type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 1.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 142/30
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 462/2012 НА КОМИСИЯТА
 от 31 май 2012 година
 за установяване на стандартни стойности при внос с цел определяне на входната цена на някои плодове и зеленчуци
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (1),
 като взе предвид Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 136, параграф 1 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В изпълнение на резултатите от Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори в Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 са посочени критериите, по които Комисията определя стандартните стойности при внос от трети държави за продуктите и периодите, посочени в приложение XVI, част A от същия регламент.
 (2)
 Стандартната стойност при внос се изчислява за всеки работен ден съгласно член 136, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011, като се вземат под внимание променливите данни за всеки ден. В резултат на това настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Стандартните стойности при внос, посочени в член 136 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011, са определени в приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
 Съставено в Брюксел на 31 май 2012 година.
 За Комисията, от името на председателя,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Генерален директор на Генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“
 (1) ОВ L 299, 16.11.2007 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 157, 15.6.2011 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Стандартни стойности при внос за определяне на входната цена на някои плодове и зеленчуци
 (EUR/100 kg)
 Код по КН
 Код на третa държавa (1)
 Стандартна стойност при внос
 0702 00 00
 AL
 87,5
 MA
 66,7
 TR
 75,8
 ZZ
 76,7
 0707 00 05
 MK
 53,3
 TR
 126,8
 ZZ
 90,1
 0709 93 10
 TR
 100,9
 ZZ
 100,9
 0805 50 10
 TR
 59,0
 ZA
 80,4
 ZZ
 69,7
 0808 10 80
 AR
 114,9
 BR
 84,6
 CA
 161,4
 CL
 98,5
 CN
 87,3
 NZ
 145,0
 US
 182,9
 UY
 67,3
 ZA
 101,6
 ZZ
 115,9
 0809 29 00
 US
 577,9
 ZZ
 577,9
 (1) Номенклатура на държавите, определена с Регламент (ЕО) No 1833/2006 на Комисията (ОВ L 354, 14.12.2006 г., стр. 19). Код „ZZ“ означава „с друг произход“.


type: other

text:
Hur ett generellt förbud mot diskriminering i grundlagen kan utformas | SvJT
 Hem » Hur ett generellt förbud mot diskriminering i grundlagen kan utformas
 Av juristen Alexander Ottosson[1]
 För mer än fyrtio år sedan åtog sig Sverige att införa ett generellt förbud mot diskriminering genom att ratificera FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (ICCPR).[2] Detta åtagande är särskilt viktigt eftersom likabehandling och icke-diskriminering är grundläggande värden inte bara inom folkrätten utan även för det svenska statsskicket.[3]
 Artikel 26 i ICCPR kräver att diskriminering oavsett grund ska vara förbjudet inom alla samhällsområden och såväl genom normgivning som genom faktiskt handlande.[4] Något generellt förbud mot diskriminering har emellertid aldrig införts i svensk rätt. Senast i april 2016 riktade FN:s kommitté för mänskliga rättigheter (HRC) kritik mot Sverige för att Sveriges rättsliga ramverk mot diskriminering fortfarande inte är heltäckande på det sätt som krävs enligt ICCPR.[5]
 Svensk rätt innehåller en rad olika diskrimineringsförbud. Enligt diskrimineringslagen (2008:567) är diskriminering förbjudet inom vissa samhällsområden[6] och på sju särskilt angivna diskrimineringsgrunder[7]. I 1 kap. 9 § regeringsformen uppställs krav på saklighet och opartiskhet jämte ett förbud mot diskriminerande rättstillämpning i offentlig verksamhet. I 2 kap. 12 och 13 §§ regeringsformen förbjuds diskriminerande normgivning på fyra olika grunder.[8] I 2 kap. 21 § regeringsformen anges att det inte är tillåtet att inskränka grundläggande rättigheter enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. I artikel 14 i Europakonventionen och artikel 21 i EU:s rättighetsstadga förbjuds däremot diskriminering oavsett grund.[9] De europarättsliga förbuden gäller dock uteslutande inom tillämpningsområdet för Europakonventionen respektive EU-rätten.[10]
 Regleringen som redogjorts för ovan är, om än vidsträckt, inte heltäckande. Det saknas även enhetliga regler för hur enskilda kan göra sin rätt att inte utsättas för diskriminering rättsligt gällande och vilken rättsföljd som inträder när diskriminering har konstaterats. Sammantaget är det mycket svårt att överblicka vilka konsekvenser för enskildas rättighetsskydd detta fragmentariska regelsystem har i praktiken.
 År 2008 uttryckte regeringen i propositionen till den nya diskrimineringslagen att det kan ”vara av intresse att undersöka om det är lämpligt och möjligt att utforma ett generellt och heltäckande diskrimineringsförbud med utgångspunkt i principen om alla människors lika värde och rättigheter”.[11] Lagrådet framhöll att detta var angeläget även med hänsyn till enhetlighet och enkelhet i rättstillämpningen.[12]
 Senast år 2016 berördes frågan om förutsättningarna för att införa ett generellt diskrimineringsförbud i en offentlig utredning. Ett sådant förbud bedömdes vara det ”utan tvekan” bästa sättet att garantera ett heltäckande rättsligt skydd mot all diskriminering i samhället. Detaljerna kring förbudets utformning ansågs dock inte ligga inom ramen för den aktuella utredningens uppdrag. Utredningen föreslog därför att regeringen skulle tillsätta en ny offentlig utredning med uppdrag att undersöka förutsättningarna och formerna för införandet av ett generellt diskrimineringsförbud.[13] En sådan utredning har ännu inte kommit till stånd.
 Syftet med den här artikeln är att utreda hur ett generellt diskrimineringsförbud i svensk rätt skulle kunna utformas. Olika överväganden gör sig dock gällande avseende diskriminering från det allmänna och diskriminering mellan enskilda. Artikeln har därför avgränsats till att avse hur enskilda kan ges ett effektivt skydd mot diskriminering gentemot det allmänna, vilket framstår som ett logiskt första steg.
 En utmaning med att utforma ett generellt förbud mot diskriminering från det allmänna är att det riskerar att bli alltför långtgående. Denna risk är sannolikt en av anledningarna till att Sverige ännu inte har infört ett generellt förbud.[14] När ett diskrimineringsförbud är generellt och inte avgränsas till de traditionella diskrimineringsgrunderna, såsom etnicitet, kön och religion, kan nämligen onödiga rättsliga hinder för olika former av berättigad särbehandling uppstå. Sådana hinder kan i värsta fall leda till att statsapparaten paralyseras.[15] Ett generellt förbud mot diskriminering i svensk rätt måste därför utformas med sådan omsorg och precision att de missgynnanden som är nödvändiga i ett demokratiskt välfärdssamhälle förblir tillåtna. Det skulle till exempel kunna röra sig om subventioner och bidrag som av legitima skäl enbart gynnar vissa grupper.
 Vid utformningen av förbudet är det naturligt att ta avstamp i FN:s kritik och de krav som uppställs i artikel 26 i ICCPR. Det är även lämpligt att titta närmare på det generella diskrimineringsförbudet i artikel 1 i tilläggsprotokoll 12 till Europakonventionen, som Sverige ännu inte har ratificerat. Därutöver finns skäl att hämta inspiration från den amerikanska rättsordningen som under lång tid har brottats med frågor om diskriminering med utgångspunkt i ett generellt förbud.[16]
 2 Bestämmelsens status, utformning och tillämpning
 2.1 Rättslig status
 Införandet av ett generellt förbud mot diskriminering från det allmänna kan ske på olika sätt. Följande alternativ ligger närmast till hands: reformera diskrimineringslagen, stifta en ny lag, ratificera tilläggsprotokoll 12 till Europakonventionen eller införa en ny bestämmelse i regeringsformen.
 Ett förbud som i huvudsak syftar till att skydda minoriteter bör som utgångspunkt vara grundlagsfäst för att inte kunna upphävas av en tillfällig majoritet — och för att möjliggöra att diskriminerande lagstiftning kan åsidosättas genom lagprövning. Det är även en stående rekommendation från HRC att rättigheterna i ICCPR ges konstitutionell status.[17] Detta talar emot att stifta en ny lag eller att reformera diskrimineringslagen. Däremot vore det med hänsyn till Europakonventionens ställning i svensk rätt fortfarande tänkbart att ratificera tilläggsprotokoll 12 till Europakonventionen.
 Med hänvisning till att Europakonventionen endast är tänkt att utgöra ett minimiskydd för fri- och rättigheter finns dock skäl att inte enbart ratificera tilläggsprotokoll 12 och uteslutande förlita sig på konventionen.[18] Sverige bör ha en högre ambition för mänskliga rättigheter än att enbart upprätthålla en miniminivå.[19] Högsta domstolen har i denna anda uttalat att Europakonventionen som svensk lag, SFS 1994:1219, kan tolkas och preciseras så att den ger enskilda längre gående rättigheter i svensk rätt än vad som följer av Europakonventionens folkrättsliga minimiskydd.[20] Detta är dock enklare sagt än gjort.
 Så länge Europakonventionen tillämpas kommer Europadomstolens vägledning att vara avgörande, vilket riskerar att göra den nationella rättsutvecklingen beroende av Europadomstolens utveckling av Europakonventionen. Detta gör det mycket svårt att utveckla ett fullgott nationellt skydd som en självständig skyddsnivå ovanför den europeiska miniminivån.[21] Med hänsyn till den överbelastning som Europadomstolen alltjämt lider av går det inte heller att räkna med att domstolen alltid och i alla avseenden kommer att kunna fylla sin vägledande roll på ett effektivt sätt.[22]
 Det alternativ som då återstår är att införa en ny bestämmelse i regeringsformen. En sådan bestämmelse kan utformas på ett mer ändamålsenligt, konsekvent och ingående sätt än tilläggsprotokoll 12 till Europakonventionen. Rättstillämparen skulle med detta alternativ inte heller behöva förlita sig på Europadomstolens vägledning — åtminstone inte i samma utsträckning. Detta gör att ett generellt diskrimineringsförbud i regeringsformen bör övervägas i första hand. Denna slutsats kommer att ligga till grund för den fortsatta framställningen, vilken kommer att handla om hur en sådan grundlagsbestämmelse skulle kunna utformas.
 2.2 Skyddsomfång
 För att avgöra vilket rättsligt skydd ett förbud mot diskriminering ska tillhandahålla måste ställning tas till vilken del av jämlikhetsbegreppet som förbudet tar sikte på. Beroende på sammanhanget gör sig olika aspekter av jämlikhet mer eller mindre gällande. Det är därför svårt att utforma ett förbud mot diskriminering efter en ”grand theory” om jämlikhet som gäller för varje fall.[23] Det mest effektiva vid utformningen av ett generellt diskrimineringsförbud torde vara att ha en låg tillämplighetströskel och låta förbudet inrymma såväl ”likhet inför lagen” och ”lika skydd av lagen” som ”likabehandling” och ”lika möjligheter”.[24]
 En låg tillämplighetströskel förutsätter att diskriminering på alla tänkbara grunder kan prövas. En sådan ordning skulle även underlätta för rättstillämparen att uppdaga dold diskriminering och ta ställning till diskriminering på mer än en grund. Att diskriminering kan prövas oavsett grund tillåter också att fler fall hanteras som direkt diskriminering eftersom missgynnanden då kan hänföras direkt till fler grunder.[25]
 Om diskrimineringsförbudet är generellt på detta sätt är det dock, rent lagtekniskt, uteslutet att enbart förbjuda diskriminering av medlemmar av särskilt utsatta grupper. Lagstiftaren kan nämligen inte på ett uttömmande sätt ange vilka grupper inom en viss diskrimineringsgrund som ska skyddas om lagen inte uttömmande anger på vilka grunder diskriminering är förbjuden.
 Det generella förbudet kan med andra ord inte vara asymmetriskt utan måste förbjuda diskriminering av alla som omfattas av en aktuell diskrimineringsgrund — det vill säga vara symmetriskt. Detta torde även vara en förutsättning enligt artikel 26 i ICCPR. Det innebär att både män och kvinnor måste kunna klaga på könsdiskriminering; både unga och gamla på åldersdiskriminering; såväl skandinaver, romer och samer på etnisk diskriminering — och så vidare.[26]
 Sammanfattningsvis bör diskriminering alltså kunna prövas oavsett diskrimineringsgrund och alla som omfattas av en viss grund bör skyddas av bestämmelsen.
 2.3 Intersektionalitet
 En anknytande fråga till bestämmelsens skyddsomfång är hur diskriminering som kan knytas till mer än en diskrimineringsgrund, så kallad intersektionell diskriminering, bör hanteras.
 Ett förbud mot att dölja sitt ansikte på allmän plats är ett exempel på vad som skulle kunna utgöra intersektionell diskriminering. Ett sådant förbud träffar bland annat muslimer; men inte alla muslimer, utan mer specifikt muslimska kvinnor; men inte alla muslimska kvinnor, utan mer specifikt muslimska kvinnor med ett visst etniskt, kulturellt och socialt ursprung. Förbudet kan därför inte prövas på ett rättvisande sätt utan att flera samspelande diskrimineringsgrunder beaktas.[27]
 För att bereda väg för prövning av intersektionell diskriminering är det lämpligt att formulera diskrimineringsförbudet så att det redan av ordalydelsen framgår att diskriminering är förbjuden även på flera grunder i kombination.[28]
 2.4 Diskrimineringsgrunderna
 Ytterligare en fråga om bestämmelsens utformning är vilka diskrimineringsgrunder, om några, som ska räknas upp. Det finns åtminstone tre tänkbara alternativ.
 Ett första alternativ är att endast ange att alla åtnjuter ett skydd mot diskriminering utan att räkna upp några diskrimineringsgrunder. Ett andra alternativ är att i bestämmelsen ange en uttömmande lista med kvalificerade grunder som bör utlösa striktare granskning. Det tredje alternativet är att ange en exemplifierande lista med diskrimineringsgrunder för att lyfta fram några kvalificerade grunder som bör utlösa striktare granskning.
 Med ”kvalificerade diskrimineringsgrunder” menas i den här artikeln grunder för särbehandling eller andra former av missgynnanden som typiskt sett inte kan rättfärdigas, såsom kön, religion eller etnicitet, och som därför bör utlösa en striktare rättslig granskning.
 Det som talar för att redan i bestämmelsen ange några grunder som lagstiftaren anser vara särskilt skyddsvärda är att detta kan bidra till ökad förutsebarhet i rättstillämpningen. Detta förutsebarhetsargument talar emot att inte räkna upp några diskrimineringsgrunder i bestämmelsen enligt alternativ ett.
 Med hänsyn till diskrimineringsförbudets funktion som skydd mot majoritetens maktmissbruk vore det vidare rimligt om domstolarna har möjlighet att identifiera ytterligare grunder som kvalificerade i praxis. Detta argument talar emot en uttömmande lista enligt alternativ två.
 En exemplifierande lista med kvalificerade diskrimineringsgrunder enligt alternativ tre framstår därför som det mest attraktiva. Lagstiftaren skulle dock alltjämt, både för tydlighetens skull och för att inte ge rättstillämparen alltför lösa tyglar, kunna sätta upp några allmänna riktlinjer för hur olika typer av diskrimineringsgrunder ska bedömas.
 I Europadomstolens praxis har etniskt ursprung[29], nationalitet[30], religion[31], kön[32], sexuell läggning[33] och utomäktenskaplig födsel[34] ansetts vara kvalificerade grunder. Europadomstolen synes dock inte ha tillämpat någon konkret modell för vad som gör en viss diskrimineringsgrund kvalificerad. Den amerikanska modellen ger därför bättre ledning.
 I USA har Högsta domstolen framförallt bedömt grunder relaterade till synliga eller oföränderliga egenskaper som kvalificerade grunder — eller med amerikansk terminologi som ”suspect grounds”. Kön och etnicitet är exempel på sådana grunder.[35] Högsta domstolens förhållningssätt i detta avseende har kritiserats för att i praktiken utgöra en slags påtryckning mot medlemmar av vissa grupper att ändra eller dölja sin identitet för att undvika diskriminering.[36] Konsekvensen av att exempelvis sexuell läggning och religion inte anses vara kvalificerade grunder är nämligen att det rättsliga skyddet mot diskriminering på dessa grunder inte är särskilt starkt. Det kan leda till att personer som tillhör en minoritet med hänsyn till sexuell läggning eller religion känner sig tvungna att dölja denna del av sin identitet.
 För att undvika detta ”assimileringstvång” borde även osynliga och föränderliga egenskaper i vissa fall kunna anses kvalificerade enligt svensk rätt. Framförallt bör det bli aktuellt för egenskaper som inte kan ändras eller döljas utan påtagliga konsekvenser för den enskildes självuppfattning och identitet.[37] Sådana egenskaper skulle exempelvis kunna röra sexualitet, dialekt, namn eller religion.
 Vattendelaren mellan kvalificerade och icke kvalificerade grunder bör oavsett modell syfta till att separera de fall som inom ramen för rättfärdigandetestet ska vara föremål för striktare granskning från de fall som inte behöver vara det.
 2.5 Rättfärdigandetestet
 Ett generellt diskrimineringsförbud med ett symmetriskt skyddsomfång bör inte vara absolut utan bör tillåta missgynnanden som kan anses objektiva och godtagbara. Majoriteten av de distinktioner mellan olika grupper som görs inom ramen för det allmännas verksamhet måste nämligen tillåtas för att undvika att statsapparaten paralyseras.[38] I synnerhet bör det allmänna ges ett brett handlingsutrymme när det gäller ekonomiska och sociala frågor som inte aktualiserar kvalificerade diskrimineringsgrunder eller inkräktar på grundläggande fri- och rättigheter. Så har såväl Europadomstolen och HRC som USA:s Högsta domstol resonerat.[39]
 Det allmännas breda handlingsutrymme i sociala och ekonomiska frågor kan förklaras med att social och ekonomisk särbehandling är ett typiskt kännetecken för ett modernt välfärdssamhälle.[40] Enligt den svenska välfärdsmodellen kommer inte alla att ha lika rätt till förmåner, bidrag och sociala ersättningar, beskattas lika eller dra nytta av samma subventioner. Ett generellt diskrimineringsförbud utgör dock inget hinder mot denna ordning — åtminstone inte om förbudet utformas på ett ändamålsenligt sätt.
 Det generella förbud som föreslås nedan utgör inte hinder för sociala reformer eller omfördelningspolitik. Det sätter endast upp de yttre ramar som behövs för att garantera att grundläggande krav på saklighet och objektivitet upprätthålls i all offentlig verksamhet — ramar som det allmänna redan i dag lär hålla sig inom större delen av tiden.
 Om diskrimineringsförbudet ska fungera på det sätt som nu har beskrivits måste rättstillämparen vara olika strikt i sin granskning beroende på diskrimineringsgrunden och missgynnandets karaktär.[41] För detta måste det finnas ett analytiskt ramverk som anger grunderna för prövningen så att rättstillämpningen blir normstyrd, uppfyller grundläggande krav på förutsebarhet samt respekterar den konstitutionella maktfördelningen mellan lagstiftare och rättstillämpare. Europadomstolen, HRC och USA:s Högsta domstol tillämpar i motsvarande syfte olika typer av ”granskningsnivåer” och finner i de flesta fall att statens agerande har varit rättfärdigat.[42]
 Inom ramen för en svensk bestämmelse är det lämpligt att i huvudsak behålla den proportionalitetsbedömning som redan är bekant för den svenska rättstillämparen. Något förenklat kan man säga att denna proportionalitetsbedömning går ut på att fastställa om en ingripande åtgärd är ägnad att tillgodose det åsyftade ändamålet (ändamålsenlighet), är nödvändig för att uppnå detta ändamål (nödvändighet) och medför fördelar som står i rimlig proportion till den skada som åtgärden förorsakar den enskilde (proportionalitet i strikt mening).[43]
 Med det sagt kan det ändå vara ändamålsenligt att med inspiration från Europakonventionen, ICCPR och amerikansk rätt införa en modell som tillåter rättstillämparen att göra en mer eller mindre ingående bedömning beroende på om diskrimineringsgrunden är kvalificerad eller inte. En tänkbar lösning vore att tillämpa två olika strikta proportionalitetsbedömningar — en kvalificerad bedömning, som aktualiseras när diskrimineringsgrunden är kvalificerad, och en enkel bedömning som tillämpas i övriga fall.
 I 2 kap. 21 § regeringsformen anges att rättighetsbegränsande lagstiftning aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Motsvarande nödvändighetskrav skulle kunna tillämpas inom ramen för den kvalificerade proportionalitetsbedömningen. Enligt den enkla proportionalitetsbedömningen bör det i stället räcka att ett missgynnande är ägnat att tillgodose ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Med andra ord bör det räcka att det föreligger ändamålsenlighet mellan ett missgynnande och ett godtagbart ändamål.
 Ändamålsenlighet föreligger om det finns skäl att tro att de medel som har använts kan uppnå det eftersträvande målet.[44] För att ta ett exempel: krav på att vara 18 år för att ta B-körkort missgynnar barn. Det finns samtidigt skäl att tro att missgynnandet kan uppnå det eftersträvade, och i ett demokratiskt samhälle godtagbara, ändamålet att värna trafiksäkerheten. Att sätta åldersgränsen för B-körkort vid 18 år är därför en ändamålsenlig åtgärd.
 Oavsett vilken proportionalitetsbedömning som tillämpas, följer vidare av den modell som redogjorts för ovan att missgynnanden från det allmänna måste eftersträva ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Detta är viktigt eftersom proportionalitet mellan medel och ändamål inte är särskilt övertygande som rättfärdigandegrund om ändamålet i sig inte är beaktansvärt.[45]
 I amerikansk rätt krävs därför, beroende på granskningsnivå, att statens agerande föranleds av ett tvingande, viktigt eller legitimt intresse.[46] Det vore tänkbart att också vid den kvalificerade proportionalitetsbedömningen kräva att det finns till exempel ett angeläget allmänt intresse. Ett sådant krav skulle ytterligare stärka skyddet mot diskriminering som sker på kvalificerade grunder.
 Vissa grunder som skulle kunna anses kvalificerade är emellertid vanligt förekommande som distinktion i välfärdslagstiftningen. Lagstiftningen gör till exempel skillnad mellan personer av olika ålder avseende barnbidrag och pension.[47] Om sådan lagstiftning behövde uppfylla både krav på nödvändighet och tillgodose ett angeläget allmänt intresse finns det en risk att diskrimineringsförbudet skulle bli för långtgående. Ett kvalificerat ändamålsrekvisit skulle därför kunna innebära att kategorin ”kvalificerade grunder” behöver avgränsas mer än vad som vore önskvärt.
 Det skulle vidare vara svårt att uttömmande ange i grundlagen vilka ändamål som är godtagbara — såsom har gjorts i 2 kap. 23 och 24 §§ regeringsformen avseende begränsningar av bland annat yttrandefriheten och föreningsfriheten. Det får därför räcka att i bestämmelsen ange att statens agerande måste tillgodose ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Med hänsyn till systematiken i regeringsformen är det lämpligt att denna ordalydelse används och att begreppet har samma innebörd som i 2 kap. 21 § regeringsformen.
 Efter att nu ha föreslagit två olika proportionalitetsbedömningar — en kvalificerad och en enkel — är nästa fråga när respektive bedömning ska aktualiseras. Med ledning av Europakonventionen, ICCPR och amerikansk rätt bör detta avgöras av på vilken grund den påstådda diskrimineringen har skett. Den kvalificerade proportionalitetsbedömningen bör aktualiseras om det allmänna har missgynnat någon på en kvalificerad diskrimineringsgrund.[48] I samtliga andra fall bör den enkla bedömningen tillämpas.
 Enligt amerikansk rätt utlöses även strikt granskning, vilket till sin funktion motsvarar den föreslagna kvalificerade proportionalitetsbedömningen, om statens agerande inkräktar på vissa grundläggande rättigheter och intressen.[49] I den svenska kontexten vore det dock lagtekniskt svårt att avgränsa vilka rättigheter och intressen som bör anses tillräckligt viktiga för att en kvalificerad proportionalitetsbedömning ska göras. Svårigheterna med att göra en sådan avgränsning i lagtexten skulle medföra en risk att diskrimineringsförbudet tolkningsvis blir alltför långtgående. Vikten av olika intressen får därför framförallt vägas in i bedömningen av proportionalitet i strikt mening.
 Skillnaden mellan den enkla och kvalificerade proportionalitetsbedömningen blir sammanfattningsvis att den kvalificerade bedömningen omfattar både ändamålsenlighet och nödvändighet medan den enkla bara kräver ändamålsenlighet. Oavsett bedömning görs en prövning av proportionalitet i strikt mening och det krävs alltid ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Detta rättfärdigandetest medför, om det tillämpas på ett sakligt sätt, att endast godtyckliga och illa avvägda missgynnanden underkänns.
 Innan ett mer konkret förslag på bestämmelsens ordalydelse presenteras ska nu ett antal ytterligare frågor om bestämmelsens tillämpning och innebörd behandlas.
 2.6 Positiv särbehandling
 En central tillämpningsfråga rör det rättsliga utrymmet för positiv särbehandling. Positiv särbehandling har ingen entydig definition men syftar rent allmänt på särbehandlande åtgärder som innebär företräde, fördelar eller förmåner åt underprivilegierade eller underrepresenterade grupper i syfte att uppnå full jämlikhet i praktiken.[50]
 I dag är utrymmet för positiv särbehandling i svensk rätt begränsat.[51] Positiv särbehandling får endast ske i undantagsfall och det är inte tillåtet att låta en viss egenskap automatiskt och ovillkorligt aktualisera en mer fördelaktig behandling. Eftersom kvotering innebär att den egenskap som premieras blir automatiskt utslagsgivande är kvotering enligt gällande rätt inte en tillåten form av positiv särbehandling.[52]
 Frågor om positiv särbehandling har behandlats av både EU-domstolen och Europadomstolen. EU-rätten förbjuder inte positiv särbehandling, men innefattar inte heller någon skyldighet att vidta sådana åtgärder.[53] Europadomstolen har däremot i ett antal mål uttalat att underlåtenhet att försöka rätta till faktisk ojämlikhet genom särbehandling kan strida mot Europakonventionen.[54] Det är dock oklart om det är särbehandling av personer i markant annorlunda situationer eller särbehandling av personer i jämförbara situationer som avses. Bara det senare skulle utgöra positiv särbehandling.
 HRC har å sin sida varit tydligare med att positiv särbehandling i vissa fall kan krävas enligt artikel 26 i ICCPR för att undanröja förhållanden som orsakar eller upprätthåller diskriminering.[55]
 Trots dessa uttalanden finns det inte i dag någon konkret skyldighet för Sverige att tillämpa positiv särbehandling. Det ska dock inte uteslutas att positiv särbehandling i någon form ändå skulle kunna krävas i framtiden för att Sverige ska leva upp till sina folkrättsliga eller EU-rättsliga förpliktelser. Redan på denna grund bör det stå klart att det reformerade diskrimineringsförbudet i regeringsformen inte borde tolkas som ett förbud mot positiv särbehandling. Det innebär emellertid inte att utrymmet för positiv särbehandling enligt den nedan föreslagna grundlagsbestämmelsen bör vara större än i dag.
 Den nuvarande ordningen är rimlig med hänsyn till att varje avsteg från likabehandlingsprincipen är en marsch i förrädisk terräng. Som en utgångspunkt bör utrymmet för positiv särbehandling enligt den nedan föreslagna bestämmelsen därför inte vara större än i dag. Tvärtom lär utrymmet oundvikligen bli mer begränsat. Positiv särbehandling blir nämligen på ett rättsligt plan särskilt vanskligt när diskrimineringsförbudet är generellt och likabehandlingsprincipen har en mer etablerad rättslig ställning.
 I propositionen till nya diskrimineringslagen konstaterade regeringen angående ett förslag om att införa positiv etnisk särbehandling att det är svårt att avgränsa vilka målgrupper som ska gynnas i förhållande till etnicitet. Positiv särbehandling på grund av kön, åtminstone om det är juridiskt kön som åsyftas, är enklare eftersom det bara finns två kategorier. I förhållande till annan positiv särbehandling finns ofta betydligt fler kategorier eller variabler än två. Vilka som ska sättas före andra blir då, som regeringen konstaterar, en öppen fråga.[56]
 Svårigheterna med att identifiera vilka som kommer att missgynnas av viss positiv särbehandling gör det även svårare att på ett övertygande sätt rättfärdiga sådan behandling. Både för det allmänna och för enskilda är det mot denna bakgrund inte alltid förutsebart om behandlingen kommer att anses strida mot diskrimineringsförbudet eller inte.
 Om det allmänna trots det inför positivt särbehandlande åtgärder, eller för den delen gör andra avsteg från likabehandlingsprincipen, måste den enskilde kunna få tillåtligheten av dessa avsteg prövad i domstol. En ytterligare fråga blir då vilken rättsföljd som ska aktualiseras vid en överträdelse av diskrimineringsförbudet.
 2.7 Rättsföljd
 Det är i praxis etablerat att överträdelser av Europakonventionen och EU-rätten under vissa förutsättningar kan medföra skadeståndsansvar för det allmänna. Förra året infördes dessutom en bestämmelse om skadestånd vid överträdelser av Europakonventionen i 3 kap. 4 § skadeståndslagen (1972:207).[57] Högsta domstolen har även i två fall klargjort att det går att få ideellt skadestånd direkt grundat på regeringsformen, åtminstone vid överträdelse av skyddet för medborgarskapet.[58]
 Vid införandet av ett generellt diskrimineringsförbud i grundlagen borde lagstiftaren klargöra att skadestånd också kan utgå i förhållande till andra rättigheter i regeringsformen, inklusive vid överträdelser av diskrimineringsförbudet. Detta krävs för att diskrimineringsskyddet ska bli praktiskt och effektivt. Det är även naturligt och ur rättssystematisk synvinkel påkallat att överträdelser av rättigheterna i såväl Europakonventionen och EU:s rättighetsstadga som regeringsformen kan medföra skadestånd utifrån jämbördiga materiella förutsättningar.[59]
 Sverige har sammanfattningsvis en skyldighet att införa att generellt förbud mot diskriminering. Sverige bör uppfylla denna skyldighet genom att införa ett generellt diskrimineringsförbud i grundlagen. En sådan bestämmelse bör förbjuda diskriminering på en eller flera grunder, ha ett symmetriskt skyddsomfång och innefatta två olika strikta proportionalitetsbedömningar.
 Vid missgynnanden som sker på kvalificerade grunder föreslås att det ska göras en kvalificerad proportionalitetsbedömning som innefattar ändamålsenlighet, nödvändighet och proportionalitet i strikt mening. I andra fall ska det räcka med en enkel bedömning som endast omfattar ändamålsenlighet och proportionalitet i strikt mening. Oavsett bedömning bör det allmännas agerande behöva tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle.
 En icke uttömmande lista med kvalificerade diskrimineringsgrunder bör därtill framgå av bestämmelsen. Riktlinjer till rättstillämparen om vad som i övrigt skulle kunna bedömas som kvalificerade grunder kan med fördel anges i förarbetena.
 Utrymmet för positiv särbehandling borde vidare, liksom i dag, vara begränsat och det bör aldrig anses förenligt med diskrimineringsförbudet att låta en viss egenskap automatiskt och ovillkorligt aktualisera en mer fördelaktig behandling. Samtidigt finns det en poäng i att uttryckligen lämna öppet för en utvidgning av vad som är tillåtet genom unions- eller konventionskonform tolkning om det skulle behövas i framtiden. Även detta bör tydliggöras i förarbetena.
 Avslutningsvis borde en överträdelse av diskrimineringsförbudet kunna medföra skadeståndsansvar för det allmänna. Detta kan antingen regleras genom lag eller förtydligas i förarbetena.
 3 Utformningsförslag
 Mot bakgrund av de slutsatser som dragits i denna artikel skulle det reformerade diskrimineringsförbudet i grundlagen kunna formuleras på följande sätt.
 Var och en har rätt till likabehandling och är gentemot det allmänna skyddad mot diskriminering på en eller flera grunder.
 Som diskriminering anses inte missgynnanden som tillgodoser ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle.
 Missgynnanden som sker på grund av [...] eller annat liknande förhållande får inte heller gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett dem.
 Det första stycket anger att alla åtnjuter ett skydd mot diskriminering och att likabehandling är huvudregeln. Det andra stycket anger förutsättningarna för den enkla proportionalitetsbedömningen. Det tredje stycket anger ytterligare förutsättningar för den kvalificerade proportionalitetsbedömningen och är avsett att kompletteras med en exemplifierande lista med kvalificerade diskrimineringsgrunder.
 I denna artikel har en möjlig utformning av ett generellt diskrimineringsförbud föreslagits. Alla aspekter och konsekvenser av införandet av ett sådant förbud har naturligtvis inte kunnat behandlas. Det är lämpligt att detta görs inom ramen för en offentlig utredning. En sådan utredning bör också ta ställning till vilka ytterligare lagändringar som behövs avseende rättsföljd, processförutsättningar och tillsyn, samt hur annan diskrimineringslagstiftning behöver anpassas.
 Det har under lång tid varit angeläget att införa ett generellt diskrimineringsförbud med utgångspunkt i principen om alla människors lika värde och rättigheter. Det är rätt och rimligt att alla åtnjuter ett effektivt och likvärdigt skydd mot diskriminering. I mer än fyrtio år har Sverige även varit bunden av ett folkrättsligt åtagande att garantera enskilda ett sådant skydd. Är det inte år 2019 hög tid att vi — i linje med grunderna för vårt statsskick — börjar respektera detta åtagande?
 [1] Artikeln är ett resultat av den forskning som författaren bedrivit som forskningsstipendiat på Centrum för rättvisa finansierad med stöd av Axel och Margaret Ax:son Johnsons stiftelse för allmännyttiga ändamål. Författaren vill rikta ett varmt tack till sina kollegor på Centrum för rättvisa samt till Simon Sjöström Grönkvist, Oskar Söderlund, Jacob Gustafsson och Gunilla Troedsson för värdefulla synpunkter på tidigare versioner av denna text. Ett särskilt tack tillägnas Centrum för rättvisas chef Fredrik Bergman som bidragit med konstruktiva synpunkter, insikter och råd genom hela arbetets gång.
 [2] FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, SÖ 1971:42.
 [3] Se 1 kap. 2 och 9 §§ regeringsformen. Se även t.ex. Holmberg m.fl., Grundlagarna: regeringsformen, successionsordningen, riksdagsordningen, 2012, s. 50 och Joseph och Castan, The International Covenant on Civil and Political Rights: Cases, Materials, and Commentary, 2013, s. 760.
 [4] Joseph och Castan, a.a. s. 767.
 [5] Se FN:s kommitté för mänskliga rättigheter, Sammanfattande kommentarer om Sveriges sjunde periodiska rapport, CCPR/C/SWE/CO/7, 2016. Liknande kritik har framförts i Europakommissionen mot rasism och intolerans, ECRI-rapport om Sverige (fjärde övervakningsomgången), CRI(2012)46, s. 13 ff.; Den rådgivande kommittén för ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter, Fjärde yttrandet om Sverige, ACFC/OP/IV(2017)004, punkt 10 och 24 och FN:s råd för mänskliga rättigheter, Rapport från arbetsgruppen för allmän periodisk översyn: Sverige, A/HRC/29/13, 2015, s. 16 ff. Se även kritik och förslag från remissinstanserna i samband med 2010 års grundlagsreform, prop. 2009/10:80 s. 153 f.
 [6] De samhällsområden som omfattas inkluderar bland annat arbetslivet, utbildning, tillhandahållande av varor, tjänster och bostäder samt hälso- och sjukvård.
 [7] Kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder.
 [8] Etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande och sexuell läggning (2 kap. 12 §) samt kön (2 kap. 13 §).
 [9] Se dock Gerards, The Discrimination Grounds of Article 14 of the European Convention on Human Rights, Human Rights Law Review, 2013 s. 105 om begränsningen till personliga egenskaper som tillämpats av Europadomstolen i t.ex. Kjeldsen, Busk Madsen och Pedersen mot Danmark (7.12.1976, 5095/71 5920/72 5926/72).
 [10] Se t.ex. Fábián mot Ungern (5.9.2017, 78117/13), § 112 avseende omfångskriteriet i artikel 14 i Europakonventionen och artikel 51 i EU:s rättighetsstadga samt mål C617/10, Åkerberg Fransson, EU:C:2013:105, §§ 18–21 avseende omfångskriteriet i EU-rätten.
 [11] Prop. 2007/08:95 s. 111.
 [12] A.prop. s. 759.
 [13] SOU 2016:87 s. 499 f.
 [14] Jfr prop. 1975/76:209 s. 99.
 [15] Wintemute, Filling the Article 14 “Gap”: Government Ratification and Judicial Control of Protocol No. 12 ECHR: Part 2, European Human Rights Law Review, 2004 s. 491.
 [16] Den amerikanska konstitutionen innehåller ett generellt diskrimineringsförbud i fjortonde tillägget. Se t.ex. Calabresi, Does the Fourteenth Amendment Guarantee Equal Justice for All, Harvard Journal of Law and Public Policy, 2011 s. 150 ff. och Jonsson Cornell, Komparativ konstitutionell rätt: en lärobok, 2015, s. 255 för en kort bakgrund till olika frågor som har hanterats med hänvisning till fjortonde tillägget.
 [17] Joseph och Castan, a.a. s. 11.
 [18] Danelius, Mänskliga rättigheter i Europeisk praxis — En kommentar till Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, 2015, s. 55.
 [19] Se bl.a. Victor, Svenska domstolars hantering av Europakonventionen, SvJT 2013 s. 396.
 [20] NJA 2012 s. 1038, punkt 15.
 [21] Jfr Claes och Imamovic, ”National Courts in the New European Fundamental Rights Architecture”, i Vasiliki, Skoutaris och Tzevelekos (red.), The EU Accession to the ECHR, 2014, s. 165 med hänvisning till utvecklingen i bland annat Storbritannien och Nederländerna.
 [22] Jfr Köpenhamnsdeklarationen, antagen vid högnivåkonferensen om Europadomstolens framtid den 12–13 april 2018, punkterna 42–54.
 [23] Arnardóttir, The Differences that Make a Difference: Recent Developments on the Discrimination Grounds and the Margin of Appreciation under Article 14 of the European Convention on Human Rights, Human Rights Law Review, 2014 s. 669.
 [24] Jfr a.a. s. 669 f. där Arnardóttir föreslår just detta i relation till artikel 14 i Europakonventionen. Arnardóttir nämner även ”lika resultat”. Eftersom detta förutsätter stark positiv särbehandling finns det av de skäl som nämns nedan i avsnitt 2.6 emellertid anledning att vara försiktig med just ett sådant jämlikhetskrav.
 [25] Gerards, a.a. s. 118 f. och Arnardóttir, a.a. s. 667.
 [26] Se Khaitan, A Theory of Discrimination Law, 2015, s. 61 om symmetri och asymmetri.
 [27] Roseberry, ”The Assimilationist Anti-Discrimination Paradigm and the Immigrant Muslim Woman: Suggestions on How to Re-Conceptualize Discrimination Claims” i Lawson och Schiek (red.), European Union Non-Discrimination Law and Intersectionality: Investigating the Triangle of Racial, Gender and Disability Discrimination, 2011, s. 191.
 [28] Jfr t.ex. 3.1 i Kanadas människorättslag (Candian Human Rights Act), 14(1) i Storbritanniens jämlikhetslag (UK Equality Act 2010) och 9(3) i Sydafrikanska konstitutionen (Constitution of the Republic of South Africa, 1996).
 [29] Biao mot Danmark (24.5.2916, 38590/10), § 94 och Sander mot Förenade kungariket (34129/96, 2000–V), § 44.
 [30] Gaygusuz mot Österrike (16.9.1996, 17371/90), § 42.
 [31] Hoffmann mot Österrike (23.6.1993, 12875/87), § 36.
 [32] Stec m.fl. mot Förenade kungariket (12.4.2006, 2006–VI), § 52 och Abdulaziz, Cabales och Balkandali mot Förenade kungariket (28.5.1985, 9214/80 9473/81 9474/81), § 78.
 [33] Salgueiro Da Silva Mouta mot Portugal (21.12.1999, 1999–IX), § 36.
 [34] Inze mot Österrike (28.10.1987, 8695/79), § 41.
 [35] Chemerinsky, Constitutional Law: Principles and Policies, 2015, s. 687 ff. med hänvisning till bland annat Fullilove v. Klutznick, 448 U.S. 488, 496 (1980) och Gerards, Judicial Review in Equal Treatment Cases, 2005, s. 688.
 [36] Yoshino, Assimilationist Bias in Equal Protection: The Visibility Presumption and the Case of “Don’t Ask, Don't Tell”, The Yale Law Journal, 1998 s. 487.
 [37] Jfr Khaitan, a.a. s. 59 f.
 [38] Wintemute, a.a. s. 491.
 [39] Fábián mot Ungern (5.9.2017, 78117/13), § 115; Chemerinsky, a.a. s. 695 och Joseph och Castan, a.a. s. 769 f.
 [40] Jfr prop. 1975/76:209 s. 99.
 [41] Wintemute, a.a. s. 491.
 [42] A.a. s. 495; Chemerinsky, a.a. s. 687 f. och Joseph och Castan, a.a. s. 769 f.
 [43] Se t.ex. prop. 2016/17:180 s. 61 och Söderlund, Regeringsformens proportionalitetskrav som grund för lagprövning och grundlagskonform tolkning i domstol efter 2010 års reform (del I), SvJT 2018 s. 398 ff. Se även Barak, Proportionality. Constitutional Rights and their Limitations, 2012, s. 3 för ett komparativt konstitutionellt perspektiv.
 [44] Se Söderlund, a.a. s. 398, med hänvisningar, om hur ändamålskravet kan förstås. Se i synnerhet Bulls förklaring av ändamålsenlighet i Mötes- och demonstrationsfriheten. En statsrättslig studie av mötes- och demonstrationsfrihetens innehåll och gränser i Sverige, Tyskland och USA, 1997, s. 446: ”Man prövar alltså, om det finns skäl att tro, att medlet kan uppnå målet”.
 [45] Jfr Arnardóttir, Equality and Non-Discrimination under the European Convention on Human Rights, 2003, s. 51.
 [46] Chemerinsky, a.a. s. 687.
 [47] Prop. 1975/76:209 s. 97.
 [48] Jfr Chemerinsky, a.a. s. 688. Se avsnitt 2.4 ovan om hur begreppet kvalificerad diskrimineringsgrund ska förstås.
 [49] A.a. s. 691.
 [50] Se prop. 2007/08:95 s. 165 f.; EU:s byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet, Handbook on European non-discrimination law, 2018, s. 71 och Boddie, The Future of Affirmative Action, Harvard Law Review, 2016 s. 38–50.
 [51] Prop. 2007/08:95 s. 167 och NJA 2006 s. 683. Se dock 2 kap. 2 § 2 p. diskrimineringslagen och 2 kap. 13 § regeringsformen.
 [52] NJA 2006 s. 683 och prop. 2007/08:95 s. 167.
 [53] Jfr EU:s byrå för grundläggande rättigheter och Europarådet, a.a. s. 73 ff.
 [54] Se t.ex. D.H. m.fl. mot Tjeckien (13.11.2007, 2007-IV), § 175 och Stec m.fl. mot Förenade kungariket (12.04.2006, 2006–VI), § 51.
 [55] HRC, Allmän kommentar nr 18, punkt 10. Se också Joseph och Castan, a.a. s. 809.
 [57] Se prop. 2017/18:7 och Bengtsson, Skadestånd vid överträdelse av Europakonventionen — den nya lagstiftningen, SvJT 2018 s. 93–127.
 [58] NJA 2014 s. 323 och NJA 2018 s. 103.
 [59] Se Bengtsson, a.a. s. 126; Bengtsson, Högsta domstolen fortsätter omvandlingen av skadeståndsrätten, SvJT 2014 s. 432 och 437; Mörk och Hermansson, En enhetlig skadeståndordning vid överträdelser av grundläggande rättigheter, SvJT 2014 s. 511 och 518 samt Crafoord, Regeringsformens fri- och rättighetsskydd och skadestånd, SvJT 2009 s. 1067. Notera dock att skadeståndsförutsättningarna vid överträdelser av Europakonventionen och EU:s rättighetsstadga inte heller i dag är desamma.


text:
 Viktigt rättsligt meddelande
 |
 52006PC0151
 Förslag till Rådets beslut om likvärdighet hos den officiella sortundersökning som genomförts i Kroatien /* KOM/2006/0151 slutlig */
 [pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 4.4.2006KOM(2006) 151 slutligFörslag tillRÅDETS BESLUTom likvärdighet hos den officiella sortundersökning som genomförts i Kroatien(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGEnligt rådets direktiv 2002/53/EG om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter skall rådet avgöra om de officiella sortundersökningarna i tredjeländer ger samma garantier som de kontroller som utförs i medlemsstaterna.I direktivet anges att de godkända sorterna måste vara klart särskiljbara, stabila och tillräckligt enhetliga och ha tillfredsställande odlingsvärde för att få införas i den officiella sortlistan för arter av lantbruksväxter.Kroatien har ansökt om godkännande för sina officiella sortundersökningar av särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet. En första skrivelse sändes till Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd den 8 december 2004, och sedan dess har de kroatiska myndigheterna och kommissionen flera gånger varit i kontakt med varandra. Kommissionen har fått ta del av dokumentationsunderlaget. Dokumentationen innehöll upplysningar om tre sädesslag, nämligen vete, korn och majs. Kroatien har varit medlem av Internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) sedan 2001, vilket tyder på att Kroatiens förmåga att utföra officiella sortundersökningar av särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet är internationellt erkänd.Slovenien stöder helhjärtat en positiv bedömning av Kroatiens begäran.Efter att ha granskat ärendet anser kommissionen att undersökningar i Kroatien ger de garantier som krävs.Syftet med detta förslag är att fastställa att undersökningar i Kroatien anses ge likvärdiga garantier och att ge kommissionen möjlighet att uppdatera beslutets tekniska aspekter enligt bilagorna, med beaktande av yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.Förslag tillRÅDETS BESLUTom likvärdighet hos den officiella sortundersökning som genomförts i Kroatien(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 2002/53/EG av den 13 juni 2002 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter[1], särskilt artikel 22.1 a,med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl:1. Enligt direktiv 2002/53/EG får rådet avgöra om de officiella sortundersökningar som utförts i ett tredjeland ger samma garantier som de som utförs i medlemsstaterna.2. Enligt bestämmelserna för de officiella sortundersökningar som utförts i Kroatien av vete, korn och majs skall ett godkännande i fråga om särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet baseras på resultaten från officiella undersökningar, i synnerhet odlingsförsök, avseende ett tillräckligt antal egenskaper för att beskriva sorten.3. En granskning av dessa bestämmelser och hur de tillämpats i Kroatien för de tre ovannämnda sorterna har visat att de ger samma garantier som undersökningar som utförts i medlemsstaterna, förutsatt att vissa ytterligare villkor är uppfyllda.4. Detta beslut utesluter inte på något sätt att gemenskapens avgöranden om likvärdighet återkallas om de villkor som de bygger på inte längre gäller eller upphör att gälla.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1De officiella undersökningar av särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet hos arterna i bilaga I som utförts i Kroatien av den i bilaga I angivna myndigheten skall anses ge samma garantier som undersökningar utförda i medlemsstaterna, förutsatt att de uppfyller villkoren i bilaga II.Artikel 2Ändringar i bilagorna skall antas enligt förfarandet i artikel 3.2.Artikel 31. Kommissionen skall biträdas av ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk, nedan kallad ”kommittén”.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.3. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.4. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 4Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel denPå rådets vägnarOrdförandeBILAGA IMyndighet | Arter |Institute for Seed and Seedlings, Osijek | Hordeum vulgare L. Triticum aestivum L. Zea Mays L. |BILAGA IIVillkor1. Godkännande av sorter med avseende på särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet skall göras mot bakgrund av resultaten från officiella undersökningar.2. För att särskiljbarhet skall kunna fastställas skall odlingsförsök omfatta minst de tillgängliga, jämförbara sorter- som är upptagna i den gemensamma sortlistan över arter av lantbruksväxter och- som, om de inte är upptagna i ovannämnda lista, har godkänts eller för vilken ansökan om godkännande har inlämnats i en av EU:s medlemsstater, antingen för certifiering och saluföring eller för certifiering i andra länder.3. De egenskaper som minst skall ingå i undersökningen och de minimikrav som gäller för utförandet av sortundersökningar av arterna i fråga skall vara de som anges i kommissionens direktiv 2003/90/EG[2].[1] EGT L 193, 20.7.2002, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 (EUT L 268, 18.10.2003, s. 1).[2] EUT L 254, 8.10.2003, s. 7.


type: wikipedia

text:
La mailing list, in italiano lista di distribuzione o elenco dei destinatari, è un servizio/strumento offribile da una rete di computer verso vari utenti e costituito da un sistema organizzato per la partecipazione di più persone ad una discussione asincrona o per la distribuzione di informazioni utili agli interessati/iscritti attraverso l'invio di email ad una lista di indirizzi di posta elettronica di utenti iscritti.
 Rappresenta un metodo di comunicazione, tipicamente gestito da aziende, associazioni, organizzazioni o persone singole, in cui un messaggio e-mail inviato ad un sistema server viene inoltrato automaticamente in multicast alla lista di destinatari interessati: solitamente infatti gli utenti condividono un interesse o uno scopo, e quando ci sono novità, il gestore invia mail a tutta la lista per far nascere discussioni, commenti o condividere informazioni utili. Rappresenta, almeno al primo messaggio inviato dal gestore, un tipo di comunicazione “uno a molti” e con un grado di co-presenza inferiore a quello delle chat.
 Il termine si trova indifferentemente nelle due forme, con o senza il trattino di separazione.
 Funzionamento
 Per inviare un messaggio a tutti gli iscritti, è normalmente sufficiente inviarlo ad uno speciale indirizzo elettronico che racchiude una lista, e il servizio provvede a diffonderlo a tutti i membri di quella lista. In questo modo, non è necessario conoscere gli indirizzi di tutti i membri per poter scrivere loro.
 L'iscrizione e la rimozione di un indirizzo dalla lista può essere effettuata manualmente dall'amministratore, o direttamente dai membri tramite procedure automatiche, via web o via posta elettronica.
 Una mailing list può avere un archivio dei messaggi accessibile via web.
 Configurazione
 Molti servizi di mailing list offrono numerose possibilità di configurazione.
 L'amministratore della mailing list è la persona (o il gruppo di persone) che è responsabile delle scelte di configurazione. Per alcune liste esiste anche la figura del moderatore, che è la persona (o il gruppo di persone) che è responsabile di decidere quali messaggi debbano essere inoltrati e quali no. In molti casi le due figure coincidono, ma non è necessariamente così.
 Tra le opzioni principali offerte dai vari servizi di mailing list, si possono citare le seguenti:
 Iscrizione
 L'iscrizione alla lista può essere libera (una lista pubblica e aperta a tutti e a cui ci si può iscrivere senza verifiche), controllata dal moderatore (l'utente chiede di essere iscritto, il moderatore valuta la richiesta), o bloccata (solo il moderatore può iscrivere nuovi membri). Inoltre normalmente una richiesta di iscrizione deve essere verificata per essere sicuri che sia autentica. Per fare questo, si invia all'indirizzo di posta di cui è stata richiesta l'iscrizione un messaggio con un codice casuale, che deve essere re-inviato al mittente per confermare la volontà di essere iscritti alla lista. In questo modo ci si assicura che il legittimo proprietario della casella di e-mail desideri davvero essere iscritto.
 La rimozione di un indirizzo da una mailing list è normalmente libera e automatica.
 Invio dei messaggi
 Questa opzione serve a determinare chi può inviare messaggi alla lista. Ci sono liste totalmente aperte, in cui chiunque può inviare un messaggio, altre in cui l'invio dei messaggi è riservato agli iscritti, oppure ci sono liste moderate, in cui tutti i messaggi devono essere valutati da un moderatore e altre in cui solo alcuni possono inviare messaggi, e non è possibile alcuna discussione (dette più propriamente newsletter).
 Caratteristiche dei messaggi
 In molti sistemi di mailing list è possibile configurare filtri che bloccano i messaggi che non rispettano determinate caratteristiche: per dimensione (scarta o blocca i messaggi che superano una certa dimensione), per numero di destinatari (scarta o blocca i messaggi che hanno molti destinatari, per evitare la diffusione di indirizzi e-mail privati).
 Inoltre è possibile modificare i messaggi agendo sugli allegati, ad esempio cancellando tutti gli allegati, o solo quelli di alcuni tipi MIME.
 Archivio
 Se il servizio comprende l'archiviazione automatica dei messaggi, si può decidere se l'archivio sia pubblico, accessibile solo ai membri o riservato all'amministratore.
 Lista degli iscritti
 Si può decidere se l'elenco degli iscritti alla lista debba essere pubblico (cosa che viene fatta raramente, per ragioni di privacy), accessibile solo ai membri o riservato all'amministratore.
 Possibilità di disiscrizione
 Gli utenti possono disiscriversi dalle comunicazioni della mailing list in qualsiasi momento, solitamente tramite l'utilizzo di un link sottostante alle comunicazioni.
 Modalità digest
 Normalmente i messaggi inviati alla lista vengono inviati immediatamente a tutti i membri. Alcuni membri possono però decidere di ricevere invece più messaggi tutti insieme. Questa è detta modalità digest. Il digest è un messaggio e-mail che contiene un insieme di messaggi alla lista, e può essere realizzato con MIME o semplicemente copiando il testo dei vari messaggi, e viene creato quando si verificano determinate condizioni, ad esempio sul numero di messaggi da inviare o sul tempo da cui questi sono fermi.
 Regole di comportamento
 Ogni mailing list è sottoposta a particolari regole di o da comportamento (vedi netiquette) a cui ogni iscritto deve attenersi. Generalmente i messaggi devono obbligatoriamente trattare di un particolare argomento, per generico che possa essere. Molte mailing list sono moderate; in questo caso i messaggi inviati dagli iscritti vengono controllati da un moderatore prima di venire ritrasmessi agli altri iscritti.
 Esempi di servizi newsletter
 Note
 Bibliografia
 Voci correlate
 E-mail
 Forum (Internet)
 Lettera (messaggio)
 Newsletter


text:
Boletín Legal Venezuela: Valoración de atenuantes y agravantes en sanciones tributarias (modifica criterio)
 Valoración de atenuantes y agravantes en sanciones tributarias (modifica criterio)
 Sentencia: http://historico.tsj.gob.ve/decisiones/spa/julio/179278-00814-8715-2015-2012-1588.HTML
 Mediante sentencia N° 814 del 08 de julio de 2015, la Sala Político Administrativa del Tribunal Supremo de Justicia, modificó el criterio relativo a la valoración y aplicación de atenuantes y gravantes al momento del cálculo de las sanciones administrativas que pretende imponer la Administración Tributaria. En concreto, se señaló que:
 “A modo ilustrativo, esta Máxima Instancia evidencia que en algunos casos de incumplimiento de deberes formales en los cuales resultan aplicables los Códigos Orgánicos Tributarios de 2001 o el vigente de 2014, existen sanciones de multa donde no hay posibilidad alguna de graduación, por cuanto resultan operaciones numéricas que prescinden del término medio sobre un límite superior e inferior (por ejemplo: el numeral 5 del artículo 101, segundo aparte, del Código Orgánico Tributario de 2014, dispone el deber formal de emitir, entregar o exigir facturas u otros documentos con prescindencia total o parcial de los requisitos exigidos por la ley, cuya inobservancia impone que será sancionado con clausura de cinco (5) días y multa de cien unidades tributarias -100 U.T.-). Situación contraria a la ocurrida en el caso de autos, que al constar la viabilidad de las atenuantes y agravantes, resulta determinante para la Sala tomar en cuenta las circunstancias particulares del caso que corresponda resolver.
 De la normativa citada, la cual se repite en el artículo 111 del Código Orgánico Tributario de 2001 (sólo cambiando los porcentajes de las multas), se observa, que la misma al estar comprendida entre dos límites, se calculará estableciendo el término medio el cual se obtiene sumando los dos límites, máximo y mínimo dividiéndolos entre dos, conforme a la disposición establecida en el artículo 37 del Código Penal, vigente ratione temporis, previsión aplicable en atención a lo señalado en el artículo 71 del Código Orgánico Tributario de 1994 (y artículo 79 del Código publicado en el 2001).
 Ahora bien, cuando existan las circunstancias atenuantes y/o agravantes, la pena deberá aplicarse entre el término medio y el límite inferior o superior, según corresponda, todo de acuerdo a la magnitud de esas circunstancias, es decir, su disminución o aumento dependerá del mérito de las respectivas circunstancias que concurran, tal como lo prevé el antes señalado artículo 37 del Código Penal.
 Así, tomando por ejemplo el presente caso al existir una atenuante, la sanción debe aplicarse del término medio al límite inferior, que en razón del mérito, ya que la contribuyente no cometió “violación de normas tributarias durante los tres (3) años anteriores a aquél en que se cometió la infracción”, además que en el asunto que se ventila se confirmaron todos los reparos impuestos por la Administración Tributaria, esta Sala observa que la multa debería ser prudencialmente calculada sobre una disminución de un diez por ciento (10%), ordenando su cálculo sobre el noventa por ciento (90%) de la multa impuesta.
 Resulta importante advertir, que el Código Orgánico Tributario vigente, publicado en la Gaceta Oficial de la República Bolivariana de Venezuela No. 6.152 de fecha 18 de noviembre de 2014, si bien no resulta aplicable al caso de autos, apoya lo anterior al sostener, en el mismo sentido antes indicado, que las sanciones tributarias correspondientes, según el caso, se aumentarán o disminuirán según el mérito de las circunstancias atenuantes o agravantes aplicables. Así, el dispositivo comentado establece lo siguiente:
 Por lo tanto, al ser las circunstancias atenuantes y agravantes un medio de conexión existente entre la norma que impone la sanción y la particular situación existente del hecho concreto que se examine, como son el conjunto de pruebas y razones que resultan del análisis al asunto que se ventila en cada oportunidad, establece ahora esta Alzada que su quantum debe ser fijado por el Juez en forma prudencial para cada caso en específico y no como una operación o ecuación matemática. Así se declara.
 En virtud de lo antes descrito esta Sala modifica el criterio sostenido a partir de la sentencia No. 01649 de fecha 18 de noviembre de 2009, caso: Constructora Seana, C.A. Así se decide.
 Del pronunciamiento que antecede, esta Máxima Instancia considera que -en el caso concreto- el cambio que se produjo del criterio establecido en la decisión recaída en el caso: Constructora Seana, C.A., no podría aplicarse en la presente apelación contra la sentencia definitiva No. 1932 dictada por el Tribunal Superior Quinto de lo Contencioso Tributario de la Circunscripción Judicial del Área Metropolitana de Caracas en el recurso contencioso tributario interpuesto por la sociedad mercantil Daewoo Motor de Venezuela, S.A., en aras de garantizar los principios de confianza legítima y expectativa plausible. (Vid. Sentencias de la Sala Constitucional del Tribunal Supremo de Justicia Nros. 956 del 1o de junio de 2001, caso: Fran Valero González y Milena Portillo Manosalva de Valero, 401 del 19 de marzo de 2004, caso: Servicios La Puerta S.A., y 867 del 8 de julio de 2013, caso: Globovisión). Así se declara” (énfasis añadido por la Sala).
 Publicado por Carlos Reverón Boulton en 15:07


text:
Αυτό το λήμμα αναφέρεται στην φιλοσοφική θεωρία «ιδεαλισμός». Ίσως ενδιαφέρεστε για τον Ιδεαλισμό στην χριστιανική εσχατολογία.
 Ο ιδεαλισμός (idealism) και παλαιότερα ιδεοκρατία είναι φιλοσοφική θεωρία που στο βασικό πρόβλημα της φιλοσοφίας, δηλαδή τη σχέση μεταξύ ανθρώπου και εξωτερικού κόσμου, ή συνείδησης και ύλης, παίρνει θέση υπέρ της πρωταρχικότητας του πνεύματος, της Συνείδησης. Οι ιδεαλιστές φιλόσοφοι υποστήριζαν ότι μόνο η συνείδησή μας έχει πραγματική υπόσταση και ότι ο υλικός κόσμος είναι μόνο προϊόν των αισθήσεων, των παραστάσεων μας και των αντιλήψεών μας.
 Ο Ιδεαλισμός είναι στενά συνδεδεμένος με τη θρησκεία, αφού είτε άμεσα είτε έμμεσα όλες οι ιδεαλιστικές φιλοσοφίες καταλήγουν στην ύπαρξη κάποιας ανώτερης δύναμης ανεξάρτητης από τον άνθρωπο. Ο ιδεαλισμός έχει εκφάνσεις στην κοινωνική ζωή και στην ίδια την διαδικασία της γνώσης. Η πορεία της γνώσης η γενίκευση των φαινομένων βοηθάει πολλές φορές στην διάσπαση της συνείδησης από την πραγματικότητα, στο μετασχηματισμό των γενικών εννοιών σε έννοιες απόλυτες αποσπασμένες από την ύλη.
 Ιστορική διαδρομή
 Ο ιδεαλισμός ξεκινάει στην αρχαία Ελλάδα με κορυφαίο εκπρόσωπο τον Πλάτωνα γόνο αριστοκρατικής οικογένειας της Αθήνας, μαθητή του Σωκράτη και ιδρυτή της Ακαδημίας, φιλοσοφικής σχολής που λειτούργησε στην Αθήνα από το 387 π.Χ.έως το 529 μ.Χ. Για τον Πλάτωνα πραγματικός κόσμος είναι ο υπεραισθητός κόσμος των ιδεών, ενώ ο υλικός κόσμος είναι για αυτόν κόσμος σκιών, χλωμή αντανάκλαση των ιδεών. (βλ. Αλληγορία του Σπηλαίου). Στη μεσαιωνική εποχή ο σχολαστικός θρησκευτικός ιδεαλισμός επιδιώκει τη συμφιλίωση της φιλοσοφίας που αναπτύχθηκε στους Κλασσικούς χρόνους με τη Μεσαιωνική Θεολογία, όπου όμως η μη ρεαλιστική αντιμετώπιση της πραγματικότητας οδήγησε τον Σχολαστικισμό στην παρακμή. Με την παρακμή του φεουδαρχικού συστήματος και την ανάπτυξη της Υλιστικής φιλοσοφίας ο υποκειμενικός ιδεαλισμός του Μπέρκλεϊ και ο Σκεπτικισμός του Χιουμ αποτελούν αντίδραση στις υλιστικές θεωρίες των Άγγλων φιλοσόφων: Φράνσις Μπέηκον, Τόμας Χομπς κ.α. και του εβραϊκής καταγωγής Ολλανδού Μπαρούχ Σπινόζα. Ο Γερμανικός Ιδεαλισμός του 18ου και 19ου αιώνα με εκφραστές τους Καντ, Φίχτε, Σέλινγκ και Χέγκελ αποτελεί την αντίδραση που ξεσήκωσε η Γαλλική επανάσταση και οι φιλόσοφοι της εποχής Λα Μετρί, Χόλμπαχ, Ντιντερό, Ελβέτιος κ.α. Στο τέλος του 19ου αιώνα και οι αρχές του 20ου επικρατεί ο εμπειριοκριτικισμός του Μαχ και του Αβενάριους που ανανεώνει τη φιλοσοφία του Μπέρκλεϊ.
 Είδη ιδεαλισμού
 Αντικειμενικός: Υποστηρίζει την ύπαρξη μιας μυστικής ιδέας ανεξάρτητης από τον άνθρωπο και την Συνείδηση του, που στη εξέλιξη της δημιουργεί τον υλικό κόσμο.
 Απόλυτος: Ποικιλία αντικειμενικού ιδεαλισμού (Χέγκελ).
 Μεταφυσικός: Φιλοσοφία του Καντ.
 Υποκειμενικός: Παίρνει ως βάση το αίσθημα και τη συνείδηση του υποκειμένου για κάθε τι που υπάρχει.
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Δυτική φιλοσοφία
 Οντολογία


text:
1 Гражданско дело No 265/2011 Искове по СК ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО А.Л.Н. Докладчик:
 ЕМИЛИЯ Х. ДИШЕВА Решение от 15.12.2011г.
 В законна сила от 4.1.2012г.
 2 Гражданско дело No 443/2011 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД Н.С.И. Докладчик:
 3 НОХД No 187/2011 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО А.А.Ч. Докладчик:
 Мотиви от 30.12.2011г.
 4 АНД No 188/2011 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Р.Ш.Х. Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 21.12.2011г.
 Решение No 103 от 21.12.2011 г.
 Р.Ш.Х.
 5 АНД No 189/2011 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Е.В.И. Докладчик:
 ЕМИЛИЯ Х. ДИШЕВА Решение от 23.12.2011г.
 Решение No 105 от 23.12.2011 г.
 6 АНД No 194/2011 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО К.Т.М. Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 27.12.2011г.
 Ришиние No 106 от 27.12.2011
 7 Гражданско дело No 494/2010 Делби В.И.Б. С.Й.М.,
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 20.5.2011г.
 Решение No 32 от 20.05.2011 г.
 Решение No 329/17.11.2011г. по Гражданско дело 329/2011г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 8 НОХД No 177/2011 Гл.XI. Отглеждане на растения и престъпл. свързани с нарк.в-ва - чл.354, 354а ал.5, 354в ал.1 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Р.В.И. Докладчик:
 9 АНД No 153/2011 По ЗД по пътищата А.И.Р. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 10 АНД No 184/2011 Административни дела К.И.И. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 30.12.2011г.
 11 Гражданско дело No 467/2011 Искове по КТ И.Н.П. НАРОДНО ЧИТАЛИЩЕ ДРЯНОВСКА ПРОБУДА-2008 Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 27.12.2011г.
 Решение No 100 от 27.12.2011 г.
 12 АНД No 151/2011 Административни дела Б.Л.Т. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 16.12.2011г.
 13 Гражданско дело No 264/2011 Искове по СК ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО С.В.Ш.,
 РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 29.9.2011г.
 14 Гражданско дело No 746/2011 Дела по чл.30 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ СЕВЛИЕВО Докладчик:
 15 Гражданско дело No 216/2011 Искове по КТ П.Й.П. БУЛМЕКС ООД ГР. В. ТЪРНОВО Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 22.8.2011г.
 Решение от 24.01.2012
 Гражданско дело No 437/2011
 Решение No 10/24.1.2012г. по Гражданско дело 437/2011г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 16 НОХД No 12/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Х.Х.М. Докладчик:
 17 Гражданско дело No 543/2011 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 24.11.2011г.
 18 АНД No 193/2011 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.М.Ю. Докладчик:
 19 Гражданско дело No 660/2011 Изменение на издръжка К.Н.О.,
 20 НОХД No 13/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО А.В.Д. Докладчик:
 21 Гражданско дело No 721/2011 Други дела Й.Г.К.,
 22 Гражданско дело No 299/2011 Искове по КТ Н.К.Г. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 ЕМИЛИЯ Х. ДИШЕВА Решение от 14.11.2011г.
 Разпореждане No 46/12.1.2012г. по Гражданско дело 3/2012г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 В законна сила от 6.2.2012г.
 23 Гражданско дело No 680/2011 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 12.12.2011г.
 24 Гражданско дело No 458/2011 Искове по КТ Д.С.М. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 Решение No 89 от 23.12.2011 г.
 25 Гражданско дело No 57/2012 Развод и недейств. на брака М.И.С. К.Й.С. Докладчик:
 26 Гражданско дело No 436/2010 Други дела Д.К.Д. Б.Т.П.,
 Е.С.Е.,
 Л.С.Е.,
 Р.Б.Е. Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 17.11.2011г.
 Решение No 84 от 17.11.2011 г.
 27 АНД No 178/2011 Административни дела С.Н.С. ОБЩИНА ДРЯНОВО, ПРЕДСТАВЛЯВАНА ОТ Д-Р ИВАН НИКОЛОВ Докладчик:
 28 Гражданско дело No 181/2011 Искове по КТ Г.Д.Г. ПОЛИ ПР И М-Н ООД Докладчик:
 ЕМИЛИЯ Х. ДИШЕВА Решение от 31.10.2011г.
 Решение No 34/15.2.2012г. по Гражданско дело 466/2011г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 29 Гражданско дело No 662/2011 Искове по КТ К.М.И. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 30 Гражданско дело No 669/2011 Искове по КТ Г.И.Т. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 32 АНД No 130/2011 По Закона за защита на потребителите (ЗЗП) ЦБА ТЪРГОВИЯ ЕООД КОМИСИЯ ЗА ЗАЩИТА НА ПОТРЕБИТЕЛИТЕ - РД РУСЕ Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 14.11.2011г.
 34 Гражданско дело No 12/2012 Други дела МОБИЛТЕЛ ЕАД ЕТ "ПОЛИ - ГРУП - ПАВЛИНА ДРЕМСИЗОВА - САКР" Докладчик:
 35 АНД No 11/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Д.Л.Й. Докладчик:
 36 Гражданско дело No 679/2011 Искове по КТ Г.М.Р. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 37 Гражданско дело No 83/2011 Облигационни искове В.А.К. З.З.Б.,
 38 Гражданско дело No 255/2011 Искове по КТ Б.Ц.Д. БУЛМЕКС ООД ГР. ВЕЛИКО ТЪРНОВО Докладчик:
 39 НОХД No 29/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Е.С.М. Докладчик:
 40 Гражданско дело No 651/2011 Вещни искове Г.С.Г. Д.Г.И. Докладчик:
 41 Гражданско дело No 10/2011 Облигационни искове ЗАД АЛИАНЦ БЪЛГАРИЯ Т.Г.П. Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 29.12.2011г.
 42 НОХД No 198/2011 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО С.К.Д.,
 43 АНД No 148/2011 По ЗД по пътищата С.П.Л. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 29.12.2011г.
 ОТМЕНЯ РЕШЕНИЕ No 94 от 29.12.2011 г. и вместо него постанови: ИЗМЕНЯ НП No 193/11 от 21.03.2011 г. на Началник РУП-МВР Дряново, в частта в която за извършено нарушение на чл. 21, ал. 2 от ЗДвП, на жалбоподателя С. П. Л. от гр. *** на основание чл. 182, ал. 2, т. 3 от ЗДвП, е наложено административно наказание глоба в размер на 100 /сто/ лева, като на основание чл. 182, ал. 2, т. 2 от ЗДвП, налага на същия глоба в размер на 50 лева. ОСТАВЯ в сила решението в останалата му част.
 44 НОХД No 15/2012 Гл.V. Присвояване - чл.201-208 НК /без чл.203 и чл.206, ал.4/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.М.Т. Докладчик:
 45 Гражданско дело No 87/2012 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ СЕВЛИЕВО,
 46 Гражданско дело No 328/2011 Други дела Й.Г.К.,
 47 Гражданско дело No 429/2011 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД П.Д.Д. Докладчик:
 48 НОХД No 18/2012 Гл.IV. Неплащане на издръжка - чл.183 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Р.И.К. Докладчик:
 49 Гражданско дело No 54/2012 Искове по КТ М.И.И. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 50 Гражданско дело No 62/2012 Искове по КТ В.М.М. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 51 НОХД No 6/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО С.М.М. Докладчик:
 52 НОХД No 40/2012 Гл.X. Хулиганство - чл.325 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО А.А.С. Докладчик:
 53 НОХД No 36/2012 Гл.X. Хулиганство - чл.325 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Д.Т.Т. Докладчик:
 54 НОХД No 39/2012 Гл.VI. Престъпл-я в отделни стоп. отрасли-чл.228-240 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО А.Д.Н. Докладчик:
 55 НЧХД No 86/2011 НЧХД Х.Н.С. Т.А.П.,
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Присъда от 25.10.2011г.
 Мотиви от 8.11.2011г.
 Решение No 35/5.4.2012г. по Наказателно дело 9/2012г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 56 Гражданско дело No 151/2012 Развод по взаимно съгласие М.К.В.,
 57 НОХД No 88/2011 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Е.И.С.,
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Присъда от 15.11.2011г.
 Решение No 44/6.4.2012г. по Наказателно дело 23/2012г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 58 НОХД No 20/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО А.С.А. Докладчик:
 59 НОХД No 43/2012 ГЛ.XI. ОБЩООПАСНИ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Д.Д.К. Докладчик:
 60 Гражданско дело No 336/2011 Искове по КТ Т.Р.М. ЗЕДОАРИ ЕООД Докладчик:
 61 НОХД No 24/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Р.Й.И. Докладчик:
 62 Гражданско дело No 13/2012 Искове по КТ Н.В.Н. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 63 АНД No 186/2011 Административни дела ЕТ "РОДИНА-90" ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДИМИТЪР ИВАНОВ ДИМИТРОВ РЕГИОНАЛНА ЗДРАВНА ИНСПЕКЦИЯ Докладчик:
 64 Гражданско дело No 745/2011 Облигационни искове Б.К.С. Р.Б.К. Докладчик:
 65 Гражданско дело No 114/2012 Развод по взаимно съгласие Й.И.Х.,
 66 Гражданско дело No 144/2012 Развод по взаимно съгласие Т.Д.Б.,
 67 Гражданско дело No 199/2012 Искове по СК М.Ю.Г.,
 68 Гражданско дело No 335/2011 Искове по КТ Т.Р.М. КОЛХИДА-2008 ЕООД Докладчик:
 69 НЧХД No 37/2012 НЧХД Г.К.И. А.Г.Г. Докладчик:
 70 АНД No 19/2011 Административни дела БДЖ-БУЛВАГОН АД ТД НА НАП ВЕЛИКО ТЪРНОВО Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 21.4.2011г.
 В законна сила от 24.4.2012г.
 71 Гражданско дело No 157/2012 Други дела ВИК ООД - ГР. ГАБРОВО Д.Л.Н. Докладчик:
 72 Гражданско дело No 650/2011 Други дела Н.П.К. Б.Д.К.,
 73 НОХД No 50/2012 Гл.VI. Престъпл-я в отделни стоп. отрасли-чл.228-240 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО В.Н.Т. Докладчик:
 74 АНД No 32/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.С.И. Докладчик:
 75 АНД No 61/2011 Административни дела И.И.Н. АГЕНЦИЯ ЗА ДЪРЖАВНА ФИНАНСОВА ИНСПЕКЦИЯ Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 2.12.2011г.
 76 АНД No 162/2011 Административни дела ОБЩИНА - ДРЯНОВО ПРЕДСТАВЛ. ОТ Д-Р ИВАН И. НИКОЛОВ АГЕНЦИЯ ПО ЕНЕРГИЙНА ЕФЕКТИВНОСТ Докладчик:
 77 НЧХД No 124/2011 НЧХД Н.П.М. Г.Т.Й. Докладчик:
 78 Гражданско дело No 671/2011 Делби Г.М.Ш.,
 79 Гражданско дело No 31/2011 Чл.19 ЗГР И.Г.С.Б. Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 21.3.2011г.
 Решение от 07.10.2011
 Гражданско дело No 309/2011
 80 Гражданско дело No 705/2011 Искове по КТ за отмяна на уволнение Б.М.С. ЮРЪПИЪН ХАУС ОФ БЕДС-БЪЛГАРИЯ ЕАД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ЙОРГЕН ТРОДЕСОН Докладчик:
 81 Гражданско дело No 45/2012 Други дела И.Р.И. ОСЗГ ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 82 Гражданско дело No 161/2012 Развод и недейств. на брака М.Я.С. Ц.Б.С. Докладчик:
 83 Гражданско дело No 214/2012 Чл.19 ЗГР А.Г.Ш. Докладчик:
 84 НОХД No 57/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО П.И.П. Докладчик:
 85 Гражданско дело No 376/2011 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД Н.С.И. Докладчик:
 86 Гражданско дело No 349/2011 Облиг. искове за непозволено увреждане и дела от с/у търговци С.Г.С. Х.Н.С. Докладчик:
 87 Гражданско дело No 126/2012 Други дела ВИК ООД - ГР. ГАБРОВО Г.П.К. Докладчик:
 88 АНД No 143/2011 Административни дела ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ ДИРЕКЦИЯ ИНСПЕКЦИЯ ПО ТРУДА ГР. ГАБРОВО Докладчик:
 89 Гражданско дело No 270/2012 Развод по взаимно съгласие Н.Д.Г.,
 90 Гражданско дело No 200/2012 Дела по чл.30 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО Докладчик:
 91 АНД No 196/2011 Административни дела ЯНИЦА ООД ТД НА НАП ВЕЛИКО ТЪРНОВО Докладчик:
 92 НОХД No 48/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 93 АНД No 7/2012 Административни дела УНИТРАФ АД ДИРЕКЦИЯ ИНСПЕКЦИЯ ПО ТРУДА ГР. ГАБРОВО Докладчик:
 94 АНД No 46/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Х.Б.А. Докладчик:
 95 Гражданско дело No 139/2012 Дела по Закона срещу домашното насилие Д.И.Р. Я.И.Ж. Докладчик:
 96 Гражданско дело No 281/2011 Облиг. искове за непозволено увреждане и дела от с/у търговци ДАНИ 2006 ЕООД ДРЯНОВО АВТО ООД - ДРЯНОВО Докладчик:
 97 НОХД No 68/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО В.В.Х. Докладчик:
 98 Гражданско дело No 345/2011 Развод и недейств. на брака П.Х.П. С.Т.П. Докладчик:
 99 НОХД No 195/2011 ГЛ.XI. ОБЩООПАСНИ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО П.Б.Ц. Докладчик:
 100 АНД No 17/2012 По ЗД по пътищата А.Л.У. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 101 Гражданско дело No 137/2012 Облигационни искове ИНТЕРИОРПРОТЕКТ ЕООД ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 102 НОХД No 66/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО З.А.Д.,
 103 НОХД No 70/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.П.Д. Докладчик:
 104 Гражданско дело No 3/2012 Облигационни искове ЮРОБАНК И ЕФ ДЖИ БЪЛГАРИЯ АД Е.Б.Б.,
 106 Гражданско дело No 152/2012 Изменение на издръжка К.П.Н.,
 107 Гражданско дело No 158/2012 Искове по КТ И.И.И. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 108 Гражданско дело No 301/2012 Чл.19 ЗГР С.И.Д. Докладчик:
 109 Гражданско дело No 307/2012 Развод по взаимно съгласие Т.К.Г.,
 110 Гражданско дело No 183/2010 Други дела С.С.П. М.П.Т. Докладчик:
 РОСЕН О. СТАНЕВ Решение от 13.6.2011г.
 Решение от 25.06.2012
 Гражданско дело No 175/2012
 В законна сила от 25.6.2012г.
 111 НЧХД No 98/2011 НЧХД П.Х.П. К.К.К.,
 Ц.Н.Ш.,
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Присъда от 2.9.2011г.
 Ц.Н.Ш.
 Присъда от 21.12.2011
 Наказателно дело No 676/2011
 112 НОХД No 76/2012 Гл.XI. Отнемане на МПС - чл.346 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО З.Е.М. Докладчик:
 113 АНД No 30/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО В.П.Д. Докладчик:
 114 НОХД No 77/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Н.Н.Т. Докладчик:
 115 НОХД No 61/2012 ГЛ.XI. ОБЩООПАСНИ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Н.Д.В. Докладчик:
 116 Гражданско дело No 122/2012 Облигационни искове Г.К.Р. М.М.С. Докладчик:
 117 Гражданско дело No 215/2012 Искове по КТ Ч.Г.Д. ПОЛИ ПР И М-П ООД Докладчик:
 118 Гражданско дело No 664/2011 Облигационни искове ПРО ЛЕГО АД М.М.Т. Докладчик:
 119 Гражданско дело No 2/2012 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД Р.Л.Л. Докладчик:
 120 Гражданско дело No 74/2012 Други дела МОБИЛТЕЛ ЕАД М.М.С. Докладчик:
 121 Гражданско дело No 150/2011 Други дела ХИПО АЛПЕ-АДРИА-АУТОЛИЗИНГ ООД ПОЛИ ПРИМ-П ООД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ КРАСИМИРА ПАНАЙОТОВА МИХАЙЛОВА,
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 22.12.2011г.
 Решение No 88 от 22.12.2011 г.
 122 Гражданско дело No 193/2012 Искове по КТ Ц.Т.Г. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 123 Гражданско дело No 194/2012 Искове по КТ М.С.Ц.И. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 124 Гражданско дело No 314/2012 Други дела ЕЛИТ ООД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ИВАН ПЕТРОВ МИЦОВ В.Д.В. Докладчик:
 125 Гражданско дело No 156/2012 Други дела ВИК ООД - ГР. ГАБРОВО Т.Г.Н. Докладчик:
 126 Гражданско дело No 228/2012 Искове по КТ С.С.К. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 127 Гражданско дело No 261/2012 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД А.А.С. Докладчик:
 128 НОХД No 38/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.В.В.,
 129 НОХД No 65/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО С.Р.Д. Докладчик:
 130 Гражданско дело No 29/2012 Издръжка В.И.К. И.В.К. Докладчик:
 131 НОХД No 83/2012 Гл.XI. Отглеждане на растения и престъпл. свързани с нарк.в-ва - чл.354, 354а ал.5, 354в ал.1 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО Д.В.Н. Докладчик:
 132 Гражданско дело No 191/2012 Развод и недейств. на брака В.Х.Б. А.К. Докладчик:
 133 Гражданско дело No 211/2012 Искове по КТ Г.В.Л. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 134 Гражданско дело No 212/2012 Искове по КТ Е.Н.Н. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 135 НОХД No 81/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Х.А.В. Докладчик:
 136 Гражданско дело No 275/2011 Други дела ДЗИ-ОБЩО ЗАСТРАХОВАНЕ ЕАД СТАЛДЕР ЕООД,
 137 Гражданско дело No 495/2011 Делби И.А.В.,
 138 НОХД No 87/2012 ГЛ.VI. ПРЕСТЪПЛ-Я ПРОТИВ СТОПАНСТВОТО РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Б.Т.Т. Докладчик:
 139 Гражданско дело No 150/2012 Други дела МОБИЛТЕЛ ЕАД А.Н.К. Докладчик:
 140 Гражданско дело No 102/2012 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД П.Б.Л. Докладчик:
 141 Гражданско дело No 141/2012 Други дела Н.К.Н. П.Р.Д. Докладчик:
 142 Гражданско дело No 213/2012 Искове по КТ И.Д.Д. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 143 Гражданско дело No 233/2012 Искове по КТ М.И.С. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 144 Гражданско дело No 234/2012 Искове по КТ Д.С.Р. КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 145 Гражданско дело No 297/2012 Искове по КТ Н.П.Д.В. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 146 Гражданско дело No 116/2012 Облиг. искове за непозволено увреждане и дела от с/у търговци ИВ БОДИ БЪЛГАРИЯ ЕООД ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 147 Гражданско дело No 149/2012 Облиг. искове за непозволено увреждане и дела от с/у търговци ЕТ КРИСТАЛ-НИКОЛОВ КОЛЮ ФИЧЕТО ЕООД Докладчик:
 148 АНД No 56/2012 Административни дела Й.К.Г. ОБЩИНА - ДРЯНОВО ПРЕДСТАВЛ. ОТ Д-Р ИВАН И. НИКОЛОВ Докладчик:
 149 НОХД No 91/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.И.М. Докладчик:
 150 АНД No 62/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО,
 151 АНД No 200/2011 Административни дела К.Г.П. МИНИСТЕРСТВО НА КУЛТУРАТА Докладчик:
 152 Гражданско дело No 207/2012 Други дела М.Н.М.,
 153 НОХД No 96/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.Й.К. Докладчик:
 154 НОХД No 98/2012 Гл.VI. Престъпл-я в отделни стоп. отрасли-чл.228-240 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.Г.Г. Докладчик:
 155 АНД No 49/2012 Административни дела Н.Т.П. ОБЩИНА ДРЯНОВО, ПРЕДСТАВЛЯВАНА ОТ Д-Р ИВАН НИКОЛОВ Докладчик:
 156 НОХД No 75/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО А.М.Б. Докладчик:
 157 Гражданско дело No 58/2012 Други дела МОБИЛТЕЛ ЕАД И.Н.Х. Докладчик:
 158 НОХД No 102/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО Ф.Е.Л. Докладчик:
 159 Гражданско дело No 319/2012 Вещни искове Г.Е.Д. Докладчик:
 160 Гражданско дело No 353/2012 Развод по взаимно съгласие М.Д.Д.С.,
 161 НОХД No 101/2012 ГЛ.IV. ПРЕСТЪПЛ-Я П-В БРАКА,СЕМЕЙСТВ.И МЛАДЕЖТА РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО М.С.Ш. Докладчик:
 162 Гражданско дело No 500/2010 Други дела И.Г.Б.,
 Р.П.Б. Й.И.А. Докладчик:
 ЕМИЛИЯ Х. ДИШЕВА Решение от 1.8.2011г.
 Определение No 945/19.10.2011г. по Гражданско дело 374/2011г. на ОКРЪЖЕН СЪД - ГР.ГАБРОВО
 В законна сила от 24.8.2012г.
 163 Гражданско дело No 356/2012 Дела по чл.30 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО Докладчик:
 164 НОХД No 107/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО Н.Х.Н. Докладчик:
 165 Гражданско дело No 305/2011 Искове по КТ И.Х.И. ПОЛИ ПРИМ-П ООД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ КРАСИМИРА ПАНАЙОТОВА МИХАЙЛОВА Докладчик:
 ПЛАМЕН Н. ПОПОВ Решение от 15.12.2011г.
 Определение от 23.05.2012
 Гражданско дело No 147/2012
 166 Гражданско дело No 311/2012 Искове по КТ А.М.Ю. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 167 Гражданско дело No 410/2012 Развод по взаимно съгласие М.Б.Ц.,
 168 АНД No 71/2012 По ЗД по пътищата И.Н.И. РУ ПОЛИЦИЯ ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 169 Гражданско дело No 350/2012 Издръжка С.Д.И. Д.П.П. Докладчик:
 170 АНД No 58/2012 Административни дела А.Н.И. РУ ПОЛИЦИЯ ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 171 Гражданско дело No 678/2011 Облигационни искове С.К.К. СЪДЕБНО ИЗПЪЛНИТЕЛНА СЛУЖБА ПРИ РАЙОНЕН СЪД ГР. ГАБРОВО Докладчик:
 172 Гражданско дело No 432/2012 Развод и недейств. на брака Н.Р.С. И.П.С. Докладчик:
 173 Гражданско дело No 526/2012 Развод и недейств. на брака Ю.М.М. И.Н.М.,
 174 АНД No 92/2012 Административни дела А.И.Д. РЕГИОНАЛНА ДИРЕКЦИЯ ПО ГОРИТЕ ВЕЛИКО ТЪРНОВО Докладчик:
 175 НЧХД No 123/2011 НЧХД П.Г.И. Т.Г.Й.,
 176 Гражданско дело No 247/2011 Облигационни искове В.Г.И. ОБЩИНА ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 ЕМИЛИЯ Х. ДИШЕВА Решение от 8.12.2011г.
 Решение от 23.04.2012
 Гражданско дело No 41/2012
 Връща Гр. Д. No 247/2011 г. по описа на ДРС, ВГР. Д. No 41/2012 г. по описа на ГОС и Дело No 909/2012 г. на ВКС.
 Определение от 19.09.2012
 Гражданско дело No 909/2012
 Оставя без разглеждане касацоинната жалба.
 177 Гражданско дело No 269/2012 Искове по СК Л.К.Л. З.Г.М.,
 178 Гражданско дело No 533/2012 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ - ГР. СЕВЛИЕВО Докладчик:
 179 Гражданско дело No 505/2012 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДСП - ГР.СЕВЛИЕВО Докладчик:
 180 Гражданско дело No 506/2012 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДСП - ГР.СЕВЛИЕВО Докладчик:
 181 АНД No 42/2012 Административни дела ЯНИЦА ООД ТД НА НАП ВЕЛИКО ТЪРНОВО Докладчик:
 182 НОХД No 119/2012 Гл.XI. Отглеждане на растения и престъпл. свързани с нарк.в-ва - чл.354, 354а ал.5, 354в ал.1 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Д.В.Н. Докладчик:
 183 Гражданско дело No 320/2012 Облиг. искове за непозволено увреждане и дела от с/у търговци НАЦИОНАЛНА КОМПАНИЯ"ЖЕЛЕЗОПЪТНА ИНФРАСТРУКТУРА", ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ МИЛЧО АЛЕКСИЕВ ЛАМБРЕВ ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 184 Гражданско дело No 606/2010 Облигационни искове Р.Д.П. В.И.П. Докладчик:
 185 АНД No 25/2012 Административни дела ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ ДА ДЪРЖАВЕН РЕЗЕРВ И ВОЕННОВРЕМЕННИ ЗАПАСИ СОФИЯ Докладчик:
 186 АНД No 99/2012 Чл.78а НК А.Г.И. Докладчик:
 187 АНД No 100/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО Р.И.Г. Докладчик:
 188 Гражданско дело No 341/2012 Издръжка К.Й.Д. Й.Д.Д. Докладчик:
 189 АНД No 16/2012 По ЗД по пътищата К.С.К. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 190 НЧХД No 47/2012 НЧХД С.С.Д. И.П.И. Докладчик:
 191 Гражданско дело No 218/2009 Делби М.М.С. М.А.Г. Докладчик:
 192 Гражданско дело No 27/2012 Други дела БНП ПАРИБА ПЪРСЪНЪЛ ФАЙНЕНС ЕАД Н.К.Д. Докладчик:
 193 НОХД No 123/2012 ГЛ.IX. ДОКУМЕНТНИ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Г.Т.Й. Докладчик:
 194 НОХД No 125/2012 Гл.X. Хулиганство - чл.325 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО К.Е.Г.,
 195 НОХД No 126/2012 Гл.II. Блудство - чл.149 и 150 НК /без чл.149, ал.5 НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Р.Ш.Р. Докладчик:
 196 Гражданско дело No 337/2012 Чл.19 ЗГР Р.М.О. ОБЩИНА ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 197 НОХД No 63/2012 Гл.V. Кражба - чл.194-197 НК /без чл.196а НК/ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Г.Т.Й. Докладчик:
 198 АНД No 51/2012 Административни дела ЕТ КИТ-БОРИСЛАВ ДЯНКОВ ДИРЕКЦИЯ ИНСПЕКЦИЯ ПО ТРУДА ГР. ГАБРОВО Докладчик:
 199 АНД No 84/2012 По ЗД по пътищата С.Н.М. РУ ПОЛИЦИЯ - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 200 АНД No 106/2012 По ЗД по пътищата С.Ш.К. РУ ПОЛИЦИЯ - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 201 Гражданско дело No 522/2012 Искове по КТ Е.Т.С. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 202 Гражданско дело No 590/2012 Развод по взаимно съгласие М.К.В.,
 203 Гражданско дело No 333/2012 Издръжка Г.П.Г. П.Ц.Ц. Докладчик:
 204 Гражданско дело No 332/2012 Искове по КТ М.Т.Б. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 205 АНД No 45/2012 По ЗД по пътищата Д.Д.А. РУ НА МВР - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 206 Гражданско дело No 534/2012 Искове по КТ В.Г.Б. ВАГОНЕН ЗАВОД ИНТЕРКОМ АД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ДРАГОМИР БОРИСЛАВОВ АНГЕЛОВ Докладчик:
 207 Гражданско дело No 704/2011 Облиг. искове за непозволено увреждане и дела от с/у търговци Н.Г.К. ЕНЕРГО - ПРО МРЕЖИ АД Докладчик:
 208 Гражданско дело No 504/2012 Издръжка Р.А.Р.,
 209 Гражданско дело No 601/2012 Развод по взаимно съгласие Н.С.А.,
 210 Гражданско дело No 615/2012 Развод по взаимно съгласие Е.Д.И.,
 211 НОХД No 137/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО В.Т.Й. Докладчик:
 212 НОХД No 139/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО Б.Х.В. Докладчик:
 213 Гражданско дело No 592/2012 Дела по чл.26 от Закона на закрила на детето ДИРЕКЦИЯ "СОЦИАЛНО ПОДПОМАГАНЕ" - ГР. СЕВЛИЕВО Докладчик:
 214 Гражданско дело No 349/2012 Други дела Д.Ц.М. ОБЩИНА ДРЯНОВО, ПРЕДСТАВЛЯВАНА ОТ Д-Р ИВАН НИКОЛОВ Докладчик:
 215 Гражданско дело No 354/2012 Други дела Д.И.К.,
 216 Гражданско дело No 459/2011 Развод и недейств. на брака М.М.Т. Т.К.Т.,
 217 НОХД No 118/2012 Гл.IV. Неплащане на издръжка - чл.183 НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО П.Д.Ч. Докладчик:
 218 Гражданско дело No 434/2012 Издръжка Х.М.Х.,
 219 АНД No 103/2012 Административни дела Я.А.А. ОБЛАСТНА ДИРЕКЦИЯ ПО БЕЗОПАСНОСТ НА ХРАНИТЕ Докладчик:
 220 НОХД No 120/2012 Гл.V. Документна измама - чл.212 /без чл.212, ал.5/, 212а НК, 212б НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО С.А.М. Докладчик:
 221 АНД No 124/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО И.И.П. Докладчик:
 222 Гражданско дело No 505/2011 Други дела К.Р.К. ЕНЕРГО-ПРО ПРОДАЖБИ АД ВАРНА Докладчик:
 223 АНД No 111/2012 Административни дела С.Б.И. РУ ПОЛИЦИЯ - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 224 Гражданско дело No 612/2012 Дела по Закона срещу домашното насилие Д.К.Ц. Е.Д.Ц. Докладчик:
 225 Гражданско дело No 182/2011 Други дела АЛЕКС-РС ООД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ ЦЕНКА ГЕОРГИЕВА СТОЯНОВА Е.ОН БЪЛГАРИЯ ПРОДАЖБИ АД Докладчик:
 226 АНД No 130/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО В.М.Г. Докладчик:
 228 НОХД No 149/2012 ГЛ.II. ПРЕСТЪПЛЕНИЯ ПРОТИВ ЛИЧНОСТТА РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Д.Л.Д. Докладчик:
 229 АНД No 90/2012 По ЗД по пътищата Н.Й.Й. РУ ПОЛИЦИЯ ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 230 АНД No 132/2012 Административни дела Д-Р ГОЧО КАРАГОЧЕВ - ДЕРМАТОВЕНЕРОЛОГ СИМП РАЙОННА ЗДРАВНООСИГУРИТЕЛНА КАСА - ГАБРОВО Докладчик:
 231 НОХД No 150/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Б.Д.П. Докладчик:
 232 АНД No 86/2012 По ЗД по пътищата Л.С.Г. РУ ПОЛИЦИЯ ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 233 НОХД No 152/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО П.П.Н. Докладчик:
 234 Гражданско дело No 538/2012 Искове по КТ С.И.М. АРЕС БИЛД ГРУП ЕООД Докладчик:
 235 АНД No 121/2012 По ЗД по пътищата Д.М.М. РУ ПОЛИЦИЯ - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 236 НОХД No 157/2012 Гл.XI. В транспорта - чл.343, ал.1 б."б", ал.3 б."а" НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА - ДРЯНОВО П.Н.А. Докладчик:
 237 Гражданско дело No 436/2012 Изменение на издръжка С.И.М. Е.А.И. Докладчик:
 238 АНД No 117/2012 Административни дела МИЛПАК ООД, ПРЕДСТАВЛЯВАНО ОТ УПРАВИТЕЛЯ ЯНКО АЛЕКСАНДРОВ АЛЕКСАНДРОВ ОБЛАСТНА ДИРЕКЦИЯ ПО БЕЗОПАСНОСТ НА ХРАНИТЕ Докладчик:
 239 АНД No 112/2012 По ЗД по пътищата П.К.С. РУ ПОЛИЦИЯ - ГР. ДРЯНОВО Докладчик:
 240 НОХД No 161/2012 ГЛ.XI. ОБЩООПАСНИ ПРЕСТЪПЛЕНИЯ РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО П.С.Т. Докладчик:
 241 Гражданско дело No 645/2012 Други дела В И К ООД ГАБРОВО М.К.М. Докладчик:
 242 АНД No 165/2012 Чл.78а НК РАЙОННА ПРОКУРАТУРА ГР. ДРЯНОВО Д.Н.П. Докладчик:


text:
15. 10. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 267/45
 VERORDENING (EG) Nr. 2193/1999 VAN DE COMMISSIE
 van 14 oktober 1999
 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer voor mengvoeders op basis van granen
 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, toegekend voor de hoeveelheid graanproducten in het
 mengvoeder;
 Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeen-
 schap, (4) Overwegende dat anderzijds het bedrag van de restitutie
 eveneens rekening moet houden met de afzetmogelijk-
 Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 heden en verkoopvoorwaarden voor de betrokken
 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der producten op de wereldmarkt, het belang dat men erbij
 markten in de sector granen (1), laatstelijk gewijzigd bij Veror- heeft om verstoringen op de markt van de Gemeenschap
 dening (EG) nr. 1253/1999 (2), en met name op artikel 13, lid te voorkomen en het economisch aspect van de uitvoer;
 3,
 (5) Overwegende evenwel dat het momenteel dienstig lijkt
 (1) Overwegende dat volgens artikel 13 van Verordening om bij de vaststelling van de restituties uit te gaan van
 (EEG) nr. 1766/92 het verschil tussen de noteringen of het op de markt van de Gemeenschap en op de wereld-
 de prijzen op de wereldmarkt voor de in artikel 1 van markt geconstateerde verschil in de kosten van de
 die verordening genoemde producten en de prijzen van grondstoffen die in het algemeen voor het betrokken
 deze producten in de Gemeenschap kan worden over- mengvoeder worden gebruikt zodat de economische
 brugd door een restitutie bij de uitvoer; realiteit bij de uitvoer van de bedoelde producten nauw-
 keuriger in aanmerking kan worden genomen;
 (2) Overwegende dat Verordening (EG) nr. 1517/95 van de
 Commissie van 29 juni 1995 houdende bepalingen ter (6) Overwegende dat de restitutie eenmaal per maand moet
 uitvoering van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de worden vastgesteld; dat zij tussentijds kan worden gewij-
 Raad ten aanzien van de invoer- en uitvoerregeling voor zigd;
 mengvoeders op basis van granen en houdende wijzi- (7) Overwegende dat de in deze verordening vervatte maat-
 ging van Verordening (EG) nr. 1162/95 houdende regelen in overeenstemming zijn met het advies van het
 bijzondere uitvoeringsbepalingen inzake het stelsel van Comité van beheer voor granen,
 invoer- en uitvoercertificaten in de sector granen en
 rijst (3) in artikel 2 de specifieke criteria heeft vastgesteld
 waarmee rekening moet worden gehouden voor de bere- HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 kening van de restitutie voor deze producten;
 (3) Overwegende dat bij de berekening ook rekening moet Artikel 1
 worden gehouden met het gehalte aan graanproducten; De restituties bij uitvoer voor de in Verordening (EEG) nr.
 dat, gemakshalve, de restitutie zou moeten worden 1766/92 bedoelde mengvoeders waarop Verordening (EG) nr.
 betaald voor twee categorieën „graanproducten”, 1517/95 van toepassing is, zijn aangegeven in de bijlage bij
 namelijk voor maïs, de meest gebruikte component van deze verordening.
 uitgevoerde mengvoeders, en maïsproducten, en voor
 „andere granen”, dat wil zeggen voor restitutie in Artikel 2
 aanmerking komende graanproducten, andere dan maïs
 en maïsproducten; dat een restitutie zou moeten worden Deze verordening treedt in werking op 15 oktober 1999.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke
 lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 14 oktober 1999.
 Voor de Commissie
 Franz FISCHLER
 Lid van de Commissie
 (1) PB L 181 van 1.7.1992, blz. 21.
 (2) PB L 160 van 26.6.1999, blz. 18.
 (3) PB L 147 van 30.6.1995, blz. 51.
 ---pagebreak--- L 267/46 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 15. 10. 1999
 BIJLAGE
 bij de verordening van de Commissie van 14 oktober 1999 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer voor
 mengvoeders op basis van granen
 Productcodes van de producten die in aanmerking komen voor een restitutie bij uitvoer (1):
 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000,
 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000,
 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000,
 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000.
 (EUR/t)
 Graanproducten (2) Bedrag van de restitutie (2)
 Maïs en maïsproducten
 GN-codes 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20,
 1103 13, 1103 29 40, 1104 19 50, 1104 23,
 1904 10 10 49,37
 Graanproducten (2), met uitzondering van maïs en
 maïsproducten 31,98
 (1) De productcodes zijn omschreven in sector 5 van de bijlage bij de gewijzigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie
 (PB L 366 van 24.12.1987, blz. 1).
 (2) Voor de restituties wordt slechts het zetmeel uit graanproducten in aanmerking genomen.
 Onder „graanproducten” worden verstaan de producten van de onderverdelingen 0709 90 60 en 0712 90 19, de producten van
 hoofdstuk 10, de producten van de posten 1101, 1102, 1103, 1104 (als zodanig en niet opnieuw samengesteld en met
 uitzondering van onderverdeling 1104 30) en het graangehalte van producten vallende onder de onderverdelingen 1904 10 10
 en 1904 10 90 van de gecombineerde nomenclatuur. Het graangehalte van de producten vallende onder de onderverdelingen
 1904 10 10 en 1904 10 90 van de gecombineerde nomenclatuur wordt beschouwd als gelijk aan het gewicht van deze
 eindproducten.
 Er wordt alleen een restitutie voor graanproducten toegekend als de oorsprong van het zetmeel door analyse duidelijk kan
 worden vastgesteld.