sede di comparsa conclusionale, in quanto è principio affermato dalla giurisprudenza di legittimità e di merito che la decadenza di cui al richiamato art. 269 c.p.c. sia rilevabile d’ufficio, anche in assenza di controversia tra le parti, giacchè posta in relazione all’interesse pubblico al sollecito e corretto svolgimento del processo (cfr. Cass. n. 4867/79; Cass. n. 4680/78; Tribunale M., 19 dicembre 1995, in Giur. it. 1997, I,2, 266).
 D’altra parte, il suddetto principio di tutela del contraddittorio non risulta rispettato nemmeno attraverso forme equipollenti di comunicazione della domanda di garanzia alla controparte già presente nel medesimo giudizio, quali ad esempio quelle previste dall’art. 170 c.p.c., come ritenuto sufficiente dalla giurisprudenza di legittimità nella vigenza del rito processuale anteriore alla riforma di cui alla legge 353/90 (cfr. Cass. n. 5073/99; Cass. n. 2238/88; Cass. n. 9/69).
 Rimane pertanto da esaminare la fondatezza della domanda spiegata dalla parte attrice avente ad oggetto l’accertamento dell’occupazione abusiva della propria porzione di fondo con le consequenziali richieste risarcitorie nei confronti dei convenuti assegnatari dei lotti, ridotte nella fase di precisazione delle conclusioni, in via principale, alla forma di ristoro per equivalente del pregiudizio patrimoniale subito, in adesione alla domanda riconvenzionale spiegata dagli stessi convenuti (sia pure nella sola parte motiva delle comparse di costituzione) di riconoscimento della cosiddetta “accessione invertita” di cui all’art. 938 c.c..
 Il CTU, dopo aver ricostruito la vicenda urbanistica che ha portato all’edificazione sulla particella ex 416, facente parte di un’estensione di terreno maggiore appartenente all’attrice ed oggetto di due successivi procedimenti espropriativi (il primo, in data 27.1.1973, in concomitanza con l’elaborazione dell’originario Piano di trasferimento parziale dell’abitato redatto dal Comune per favorire la ricostruzione successiva all’evento sismico del 1968, il secondo, in data 3.3.1980, prodromico all’elaborazione della prima “Variante D” al suddetto piano – a cui fece seguito la seconda variante approvata il 13.11.1989 e rimasta non attuata, essendo in corso di definizione, alla data della CTU, i relativi espropri – tramite la quale furono ricavati i 24 lotti poi trasferiti ai privati attraverso atti di permuta e assegnazione), ha accertato, sulla scorta delle indagini effettuate sul posto, della documentazione richiesta al Comune e di quella tratta dal fascicolo processuale, che c’è stata un’occupazione abusiva e un’usurpazione di porzioni di terreno di proprietà dell’attrice. In particolare, i titolari di alcuni dei lotti ricadenti nella particella 416, frutto dell’esproprio relativo alla prima “variante D”, hanno usurpato porzioni di terreno di proprietà dell’attrice facenti parte della particella 354, per una superficie stimata di mq 796 circa.
 Per ogni singolo lotto il consulente ha individuato le porzioni di terreno occupate, le servitù abusive esercitate e le opere usurpative realizzate, indicate analiticamente da pag. 12 a pag. 15 della relazione, procedendo quindi alla stima del valore del terreno occupato abusivamente, secondo il criterio sintetico del valore “commerciale” e tenendo in debito conto le condizioni intrinseche ed estrinseche degli immobili. Dai calcoli effettuati, attribuendo ai fondi in esame un prezzo al mq di £ 90.000, è risultata pertanto una stima complessiva di £ 71.640.000, pari ad euro 36.998,97, alla quale si deve aggiungere il danno provocato all’attrice, costituito dal deprezzamento del terreno residuo di sua proprietà per effetto delle servitù abusive esercitate dai lottizzanti (passaggio, veduta e distanza del fabbricato dal confine), per un ammontare complessivo di £ 15.000.000, pari ad euro 7.746,85.
 L’importo totale è stato quindi ripartito tra i singoli assegnatari in proporzione alla rispettiva quota di superficie abusivamente occupata e all’effettivo esercizio di servitù sul fondo dell’attrice, individuando in tal modo il contributo di ognuno di essi all’indennità di occupazione e alla posta risarcitoria dovute alla P. (cfr., sempre, il piano di riparto da p. 12 a p. 15 della prima relazione).
 Le conclusioni a cui è arrivato il CTU, non oggetto di contestazioni dal punto di vista del metodo seguito e del risultato quantitativo ottenuto, appaiono immuni da vizi logici e giuridici e, come tali, condivisibili ai fini dell’accertamento dell’effettiva misura dell’occupazione abusiva e del ristoro monetario dovuto all’attrice per la perdita di parte del proprio fondo. Nella stessa relazione a firma del CT di parte convenuta (assegnatari), arch. L.R., viene confermato il dato dell’occupazione da parte di ciascuno dei convenuti di una superficie maggiore (in profondità) di quella individuabile dalla planimetria allegata alla seconda “variante D” del Piano di trasferimento (circa mt 10 x 17 per ciascuno dei lotti, come stimato dal CTU a p. 11 della seconda relazione), limitandosi soltanto il perito di parte a ricondurre tali sconfinamenti alla seconda variante del piano, circostanza questa che non è stata però oggetto di alcuna allegazione da parte degli stessi convenuti, i quali hanno fondato le proprie difese sull’asserito rispetto della superficie loro originariamente assegnata dal Comune con gli atti di permuta stipulati.
 D’altra parte, non può ritenersi rilevante il dato evidenziato dal predetto CTP che le concessioni edilizie siano state rilasciate in data successiva alla delibera del 13.11.1989 di approvazione della seconda “variante D”, dal momento che, per un verso, tali concessioni non richiamano detta delibera, né eventuali decreti prefettizi di esproprio delle aree ivi contemplate, per l’altro, lo stesso CTU ha dato atto della mancata attuazione, al momento delle edificazioni dei fabbricati, della delibera in esame, non essendo ancora stati emessi i decreti prefettizi de quibus (inconferente dovendosi ritenere, al riguardo, la generica attestazione resa dal tecnico del Comune, in sede di controdeduzioni alla CTU, della definitiva espropriazione delle aree oggetto del giudizio con i decreti prefettizi del 3.9.98 e del 16.9.99, in quanto priva di documentazione a riscontro della deduzione e resa in data antecedente alla redazione della relazione integrativa del CTU del 28.10.2003, in cui nulla viene aggiunto in più rispetto a quanto accertato nella prima relazione).
 Si osserva poi che, nella fattispecie, non ricorrono i presupposti di cui all’art. 938 c.c., in quanto difetta il requisito essenziale della buona fede da parte dei singoli lottisti.
 Come è emerso in sede di verifica da parte dell’ausiliario dell’ottemperanza alle previsioni del regolamento edilizio comunale, infatti, tutti i progetti allegati alle richieste di concessione edilizia presentati dagli assegnatari sono carenti dei requisiti contemplati dagli artt. 10, lett. b) e c) e 19 del regolamento (planimetria quotata della località, planimetria del lotto – ad eccezione, per quest’ultima, dei progetti relativi ai lotti L.R.Francesca e S. Grazia, presentati però in forma incompleta e dai quali emerge una superficie occupata superiore a quella assegnata – verbale relativo agli allineamenti e ai capisaldi altimetrici che entro 15 giorni dalla richiesta, mancante anch’essa, avrebbero dovuto essere indicati e fissati dal tecnico comunale prima dell’inizio della costruzione: cfr. p.10 e ss. seconda relazione).
 Tali elementi consentono di ricondurre con verosimile certezza gli accertati sconfinamenti in parte all’erronea occupazione da parte dei lottisti, al momento dell’insediamento delle rispettive fabbriche, di una superficie superiore rispetto a quella prevista nel titolo di provenienza dei lotti, a causa delle sopra evidenziate carenze dei necessari accertamenti tecnici preliminari all’edificazione e del mancato deposito della documentazione integrativa dei progetti a corredo della richiesta autorizzazione edilizia (in particolare per ciò che attiene all’individuazione dell’esatto confine con i fondi limitrofi), in parte a singole opere abusive realizzate dagli assegnatari al confine con la proprietà dell’attrice (cfr. descrizione CTU delle opere realizzate sulle porzioni occupate e foto allegate alla relazione).
 In presenza di una condotta inottemperante alle previsioni del regolamento edilizio comunale, non può pertanto riconoscersi – a prescindere dalle responsabilità addebitabili ai competenti uffici comunali che non possono costituire oggetto, per i motivi sopra esposti, del presente giudizio – la buona fede in capo ai convenuti e, per l’effetto, fatta salva ogni valutazione in merito all’eventuale sopravvenienza nel corso del giudizio di un titolo pubblicistico, deve essere rigettata la domanda riconvenzionale dagli stessi formulata di riconoscimento della acquisizione, ai sensi dell’art. 938 c.c., della proprietà del suolo abusivamente occupato.
 Deve invece essere accolta, in definitiva, la domanda di accertamento dell’occupazione abusiva da parte dei convenuti di una porzione di terreno di proprietà dell’attrice pari a mq 796 e, per l’effetto, anche quella avanzata in via subordinata da quest’ultima, al capo 3 delle proprie conclusioni, di condanna dei convenuti – ciascuno in proporzione alla rispettiva quota di superficie di terreno di proprietà della P. illegittimamente occupata e alle servitù abusive effettivamente esercitate – al risarcimento dei danni per equivalente, nella misura indicata dal CTU da p. 12 a p. 15 della relazione del 20.11.2001. Per quanto attiene alle servitù, in considerazione della omogeneità di alcune di esse (servitù di passaggio) e della sostanziale incidenza delle altre (servitù di veduta e di distanza del fabbricato dal confine), in pari misura, sulla perdita di valore del fondo residuo di proprietà dell’attrice, l’ammontare complessivo del danno stimato dal CTU (euro 7.746,85.) va suddiviso in parti uguali tra i cinque proprietari titolari dei fondi dominanti.
 Trattandosi di debito di valore, l’importo capitale stimato dal CTU deve essere rivalutato ad oggi (secondo il coefficiente di rivalutazione Istat) dalla data dell’evento dannoso e su tale somma sono altresì dovuti i c.d. interessi compensativi (Cass. Civ. Sez. Un. 17.2.1995 n.1712) al saggio legale da calcolare sulla “somma capitale”, via via rivalutata di anno in anno, dalla data dell’evento dannoso a quella della presente sentenza, oltre gli interessi legali ad essa successivi sino al saldo.
 Le spese di lite, liquidate nella misura indicata in dispositivo, seguono l’inammissibilità delle domande spiegate dall’attrice e dai convenuti costituiti nei confronti del Comune e la soccombenza di tutti i convenuti assegnatari dei lotti nei confronti della domanda principale di risarcimento dei danni spiegata dall’attrice.
 Tale soccombenza giustifica anche la definitiva attribuzione delle spese di CTU a carico esclusivo dei predetti convenuti.
 1) dichiara la contumacia dei convenuti L. R. Francesca, I. Nicolò, F. Maria, S. Giovanna, in persona del procuratore generale F. Vincenzo, R. Pasquale, B. Paolo, D. Caterina e D. Angela;
 2) dichiara il difetto di giurisdizione del Tribunale adito in merito alla domanda formulata da P. Orsola di condanna del Comune di P.al risarcimento dei danni per l’illecita occupazione di parte del proprio fondo;
 3) dichiara, ai sensi dell’art. 269 secondo comma c.p.c., l’inammissibilità della domanda di garanzia spiegata da G. Giuseppa, I. Pietro, S. Vito, S. Grazia e G. Vincenza nei confronti del Comune;
 4) in accoglimento della domanda principale dell’attrice, dichiara che quest’ultima ha subito ad opera dei convenuti I. Pietro, B. Paolo, D.Caterina, D. Angela, L.R.Francesca, I. Nicolò, F. Maria, F. Vincenzo, G. Vincenza, R. Pasquale e G. Giuseppa, S. Vito, S. Grazia l’occupazione abusiva di una porzione di terreno di mq 796 di sua proprietà, ricadente al N.C.T. di P. nel f.m. 18, part. 354;
 5) per l’effetto, in accoglimento della domanda avanzata in via subordinata dall’attrice al capo 3 delle proprie conclusioni, condanna i predetti convenuti, ciascuno in proporzione alla rispettiva porzione di superficie della part. 354 illegittimamente occupata e alle servitù abusive effettivamente esercitate su tale fondo (nella misura indicata dal CTU, da p. 12 a p. 15 della relazione del 20.11.2001), al risarcimento per equivalente dei danni in favore della P., oltre rivalutazione ed interessi nella misura indicata in motivazione ed in particolare:
 -I. Pietro, occupazione mq 16, indennità di euro 743,68;
 -B. Paolo, occupazione mq 59, indennità di euro 2.742,39;
 -D. Caterina, occupazione mq 71, indennità di euro 3.300,16;
 -D. Angela, occupazione mq 71, indennità di euro 3.300,16;
 -L.R.Francesca, occupazione mq 63, indennità di euro 2.928,31, oltre a risarcimento danni di euro 1.549,37 per costituzione della servitù di passaggio;
 – I. Nicolò occupazione mq 84, indennità di euro 3.904,41;
 – F. Maria, occupazione mq 84, indennità di euro 3.904,41;
 – F. Vincenzo (procuratore di S. Giovanna), occupazione mq 84, indennità di euro 3.904,41, oltre a risarcimento danni di euro 1.549,37 per costituzione della servitù di passaggio;
 -G. Vincenza, occupazione mq 70, pari ad euro 3.253,60, oltre a risarcimento danni di euro 1.549,37 per costituzione della servitù di distanza del fabbricato dal confine;
 -R. Pasquale e G. Giuseppa, occupazione mq 40, indennità di euro 1.859,24;
 -S. Vito, occupazione mq 84, indennità di euro 3.904,41, oltre a risarcimento danni di euro 1.549,37 per costituzione della servitù di passaggio e veduta;
 -Sf. Grazia, occupazione mq 70, pari ad euro 3.253,60, oltre a risarcimento danni di euro 1.549,37 per costituzione della servitù di passaggio;
 6) rigetta la domanda riconvenzionale spiegata dai convenuti G. Giuseppa, I. Pietro, S. Vito, S. Grazia e G. Vincenza;
 7) condanna parte attrice e i convenuti G. Giuseppa, I. Pietro, S. Vito, S. Grazia e G. Vincenza, in solido, alla refusione delle spese di lite in favore del Comune di P., liquidate, in assenza di notula, in complessivi euro 3.400,00 di cui euro 1.540,00 per competenze ed euro 250,00 per esborsi, oltre IVA, CPA e rimb. spese generali come per legge; condanna i convenuti I. Pietro, B. Paolo, D. Caterina, D. Angela, L.R.Francesca, I. Nicolò, F. Maria, F. Vincenzo, G. Vincenza, R.Pasquale e G. Giuseppa, S. Vito, S. Grazia, in solido, alla refusione delle spese di lite in favore dell’attrice, liquidate, in assenza di notula, in complessivi euro 4.468,00 di cui euro 1.900,00 per competenze ed euro 350,00 per esborsi, oltre IVA, CPA e rimb. spese generali come per legge;
 9) pone le spese della CTU definitivamente a carico dei convenuti I. Pietro, B. Paolo, D. Caterina, D.Angela, L.R.Francesca, I. Nicolò, F. Maria, F. Vincenzo, G. Vincenza, R. Pasquale e G. Giuseppa, S. Vito, S. Grazia, in solido tra loro.
 Così deciso in Marsala, il 10.2.2006.


text:
 27.6.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 244/24
 Breithiúnas na Cúirte Ginearálta an 6 Aibreán 2022 – Mandelay v EUIPO – Qx World (QUEST 9)
 (Cás T-516/20) (1)
 (Trádmharc de chuid an Aontais Eorpaigh - Imeachtaí freasúra - Iarratas ar fhocalmharc de chuid an Aontais QUEST 9 - Sean-fhocalmharc de chuid an Aontais QUEX - Foras coibhneasta le diúltú - Dóchúlacht go mbeadh mearbhall ann - Airteagal 8(1)(b) de Rialachán (AE) 2017/1001 - Airteagal 94(1) de Rialachán 2017/1001 - Airteagail 95 agus 97 de Rialachán 2017/1001)
 (2022/C 244/32)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóir: Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft. (Mandelay Kft.) (Szigetszentmiklós, an Ungáir) (ionadaithe: V. Luszcz, C. Sár agus É. Ulviczki, Dlíodóirí)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (ionadaithe: J. Ivanauskas agus V. Ruzek, i gcáil Gníomhairí)
 Páirtí eile os comhair an Bhoird Achomhairc de EUIPO:: Qx World Kft. (Búdaipeist, an Ungáir) (ionadaithe: Á. László agus B. Mező, Dlíodóirí)
 Ábhar
 Caingean arna tabhairt i gcoinne cinneadh ón dara Bord Achomhairc de EUIPO an 3 Meitheamh 2020 (cás R 1900/2019-2), maidir le himeachtaí freasúra idir QX WORLD agus Mandelay.
 An chuid oibríochtúil
 1.
 Diúltaítear don chaingean.
 2.
 Ordaítear do Mandelay Magyarország Kereskedelmi Kft a chostais féin a íoc chomh maith le costais Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (EUIPO) agus costais QX WORLD Kft.
 (1) IO C 339, 12.10.2020.


text:
Boris Ožbolt, slovenski častnik, veteran vojne za Slovenijo, * 15. december 1943, Ljubljana.
 Vojaška kariera
 načelnik Oddelka za strateško načrtovanje, razvoj in organizacijo SV, GŠSV (2002)
 v.d. vodje odseka za topništvo, RŠTO (1991)
 Odlikovanja in priznanja
 srebrna medalja generala Maistra z meči
 bronasta medalja Slovenske vojske (8. maj 2002)
 spominski znak Obranili domovino 1991
 spominski znak Premik 1991 (23. september 1997)
 Glej tudi
 seznam častnikov Slovenske vojske
 Seznam polkovnikov Slovenske vojske
 Rojeni leta 1943
 Živeči ljudje
 Slovenski častniki
 Častniki Slovenske vojske
 Nosilci medalje Slovenske vojske
 Nosilci medalje generala Maistra
 Nosilci spominskega znaka Obranili domovino 1991
 Nosilci spominskega znaka Premik 1991
 Veterani vojne za Slovenijo


text:
 14.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 185/6
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/1136 НА КОМИСИЯТА
 от 13 юли 2015 година
 за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013 относно общия метод за безопасност за определянето и оценката на риска
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1), и по-специално член 6, параграф 4 от нея,
 като има предвид, че:
 (1)
 Съгласно Директива 2004/49/ЕО следва постепенно да се въведат общи методи за безопасност, за да се осигури поддържането на високо ниво на безопасност и, когато е целесъобразно и възможно — подобряването му.
 (2)
 На 12 октомври 2010 г. Комисията предостави мандат на Европейската железопътна агенция („Агенцията“) в съответствие с Директива 2004/49/ЕО с оглед на изменение на Регламент (ЕО) No 352/2009 на Комисията (2). Наложи се преразглеждане на въпросния регламент, за да се вземат предвид допълнителни промени в ролите и отговорностите на оценяващия орган, посочен в член 6 от същия регламент, и допълнителни хармонизирани критерии за приемливост на риска, които могат да бъдат използвани за оценяване на приемливостта на рисковете, възникващи от сривове на техническите системи в случаите, в които вносителят на предложението реши да използва принципа за конкретно изчисление на риска. Необходимо беше да се провери дали при включването на горепосочените допълнителни хармонизирани критерии за приемливост на риска най-малкото се поддържа сегашното ниво на безопасност на железопътния транспорт в Съюза, както се изисква съгласно член 4, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО. Това отне значително повече време от очакваното, поради което Комисията прие Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013 (3), в който запази вече съдържащия се в Регламент (ЕО) No 352/2009 единствен критерий за приемливост на риска.
 (3)
 Оценката на въздействието, извършена във връзка с промените, въведени с Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013, включваше анализ на хармонизираните критерии за приемливост на риска за технически системи. В доклада се изтъква значението на включването в общия метод за безопасност на допълнителни критерии за приемливост на риска, които не са предвидени в действащия регламент. Такива критерии следва да улеснят взаимното признаване между държавите членки на структурни подсистеми и возила, съответстващи на законодателството на Съюза в областта на оперативната съвместимост на железопътния транспорт.
 (4)
 С цел да се направи разграничение между приемливостта на рискове, свързани с технически системи, и приемливостта на експлоатационни рискове и на общия риск на равнището на железопътната система, терминът „критерии за приемливост на риска“ по отношение на техническите системи следва да се промени на „хармонизирани цели при проектирането“ за такива технически системи. Хармонизираните цели при проектирането, предложени в настоящия регламент, могат да се използват за доказване на приемливостта на рисковете, породени от сривове във функциите на дадена техническа система, в случаите, в които вносителят реши да използва принципа за конкретно изчисление на риска. Някои определения следва да бъдат изменени, така че да отразяват последните промени в терминологията, и следва да бъдат добавени нови определения.
 (5)
 Агенцията представи на Комисията своята препоръка за изменение на Регламент (ЕС) No 402/2013, предназначена за приключване на мандата на Комисията по отношение на хармонизираните цели при проектирането. Настоящият регламент се основава на препоръката на Агенцията.
 (6)
 Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013 следва да бъде съответно изменен.
 (7)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013 се изменя, както следва:
 1)
 Член 3 се изменя, както следва:
 а)
 точка 9 се заменя със следното:
 „9)
 „изисквания за безопасност“ означава свързаните с безопасността характеристики (качествени или количествени, или при необходимост както качествени, така и количествени), нужни за проектирането, експлоатацията (включително правилата за експлоатация) и поддръжката на дадена система с цел постигане на законовите или дружествените цели за безопасност;“
 б)
 точка 23 се заменя със следното:
 „23)
 „катастрофално произшествие“ означава произшествие, засягащо обикновено голям брой хора и водещо до многобройни смъртни случаи;“
 в)
 добавят се следните точки 32—37:
 „32)
 „систематичен срив“ означава срив, който се случва многократно при определена комбинация от входни величини или при някои конкретни околни условия или условия на прилагане;
 33)
 „систематична грешка“ означава присъща грешка в спецификацията, проектирането, производството, монтирането, експлоатацията или поддръжката на оценяваната система;
 34)
 „предпазна мярка“ означава техническа, експлоатационна или организационна мярка за контрол на риска извън оценяваната система, която или намалява честотата на поява на дадена опасност, или намалява сериозността на евентуална последица от тази опасност;
 35)
 „критично произшествие“ означава произшествие, засягащо обикновено много малък брой хора и водещо до най-малко един смъртен случай;
 36)
 „твърде малко вероятен“ означава, че честотата на поява на срива е 10– 9 или по-малко на час експлоатация;
 37)
 „малко вероятен“ означава, че честотата на поява на срива е 10– 7 или по-малко на час експлоатация.“
 2)
 Приложение I се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 13 юли 2015 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 164, 30.4.2004 г., стр. 44.
 (2) Регламент (ЕО) No 352/2009 на Комисията от 24 април 2009 г. за приемане на общ метод за безопасност относно определянето и оценката на риска в съответствие с член 6, параграф 3, буква а) от Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 108, 29.4.2009 г., стр. 4).
 (3) Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013 на Комисията от 30 април 2013 г. относно общия метод за безопасност за определянето и оценката на риска и за отмяна на Регламент (ЕО) No 352/2009 (ОВ L 121, 3.5.2013 г., стр. 8).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Приложение I към Регламент за изпълнение (ЕС) No 402/2013 се изменя, както следва:
 1)
 Точка 2.5.1 се заменя със следното:
 „2.5.1.
 Когато опасностите не са покрити от един от двата принципа за приемливост на риска, установени в точки 2.3 и 2.4, доказването на приемливостта се извършва чрез конкретно изчисление и определяне на риска. Рисковете, произтичащи от тези опасности, се изчисляват количествено или качествено, или при необходимост както количествено, така и качествено, като се отчитат съществуващите мерки за безопасност.“
 2)
 Точки 2.5.4—2.5.7 се заменят със следното:
 „2.5.4.
 Вносителят на предложението не е задължен да извършва допълнително конкретно изчисление на риска за рискове, които вече са счетени за приемливи чрез използването на практически правилници или референтни системи.
 2.5.5.
 Без да се засягат точки 2.5.1 и 2.5.4, когато опасностите се дължат на функционални сривове на дадена техническа система, за тези сривове се прилагат следните хармонизирани цели при проектирането:
 а)
 когато даден срив има правдоподобен потенциал пряко да доведе до катастрофално произшествие, не е необходимо свързаният риск да бъде намаляван допълнително, ако за честотата на функционалния срив е доказано, че той е твърде малко вероятен;
 б)
 когато даден срив има правдоподобен потенциал пряко да доведе до критично произшествие, не е необходимо свързаният риск да бъде намаляван допълнително, ако за честотата на функционалния срив е доказано, че той е малко вероятен.
 Изборът между определение 23) и определение 35) се прави в зависимост от най-правдоподобната опасна последица от срива.
 2.5.6.
 Без да се засягат точки 2.5.1 и 2.5.4, хармонизираните цели при проектирането, посочени в точка 2.5.5, се използват при проектирането на електрически, електронни и програмируеми електронни технически системи. Целите при проектирането трябва да са най-строгите, които може да се изискват за взаимно признаване.
 Те не се използват нито като общи количествени цели за цялата железопътна система на дадена държава членка, нито за проектирането на изцяло механична техническа система.
 За смесени технически системи, съставени както от изцяло механична, така и от електрическа, електронна и програмируема електронна част, се извършва идентифициране на опасностите в съответствие с точка 2.2.5. Опасности, дължащи се на изцяло механичната част, не се контролират чрез използване на хармонизираните цели при проектирането, посочени в точка 2.5.5.
 2.5.7.
 Рискът, свързан с функционални сривове на технически системи, посочени в точка 2.5.5, се счита за приемлив, ако са изпълнени също и следните изисквания:
 а)
 доказано е съответствието с приложимите хармонизирани цели при проектирането;
 б)
 свързаните систематични сривове и систематични грешки се контролират в съответствие с процедури за безопасност и качество, съответстващи на хармонизираната цел при проектирането, приложима за оценяваната техническа система и определена в съответни общопризнати стандарти;
 в)
 условията за прилагане на безопасното интегриране на оценяваната техническа система в железопътната система са идентифицирани и регистрирани в регистъра на опасностите в съответствие с точка 4. В съответствие с точка 1.2.2 тези условия се прехвърлят на участника, който е отговорен за доказването на безопасното интегриране.“
 3)
 Добавят се следните точки 2.5.8—2.5.12:
 „2.5.8.
 Следните специални определения се прилагат по отношение на хармонизираните количествени цели при проектирането на технически системи:
 а)
 изразът „пряко“ означава, че функционалният срив има потенциал да доведе до произшествие от вида, посочен в точка 2.5.5, без да са нужни допълнителни сривове;
 б)
 терминът „потенциал“ означава, че функционалният срив може да доведе до произшествие от вида, посочен в точка 2.5.5.
 2.5.9.
 Когато сривът на функция на оценяваната техническа система не води пряко до разглеждания риск, се допуска прилагането на по-малко строги цели при проектирането, ако вносителят на предложението може да докаже, че използването на предпазни мерки, за които се дава определение в член 3, точка 34, позволява постигането на същото ниво на безопасност.
 2.5.10.
 Без да се засяга процедурата, посочена в член 8 от Директива 2004/49/ЕО, или член 17, параграф 3 от Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1), за оценяваната техническа система може да бъдат поискани по-строги цели при проектирането, отколкото определените в точка 2.5.5 хармонизирани цели при проектирането, посредством нотифицирано национално правило, за да се запази съществуващото ниво на безопасност в държавата членка. В случай на допълнителни разрешения за въвеждане в експлоатация на возила се прилагат процедурите съгласно членове 23 и 25 от Директива 2008/57/ЕО.
 2.5.11.
 Ако дадена техническа система е разработена въз основа на изискванията, посочени в точка 2.5.5, е приложим принципът на взаимно признаване в съответствие с член 15, параграф 5.
 Въпреки това, ако за определена опасност вносителят на предложението може да докаже, че съществуващото ниво на безопасност в държавата членка, в която се използва системата, може да бъде поддържано с цел при проектирането, която е по-малко строга от хармонизираната цел при проектирането, тогава тази по-малко строга цел при проектирането може да се използва вместо хармонизираната.
 2.5.12.
 Конкретното изчисление и определяне на риска трябва да отговаря най-малко на следните изисквания:
 а)
 методите, използвани за конкретно изчисление на риска, трябва да отразяват правилно оценяваната система и нейните параметри (включително всички работни режими);
 б)
 резултатите трябва да бъдат достатъчно точни, за да осигуряват надеждна основа за вземане на решения. Незначителни промени в изходните хипотези или предварителните условия не трябва да водят до съществено различаващи се изисквания.
 (1) Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (ОВ L 191, 18.7.2008 г., стр. 1).“"


text:
 2.2.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 34/54
 Rikors ippreżentat fit-8 ta’ Diċembru 2014 – ZZ vs Il-Kummissjoni
 (Kawża F-137/14)
 (2015/C 034/67)
 Lingwa tal-kawża: il-Ġermaniż
 Partijiet
 Rikorrent: ZZ (rappreżentant: H. Tettenborn, avukat)
 Konvenuta: Il-Kummissjoni
 Suġġett
 Anullament tad-deċiżjoni tas-Servizz Ewropew għall-Azzjoni Esterna (SEAE) tad-29 ta’ Jannar 2014, li ttemm ir-relazzjoni ta’ xogħol għal żmien indeterminat li jorbtu mar-rikorrent u talba għal kumpens għad-danni morali u immaterjali kkawżati lir-rikorrent.
 Talbiet tar-rikorrent
 —
 jannulla d-deċiżjoni tas-SEAE kkomunikata lir-rikorrent permezz ta’ ittra tas-SEAE tad-29 ta’ Jannar 2014, li skont din ir-relazzjoni ta’ xogħol li torbtu mar-rikorrent kienet ser tintemm fil-31 ta’ Awwissu 2014 f’nofsillejl bl-applikazzjoni ta’ terminu ta’ avviż tat-temm ta’ impjieg ta’ 7 xhur,
 —
 jikkundanna lis-SEAE jħallas lir-rikorrent kumpens għal ammont xieraq, li jħalli fl-evalwazzjoni tal-Qorti Ġenerali, bħala kumpens għad-dannu morali u immaterjali li huwa ssubixxa minħabba d-deċiżjoni tas-SEAE msemmija fl-ewwel punt tat-talbiet,
 —
 jikkundanna lis-SEAE jikkumpensa d-dannu materjali kollu subit mir-rikorrent, b’mod partikolari billi jipproċedi bil-ħlas tal-arretrati ta’ salarji kollha u bir-rimbors tal-ispejjeż kollha sostnuti mir-rikorrent minħabba l-aġir illegali tas-SEAE (bi tnaqqis tal-allowances tal-qgħad li huwa rċieva jew, fejn ikun il-każ, dħul imwettaq permezz tal-użu tal-ħidma tiegħu).
 sussidjarjament, fil-każ fejn, minħabba raġunijiet ta’ fatt jew ta’ dritt, ir-rikorrent ma jiġix integrat mill-ġdid fil-funzjonijiet tiegħu u/jew ma jiġix iktar impjegat mis-SEAE fil-kundizzjonijiet preċedenti, jikkundanna lis-SEAE jħallas id-dannu materjali subit mir-rikorrent minħabba li l-attività tiegħu intemmet irregolarment, billi jsir il-ħlas ta’ kumpens għal ammont li jikkorrispondi mad-differenza bejn id-dħul li huwa mistenni jikseb matul ħajtu u d-dħul li r-rikorrent kien jirċievi li kieku l-kuntratt ma ġiex xolt, filwaqt li jittieħdu inkunsiderazzjoni l-benefiċċji tal-irtirar u benefiċċji oħra u
 —
 jikkundanna lis-SEAE għall-ispejjeż.


text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 22.6.2017.
 COM(2017) 336 final
 2017/0139(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o obnovi Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Sporazum o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila
 1
 („Sporazum”) stupio je na snagu 7. kolovoza 2007. Člankom XII. stavkom 2. Sporazuma propisano je da se on „sklapa za početno razdoblje od pet godina i može se obnoviti sporazumno između ugovornih stranaka, nakon vrednovanja tijekom predzadnje godine svakog uzastopnog razdoblja”. Sporazum je posljednji put obnovljen 2012. i ostaje na snazi do 7. kolovoza 2017., osim ako ga stranke obnove na dodatno razdoblje od pet godina.
 Od posljednje obnove Sporazuma (Odluka 2012/646/EU
 2
 ) Brazil je ostvario znatan napredak u svojoj politici znanosti, tehnologije i inovacija (STI), što je pridonijelo institucijskom jačanju sustava STI-ja. To je uključivalo povećanje broja ljudskih potencijala i poboljšanje njihovih kvalifikacija te poboljšanje infrastrukture za istraživanje i razvoj. Brazil i dalje predvodi istraživanja u području poljoprivrede te tropskih i zaraznih bolesti. Nalazi se i među svjetskim predvodnicima u području informacijske i komunikacijske tehnologije, nanotehnologija i energije te u njemu se nalaze neka od najboljih sveučilišta u Latinskoj Americi. Ta su područja istraživanja od interesa za Europsku uniju. Veze između Brazila i EU-a u području znanosti, tehnologije i inovacija sve su jače zahvaljujući intenzivnoj suradnji na razini EU-a i država članica.
 Vrednovanjem koje je provela Komisija jasno je utvrđeno da je Sporazum važan okvir za olakšavanje suradnje između EU-a i Brazila u zajedničkim prioritetnim područjima znanosti i tehnologije kojom se ostvaruju obostrane koristi. Budući da potencijal Brazila kao partnera u području istraživanja i inovacija stalno raste, trebalo bi ga smatrati strateškim partnerom EU-a u Latinskoj Americi. Glavni instrumenti suradnje jesu okvirni programi EU-a za istraživanje i inovacije. Među nepridruženim trećim zemljama Brazil je do sada bio 6. najaktivnija zemlja u 7. Okvirnom programu (2007. – 2013.) i 5. najaktivnija zemlja u programu Obzor 2020. Suradnjom između EU-a i brazilske istraživačke zajednice razvijen je, među ostalim, novi lijek za Chagasovu bolest (koji je već registriran kod Uprave za hranu i lijekove kako bi se moglo početi s kliničkim ispitivanjima) i novi postupak za prethodnu obradu biomase za proizvodnju naprednog bioetanola (uslijed čega je uspostavljeno prvo komercijalno postrojenje za napredni bioetanol u Europi).
 Stoga je obnova Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila na dodatno razdoblje od pet godina u interesu EU-a.
 Obje strane potvrdile su da žele obnoviti Sporazum razmjenom pisama od 14. studenoga 2016. i 5. siječnja 2017.
 Sadržaj obnovljenog Sporazuma bit će jednak sadržaju trenutačnog Sporazuma kako se razgovaralo i kako je dogovoreno s drugom strankom Sporazuma, Brazilom.
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Ova inicijativa potpuno je u skladu sa strategijom EU-a za međunarodnu suradnju u području istraživanja i inovacija
 3
 . U strategiji EU-a jasno se ističe važnost sporazuma u području znanosti i tehnologije kao instrumenata za definiranje i provedbu višegodišnjih programa suradnje za zemljama izvan EU-a. Sporazum je i sredstvo za provedbu strategije EU-a za međunarodnu suradnju u području istraživanja i inovacija u kojoj se potiče na veću internacionalizaciju i otvorenost sektora istraživanja i inovacija EU-a.
 •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 U Globalnoj strategiji EU-a za vanjsku i sigurnosnu politiku EU-a potvrđuje se da je suradnja u području istraživanja važan aspekt vanjske politike EU-a te se ona smatra ključnim elementom snažnijih socioekonomskih veza, posebno sa zemljama Latinske Amerike.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Ovlasti EU-a za međunarodno djelovanje u području istraživanja i tehnološkog razvoja temelje se na članku 186. UFEU-a. Postupovna pravna osnova za prijedlog jest članak 218. stavak 6. točka (a) podtočka v. UFEU-a.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje
 Ova inicijativa nije dio programa REFIT.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Potrebni su samo ljudski i administrativni resursi, koji su navedeni u zakonodavnom financijskom izvještaju.
 S obzirom na navedena razmatranja Komisija od Vijeća traži sljedeće:
 –
 da odobri, u ime Unije, te na temelju suglasnosti Europskog parlamenta, obnovu Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila koji će se primjenjivati, nakon isteka razdoblja od pet godina, dodatnih pet godina (tj. od 8. kolovoza 2017. do 7. kolovoza 2022.),
 –
 da ovlasti Predsjednika Vijeća da imenuje osobu ovlaštenu / osobe ovlaštene da obavijeste Vladu Savezne Republike Brazila da je Unija dovršila unutarnje postupke potrebne za stupanje tog obnovljenog Sporazuma na snagu.
 2017/0139 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o obnovi Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 186. u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a) podtočkom v.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
 budući da:
 (1)Vijeće je Odlukom 2005/781/EZ
 4
 odobrilo sklapanje Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila („Sporazum”).
 (2)U skladu s člankom XII. Sporazum stupa na snagu na dan kada stranke jedna drugu pisanim putem obavijeste o završetku svojih unutarnjih postupaka potrebnih da bi Sporazum mogao stupiti na snagu. Sporazum se sklapa za početno razdoblje od pet godina i može se obnoviti sporazumno između ugovornih stranaka, nakon vrednovanja tijekom predzadnje godine svakog uzastopnog razdoblja.
 (3)Vijeće je Odlukom 2012/646/EU
 5
 odobrilo obnovu Sporazuma na dodatno razdoblje od pet godina.
 (4)Stranke su razmjenom pisama od 14. studenoga 2016. i 5. siječnja 2017. potvrdile svoj interes za obnovu Sporazuma na dodatnih pet godina.
 (5)Zbog stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona 1. prosinca 2009., Europska unija zamijenila je i naslijedila Europsku zajednicu.
 (6)Obnovu Sporazuma trebalo bi odobriti u ime Unije,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Obnova Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila na dodatno razdoblje od pet godina odobrava se u ime Europske unije.
 Članak 2.
 Predsjednik Vijeća imenuje osobu ovlaštenu / osobe ovlaštene da Vladu Savezne Republike Brazila obavijeste, u ime Unije i u skladu s člankom XII. stavkom 2. Sporazuma, da je Unija dovršila svoje unutarnje postupke potrebne za stupanje na snagu tog obnovljenog Sporazuma te da Brazil obavijeste o sljedećem:
 „Zbog stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona 1. prosinca 2009. Europska unija zamijenila je i naslijedila Europsku zajednicu te od navedenog datuma ostvaruje sva prava i preuzima sve obveze Europske zajednice. Stoga se upućivanja na „Europsku zajednicu” u tekstu Sporazuma prema potrebi tumače kao upućivanja na „Europsku uniju”.”
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće
 Predsjednik
 ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
 1.OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1.Naslov prijedloga/inicijative
 1.2.Odgovarajuća područja politike u strukturi ABM/ABB
 1.3.Vrsta prijedloga/inicijative
 1.4.Ciljevi
 1.5.Osnova prijedloga/inicijative
 1.6.Trajanje i financijski utjecaj
 1.7.Predviđene metode upravljanja
 2.MJERE UPRAVLJANJA
 2.1.Pravila praćenja i izvješćivanja
 2.2.Sustav upravljanja i kontrole
 2.3.Mjere za sprečavanje prijevara i nepravilnosti
 3.PROCIJENJENI FINANCIJSKI UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 3.1.Naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi
 3.2.Procijenjeni utjecaj na rashode
 3.2.1.Sažetak procijenjenog utjecaja na rashode
 3.2.2.Procijenjeni utjecaj na odobrena sredstva za poslovanje
 3.2.3.Procijenjeni utjecaj na odobrena administrativna sredstva
 3.2.4.Usklađenost s tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
 3.2.5.Doprinosi trećih strana
 3.3.Procijenjeni utjecaj na prihode
 ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
 1.OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 1.1.Naslov prijedloga/inicijative
 Prijedlog Odluke Vijeća o obnovi Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila
 1.2.Odgovarajuće područje/područja politike u strukturi ABM/ABB
 6
 Strategija i koordinacija politike, posebno Glavnih uprava RTD, AGRI, CLIMA, JRC, EAC, ENER, GROW, CNECT i MOVE.
 1.3.Vrsta prijedloga/inicijative
 ◻Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje
 ◻ Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje nakon pilot-projekta / pripremnog djelovanja
 7
 ☑ Prijedlog/inicijativa odnosi se na produljenje postojećeg djelovanja
 ◻ Prijedlog/inicijativa odnosi se na djelovanje koje je preusmjereno na novo djelovanje
 1.4.Ciljevi
 1.4.1.Višegodišnji strateški ciljevi Komisije na koje se odnosi prijedlog/inicijativa
 Predmetnom inicijativom omogućuje se objema strankama da poboljšaju i ojačaju svoju suradnju u područjima znanosti i tehnologije od zajedničkog interesa.
 1.4.2.Posebni cilj/ciljevi i odgovarajuće aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB
 Posebni cilj br.
 Ovom odlukom trebalo bi se omogućiti objema strankama da ojačaju suradnju i razviju bolje strateško partnerstvo povećanjem raspona i opsega postojeće suradnje, rješavanjem ključnih zajedničkih društvenih izazova i promicanjem uzajamnog pristupa programima i financiranju. Njome će se, prema potrebi, omogućiti i jačanje regionalne suradnje.
 Odgovarajuće aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB
 1.4.3.Očekivani rezultati i utjecaj
 Navesti učinke koje bi prijedlog/inicijativa trebali imati na ciljane korisnike/skupine.
 Ovom se odlukom Brazilu i Europskoj uniji omogućuje postizanje obostrane koristi na temelju znanstvenog i tehnološkog napretka postignutog istraživanjem u okviru njihovih istraživačkih programa i trajnih aktivnosti suradnje. Njome će se omogućiti razmjena posebnog znanja te prijenos znanja i iskustva u korist znanstvenih zajednica, industrije i građana obiju stranaka.
 1.4.4.Pokazatelji rezultata i utjecaja
 Navesti pokazatelje koji omogućuju praćenje provedbe prijedloga/inicijative.
 Komisija će redovito pratiti sva djelovanja koja se provode na temelju Sporazuma, uključujući aktivnosti suradnje. Tim vrednovanjem bit će obuhvaćene, među ostalim, sljedeće točke:
 (a) pokazatelji suradnje – analiza broja i vrste sudjelovanja brazilskih subjekata u programima koje financira EU (npr. broj prijedloga, broj potpisanih sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava, glavne suradničke veze, glavne teme, ostvareni rezultati) i obrnuto (kad su ti podaci dostupni);
 (b) pokazatelji uspješnosti – stopa uspjeha brazilskih subjekata koji sudjeluju u okvirnim programima EU-a u odnosu na druge države izvan EU-a i države članice / pridružene države Okvirnog programa za istraživanje; analiza kvalitete sudjelovanja (npr. broj najviše rangiranih sveučilišta koja sudjeluju u programu, broj patenata i publikacija proizašlih iz programa suradnje);
 (c) prikupljanje podataka o aktivnostima suradnje i vezama izvan predmetnih programa za financiranje istraživanja i ocjenjivanje učinka tih aktivnosti, kao što je sudjelovanje u multilateralnim inicijativama i radnim skupinama.
 1.5.Osnova prijedloga/inicijative
 1.5.1.Zahtjev/zahtjevi koje je potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
 Ovom se odlukom objema strankama omogućuje daljnje poboljšavanje i jačanje suradnje u područjima znanosti i tehnologije koja im donose obostranu korist.
 1.5.2.Dodana vrijednost sudjelovanja EU-a
 Suradnja u području istraživanja i inovacija između Brazila i EU-a i njegovih država članica posljednjih godina stabilno raste. Sudjelovanjem EU-a omogućuje se provođenje aktivnosti većeg raspona i opsega koje su na korist svim državama članicama. Obnovom ovog Sporazuma EU-u će se olakšati pristup znanstvenom znanju nastalom u Brazilu i sudjelovanje u većem broju aktivnosti suradnje kojima će se pridonijeti dodatnoj razmjeni znanja i tehnologija. Tako će se i europskim poduzećima olakšati pristup brazilskom tržištu.
 1.5.3.Pouke iz prijašnjih sličnih iskustava
 Na temelju dosadašnjeg iskustva u području znanstvene i tehnološke suradnje, smatra se uzajamno korisnim nastaviti suradnju u području istraživanja s Brazilom kao strateškim partnerom Unije u području istraživanja i inovacija.
 1.5.4.Usklađenost i moguća sinergija s drugim odgovarajućim instrumentima
 Smatra se da je obnova Sporazuma s Brazilom potpuno u skladu s općim okvirom politike o međunarodnoj suradnji u području istraživanja i inovacija (COM (2012) 497).
 1.6.Trajanje i financijski utjecaj
 ☑ Prijedlog/inicijativa ograničenog trajanja
 –☑
 Prijedlog/inicijativa na snazi od 8. 8. 2017. do 7. 8. 2022.
 –☑
 Financijski utjecaj od GGGG. do GGGG.
 ◻ Prijedlog/inicijativa neograničenog trajanja
 –provedba s razdobljem uspostave od GGGG. do GGGG.
 –nakon čega slijedi redovna provedba.
 1.7.Predviđene metode upravljanja
 8
 ☑ Izravno upravljanje Komisije
 –◻ koje obavljaju njezini odjeli, uključujući njezino osoblje u delegacijama Unije
 –◻
 preko izvršnih agencija
 ◻ Podijeljeno upravljanje s državama članicama
 ◻ Neizravno upravljanje delegiranjem zadaća proračunske provedbe:
 –◻ trećim zemljama ili tijelima koja su one odredile
 –◻ međunarodnim organizacijama i njihovim agencijama (navesti)
 –◻EIB-u i Europskom investicijskom fondu
 –◻ tijelima na koja se upućuje u člancima 208. i 209. Financijske uredbe
 –◻ tijelima javnog prava
 –◻ tijelima uređenima privatnim pravom koja pružaju javne usluge u mjeri u kojoj daju odgovarajuća financijska jamstva
 –◻ tijelima uređenima privatnim pravom države članice kojima je povjerena provedba javno-privatnog partnerstva i koja daju odgovarajuća financijska jamstva
 –◻ osobama kojima je povjerena provedba posebnih aktivnosti u ZVSP-u u skladu s glavom V. UEU-a i koje su navedene u odgovarajućem temeljnom aktu.
 –Ako je označeno više načina upravljanja, pojedinosti navesti u odjeljku „Napomene”.
 Napomene
 [...]
 2.MJERE UPRAVLJANJA
 2.1.Pravila praćenja i izvješćivanja
 Navesti učestalost i uvjete.
 Sudjelovanje Brazila u okvirom programu redovito se prati u okviru sastanaka Zajedničkog upravnog odbora osnovanog u skladu s člankom VI. Sporazuma.
 2.2.Sustav upravljanja i kontrole
 2.2.1.Utvrđeni rizik/rizici
 Sastanci i bilateralni kontakti redovito se održavaju omogućujući tako sustavnu razmjenu informacija i kontrole. U sustavu kontrole nisu utvrđeni nikakvi rizici.
 2.2.2.Informacije o uspostavi sustava unutarnje kontrole
 2.2.3.Procjena troškova i koristi kontrola te procjena očekivane razine rizika od pogreške
 2.3.Mjere za sprečavanje prijevara i nepravilnosti
 Navesti postojeće ili predviđene mjere za sprečavanje i zaštitu.
 Ako se provedbom okvirnog programa zahtijeva korištenje vanjskih izvođača ili ako ona uključuje dodjelu financijskih doprinosa trećim stranama, Komisija prema potrebi provodi financijske revizije, posebice ako ima razloga sumnjati u stvarnu prirodu posla koji se obavlja ili opisuje u izvješćima o radu.
 Financijske revizije Unije provodi osoblje Unije ili računovodstveni stručnjaci koji su odobreni u skladu s pravom stranke nad kojom se vrši revizija. Računovodstvene stručnjake Unija izabire slobodno, izbjegavajući pritom svaki rizik od sukoba interesa na koji joj stranka koja je podložna reviziji eventualno ukaže. Osim toga, Komisija u provedbi istraživačkih djelatnosti osigurava zaštitu financijskih interesa Unije provedbom učinkovitih provjera te, u slučaju uočavanja nepravilnosti, primjenom odvraćajućih i proporcionalnih mjera i kazni.
 U svrhu postizanja tog cilja, pravila o provjerama, mjerama i kaznama, s pozivanjem na Uredbe br. 2988/95, br. 2185/96 i br. 1073/99, unose se u sve ugovore koji se primjenjuju u provedbi okvirnog programa.
 Ugovorima je konkretno potrebno predvidjeti sljedeće točke:
 – uvrštenje posebnih ugovornih odredaba za zaštitu financijskih interesa EU-a u provedbi provjera i kontrola u vezi s obavljenim poslom,
 – provedbu administrativnih provjera kao dio mjera borbe protiv prijevara, u skladu s Uredbama br. 2185/96, br. 1073/1999 i br. 1074/1999,
 – primjenu administrativnih kazni za sve namjerne ili nepažnjom prouzročene nepravilnosti u provedbi ugovora, u skladu s Okvirnom uredbom br. 2988/95, uključujući mehanizam stavljanja na crnu listu,
 – činjenicu da nalozi za povrat u slučaju nepravilnosti i prijevara moraju biti izvršivi u skladu s člankom 299. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
 Nadalje, nadležno osoblje Glavne uprave (GU) za istraživanje i inovacije provodit će kao redovnu mjeru program provjera znanstvenih i proračunskih aspekata suradnje. Unutarnju reviziju provodit će Odjel za unutarnju reviziju GU-a za istraživanje i inovacije, a lokalne inspekcije provodit će Europski revizorski sud.
 3.PROCIJENJENI FINANCIJSKI UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
 3.1.Naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi
 ·Postojeće proračunske linije
 Prema redoslijedu naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira
 Proračunska linija
 Vrsta
 rashoda
 Doprinos
 Broj
 [Naslov.............................................]
 Dif./Nedif
 9
 .
 iz zemalja EFTA-e
 10
 iz zemalja kandidatkinja
 11
 iz trećih zemalja
 u smislu članka 21. stavka 2. točke (b) Financijske uredbe
 1a
 08.01.05
 Nedif.
 DA
 DA
 NE
 NE
 ·Zatražene nove proračunske linije
 Prema redoslijedu naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira
 Proračunska linija
 Vrsta
 rashoda
 Doprinos
 Broj [Naslov.............................................]
 Dif./Nedif.
 iz zemalja EFTA-e
 iz zemalja kandidatkinja
 iz trećih zemalja
 u smislu članka 21. stavka 2. točke (b) Financijske uredbe
 [XX.YY.YY.YY]
 DA/NE
 DA/NE
 DA/NE
 DA/NE
 3.2.Procijenjeni utjecaj na rashode
 [Ovaj se dio ispunjuje u
 tablici koja se odnosi na proračunske podatke administrativne prirode
 (drugi dokument u prilogu ovom financijskom izvještaju) koju je potrebno učitati na internetske stranice CISNET-a radi savjetovanja među službama.]
 3.2.1.Sažetak procijenjenog utjecaja na rashode
 u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog
 okvira
 Broj
 [Naslov.....................................................................................]
 GU: <RTD>
 Godina
 2017.
 12
 Godina
 2018.
 Godina
 2019.
 Godina
 2020.
 Godina
 2021.
 Godina
 2022.
 UKUPNO
 • Odobrena sredstva za poslovanje
 Broj proračunske linije
 Preuzete obveze
 (1)
 Plaćanja
 (2)
 Broj proračunske linije
 Preuzete obveze
 (1a)
 Plaćanja
 (2a)
 Odobrena administrativna sredstva koja se financiraju iz omotnice za posebne programe
 13
 Broj proračunske linije
 08.01.05
 (3)
 UKUPNA odobrena sredstva
 za GU
 Preuzete obveze
 =1 + 1a + 3
 0,024
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,037
 0,305
 Plaćanja
 = 2 + 2a
 + 3
 0,024
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,037
 0,305
 • UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje
 Preuzete obveze
 (4)
 Plaćanja
 (5)
 • UKUPNA odobrena administrativna sredstva koja se financiraju iz omotnice za posebne programe
 (6)
 0,024
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,037
 0,305
 UKUPNA odobrena sredstva
 iz NASLOVA <....>
 višegodišnjeg financijskog okvira
 Preuzete obveze
 = 4 + 6
 0,024
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,037
 0,305
 Plaćanja
 = 5 + 6
 0,024
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,037
 0,305
 Ako prijedlog/inicijativa utječe na više naslova:
 • UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje
 Preuzete obveze
 (4)
 Plaćanja
 (5)
 • UKUPNA odobrena administrativna sredstva koja se financiraju iz omotnice za posebne programe
 (6)
 UKUPNA odobrena sredstva
 iz NASLOVA 1 – 4
 višegodišnjeg financijskog okvira
 (Referentni iznos)
 Preuzete obveze
 = 4 + 6
 Plaćanja
 = 5 + 6
 Naslov višegodišnjeg financijskog
 okvira
 5
 „Administrativni rashodi”
 u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Godina
 2017.
 14
 Godina
 2018.
 Godina
 2019.
 Godina
 2020.
 Godina
 2021.
 Godina
 2022.
 UKUPNO
 GU: <.......>
 • Ljudski resursi
 • Ostali administrativni rashodi
 0,003
 0,008
 0,008
 0,008
 0,008
 0,005
 0,04
 GLAVNA UPRAVA <.......> UKUPNO
 Odobrena sredstva
 0,003
 0,008
 0,008
 0,008
 0,008
 0,005
 0,04
 UKUPNA odobrena sredstva
 iz NASLOVA 5
 višegodišnjeg financijskog okvira
 (Ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja)
 0,003
 0,008
 0,008
 0,008
 0,008
 0,005
 0,04
 u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Godina
 2017.
 15
 Godina
 2018.
 Godina
 2019.
 Godina
 2020.
 Godina
 2021.
 Godina
 2022.
 UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva
 iz NASLOVA 1 – 5
 višegodišnjeg financijskog okvira
 Preuzete obveze
 0,027
 0,069
 0,069
 0,069
 0,069
 0,042
 0,345
 Plaćanja
 0,027
 0,069
 0,069
 0,069
 0,069
 0,042
 0,345
 3.2.2.Procijenjeni utjecaj na odobrena sredstva za poslovanje
 –☑
 Za prijedlog/inicijativu nisu potrebna odobrena sredstva za poslovanje
 –◻
 Za prijedlog/inicijativu potrebna su odobrena sredstva za poslovanje kako je navedeno u nastavku:
 Odobrena sredstva za preuzete obveze u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Navesti ciljeve i rezultate
 ⇩
 Godina
 N
 Godina
 N+1
 Godina
 N+2
 Godina
 N+3
 Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidjeti točku 1.6.)
 UKUPNO
 REZULTATI
 Vrsta
 16
 Prosječni trošak
 Br.
 Trošak
 Br.
 Trošak
 Br.
 Trošak
 Br.
 Trošak
 Br.
 Trošak
 Br.
 Trošak
 Br.
 Trošak
 Sveukupno
 Ukupni trošak
 POSEBNI CILJ br. 1
 17
 ...
 – Rezultat
 – Rezultat
 – Rezultat
 Međuzbroj za posebni cilj br. 1
 POSEBNI CILJ br. 2...
 – Rezultat
 Međuzbroj za posebni cilj br. 2
 UKUPNI TROŠAK
 3.2.3.Procijenjeni utjecaj na odobrena administrativna sredstva
 3.2.3.1.Sažetak
 –◻
 Za prijedlog/inicijativu nisu potrebna odobrena administrativna sredstva
 –☑
 Za prijedlog/inicijativu potrebna su sljedeća odobrena administrativna sredstva:
 u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Godina
 2017.
 18
 Godina
 2018.
 Godina
 2019.
 Godina
 2020.
 Godina
 2021.
 Godina
 2022.
 UKUPNO
 NASLOV 5.
 višegodišnjeg financijskog okvira
 Ljudski resursi
 Ostali administrativni rashodi
 0,003
 0,008
 0,008
 0,008
 0,008
 0,005
 0,04
 Međuzbroj za NASLOV 5.
 višegodišnjeg financijskog okvira
 0,003
 0,008
 0,008
 0,008
 0,008
 0,005
 0,04
 Izvan NASLOVA 5.
 19
 višegodišnjeg financijskog okvira
 Ljudski resursi
 0,024
 0,061
 0,061
 0,061
 0,061
 0,037
 0,305
 Ostali
 administrativni rashodi
 Međuzbroj
 Izvan NASLOVA 5.
 višegodišnjeg financijskog okvira
 UKUPNO
 0,027
 0,069
 0,069
 0,069
 0,069
 0,042
 0,345
 Potrebna odobrena sredstva za ljudske resurse i ostale administrativne rashode pokrit će se odobrenim sredstvima Glavne uprave koja su već dodijeljena za upravljanje djelovanjem i/ili su preraspodijeljena unutar glavne uprave te, prema potrebi, bilo kojim dodatnim sredstvima koja se mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir proračunska ograničenja.
 3.2.3.2.Procijenjene potrebe u pogledu ljudskih resursa
 –◻
 Za prijedlog/inicijativu nisu potrebni ljudski resursi.
 –☑
 Za prijedlog/inicijativu potrebni su sljedeći ljudski resursi:
 Procjenu navesti u ekvivalentima punog radnog vremena
 Godina
 2017.
 Godina
 2018.
 Godina
 2019.
 Godina
 2020.
 Godina 2021.
 Godina 2022.
 • Radna mjesta prema planu radnih mjesta (dužnosnici i privremeni djelatnici)
 XX 01 01 01 (Sjedišta i predstavništva Komisije)
 XX 01 01 02 (Delegacije)
 08 01 05 01 (neizravna istraživanja)
 0,2
 0,5
 0,5
 0,5
 0,5
 0,3
 10 01 05 01 (Izravno istraživanje)
 •Vanjsko osoblje (u ekvivalentu punog radnog vremena: EPRV)
 20
 XX 01 02 01 (UO, UNS, UsO iz „globalne omotnice”)
 XX 01 02 02 (UO, LO, UNS, UsO i MSD u delegacijama)
 XX 01 04 yy
 21
 – u sjedištima
 – u delegacijama
 XX 01 05 02 (UO, UNS, UsO – neizravna istraživanja)
 10 01 05 02 (UO, UNS, UsO – izravna istraživanja)
 Ostale proračunske linije (navesti)
 UKUPNO
 0,2
 0,5
 0,5
 0,5
 0,5
 0,3
 XX se odnosi na odgovarajuće područje politike ili glavu proračuna.
 Potrebni ljudski resursi pokrit će se osobljem koje je već imenovano za upravljanje djelovanjem i/ili koje je preraspodijeljeno unutar glavne uprave, a nadležnoj glavnoj upravi prema potrebi mogu biti dodijeljeni dodatni ljudski resursi u okviru godišnjeg postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir proračunska ograničenja.
 Opis zadaća koje treba obaviti:
 Dužnosnici i privremeno osoblje
 Priprema i vođenje sastanaka Zajedničkog odbora kako je predviđeno člankom VI. Sporazuma te praćenje funkcioniranja i provedbe Sporazuma.
 Izračuni se vrše proporcionalno, uzimajući u obzir trajanje Sporazuma.
 Vanjsko osoblje
 3.2.4.Usklađenost s tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
 –☑
 Prijedlog/inicijativa u skladu je s postojećim višegodišnjim financijskim okvirom.
 –◻
 Prijedlog/inicijativa uključivat će reprogramiranje relevantnog naslova višegodišnjeg financijskog okvira.
 Objasniti o kakvom je reprogramiranju riječ te navesti odgovarajuće proračunske linije i iznose.
 –◻
 Za prijedlog/inicijativu potrebna je primjena instrumenta za financijsku fleksibilnost ili revizija višegodišnjeg financijskog okvira.
 Objasniti što je potrebno te navesti predmetne naslove i proračunske linije te odgovarajuće iznose.
 3.2.5.Doprinosi trećih strana
 –☑ Prijedlogom/inicijativom ne predviđa se sudjelovanje trećih strana u financiranju.
 –Prijedlogom/inicijativom predviđa se sufinanciranje prema sljedećoj procjeni:
 Odobrena sredstva u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Godina
 N
 Godina
 N+1
 Godina
 N+2
 Godina
 N+3
 Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidjeti točku 1.6.)
 Ukupno
 Navesti tijelo koje sudjeluje u financiranju
 UKUPNA sredstva sufinanciranja
 3.3.Procijenjeni utjecaj na prihode
 –☑
 Prijedlog/inicijativa nema financijski utjecaj na prihode.
 –◻
 Prijedlog/inicijativa ima sljedeći financijski utjecaj:
 –◻
 na vlastita sredstva
 –◻
 na razne prihode
 u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Proračunska linija u okviru prihoda:
 Odobrena sredstva dostupna za tekuću proračunsku godinu
 Utjecaj prijedloga/inicijative
 22
 Godina
 N
 Godina
 N+1
 Godina
 N+2
 Godina
 N+3
 Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidjeti točku 1.6.)
 Članak .............
 Za razne namjenske prihode navesti odgovarajuće proračunske linije rashoda.
 Navesti metodu izračuna utjecaja na prihode.
 (1)
 SL L 295, 11.11.2005., str. 38.
 (2)
 Odluka Vijeća 2012/646/EU od 10. listopada 2012. o obnovi Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila (SL L 287, 18.10.2012., str. 4.).
 (3)
 Jačanje i usmjeravanje međunarodne suradnje EU-a u području istraživanja i inovacija: strateški pristup
 , COM(2012) 497.
 (4)
 Odluka Vijeća 2005/781/EZ od 6. lipnja 2005. o sklapanju Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila (SL L 295, 11.11.2005., str. 37.).
 (5)
 Odluka Vijeća 2012/646/EU od 10. listopada 2012. o obnovi Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Savezne Republike Brazila (SL L 287, 18.10.2012., str. 4.).
 (6)
 ABM: upravljanje na temelju djelatnosti; ABB: priprema proračuna na temelju djelatnosti.
 (7)
 Kako je navedeno u članku 54. stavku 2. točkama (a) ili (b) Financijske uredbe.
 (8)
 Informacije o načinima upravljanja i upućivanje na Financijsku uredbu dostupni su na internetskim stranicama BudgWeb:
 http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 (9)
 Dif. = diferencirana odobrena sredstva / nedif. = nediferencirana odobrena sredstva.
 (10)
 EFTA: Europsko udruženje slobodne trgovine.
 (11)
 Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.
 (12)
 Godina 2017. godina je početka provedbe prijedloga/inicijative
 (13)
 Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”), neizravnih istraživanja i izravnih istraživanja.
 (14)
 Godina 2017. godina je početka provedbe prijedloga/inicijative
 (15)
 Godina 2017. godina je početka provedbe prijedloga/inicijative
 (16)
 Rezultati se odnose na proizvode i usluge koji se isporučuju (npr.: broj financiranih studentskih razmjena, kilometri izgrađenih prometnica itd.).
 (17)
 Kako je opisano u točki 1.4.2. „Posebni ciljevi...”.
 (18)
 Godina 2017. godina je početka provedbe prijedloga/inicijative
 (19)
 Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”), neizravnih istraživanja i izravnih istraživanja.
 (20)
 UO = ugovorno osoblje; LO = lokalno osoblje; UNS = upućeni nacionalni stručnjaci; UsO = ustupljeno osoblje; MSD = mladi stručnjaci u delegacijama.
 (21)
 U okviru gornje granice za vanjsko osoblje iz odobrenih sredstava za poslovanje (prijašnje linije „BA”).
 (22)
 Kad je riječ o tradicionalnim vlastitim sredstvima (carine, pristojbe na šećer) navedeni iznosi moraju biti neto iznosi, to jest bruto iznosi umanjeni za 25% za troškove naplate.