type: wikipedia

text:
Siāmas kaķis jeb siāmietis pārstāv vienu no vispazīstamākajām Austrumu jeb Orientālo kaķu šķirnēm un tā ir pirmā pasaulē atzītā Orientālā šķirne. Siāmietis ir Taizemes (kādreizējās Siāmas) kaķu šķirne. Taju valodā šīs šķirnes nosaukums nozīmē "mēness dimants". Lai arī šķirne ir ļoti veca un tās izcelsme meklējama 14. gadsimtā, Eiropu un Ameriku siāmas kaķis sasniedza tikai 19 gadsimta beigās.
 Izcelsme
 Siāmas kaķi cēlušies Dienvidaustrumāzijas senajā Siāmas karaļvalstī un pirmie kaķi, kas mituši Siāmas karaļu pilī, aprakstīti 1350. gadā. Karaliskā Siāmas kaķa zādzība no valdnieka galma tika sodīta ar nāvi. Precīza informācija par šķirnes izcelšanos nav saglabājusies, bet pastāv uzskats, ka siāmietis ir Siāmas sakrālā tempļa kaķa pēctecis un leģenda vēsta, ka Siāmas kaķis bijis svēts dzīvnieks, kas sargājis Budas templi. Par siāmas kaķi rakstīts Siāmas valsts kaķu grāmatas dzejoļos ("Tamra Maew"), kas rakstīta laikā no 1350. gada līdz 1767. gadam. Kaķu grāmatā parādīti dažādu krāsu un tipu Siāmas kaķu zīmējumi. Siāmas kaķēni tika ļoti augstu vērtēti un iegūt kadu no tiem skaitījās liels pagodinājums.
 Pirmo reizi ārpus Āzijas Siāmas kaķus atļāva izvest 1884. gadā. Britu konsulārģenerālis Bangkokā Ouens Gūlds (Owen Gould) savai māsai Misis Velijai (Mrs Veley) uz Lielbritāniju atveda Siāmas kaķu pāri. To viņam uzdāvināja Siāmas karaļi kā atvadu dāvanu pirms aizbraukšanas. Tas tika uzskatīts par lielu godu, jo kaķi nāca no pils karaliskās ģimenes audzētavas. Jau nākamajā gadā kaķi tika izrādīti slavenajā Londonas izstāžu zālē The Crystal Palace. Turpmāko gadu laikā tika ievesti vēl vairāki siāmieši un jau 1901. gadā Misis Velija nodibināja Siāmas kaķu klubu (Siamese Cat Club).
 Arī Francijā pirmie siāmieši tika ievesti 19. gadsimta beigās — 1885. gadā. Šķirne samērā ātri kļuva populāra un Francijas centrālā kaķu mīļotāju sabiedrība (SCFF) jau 1892. gadā izstrādāja pirmo Siāmas kaķu standartu. Nav īsti zināms, kad Siāmas kaķis nonāca ASV. Tomēr 1909. gada aprīlī tika nodibināta Amerikas Siāmas kaķu sabiedrība un apstiprināts pirmais standarts Siāmas kaķim. 1950. un 1960. gadu laikā šķirnes popularitāte Rietumos sasniedza savu kulmināciju, bet Taizemē (valsts nosaukums mainījās 1949. gadā) siāmiešu audzēšana bija sarukusi līdz pāris audzētājiem.
 Siāmieša selekcijas tendences
 Nemitīgās selekcijas rezultātā tūkstošiem paaudžu laikā izveidojušās 2 siāmiešu apakšgrupas, kuru vizuālās atšķirības ir viegli pamanāmas: tradicionālais siāmietis un modernais siāmietis.
 Tradicionālais Siāmas kaķis jeb Tai kaķis
 Pirmais — tradicionālais siāmietis (ābolgalvas siāmietis, Tai kaķis) ir ar vienmērīgām ķermeņa proporcijām, stūraināku komplekciju un apaļīgāku galvu. Šo siāmiešu tipu izstāžu ringos kādu laiku pārtrauca izstādīt, jo 1960. gadu sākumā smagnējie tradicionālie siāmieši sāka zaudēt savu popularitāti, tieneši sāka dod priekšroku garākai, tievākai ķermeņa konstitūcijai un veicināt šķirnes attālināšanos no oriģinālā robustā siāmieša. Tikai 1986. gadā tradicionālais siāmietis atgriezās kaķu izstādēs. Tradicionālo siāmieti "izglāba" tā patiesie cienītāji, kas neskatoties uz modes tendencēm, turpināja audzēt šo siāmiešu tipu. Daudzi modernā siāmieša audzētāji, nepārzinot šķirnes vēsturi, pat uzskatīja, ka tradicionālais siāmietis ir nekvalitatīvāks šķirnes īpatnis. Lai aizsargātu un paglābtu izzūdošo vēsturisko siāmieti, 20. gadsimta beigās tradicionālā siāmieša audzētāji apvienojās un sāka sponsorēt izstādes, kurās varēja izstādīt tradicionālos siāmiešus. Mūsdienās arvien lielāks skaits organizāciju atzīst tradicionālos siāmiešus, novērtējot oriģinālo asins līniju veselīgumu un ilgmūžību. Arī sabiedrība kopumā sāk apzināties nepieciešamību izvairīties no audzēšanas, dzenoties pēc ekstrēma izskata, kas, lai arī dažiem ir pievilcīga, atstāj negatīvu iespaidu uz dzīvnieku veselību. Lielākā daļa Eiropas valstu ir atkal atzinusi tradicionālo Siāmas kaķi un atklāti veicina tā attīstību, kritizējot amerikāņu tendenci audzēt ekstrēmo tipu.
 Modernais Siāmas kaķis
 Otrais — modernais siāmietis selekcijas rezultātā radīts ļoti slaids, tievām ekstremitātēm, iegarenu Y-veida galvu, garu un smailu purniņu un lielām ausīm. Iemeslus, kādēļ radās modernais siāmietis, min dažādus. Daži apgalvo, ka siāmieši bija kļuvuši tik populāri, ka kaķēnu cenas kļuva ļoti zemas. Daudzi audzētāji bija ieinteresēti padarīt tos atšķirīgākus, eksotiskākus, lai padarītu šķirni populārāku un vērtīgāku. Otrs izplatīts uzskats ir tāds, ka mazāki un izsmalcinātāki kaķi ir daudz skaistāki. Turklāt, attīstoties vakcīnām pret dažādām slimībām, varēja audzēt mazākus, trauslākus īpatņus, kuri bez šiem medicīnas sasniegumiem agrāk nebūtu izdzīvojuši. Visticamākais, ka šķirnes izmaiņas ietekmēja abi iemesli. Lai izpatiktu modes tendencei, šķirnes standarti pārrakstīti vairākas reizes, lai atbalstītu konstanto virzīšanos uz mazākiem, tievākiem un pagarinātākiem ķermeņiem, lai arī šie kaķi parasti dzīvoja īsāku un mazāk veselīgu mūžu nekā to tradicionālie priekšteči.
 Izskats
 Tradicionālais siāmietis ir samērā masīvs, muskuļots un liels kaķis ar apaļu galvu un ķīļveida purniņu. Ausis vidēji lielas, novietotas augstāk nekā modernajam siāmietim. Spilgti zilās acis vidēji lielas, mandeļu formas, kuras nereti šķielē. Viena no nereti satopamām šķirnes īpatnībām ir saīsināta vai lauzta aste. Tradicionālie siāmietis ir diezgan smags kaķis — runcis var svērt 5—7 kg, kaķene — 4—6 kg.
 Modernais siāmietis ir slaids, elegantām, smalkām ķermeņa līnijām, elastīgs un muskuļots. Siāmas kaķis sver daudz vairāk nekā varētu šķist, spriežot pēc ārējā izskata (3—5 kg). Galvai ir trīsstūrveida forma ar šauru, garu purnu. Profīlam jābūt taisnam, bez izliekumiem vai pārrāvumiem. Zods zemu novietots un spēcīgs. Acis spilgti zilas, mandeļveida, novietotas slīpi. Tā ausis ir lielākas un smailākas kā tradicionālajam siāmietim un novietotas plaši, attālināti viena no otras. No degungala uz ausu galiem jāveidojas ideālam trīsstūrim. Modernajam siāmietim ir gara, tieva aste. Lauztā aste tiek uzskatīta par trūkumu. Kājas ir slaidas un ķepas — mazas un ovālas.
 Apmatojums
 Apmatojums īss, smalks un zīdains. Tas ir cieši pieglausts un tam nav pavilnas. Siāmiešiem parasti ir krēmkrāsas kažoks, bet to purni, ausis, kājas un aste ir kādu toni tumšāki. Starp pigmentētām ķermeņa daļām un gaišo pamatkrāsu jābūt labi saredzamam kontrastam. Tumšākajiem no Siāmas kaķiem “ietonēta” ir arī mugura un pēcpuse. Kaķa kažoka tonējumu nosaka siltumjutīgs ferments. Visi mazie Siāmas kaķēni ir gaišā krēmkrāsā, bet pirmo dzīves mēnešu laikā krāsa mainās un kaķēni paliek vai nu gaišāki vai tumšāki, vai pat nomaina nokrāsu.
 Siāmas kaķis ir izmantots, lai selekcionētu daudzas jaunas šķirnes vai lai izveidotu citu krāsu siāmiešus kā pierasts (balti, zilpelēki u.c.). Tās ir Bali kaķis, Birmas kaķis, Himalaju kaķis, Javiešu kaķis, osikats, īsspalvainais orientālais kaķis, garspalvainais orientālais kaķis, sniegakurpju kaķis un Tonkinese kaķis. Selekcionāri ir sakrustojuši arī Siāmas kaķi ar Bengālas kaķi, iegūstot jaunu kaķu šķirni — Serengeti kaķi. Serengeti kaķi reizēm nav iespējams pat atšķirt no ierastā siāmieša.
 Aste
 Lai arī mūsdienās siāmiešu aizlauztā aste ir kļuvusi par trūkumu, agrīnajās izstādēs šī īpašība bija obligāts noteikums. Tikai siāmietis ar lauzumam astē tika uzskatīts par īstu siāmieti. Laika gaitā šī pazīme zaudēja savu popularitāti un tika izskausta no šķirnes, cik nu iespējams. Tomēr tā ir dziļi iesakņojusies ģenētikā un joprojām laiku pa laikam parādās dažās līnijās vairāk nekā citās. Tā kā šī pazīme neietekmē kaķa veselību, daudzi audzētāji kļuvuši iecietīgāki pret šo pazīmi. Vai nu audzētāji pieņem vai nepieņem šo īpatnību, bet aizlauztā aste ir daļa no siāmiešu vēstures.
 Leģendas
 Siāmā tiek stāstītas vairākas leģendas, kā kaķis ieguvis savu aizlauzto asti un šķielējošās acis. Pirmā stāsta, ka reiz bijusi kāda Siāmas princese, kas ļoti baidījās pazaudēt savus gredzenus, kamēr viņa mazgājās upē. Lūkodamās apkārt, kur atrast ērtu vietu savām rotaslietām, viņa pamanīja, ka viņas iemīļotais kaķis bija pasniedzis asti viņas ērtībai. Kamēr princese mazgājās, kaķis aizmiga un gredzeni ieslīdēja ūdenī. Princese sadusmojās un sasēja kaķa asti mezglā. Kopš tiem laikiem visiem Siāmas kaķiem astes galā ir aizlauzums, lai noturētu princešu gredzenus.
 Otra leģenda vēsta, ka jauns kaķis tika nosūtīts karaliskā biķera meklējumos, kas bija pazudis no kāda Siāmas tempļa. Uz džungļiem runcis paņēma līdzi savu sievu. Atraduši dārgumu, runcis nolēma, ka sievai jāpaliek džungļos sargāt biķeri, kamēr viņš pats devās atpakaļ uz pilsētu informēt priesteri par savu atradumu. Noraizējusies kaķene nogūlās un apvija savu asti ap biķera kāju, lai būtu pārliecināta, ka neviens to nevar paņemt, viņai to nezinot. Pēc četrām naktīm viņas vīrs atgriezās un atklāja, ka ir kļuvis par tēvu pieciem jaukiem, maziem kaķēniem. Bet, neskatoties uz saviem jaunajiem pienākumiem, uzticīgā kaķu māte nebija aizmirsusi savu agrāko solījumu vīram. Viņa tik apzinīgi bija sargājusi biķeri, ka astes galā bija attīstījies izliekums. Turklāt arī visiem pieciem kaķēniem viņu astēs bija līdzīgs izliekums. Piedevām, gaidot pārējos, kaķene bija tik rūpīgi raudzījusies gan uz ceļu, gan uz biķeri, gan kaķēniem, ka acis no pārpūles sākušas šķielēt.
 Raksturs
 Siāmas kaķim piemīt augsta inteliģence un bezbailīgs raksturs, tas ir draudzīgs un ziņkārīgs. Tam patīk cilvēka klātbūtne un atrasties uzmanības centrā. Lai arī siāmietis draudzējas ar visu ģimeni, tas tāpat kā suns izvēlēsies par saimnieku vienu cilvēku. Siāmieši bieži gatavi paveikt visneiedomājamākās lietas, lai tikai pievērstu saimnieka uzmanību. Siāmietim ir sabalansēts aktivitātes līmenis: tas kādu laiku labprāt gulēs saimnieka klēpī vai dzenāsies pakaļ rotaļlietai. Tas ir ļoti pacietīgs ar maziem bērniem un, ja cilvēka uzvedība pārsniedz kaķa pacietību, viņš vienkārši aiziet un noslēpjas. Ja agrīnā vecumā siāmieti iepazīstina ar citiem mājdzīvniekiem, tas iedraudzējas gan ar citiem kaķiem, gan suņiem. Ja siāmietis būs pieradis būt viens, tas būs ļoti greizsirdīgs uz citiem dzīvniekiem, kas tam atņems saimnieka uzmanību. Siāmas kaķis tradicionāli nav āra kaķis, tas ir piemērots dzīvošanai mājā vai dzīvoklī, turklāt tas ir teritoriāls un sargā savu teritoriju.
 Visiem siāmiešiem piemīt Austrumu kaķiem raksturīgais runātīgums un skaļā balss. Reizēm šķiet, ka kaķim kaut kas sāp, tomēr siāmietim šādi toņi ir pilnīgi ierasts veids, kā pievērst sev uzmanību. Runātīgums katram īpatnim var būt vairāk vai mazāk izteikts. Siāmiešiem patīk atrasties kaut kur augstāk, bieži vien tie uzrāpjas uz skapjiem, grāmatu plauktiem un citām mēbelēm.
 Kopšana
 Lai arī siāmietis lieliski iztiek viens pats, tomēr otrs rotaļu biedrs (kaķis vai neliels suns) būtiski uzlabos kaķa dzīves kvalitāti un atvieglos aizņemtu cilvēku rūpes par kaķa izklaidēšanu. Vispiemērotākie partneri siāmietim ir siāmieši un citas orientālās kaķu šķirnes. Saimniekam ir jāparūpējas par rotaļlietām un nagu asināmo koku, bez tam Siāmas kaķi var iemācīt ķert un nest rotaļlietas atpakaļ saimniekam.
 Siāmas kaķa īsais apmatojums neprasa īpašu kopšanu, tomēr kaķis novērtēs sev parādīto uzmanību kopšanas laikā, lai gan Siāmas kaķis lieliski spēj apkopt sevi pats. Modernie siāmieši ir slimīgāki un dzīvo īsāku mūžu (10—12,5 gadi) nekā tradicionālie siāmieši, kas var sasniegt arī 20 gadu vecumu.
 Atsauces
 Ārējās saites
 Vai siāmieši ir naidīgi?
 Mans mīļākais kaķis — siāmietis
 Siāmas kaķi
 TICA: Thai cat
 TICA: Siamese cat
 Siāmas kaķu klubs
 Kaķu šķirnes
 Dzīvnieku šķirnes no Taizemes


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 11.1.2014
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 9/22
 Arrest van het Gerecht van 18 november 2013 — Preparados Alimenticios/BHIM — Rila Feinkost-Importe (Jambo Afrika)
 (Zaak T-377/10) (1)
 (Gemeenschapsmerk - Oppositieprocedure - Aanvraag voor gemeenschapswoordmerk Jambo Afrika - Oudere gemeenschapsbeeldmerken JUMBO, JUMBO CUBE, JUMBO MARINADE, JUMBO NOKKOS, JUMBO ROF, JUMBO CHORBA MOUTON-MUTTON, JUMBO Aroma All purpose seasoning Condiment - Oudere nationale beeldmerken JUMBO - Niet-ingeschreven ouder woordmerk JUMBO - Relatieve weigeringsgrond - Geen verwarringsgevaar - Artikel 8, lid 1, sub b, van verordening (EG) nr. 207/2009)
 2014/C 9/34
 Procestaal: Engels
 Partijen
 Verzoekende partij: Preparados Alimenticios, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Spanje) (vertegenwoordiger: D. Pellisé Urquiza, advocaat)
 Verwerende partij: Bureau voor harmonisatie binnen de interne markt (merken, tekeningen en modellen) (vertegenwoordiger: P. Geroulakos, gemachtigde)
 Andere partij in de procedure voor de kamer van beroep van het BHIM, interveniërend voor het Gerecht: Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG (Stemwede-Levern, Duitsland) (vertegenwoordiger: T. Weeg, advocaat)
 Voorwerp
 Beroep tegen de beslissing van de eerste kamer van beroep van het BHIM van 9 juni 2010 (zaak R 1144/2009-1) inzake een oppositieprocedure tussen Preparados Alimenticios, SA en Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG
 Dictum
 1)
 Het beroep wordt verworpen.
 2)
 Preparados Alimenticios, SA wordt verwezen in de kosten.
 (1) PB C 301 van 6.11.2010.


text:
 6.3.2017
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 70/8
 Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. prosinca 2016. uputio Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugal) – João Ventura Ramos protiv Fundo de Garantia Salarial
 (Predmet C-627/16)
 (2017/C 070/13)
 Jezik postupka: portugalski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: João Ventura Ramos
 Tuženik: Fundo de Garantia Salarial
 Prethodna pitanja
 1.
 Je li prekluzivni rok za podnošenje zahtjeva jamstvenoj ustanovi za isplatu nepodmirenih potraživanja s naslova plaća povoljniji za zaposlenike, u smislu članka 11. Direktive 2008/94/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihovog poslodavca, ako se jamči samo isplata takvih potraživanja s naslova plaća kad se plaćanje zahtijeva pred jamstvenom ustanovom u roku od jedne godine računajući od prvog dana nakon što je prestao ugovor o radu, ili bi bilo povoljnije da se rok računa od datuma pokretanja postupka insolventnosti, uzimajući u obzir da jamstvena ustanova jamči samo plaćanje onih potraživanja radnika koja su nastala unutar šest mjeseci prije pokretanja navedenog postupka?
 2.
 Ako bi radnik propustio rok iz razloga za koje nije odgovoran, treba li u zakonodavstvima država članica, na temelju odredaba članka 11. Direktive 2008/94/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008., predvidjeti dodatni rok za podnošenje zahtjeva jamstvenoj ustanovi, pod uvjetom da radnik dokaže da nije odgovoran za propuštanje prekluzivnog roka?
 (1) SL 2008., L 283, str. 36. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 128.)


type: other

text:
19.4.2018 11:22 Arto LuukkanenArvopuolueetHjallis HarkimoMikael Jugner Kuntapoliitikko
 17.4.2018 16:55 Arto LuukkanenFortumin sijoitukset VenäjälläHanhikiviTalvivaaraUmts Kuntapoliitikko
 15.4.2018 15:24 Arto LuukkanenKapitaatiokorvausMinisterin vastuuSote Kuntapoliitikko
 11.4.2018 08:30 Arto LuukkanenhallitusKapitaatioKunta ja sote-uudistus Kuntapoliitikko
 10.4.2018 20:45 Arto LuukkanenKapitaatioLänsimetroSote Kuntapoliitikko
 Länsimetron kyydissä – Liisa Ihmemaa kalpeneeArkipäivä voi olla surrealistista. Todellisuus voi olla päälaellaan. Koin sen tässä yhtenä päivänä kun sain kutsun erään lähetystön tilaisuuteen.Kaikki alkoi siitä kun minä katsoin netistä...
 8.4.2018 10:28 Arto LuukkanenEUUnkariViktor Orbán Kuntapoliitikko
 Tänään sunnuntaina – 8 pnä huhtikuuta - pidetään Unkarissa parlamenttivaalit.Ennakkokyselyiden mukaan tulevien vaalien ylivoimainen voittaja on Viktor Orbánin” Fidesz” puolue. Orbán on ”Fidesz” puolueen puheenjohtaja ja...
 2.4.2018 10:31 Arto LuukkanenKepuKojamoNuorisosäätiöSDPVvo Kuntapoliitikko
 Miten rahoittaa puolueen toimintaa?Suomessa se on tapahtunut erilaisten säätiöiden ja yhtiöiden kautta.Demareilla on ollut VVO ja kepulla ”Nuorisosäätiö”.Nuorisosäätiön piina jatkuu myös pääsiäisen jälkeen sillä Yle julkaisee MOT...
 31.3.2018 14:23 Arto LuukkanenHallituskriisiJan VapaavuoriMinisteri Petteri Orpo Kuntapoliitikko
 28.3.2018 18:58 Arto LuukkanenEU ja VenäjäMyrkytysoperaatioPerttin SalolainenPetteri Orpo Kuntapoliitikko
 26.3.2018 20:48 Arto LuukkanenItä-Ukrainan kriisi ja Venäjän uhka Kuntapoliitikko
 23.3.2018 08:04 Arto LuukkanenAuktoriteetti demokratiassaJärvenpääKansanvalta ja mediaKeski-Uusimaa Kuntapoliitikko
 22.3.2018 10:45 Arto LuukkanenEriarvoistuminenJuhaSipiläRiemuverotusTimo Harakka Kuntapoliitikko
 20.3.2018 09:04 Arto LuukkanenJuha Sipilän hallitusPerintöverotusTimo HarakkaVerotusVerotus perintövero yrittäminen Kuntapoliitikko
 19.3.2018 09:51 Arto LuukkanenPresidentti Vladimir PutinVaalivilppiVenäjän presidentinvaalit 2018 Kuntapoliitikko
 14.3.2018 11:31 Arto LuukkanenPaavo ArhinmäkiPoliittinen väkivaltaSuomalainen terroristi? Kuntapoliitikko


text:
PCs Wortmann
 NUR 582.-
 Art: 1001298
 Intel i3-8100, 8GB RAM, 500GB SSD, 1TB HDD, Intel UHD Graphics 630, Win10Home
 WORTMANN AG TERRA PC-Micro 6000_V3 SILENT GREENLINE
 Art: 1009591
 Intel i5-7200U, 8GB RAM, 240GB SSD, Intel HD Graphics 620, Win10Pro
 WORTMANN AG TERRA ALL-IN-ONE-PC 2405HA GREENLINE
 Art: 1001292
 All-in-One, Intel i3-8100, 8GB RAM, 1TB SSHD, 23.8" Display, Intel UHD Graphics 630, Win10Home
 NUR 842.-
 NUR 1059.-
 WORTMANN AG All-In-One-PC 2211 GREENLINE
 Art: 1009615
 All-in-One, Intel i5-7500, 8GB RAM, 500GB SSD, DVD-ReWriter, 21.5" Display, Intel HD Graphics 630, Win10Pro
 NUR 1154.-
 Art: 1009706
 All-in-One, Intel i5-9500, 8GB RAM, 250GB SSD, 21.5" Display, Intel UHD Graphics 630, Win10Pro
 NUR 1176.-
 NUR 1208.-
 NUR 2840.-
 Intel i5-9400, 8GB RAM, 240B SSD, 21.5" Display, Intel UHD Graphics 630, Win10Pro
 WORTMANN AG TERRA PC-BUSINESS 7000SE
 Art: 1008249
 Intel i7 8700, 32GB RAM, 250GB SSD, 2TB HDD, DVD-ReWriter, NVIDIA GeForce RTX 2080, Win10Pro


text:
Il-pożati jinkludu kwalunkwe għodda tal-idejn li tintuża meta jiġi ppreparat u meta jisserva l-ikel, kif ukoll
 speċjalment biex jittiekel l-ikel fil-kultura tal-Punent. Persuna li tagħmel, tbigħ jew issewwi l-pożati huwa magħruf bħala tal-pożati. Il-belt ta’ Sheffield fl-Ingilterra ilha famuża għall-produzzjoni tal-pożati mis-seklu 17 u ferrovija – il-Master Cutler – li kienet tmur minn Sheffield għal Londra ġiet imsemmija għall-industrija tal-produzzjoni tal-pożati. L-azzar inossidabbli ġie żviluppat f’Sheffield fil-bidu tas-seklu 20, u b’hekk il-pożati bdew jiġu prodotti bi prezz raġonevoli għall-mases.
 L-oġġetti ewlenin tal-pożati fil-kultura tal-Punent huma s-sikkina, il-furketta u l-imgħarfa. Dawn it-tliet għodod dehru għall-ewwel darba flimkien fuq il-mejda fil-Gran Brittanja fl-era Ġorġjana. Dan l-aħħar, ġew prodotti b’verżjonijiet ibridi li jikkombinaw il-funzjonalità ta’ għodod differenti tal-ikel, fosthom l-ispork (neoloġiżmu bl-Ingliż magħmul mill-kombinament tal-imgħarfa u tas-sikkina: spoon/fork), l-ispife (neoloġiżmu bl-Ingliż magħmul mill-kombinament tal-imgħarfa u tal-furketta: spoon/knife), u l-knork (neoloġiżmu bl-Ingliż magħmul mill-kombinament tas-sikkina u tal-furketta: knife/fork) jew l-isporf li huwa kombinament tat-tliet għodod.
 Kompożizzjoni
 Metall
 ħolqa=|daqsminuri
 Il-fidda mastizz hija l-materjal tradizzjonali li minnu jkunu magħmula l-pożati ta’ kwalità tajba. Storikament, il-fidda kellha vantaġġ fuq metalli oħra li hija inqas reattiva kimikament. Ir-reazzjonijiet kimiċi bejn ċerti tipi ta’ ikel u l-metall tal-pożati jistgħu jwasslu għal togħmiet spjaċevoli. Id-deheb huwa saħansitra inqas reattiv mill-fidda, iżda l-użu tal-pożati tad-deheb normalment huwa limitat għal dawk li huma għonja ferm, pereżempju l-monarki.
 L-azzar kien dejjem jintuża għal skieken iktar utilitarji, u l-istann (taħlita ta’ ċomb u landa) kien jintuża għal xi oġġetti orħos, speċjalment l-imgħaref. Mis-seklu dsatax, il-fidda bin-nikil elettrodepożitat (EPNS) intużat bħala sostitut orħos tal-fidda mastizz.
 Fl-1913, il-metallurġist Brittaniku Harry Brearley skopra l-azzar inossidabbli b’kumbinazzjoni, u b’hekk il-pożati bdew jintużaw mill-mases għax il-prezz tagħhom kien tajjeb għall-but ta’ kulħadd. Dan il-metall sar l-iktar wieħed predominanti li jintuża fil-pożati. Metalli alternattivi huma l-melkjor, in-nikil inossidabbli u l-liga tar-ram, li kultant jista’ jkun fihom ukoll il-manganiż u l-ħadid bin-nikil.
 Plastik
 Il-pożati tal-plastik jiġu prodotti biex jintużaw għal darba biss u wara jintremew pereżempju biex jintużaw fil-beraħ pereżempju fil-kampeġġi, fl-eskursjonijiet, u fil-barbecues. Il-pożati tal-plastik jintużaw spiss ukoll fil-ħwienet tal-fast-food jew tat-take-away u jiġu pprovduti mal-ikliet tal-linji tal-ajru fil-klassi ekonomika. Il-plastik jintuża wkoll għall-pożati tat-tfal. Ħafna drabi dawn tal-aħħar ikunu eħxen u jintużaw iktar fit-tul mill-pożati tal-plastik li jintużaw darba biss u jintremew.
 Fis-snin 20 tas-seklu 21, diversi pajjiżi bdew jippromwovu l-użu ta’ pożati tal-injam jew bijodegradabbli minflok tal-plastik biex ikollhom inqas impatt fuq l-ambjent.
 Injam
 Il-pożati tal-injam li jintużaw darba u jintremew wara l-użu saru disponibbli bħala alternattiva bijodegradabbli popolari. Il-bambù u l-injam tal-aġġru huma l-għażla l-iktar popolari ta’ injam.
 Li jittieklu
 Il-pożati li jittieklu jkunu magħmula minn ħbub imnixxfin. Dawn ikunu magħmula primarjament bir-ross, bil-millieġ jew bil-qamħ. Peress li l-kultivazzjoni tar-ross teħtieġ ħafna ilma, il-manifatturi jikkummerċjalizzaw il-prodotti bbażati fuq il-millieġ bħala prodotti li huma iktar favur l-ambjent. It-taħlita tinħema f’forom biex tibbies. Xi manifatturi joffru għażla ta’ pożati bit-togħma. Il-pożati li jittieklu jiddekomponu fi żmien ġimgħa jekk jintremew.
 Industrija
 F’Sheffield, is-sengħa tal-produzzjoni tal-pożati ġiet diviża, bi snajja’ alleati bħall-ħaddied, il-produttur tax-xfafar, il-produttur tal-ġelem, eċċ. li lkoll kienu jagħmlu wkoll il-pożati iżda dawn saru snajja’ distinti sas-seklu 18.
 Qabel nofs is-seklu 19, meta l-azzar irħis sar disponibbli minħabba metodi ġodda tal-produzzjoni tal-azzar, is-skieken (u għodda oħra jaqtgħu) kienu jsiru bl-iwweldjar ta’ strixxa tal-azzar ma’ biċċa ħadid li kienet tingħata l-għamla ta’ sikkina, jew bit-tqegħid ta’ strixxa tal-azzar bejn żewġ biċċiet tal-ħadid. Dan kien isir minħabba li l-azzar dak iż-żmien kien prodott bażiku ferm iktar għali mill-ħadid. Ix-xfafar moderni xi kultant ikunu laminati, iżda għal raġuni differenti. Peress li l-azzar l-iktar iebes huwa fraġli, saff ta’ azzar iebes jista’ jitqiegħed bejn żewġ saffi ta’ azzar iktar artab u inqas fraġli, għal sikkina b’tarf jaqta’ sew u li jkollha inqas probabbiltà li tinkiser bl-użu.
 Wara li kienet tiġi prodotta, is-sikkina kienet tiġi msinna, oriġinarjament fuq ħaġra tal-mola, iżda mill-aħħar tal-perjodu Medjevali fuq mola tal-idejn.
 Pożati li jintremew wara l-użu
 Plastik
 Il-pożati li jintremew wara l-użu ġew introdotti għal skopijiet ta’ konvenjenza (għax ħfief u għax m’hemmx għalfejn jitnaddfu wara l-użu) u saru suq dinji enormi. Flimkien ma’ oġġetti oħra tal-mejda li jintremew wara l-użu (bħal platti tal-karti, dvalji tal-plastik, tazzi li jintremew wara l-użu, srievet tal-karti, eċċ.), dawn il-prodotti saru essenzjali għall-industrija tal-fast food u tal-catering. Il-prodotti huma emblematiċi tas-soċjetajiet tal-konsumiżmu u r-rimi u jikkawżaw miljuni ta’ tunnellati ta’ skart tal-plastik mhux bijodegradabbli. L-Unjoni Ewropea se tipprojbixxi l-prodotti tal-plastik ta’ din ix-xorta mill-2021 bħala parti mill-Istrateġija Ewropea għall-Plastik.
 Injam
 Bħala alternattiva favur l-ambjent minflok il-plastik mhux degradabbli, il-pożati tal-injam qed jiksbu popolarità. Xi manifatturi jiksu l-prodotti tagħhom fi żjut veġetali, xama’ u meraq tal-lumi biex ikunu jistgħu jintużaw iktar minn darba filwaqt li jibqgħu sikuri għall-konsum mill-bniedem. Il-pożati mbagħad jiġu ttrattati għal ftit jiem qabel ma jkunu lesti mill-impjant tal-manifattura.
 Li jittieklu
 Il-pożati li jittieklu qed jiksbu popolarità bħala alternattiva favur l-ambjent għall-plastik li ma jiddekomponix. Il-kumpanija Bakey's ibbażata f’Hyderabad, l-Indja hija manifattur popolari tal-pożati li jittieklu stabbilita minn eks xjenzat. Fil-kumpanija Bakey's, l-għaġina b’bażi tal-millieġ titferra’ f’forom metalliċi u tinħema f’280 °C għal madwar 28 minuta sabiex tibbies.
 Ċentri tal-manifattura
 Iċ-ċentri tradizzjonali tal-produzzjoni tal-pożati jinkludu:
 Caldas das Taipas fil-Portugall
 Albacete fi Spanja
 Meriden u Oneida fl-Istati Uniti tal-Amerka
 Premana fl-Italja
 Sheffield fir-Renju Unit
 Solingen fil-Ġermanja
 Steiermark fl-Awstrija
 Thiers u Laguiole fi Franza
 Toledo fi Spanja
 Wazirabad fil-Pakistan
 Galway fl-Irlanda
 Ċentri tal-manifattura tal-pożati li jittieklu:
 Hyderabad fl-Indja
 Referenzi
 Ikel
 Utensili


text:
VDSS sodba Pdp 987/2010
 ECLI:SI:VDSS:2010:PDP.987.2010
 VDS0006222
 redna odpoved pogodbe o zaposlitvi - poslovni razlog - organizacijski razlog - ukinitev delovnega mesta
 Sodišče prve stopnje v individualnem delovnem sporu, v katerem se presoja zakonitost redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga zaradi ukinitve delovnega mesta, ne more presojati pravilnosti in zakonitosti postopka sprejemanja splošnega akta delodajalca, s katerim je bilo delovno mesto ukinjeno. Morebitne kršitve v tem postopku bi lahko uveljavljal le svet delavcev v kolektivnem delovnem sporu oziroma v arbitražnem postopku.
 Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje zavrnilo tožbeni zahtevek za (1) ugotovitev, da je tožeči stranki delovno razmerje pri toženi stranki prenehalo na nezakonit način tako, da ji še vedno traja z vsemi pravicami in obveznostmi, ki izhajajo iz delovnega razmerja, (2) poziv nazaj na delo k toženi stranki, (3) vpis delovne dobe v delovno knjižico za čas od 23. 3. 2009 dalje do reintegracije, plačilo nadomestila plače, kot bi ga tožnik prejel, če bi delal, obračun in odvod davkov in prispevkov ter plačilo zakonskih zamudnih obresti od neto zneskov plač, ki tečejo od 19. dne po preteku vsakokratnega plačilnega obdobja do dne plačila, vse v 15 dneh in pod izvršbo, in (4) povrnitev stroškov postopka (vse točka I. izreka). Odločilo je, da vsaka stranka krije svoje stroške postopka (točka II. izreka).
 Zoper navedeno sodbo, razen zoper del izreka v točki II. izreka, po katerem tožena stranka sama krije svoje stroške postopka, se je pravočasno pritožil tožnik iz vseh pritožbenih razlogov po prvem odstavku 318. člena ZPP. Pritožbenemu sodišču v laični pritožbi predlaga, da pritožbi ugodi ter izpodbijani del sodbe spremeni tako, da tožbenemu zahtevku ugodi. Navaja, da je sodišče prve stopnje bistveno kršilo določbe postopka, saj se sodba opira na zmotno oceno listin in posredno izvedenih dokazov, oziroma da je o odločilnih dejstvih nasprotje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin. Tožnik izpodbija ugotovitev, da niso obstajali resni in utemeljeni razlogi za odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga po prvem odstavku 88. člena ZDR in da tožena stranka ni ravnala v skladu s tretjim odstavkom 88. člena ZDR, saj tožniku ni ponudila zaposlitve pod spremenjenimi pogoji oziroma mu ni ponudila pogodbe o zaposlitvi za drugo delo. Sodišče prve stopnje ni preverilo, ali je imel direktor tožene stranke ustrezna pooblastila za podajo odpovedi o zaposlitvi. Sklicuje se na zgodovinski izpis iz sodnega registra, iz katerega izhaja, da je bilo direktorju S.B. pooblastilo podeljeno dne 2. 2. 2009, v sodni register pa je bil vpisan 13. 2. 2009, sočasno z izbrisom pooblastila za prejšnjega direktorja I.S.. Iz tega po mnenju pritožnika sledi, da direktor S.B. ob izdaji sklepa 4. 2. 2009 o prenehanju potrebe po po opravljenih strokovnih nalogah varnostni pri delu in varstva pred požarom in ukinitvi delovnega mesta „strokovni delavec za VPD in VP“ in v času izdaje obvestila o redni odpovedi ni bil vpisan v sodni register oziroma je tam bil vpisan I.S.. Meni, da je že zaradi tega sklep o ukinitvi delovnega mesta nezakonit, posledično pa tudi prenehanje delovnega razmerja. Sodišče prve stopnje je tudi prezrlo postopkovna določila glede sprejemanja Pravilnika tožene stranke o notranji organizaciji in sistemizaciji delovnih mest. Navaja določbe 91., 92. in 94. člena Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju (ZSDU), ki določajo skupno posvetovanje sveta delavcev in uprave v zvezi s prizadevanjem za uskladitev stališč, takšnega sodelovanja pa pri toženi stranki ni bilo. Opuščene so bile določbe Zakona o varnosti in zdravju pri delu (ZVZD) in sicer 28. člen ZVZD, po katerem mora delodajalec svetu delavcev omogočiti, da sodeluje pri vseh vprašanjih, ki zagotavljajo varno in zdravo delo in se s svetom delavcev posvetovati o izbiri strokovnega delavca iz 18. člena ZVZPD. Sodišče tudi ni preverilo pravilne uporabe določbe 3. odstavka 88. člena ZDR, po katerem mora delodajalec preveriti in ugotoviti, ali ni možnosti za zaposlitev delavca pod spremenjenimi pogoji ali na drugem ustreznem delovnem mestu v smislu tretjega odstavka 90. člena ZDR in ga ni možno ustrezno dokvalificirati oziroma prekvalificirati za to delo. Skladno z Zakonom o zaposlitveni rehabilitaciji bi morala tožena stranka zaposliti dva strokovna delavca za 28 invalidov. Obstajala je potreba po delu, ki ga je opravljal tožnik, pri čemer opozarja, da so se tudi po njegovem odhodu strokovne naloge VPD in VP opravljale na enak način in pod skoraj enakimi pogoji. Ekonomskega razloga tožena stranka niti ni poskušala dokazati, saj je tožnik vse posle opravljal dobičkonosno ter izvajal strokovne naloge varnosti pri delu tudi pri drugih pravnih osebah, skladno z dovoljenjem Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve (koncesija) in tudi takrat, ko so vsa proizvodnja dela pri toženi stranki prenehala, za kar je bil s strani teh pravnih oseb plačan. Strokovni delavec zunanjega izvajalca R.V. je bil v času tožnikovega odpovednega roka le formalno zaposlen pri zunanjem izvajalcu, opravljal pa je vsa dela in naloge iz pogodbe o zaposlitvi tožnika in tudi varovanja okolja, kar ni zajeto s pogodbo o opravljanju strokovnih nalog s področja varnosti pri delu in varstva pred požarom z dne 30. 1. 2009, kar izhaja iz letnih poročil za Ministrstvo za okolje in prostor. Odpoved je posledica diskriminacije, ker tožeča stranka osebnostno ni sprejemljiva za toženo stranko, kar pa ne more biti razlog za odpoved. Prosto delovno mesto za vodjo proizvodnje je bilo objavljeno 5. 5. 2009, ko tožniku še ni potekel odpovedni rok, zato bi mu tožena stranka morala v skladu s 3. odstavkom 88. člena ZDR ponuditi drugo ustrezno delovno mesto.
 Na podlagi 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. - ZPP) je pritožbeno sodišče izpodbijano sodbo preizkusilo v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje ter 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Ugotovilo je, da sodišče prve stopnje ni zagrešilo zatrjevanih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in tistih, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, pravilno in popolno je ugotovilo dejansko stanje in pravilno uporabilo materialno pravo.
 Sodbi sodišča prve stopnje ni mogoče očitati absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 15. točke 2. odstavka 339. člena ZPP, saj o odločilnih dejstvih ni nasprotja med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin in med samimi temi listinami. Tožnik razen tega, da zgolj povzame zakonski tekst iz 15. alineje 2. odstavka 339. člena ZPP, ne navede, katere listine naj bi sodišče zmotno ocenilo oziroma katera pravno odločilna dejstva naj bi temeljila na zmotni oceni listin. Po proučitvi podatkov v spisu pa pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno ocenilo listine v spisu in da zatrjevano nasprotje ni podano. Pri tem je mogoče v zvezi s pritožbenim očitkom, da je sodišče iz ugotovljenih dejstev nepravilno sklepalo na obstoj drugih dejstev, pojasniti, da se sodba sodišča prve stopnje sploh ne opira na posredne dokaze, temveč je tudi v tem delu mogoče pritožbeni očitek razumeti le kot neutemeljeno povzemanje zakonskega teksta iz 4. alineje 358. člena ZPP.
 Zmotno je stališče pritožbe, da direktor tožene stranke Stojan Bračič dne 4. 2. 2009 ni bil pristojen oziroma upravičen sprejeti sklepa o prenehanju potrebe po opravljenih strokovnih nalogah varnostni pri delu in varstva pred požarom in ukinitvi delovnega mesta „strokovni delavec za VPD in VP“ (priloga B 2) ter tožnika dne 5. 2. 2009 pisno obvestiti o nameravani redni odpovedi pogodbe o zaposlitvi (priloga B3), v smislu 4. odstavka 83. člena ZDR, ker takrat še ni bil vpisan kot direktor tožene stranke v sodnem registru. Kot tožnik že sam navaja, je bilo pooblastilo podano direktorju tožene stranke S.B. dne 2. 2. 2009, sklep pa je bil sprejet 4. 2. 2009 oziroma obvestilo 5. 2. 2009. Ker gre za notranje razmerje pri toženi stranki, je pomemben datum podelitve pooblastila (2. 2. 2009) in ne datum vpisa v sodni register (13. 2. 2009). Tudi če podatek o imenovanju na poslovodno funkcijo ni bil objavljen do 13. 2. 2009, je bil direktor S.B. pooblaščen za odločanje, saj direktor družbe z omejeno odgovornostjo pooblastil za zastopanje ne pridobi šele z vpisom v sodni register. Načelo publicitete namreč varuje tretje osebe v pravnem prometu s subjektom vpisa v sodni register. Po določbi 1. odstavka 8. člena Zakona o sodnem registru (Ur. l. RS, št. 13/1994, s spremembami; ZSReg) ima vpis posameznega podatka v sodni register nasproti tretjim pravni učinek od dneva objave vpisa tega podatka v sodni register po prvem odstavku 43. člena tega zakona, če zakon ne določa drugače. V skladu z 2. odstavkom 8. člena ZSReg se po objavi vpisa podatkov v sodni register po prvem odstavku 43. člena tega zakona v zvezi z osebami iz 8. točke 4. člena ter 5. in 6. točke prvega odstavka 4.a člena tega zakona v razmerju do tretjih šteje, da so te osebe upravičene za zastopanje subjekta vpisa, ne glede na morebitne pomanjkljivosti v postopku njihovega imenovanja. Subjekt vpisa se na te pomanjkljivosti v razmerju do tretjega lahko sklicuje le, če dokaže, da je tretjemu to dejstvo bilo znano. Odločitve direktorja S.B. o ukinitvi tožnikovega delovnega mesta in danem obvestilu o nameravani odpovedi pogodbe o zaposlitvi, sprejete na podlagi veljavnega pooblastila, so veljavne ne glede na to, da je bil vpis v sodni register (ki je deklaratorne narave) opravljen kasneje. Navedeno pomeni, da ima vpis v sodni register zgolj učinek javne objave dejstva, ki pa je nastopilo že prej.
 Sodišče prve stopnje je pravilno ugotovilo, da je tožena stranka dejavnost varstva pri delu in varstva pred požarom prenesla na zunanjega izvajalca, kar predstavlja utemeljen razlog za prenehanje pogodbe o zaposlitvi delavcu v smislu 2. odstavka 81. člena ZDR. Tožena stranka je namreč dne 30. 1. 2009 sklenila pogodbo o opravljanju nalog s področja varnosti pri delu in varstva pred požarom z družbo K.T. proizvodnja in storitve d.o.o. (priloga B 6), ter kot je bilo že zgoraj navedeno, ukinila tožnikovo delovno mesto „strokovnega delavca za VZD in VP“, kar predstavlja organizacijski razlog v smislu 1. alineje 1. odstavka 88. člena ZDR. V pristojnosti delodajalca je, da organizira svoje poslovanje, organizacijsko strukturo, število in vrste delovnih mest tako, da kar najbolj sledi svojim ekonomskim in poslovnim ciljem. V okviru teh njegovih pristojnosti je nedvomno tudi odločanje o delovnih mestih, ki jih potrebuje za opravljanje svoje ekonomske funkcije in opredelitev posameznih del in nalog za določena delovna mesta ter katera delovna mesta bo ukinil ter naloge izvajal z angažiranjem zunanjih izvajalcev. Obširne pritožbene navedbe, da je tožnik delo po pogodbi o zaposlitvi dobro opravljal in da je bilo njegovo delo dobičkonosno, v tem kontekstu niso relevantne, saj se lahko delodajalec sam odloči, kako bo organiziral delovni proces. Zaradi navedenega niso pravno odločilne pritožbene navedbe, da je bil strokovni delavec zunanjega izvajalca R.V. v času tožnikovega odpovednega roka le formalno zaposlen pri zunanjem izvajalcu, opravljal pa je vsa dela in naloge iz pogodbe o zaposlitvi tožnika in tudi varovanja okolja, kar ni zajeto s pogodbo o opravljanju strokovnih nalog s področja varnosti pri delu in varstva pred požarom z dne 30. 1. 2009. Tožnik torej sam priznava, da so se dela varstva in zdravja pri delu in varstva pred požarom pri toženi stranki opravljala preko zunanjega izvajalca.
 Zakon o delovnih razmerjih (Ur. l. RS, št. 42/2002, v nadaljevanju: ZDR) v 1. alineji 1. odstavka 88. člena določa kot razlog za redno odpoved pogodbe o zaposlitvi delavcu s strani delodajalca prenehanje potreb po opravljanju določenega dela, pod pogoji iz pogodbe o zaposlitvi, zaradi ekonomskih, organizacijskih, tehnoloških, strukturnih ali podobnih razlogov na strani delodajalca (v nadaljnjem besedilu: poslovni razlog). Po določbi 3. odstavka 88. člena ZDR mora delodajalec v primeru odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz razloga nesposobnosti ali poslovnega razloga preveriti, ali je delavca mogoče zaposliti pod spremenjenimi pogoji ali na drugih delih oziroma ali ga je mogoče dokvalificirati za delo, ki ga opravlja, oziroma prekvalificirati za drugo delo. Če ta možnost obstaja, mora delodajalec delavcu ponuditi sklenitev nove pogodbe. Če delavec ne sprejme ponudbe delodajalca za sklenitev nove pogodbe o zaposlitvi za ustrezno delo in za nedoločen čas ter mu preneha delovno razmerje, nima pravice do odpravnine po 109. členu tega zakona. Ustrezna zaposlitev je po določbi 3. dostavka 90. člena ZDR zaposlitev, za katero se zahteva enaka vrsta in stopnja izobrazbe, kot se je zahtevala za opravljanje dela, za katero je imel delavec sklenjeno prejšnjo pogodbo o zaposlitvi, in za delovni čas, kot je bil dogovorjen po prejšnji pogodbi o zaposlitvi, ter kraj opravljanja dela ni oddaljen več kot tri ure vožnje v obe smeri z javnim prevoznim sredstvom ali z organiziranim prevozom delodajalca od kraja bivanja delavca.
 Tožnik toženi stranki neutemeljeno očita, da ni ravnala v skladu s 3. odstavkom 88. člena ZDR, ker tožniku ni predložila nove pogodbe o zaposlitvi oziroma ga prekvalificirala za drugo delo. Tožena stranka je po izpovedi direktorja tožene stranke S.B. potrebovala razvojnega tehnologa, za to delovno mesto pa tožnik nima znanj, saj so potrebna znanja iz proizvodnje kartonske embalaže, razvoja in del na stroju. Zato je sprejemljiva izpoved direktorja, da tožniku pri toženi stranki niso mogli ponuditi nobenega drugega dela oziroma ga zanj prekvalificirati, tožnik pa tudi ne pojasni, katero delo naj bi to bilo. V zvezi z zaposlitvijo na delovnem mestu “vodje proizvodnje“, v okviru katerega so se tudi opravljala dela za VZD in VP, pa je sodišče prve stopnje ugotovilo, da ne gre za ustrezno zaposlitev v smislu 3. odstavka 90. člena ZDR, saj je imel tožnik sklenjeno pogodbo o zaposlitvi z dne 30. 4. 2008 za delovno mesto strokovnega delavca za VZD in VP (priloga A6) za VII. tarifni razred, za delovno mesto vodje proizvodnje pa se je zahtevala IV. oziroma V. stopnja strokovne izobrazbe. Ker torej tožena stranka ni bila dolžna tožniku ponuditi tega delovnega mesta, so neutemeljene tudi vse pritožbene navedbe, ki se nanašajo na vsebino prijave prostega delovnega mesta, ki jo je tožena stranka dne 24. 4. 2009 objavila na Zavodu za zaposlovanje za delovno mesto vodje proizvodnje (priloga B 11).
 Neutemeljena je tudi pritožbena navedba, da sodišče prve stopnje ni upoštevalo postopkovnih kršitev določb postopka, to je nesodelovanje delavcev in sveta delavcev pri sprejemanju Pravilnika o notranji organizaciji in sistemizaciji delovnih mest. Takšne kršitve bi lahko uveljavljal svet delavcev v kolektivnem delovnem sporu oziroma v arbitražnem postopku po 99. členu Zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju (Ur. l. RS, št. 42/1993 s spremembami; ZSDU), saj v individualnem delovnem sporu sodišče ne more presojati pravilnosti in zakonitosti postopka sprejemanja splošnih aktov delodajalca. Zato sodišču prve stopnje ni bilo treba ugotavljati zatrjevanih nepravilnosti glede sodelovanja delavcev v postopku sprejemanja Pravilnika glede vprašanjih zagotavljanja varstva pri delu po 28. členu Zakona o varnosti in zdravju pri delu (Ur. l. RS, št. 56/99, s spremembami; ZVZD).
 Na zakonitost izpodbijane redne odpovedi pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga tudi ne vpliva določba 3. alineje 2. odstavka 53. člena Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov (Ur. l. RS, št. 63/2004 s spremembami; ZZRZI), po kateri lahko gospodarska družba posluje kot invalidsko podjetje, če med celim poslovnim letom zaposluje in usposablja najmanj 40 % invalidov od vseh zaposlenih v družbi in če zaposluje najmanj enega strokovnega delavca iz 9. člena tega zakona, če zaposluje in usposablja več kot tri invalide, sicer pa na vsakih 20 zaposlenih invalidov enega strokovnega delavca. Gre za pogoje, ki jih mora imeti gospodarska družba, da pridobi status invalidskega podjetja. Neizpolnjevanje tega pogoja vpliva le na pridobitev oziroma izgubo statusa invalidskega podjetja, o čemer v skladu z 2. odstavkom 54. člena ZZRZI odloča minister, pristojen za invalidsko varstvo, po pridobitvi predhodnega soglasja Vlade Republike Slovenije, ne pomeni pa, da invalidsko podjetje ne more zakonito redno odpovedati pogodbe o zaposlitvi strokovnemu delavcu.
 V celoti so nedokazane tožnikove trditve o diskriminaciji, ki jih je prepričljivo ovrgel direktor tožene stranke v svojem zaslišanju. Pojasnil je, da je tožnika spoznal šele v sodnem postopku, prej ga ni poznal, kot je bilo zgoraj obrazloženo, pa je tožena stranka tudi dokazala, da je obstajal utemeljen razlog za odpoved pogodbe o zaposlitvi iz poslovnega razloga, ki je temeljil na organizacijski odločitvi tožene stranke, ne pa morda na osebnih okoliščinah in lastnostih tožnika.
 Ker pritožbeni razlogi, niti tisti, na katere je sodišče druge stopnje pazilo po uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje (353. člen ZPP).
 ZDR člen 81, 81/2, 88, 88/1, 88/1-1, 88/2, 88/3. ZSDU člen 99.
 VDSS sodba Pdp 376/2014
 VDSS sodba Pdp 12/2015
 VDSS sodba Pdp 268/2015
 P2RvYy0yMDEwMDQwODE1MjUyNjA2


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22000D1109(19)
 Decisão do Comité Misto do EEE n.o 64/1999 de 28 de Maio de 1999 que altera o anexo II (regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEE
 Jornal Oficial no L 284 de 09/11/2000 p. 0047 - 0048
 Decisão do Comité Misto do EEEn.o 64/1999de 28 de Maio de 1999que altera o anexo II (regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEEO COMITÉ MISTO DO EEE,Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, alterado pelo protocolo que adapta o referido acordo, a seguir designado "o acordo", e, nomeadamente, o seu artigo 98.o,Considerando o seguinte:(1) O anexo II do acordo foi alterado pela Decisão n.o 18/1999, do Comité Misto do EEE, de 26 de Fevereiro de 1999(1).(2) A vigésima terceira directiva da Comissão (Directiva 98/62/CE), de 3 de Setembro de 1998, que adapta ao progresso técnico os anexos II, III, VI e VII da Directiva 76/768/CEE do Conselho relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes aos produtos cosméticos(2), deve ser incorporada no acordo,DECIDE:Artigo 1.oNo ponto 1 (Directiva 76/768/CEE do Conselho) do capítulo XVI do anexo II do acordo é aditado o travessão seguinte:"- 398 L 0062: Directiva 98/62/CE da Comissão, de 3 de Setembro de 1998 (JO L 253 de 15.9.1998, p. 20).".Artigo 2.oFazem fé os textos da Directiva 98/62/CE, redigidos nas línguas islandesa e norueguesa, que acompanham as respectivas versões linguísticas da presente decisão.Artigo 3.oA presente decisão entra em vigor em 29 de Maio de 1999, desde que tenham sido efectuadas ao Comité Misto do EEE todas as notificações, em conformidade com o n.o 1 do artigo 103.o do acordo.Artigo 4.oA presente decisão será publicada na secção EEE e no suplemento EEE do Jornal Oficial das Comunidades Europeias.Feito em Bruxelas, em 28 de Maio de 1999.Pelo Comité Misto do EEEO PresidenteF. Barbaso(1) JO L 148 de 22.6.2000, p. 43.(2) JO L 253 de 15.9.1998, p. 20.


text:
Ademar Fioranelli - Doação – cláusula de reversão | Jurisprudência | Casamento
 simpanSimpan Ademar Fioranelli - Doação – cláusula de reversão Untuk Nanti
 Qualificação registral - alienação fiduciária - instrumento particular
 Doao clusula de reverso
 Ademar Fioranelli 03/07/1998
 Recentemente, os registradores paulistas, em suas reunies peridicas, debatem vivamente tema que encerra reconhecidas dificuldades. O fato jurdico em discusso resume-se: Determinado casal, que celebrou o matrimnio pelo regime da comunho universal de bens em 1986, doou imveis a seu nico filho, j no estado de vivo. Os doadores, alm de terem reservado para si o usufruto, convencionaram que em caso de falecimento do donatrio antes dos doadores, os imveis voltariam ao patrimnio destes ltimos, nos termos do artigo 1.174, do Cd. Civil. A escritura de doao foi devidamente registrada nas circunscries imobilirias competentes. Em 1992, faleceu o DOADOR; em 1995, faleceu o donatrio. Nestas condies a doadora, agora no estado civil de viva, diante da morte de seu filho e donatrio, requereu nas serventias a competente averbao, entendendo ter ocorrido REVERSO do domnio da plena propriedade para a sua pessoa. Alguns registradores entenderam perfeitamente vivel o atendimento do pedido e acataram o requerimento, averbando nas respectivas matrculas, a REVERSO dos correspondentes imveis ao patrimnio da DOADORA. Mas o entendimento no foi unnime, havendo quem manifestasse o pensamento de que considerando que o prprio texto do artigo 1.174 do CCB no traz o direito de acrescer entendo, salvo melhor juzo, que, no havendo possibilidade de retorno ao patrimnio originrio (de ambos os doadores), j que pr-morto um deles, o imvel incorporou-se definitivamente no patrimnio do donatrio. Por no concordar com o entendimento dessa serventia imobiliria, requereu a doadora, agora viva, a suscitao de dvida inversa perante o Juiz Corregedor Permanente, que assim decidiu: A reverso operada em favor da suscitante, dessa forma no envolveu, como quer fazer crer a mesma, a totalidade de imvel doado, mas apenas sua metade ideal, posto que, por ocasio do implemento da condio resolutiva a que alude o artigo 1.174 do Cdigo Civil, a outra metade do bem j se havia incorporado, de modo definitivo, ao patrimnio do donatrio. Inarredvel se mostra, por conseguinte, a concluso de que eventual registro lanado nos moldes pretendidos pela suscitante configuraria, quanto metade ideal do imvel, flagrante violao ao princpio da continuidade do registro, expresso pelo artigo 195 da Lei 6.015/73. pertinente ressaltar, inclusive, que o donatrio deixou herdeiros necessrios, aos quais se transmitiu, por sucesso, o domnio sobre aquela metade ideal consolidado com a morte do doador TR. Embora esteja claro na fundamentao da r. deciso ora transcrita, o reconhecimento de que ocorreu a consolidao de metade ideal da propriedade na pessoa do donatrio com o falecimento do doador-varo e a reverso ao domnio da doadora-viva da outra metade com a morte do donatrio, na parte dispositiva constou que a dvida inversa suscitada era julgada improcedente. Tal afirmao mantinha a deciso recorrida que decidira pela consolidao da plena propriedade na pessoa do donatrio aps o falecimento do doador-varo, numa flagrante contradio entre a fundamentao e o dispositivo da sentena. Por tal motivo, a recorrente apresentou oportunos Embargos Infringentes, mas que vieram a ser rejeitados. Por provocao do 3o Promotor Pblico de Justia de Pa Curadoria de Registros Pblicos desta Capital, formou-se perante a E. 1a Vara de Registros Pblicos, procedimento
 administrativo para apurar eventual irregularidade dos atos praticados pelos 4o, 7o e 14o RI, j com parecer da D. curadoria, mas no aguardo do trnsito em julgado da deciso superior (despacho do Dr. Asdrubal Nascimbeni). Da deciso do D. Juzo de Po, apelou a doadora-viva para a instncia superior. O Col. Conselho Superior da Magistratura no conheceu da apelao interposta, determinando a remessa dos autos E. Corregedoria Geral da Justia, competente para decidir a matria, por envolver ato de AVERBAO e no de registro. O ilustre Corregedor Geral da Justia acolheu o parecer elaborado pelo nobre Juiz Auxiliar e negou provimento ao recurso. Determinou, ainda, o cancelamento das averbaes feitas pelos titulares do 4o, 7oe 14o Registros de Imveis desta Capital, assim como a extrao de cpias e a sua remessa ao MM. Juiz Corregedor Permanente para as providencias administrativas cabveis. Do parecer que fundamentou a r. deciso supra citada, destacamos os seguintes trechos:
 Correta a recusa, pois a averbao do bito do donatrio no leva s conseqncias pretendidas pela recorrente, seja da reverso da totalidade do imvel, seja da reverso de sua metade ideal. O falecimento do doador-varo, TR em 14 de maro de 1.992, implicou, no que se refere aos imveis em questo, a consolidao do usufruto pleno em favor da usufruturia sobrevivente, Rita T. Rossetti, e na consolidao da plena propriedade referente metade ideal do alienante falecido em favor do proprietrio resolvel. Esta constatao relevante, dada a cessao, pelo falecimento de um dos cnjuges, do regime de comunho decorrente do casamento, revelador de que, quando da doao em questo, cada um dos doadores doou apenas a metade ideal que lhe cabia na referida comunho, dado suficiente para a concluso da inviabilidade da pretenso inicial da recorrente da reverso do todo para quem doara apenas a metade ideal. Verifica-se, portanto, que desde o falecimento do doador varo, o donatrio passou a ser titular dos direitos de propriedade resolvel relativos metade ideal doada por Rita T. Rossetti, e dos direitos de propriedade plena referentes metade ideal doada por TR. Com o falecimento do donatrio, em 26 de novembro de 1.995, abriu-se a sucesso da metade ideal de cuja propriedade plena era ele titular, sendo herdeiras suas quatro filhas, trs das quais menores. Apenas a outra metade ideal que, por fora da condio resolutiva imposta, reverte para o patrimnio da recorrente, no sendo possvel, no entanto, o atendimento da sua mais recente postulao, j por ocasio do recurso, de averbao da reverso de sua metade ideal, mediante mera comprovao do bito do proprietrio resolvel, pois com o falecimento deste e a conseqente abertura da sucesso os bens se encontram em um estado de indiviso provisria que somente se resolver com a oportuna partilha, solucionando-se a questo registrria com o ingresso do correspondente formal, que haver de compreender a totalidade dos bens, compreendendo tanto a metade ideal integrante da sucesso quanto a outra, que objeto de reverso em favor da recorrente, embora no seja objeto de partilha entre os herdeiros.
 Contra essa r. deciso, foi apresentado Embargos de Declarao, ainda no decidido. No vislumbrando recurso para atacar a ltima deciso supra citada, a doadora R. impetrar Mandado de Segurana perante o Tribunal de Justia do Estado de S. Paulo, com pedido de liminar visando a suspenso dos efeitos da sentena impugnada, renovando seus argumentos (Mandado j preparado xerox anexa).
 Definido o tema sub judice impe-se delinear o meu pensamento frente ao ato de averbao anulado pelo nobre julgador, com a determinao, ainda, de abertura de novo procedimento administrativo disciplinar contra os oficiais de registro imobilirio de S. Paulo. O fato concreto a reclamar um enquadramento legal nem sempre encontra no mundo jurdico o correspondente a um dispositivo especfico ou uma deciso normativa prpria a serem aplicados. Na busca da soluo, aquele que h de decidir, valer-se- das normas existentes, dos princpios de direito, da jurisprudncia, da doutrina, da analogia, dos costumes e do bom senso. Empregar, sempre, todo o potencial de que dispe para bem resolver a questo, o que jamais significa que ter a ltima palavra a nem que outras opinies, conflitantes, deixem de se levantar enfocando o mesmo tema. No fosse assim e no conheceramos os termos conflito de jurisprudncia, uniformizao de jurisprudncia, Smulas, correntes, etc., enfim, o prprio contraditrio. O registrador, como o magistrado, tem o dever-obrigao de posicionar-se diante da questo imobiliria que se lhe apresenta para fins de registro. No deve e no pode omitir se, tendo de buscar sempre o que entende ser o melhor pensamento e enquadramento jurdico a sustentar sua deciso. O caso inusitado e a E. Corregedoria Geral da Justia enfrentou, ao estud-lo, idntica dificuldade sentida pelo registrador. Nenhum autor, a partir de Clvis Bevilacqua, abordou a matria no aspecto focalizado, assim como nenhuma deciso normativa igualmente foi encontrada. Diante dessa carncia, restou, ao julgador, lanar mo do direito de interpretar, tal como fez o Oficial, no sendo lcito, por tal razo, afirmar que um ou outro laborou em equvoco, simplesmente porque as interpretaes no coincidiram. Ao defrontar-se, o Oficial, com o caso presente, ele no pode fugir ao seu dever de qualificao registrria, que pessoal e independente e decidiu pela prtica do ato. Como afirma o insigne Magistrado, Dr. Ricardo Henry Marques Dip, em seu livro Da tica Geral tica Profissional dos Registradores Prediais (Fundamentos e Consideraes) editado pela ASJESP:
 A derradeira vinculao da Instituio Registral figura do registrador concessor da f pblica aponta no sentido da pessoalidade da qualificao. Ato decisrio fundamental, acerca da inscrio dos ttulos. Com efeito, a qualificao , propriamente, um juzo prudencial do registrador e, portanto, seu ato prprio e independente.
 Em decorrncia dessa autonomia e independncia, o ato pretendido da reverso do patrimnio doadora sobrevivente, foi qualificado pelo registrador de forma positiva, com argumentos, tambm, de ordem legal. No caso trata-se de condio resolutiva que no se resolve em parte, mas sim em sua plenitude, ou seja, por ocasio de seu implemento (morte do donatrio), ex vi do disposto no artigo 646 do Cdigo Civil. A morte do donatrio (implemento da condio resolutiva) alcanou a doadora sobrevivente em seu estado de viuvez e o ato de liberalidade deixou de existir, no produzindo mais nenhum efeito. Por isto que, estando vivo um dos doadores, no se pode afirmar que, pr-falecendo um deles (no caso o varo), antes do donatrio, a metade ideal da propriedade consolidara-se na pessoa do donatrio e a outra
 metade continuaria resolvel por estar viva a doadora viva (que seria titular dos outros 50% dos bens). O Oficial registrador considerou a indiviso do patrimnio do casal doador, em face da qual no podemos separar imvel dele integrante em duas metades ideais distintas, uma de cada doador, concluindo, sem ofensa lei ou norma, pela volta do todo o imvel ao doador sobrevivente. Confira-se o que decidiu o E. Conselho Superior da Magistratura (Ap. Civ. n. 17.289-0/7 Campinas, Desembargador Weiss de Andrade):
 A comunho decorrente do casamento pr-indiviso. Quer isto dizer que a parcela ideal de que cada um dos cnjuges titular no pode ser destacada, como na hiptese de condomnio da lei civil (artigo 623 do Cdigo Civil). Ela s destacvel quando dissolvida a sociedade conjugal, ainda que, a rigor, mantenham a mesma proporcionalidade (na realidade, alterao da qualidade da comunho). No caso, todavia, a causa da extino do casamento e da comunho por conseqncia foi o bito: a metade s se extremar quando da partilha, pois, igualmente, indivisvel antes dela. Inaplicvel, assim, analogicamente, a regra do artigo n. 167, II, n. 14, da Lei 6015, como se sugeriu. Se somente com a partilha os quinhes se extremam, impossvel a prvia segregao, como se pretendeu.
 Por isso que, embora no se confundam meao e herana, exige-se, por morte de um dos cnjuges, a declarao de todos os bens, na totalidade dos seus valores, separandose a meao do cnjuge suprstite por ocasio da partilha, consoante inmeros julgados do mesmo C. Conselho Superior da Magistratura. No caso em tela fica evidente a vontade declarada dos doadores foi a de que os imveis doados, na sua totalidade (nunca por metades ideais), a eles retornassem na hiptese de falecimento do donatrio antes deles. A clusula redigida no plural (morte do donatrio antes de ambos) retrata com clareza a inteno da doao feita, morrendo o donatrio antes da morte dos doadores os imveis retornariam (em sua totalidade) ao seu domnio. Da se v que a morte do doador varo, em 1992, em nada alterou a inteno e os termos da doao feita, continuando a plena propriedade resolvel nas mos do donatrio enquanto viva a doadora varoa. Todavia, sobrevindo a morte do donatrio, verificou-se a ocorrncia da condio resolutiva expressamente ajustada pelos doadores. o pensamento externado pelo ilustre registrador Jetter Sottano, no artigo publicado a respeito do tema no Boletim do IRIB n. 242, julho/97, pgs. 11/16, verbis:
 A condio resolutiva prevista era a morte de ambos os doadores. Essa foi a manifesta vontade dos doadores... o ato jurdico resolutivo h que se concretizar por inteiro, nunca por fracionamento, como, alis, se d com o termo, que categrico e nico. Por outro lado, a manifesta vontade dos doadores, reservando o usufruto vitalcio e com o direito de acrescer, demonstra, inequivocamente, que eles doadores procuraram acerca-se de toda a garantia de que os imveis doados permanecessem exclusivamente para o filho donatrio, e se este viesse a morrer antes de qualquer dos doadores, voltassem ex tunc ao doador sobrevivente, como se a doao no tivesse sido feita. Dessa forma deve prevalecer a vontade dos doadores que nem de longe admitiram a bipartio da clusula resolutiva...
 As citaes doutrinrias contidas na deciso guerreada (Orlando Gomes e Washington de Barros Monteiro), no sentido de que se o doador falecer antes do donatrio, a propriedade do bem consolida-se neste, no so aproveitveis, pois os
 exemplos apresentam um nico doador e, neste caso, obviamente, a propriedade deixa de ser resolvel e incorpora-se definitivamente na pessoa do donatrio. Contudo, na situao em foco, a doao foi feita pelo casal (marido e mulher) e o implemento da condio (morte do donatrio), ocorreu quando ainda em vida a doadora, no estado de viva. Destarte, afirmar que, por morte de um dos cnjuges doador, antes do donatrio, se consolidaria a plena propriedade da metade ideal na pessoa do donatrio, seria contrariar todos os argumentos de ordem legal no que respeita s condies resolutivas e, muito mais, a vontade dos doadores, externada de forma clara e cristalina na escritura de doao. A sustentar a linha de raciocnio da r. deciso da E. Corregedoria Geral da Justia permita-se formular a hiptese situao: tivesse o donatrio, eventualmente, alienado o imvel (o que no estava proibido) e viesse a falecer, operando-se portanto, a condio resolutiva, o cnjuge (doadora) sobrevivente reivindicaria o imvel de quem o tivesse adquirido, em sua totalidade, ou seja, no estado anterior, j que se forem usados os mesmos argumentos da r. sentena; pr-morrendo o marido doador, teria ocorrido a consolidao de metade ideal da propriedade, no mais na pessoa do donatrio, mas sim naquele que adquiriu o imvel sob condio resolvel. Estar-se-ia beneficiando terceira pessoa, antes da ocorrncia do implemento da condio (morte do donatrio), que o legislador no quis contemplar e to pouco a vontade do casal doador, que era a de preservar o bem, por morte do donatrio, em seu domnio. A doadora sobrevivente passaria, forosamente, a participar de um condomnio com terceiro, que nunca fora propsito do casal doador. Buscando apoio na analogia invocamos mais o disposto no artigo 1178 e seu pargrafo nico do CCB que, inquestionavelmente, revela que o legislador quis, ao tratar de doao, ser contemplativo ao casal. A regra invocada define que a doao feita ao casal, falecendo um dos cnjuges, subsistir na totalidade para o sobrevivo. A nossa mais Alta Corte decidiu que a doao feita apenas a um cnjuge (nico donatrio), casado no regime da comunho de bens, falecido este, mesmo assim ela beneficia o cnjuge sobrevivo, por ser esta a melhor interpretao ao disposto no artigo 1178 e seu pargrafo nico (Revista do Direito Imobilirio, 9/123). A inteno do legislador em proteger o interesse do casal e, por conseguinte, do cnjuge sobrevivo, notria, valendo destacar o seguinte tpico do v. aresto:
 Portanto, o direito decorrente do pargrafo nico do art. 1.178 do CC se d no em ateno a uma presumvel vontade do doador ao referir-se como donatrio a marido e mulher (presuno que no haveria se ele houvesse mencionado apenas um deles, embora, por fora do regime legal de bens, houve a comunicao), mas em razo do fato de que a lei houve por bem permitir ao cnjuge sobrevivo que continuasse a fruir do objeto da doao sem perder a parte do outro cnjuge em favor dos herdeiros deste, pela considerao de que, em vida, pela fuso de interesses de marido e mulher, ele frua de todo o bem doado. Essa finalidade se atinge, ainda com mais razo, quando o regime da comunho universal de bens foi o escolhido pelos prprios cnjuges, para que essa fuso de interesses seja a mais ampla possvel.
 Casado o donatrio com comunho de bens, inegvel que a doao feita a um dos cnjuges o foi ao casal, dada a inexistncia de qualquer restrio a esse respeito, na doao, por meio de clusula de incomunicabilidade (RE 75.600).
 E no demais observar, ainda em favor dessa interpretao, que ela, quando o doador no se utiliza da clusula de incomunicabilidade, a mais favorvel ao prprio cnjuge expressamente referido na doao. Com efeito, se for ele o cnjuge sobrevivo, o objeto da doao ficar todo consigo, no tendo ele, portanto, que dividi-lo com os herdeiros do falecido, como resultaria da doao da exegese perfilhada pelo acrdo ora recorrido. A contrario sensu, a argumentao e raciocnio usados em favor do casal donatrio no paradigma invocado, so perfeitamente aplicados ao casal doador no caso sub exame. Por fim, no me parece correta a parte da r. deciso da E. Corregedoria que reconhece ter ocorrido a reverso da metade do bem para a doadora-viva e a outra metade se consolidado plenamente na pessoa do donatrio, apontando como soluo de regularizao registrria, o registro do inventrio e conseqente partilha do donatrio, j que a execuo da reverso, pelo implemento da condio (morte do donatrio) independe de novo ttulo ou interveno judicial. Como afirma o Juiz Narciso Orlandi Neto (Deciso de 29.10.80 Proc. 1144/80 1 Vara de Registros Pblicos da Capital),
 No se trata de anulao da doao ou de sua revogao, a causa determinante da inutilizao da transcrio em nome do donatrio inerente ao prprio ttulo. Assim, a reverso se opera com a simples averbao da morte do donatrio, restabelecendo o registro anterior.
 Nada teria a doadora-viva a pleitear no inventrio de seu filho, por no ser herdeira, legatria ou credora deste, faltando-lhe legitimidade para ingressar naquele feito para reaver aquilo que, por fora de condio resolutiva, j lhe pertence. Seus bens so inteiramente estranhos ao acervo do donatrio S., no havendo por que serem ali partilhados, pena de sarem igualmente feridos o art. 1.771 do Cd. Civ. e o 993, IV do CPC, que determinam sejam inventariados os bens do de cujus, no os de terceiros (fortes argumentos articulados no Mandado de Segurana ainda a ser impetrado, pela nobre patrona da doadora-viva, de modo a tornar claro o equvoco da r. sentena da E. Corregedoria Geral). Ademais, no seria, tambm, caso de nulidade de pleno direito, com fundamento no artigo 214 da Lei 6.015/73, com determinao de cancelamento dos atos praticados pelos 4o, 7o e 14o Registros de Imveis da Capital, que sequer tiveram oportunidade de defendlos previamente. Tal dispositivo legal afirma invalidarem, as nulidades de pleno direito, o registro, independentemente de ao direta, desde que provadas e referidos atos no afrontaram quaisquer princpios registrrios como afirmado na r. deciso. Ademar Fioranelli registrador imobilirio na Capital de So Paulo.
 Dokumen Serupa dengan Ademar Fioranelli - Doação – cláusula de reversão
 A Resistencia Escrava No Brasil
 5. CRIMINOLOGIA.pdf