type: other

text:
§ 92 Reisirongi tollikontroll
 § 171 Riiklik järelevalve
 § 19 Vahetu sunni kasutamine
 § 36 Tolliteenuse kulu arvutamine
 § 521 Majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutamise või tollilao pidamise loa kehtivuse peatamine ja kehtetuks tunnistamine
 § 59 Välisriigi ja Eesti diplomaatiline post, konsulaarsaadetis ja rahvusvahelise sõjalise peakorteri saadetis
 81 SÕIDUKI MASSI RAHVUSVAHELINE TUNNISTUS
 § 721 Sõiduki massi rahvusvahelise tunnistuse väljastamine
 82 INTELLEKTUAALOMANDI ÕIGUSKAITSE TAGAMINE TOLLIS
 § 722 Intellektuaalomandi õiguste rikkumise kindlakstegemine tollis
 83 TIR-MÄRKMIKE ALUSEL TOIMUVA RAHVUSVAHELISE KAUBAVEO KONVENTSIOONI RAKENDAMINE
 § 723 TIR-märkmike kasutamise loa andja
 § 724 TIR-märkmike kasutamise loa taotlemine
 § 725 Loakomitee
 § 726 TIR-märkmike kasutamise loa andmine
 § 727 TIR-märkmike kasutamise võimaldamine
 § 728 TIR-märkmike kasutamise loa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
 § 74 Ebaseaduslikud toimingud Eesti ja liiduvälise riigi vahel kaubaga, mille suhtes kehtivad keelud ja piirangud
 RT I, 10.11.2015, 4
 19.12.2013 RT I, 14.01.2014, 2 01.02.2014, osaliselt 01.07.2014
 18.11.2014 RT I, 02.12.2014, 1 12.12.2014
 22.10.2015 RT I, 10.11.2015, 1 01.12.2015
 (1) Eesti Vabariigi (edaspidi Eesti) ja väljaspool Euroopa Liidu (edaspidi liit) tolliterritooriumi asuvate riikide ja territooriumide (edaspidi liiduväline riik) vahelisele kaubandusele, sellega tegeleva isiku ja tolli õigustele, kohustustele ning vastutusele kohaldatakse EÜ Nõukogu määrust 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1–50) (edaspidi ühenduse tolliseadustik), EÜ Komisjoni määrust 2454/93/EMÜ, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele 2913/92/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1–766) (edaspidi ühenduse tolliseadustiku rakendussätted), ja teisi tollieeskirjade rakendamiseks vastuvõetud liidu õigusakte. Käesolevat seadust kohaldatakse liidu õigusaktidega reguleerimata osas.
 [RT I, 14.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
 (2) Käesolevas seaduses sätestatakse ka tolli ja isiku õigused ja kohustused muude keeldude ja piirangute riikliku järelevalve teostamisel tolli poolt, samuti vastutus tollieeskirjade rikkumise eest. Vastavalt ühenduse tolliseadustiku artiklile 1 koosnevad tollieeskirjad ühenduse tolliseadustikust ja liidu tasandil või siseriiklikult nende eeskirjade rakendamiseks vastuvõetud sätetest.
 (3) Liidu õigusaktidest tulenevad impordi- ja eksporditollimaksud sisalduvad nõukogu määruses (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1–675) (edaspidi ühenduse tollitariifistik). Imporditollimaksuvabastused sätestatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 1186/2009, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem (ELT L 324, 10.12.2009, lk 23–57) (edaspidi ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem). Kui kaupa maksustatakse importimisel muu maksuga kui imporditollimaks, kohaldatakse maksustamisel Eesti maksuseaduste sätteid tingimusel, et need ei ole vastuolus liidu õigusaktidega.
 (4) Liidu õigusaktides, käesolevas seaduses ja selle alusel antavates õigusaktides ettenähtud haldusmenetlusele kohaldatakse haldusmenetluse seaduse sätteid, arvestades liidu õigusaktide ja käesoleva seaduse erisusi.
 (5) Vabariigi Valitsus või valdkonna eest vastutav minister võib oma pädevuse piirides kehtestada tollieeskirjade kohaldamiseks õigusakte küsimustes, mille otsustamise õigus on liidu õigusaktide kohaselt liikmesriigil.
 (6) Reisija on liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki siirduv füüsiline isik, sõltumata reisi eesmärgist.
 (1) Tolliagentuur on Eesti füüsilisest isikust ettevõtja või Eestis asutatud juriidiline isik, kes seoses kauba liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki toimetamisega suhtleb tolliga, teostades tolliformaalsusi teise isiku eest temaga kokkuleppel.
 (5) Tolliagentuuri tegevusloa ja tolliagendi tunnistuse väljastamise ja kehtetuks tunnistamise ning tolliagentuuri tegevuse korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 Isikul on õigus esitada tolli otsuse või tolliametniku toimingu peale vaie. Vaide esitamine ja lahendamine toimub maksukorralduse seaduses vaide kohta sätestatud korras, arvestades liidu õigusaktides sätestatud erisusi.
 (2) Tollieeskirjades ettenähtud juhtudel võib tolliformaalsusi teostada ka mõnes muus keeles, kusjuures tollil on õigus vajaduse korral nõuda tollideklaratsiooni lisadokumentide tõlget. Põhjendatud juhtudel nõuab toll vandetõlgi tehtud või notari kinnitatud tõlget.
 (2) [Kehtetu - RT I, 14.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
 (3) Kui isik on rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1889/2005 ühendusse sisse toodava või ühendusest välja viidava sularaha kontrollimise kohta (ELT L 309, 25.11.2005, lk 9–12) artiklis 3 sätestatud sularaha deklareerimise kohustust või kui tollil on alust arvata, et sularaha on saadud kuritegelikul teel või see on seotud rahapesu või terrorismi rahastamisega, on tollil õigus tollikontrolli teostamiseks ja asjaolude väljaselgitamiseks sularaha kuni 48 tunniks kinni pidada.
 [Kehtetu - RT I, 14.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
 § 92. Reisirongi tollikontroll
 (1) Kui liiduvälisesse riiki suunduva reisirongi reisijate ning nende pagasi tollikontroll tehakse väljaspool piiripunkti, ei tohi tollikontrolli alustamisest kuni rongi välispiiri ületamiseni kaupu ilma tolli loata rongist maha ega rongile laadida.
 (2) Kui liiduvälisest riigist saabuva reisirongi reisijate ning nende pagasi tollikontroll tehakse väljaspool piiripunkti, ei tohi välispiiri ületamisest kuni tollikontrolli lõpetamiseni kaupu ilma tolli loata rongist maha ega rongile laadida.
 Kui liidu liikmesriikide vahelise kaubanduse või postisaadetiste, samuti ühest liikmesriigist teise siirduvate isikutega kaasas oleva kauba suhtes on õigusaktiga kehtestatud keeld või piirang ja toll teostab sellise keelu või piirangu riiklikku järelevalvet, võib tolliametnik kasutada oma ülesannete täitmiseks kõiki neid õigusi, mis on talle liidu õigusaktide ja käesoleva seadusega antud tollieeskirjade rakendamisel, kui tal on riski hindamisele tuginedes alust arvata, et sellist keeldu või piirangut eiratakse.
 (1) Eesti ja liiduvälise riigi vahelise kaubandusega, postisaadetiste ja reisijate liikumisega otseselt või kaudselt seotud isik esitab tollile tolli nõudmisel ja tolli määratud mõistliku tähtaja jooksul riski hindamiseks vajalikud dokumendid või edastab asjakohased andmed elektrooniliselt ning võimaldab tollile tasuta juurdepääsu kauba, transpordivahendite või reisijate andmetele.
 (2) Kui liidu liikmesriikide vahelise kaubanduse, postisaadetiste ja ühest liikmesriigist teise siirduvate isikutega kaasas oleva kauba suhtes on õigusaktiga kehtestatud keeld või piirang ja toll teostab sellise keelu või piirangu riiklikku järelevalvet, on ka Eesti ja teiste liikmesriikide vahelise kaubandusega, postisaadetiste ja isikute ühest liikmesriigist teise liikumisega seotud isikud kohustatud andma teavet vastavalt käesoleva paragrahvi lõikele 1.
 Tollieeskirjade rakendamisel on Maksu- ja Tolliameti ülesanneteks ühiskonna ja majanduse kaitsmine maksupettuste ja salakaubaveo tõkestamisega, kauba importimisel tasumisele kuuluvate maksude kogumine ning Eesti ja liiduväliste riikide vahelise seadusliku kaubanduse hõlbustamine.
 (2) Maksu- ja Tolliamet koordineerib kauba liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki toimetamisega seotud teiste täidesaatva riigivõimu asutuste omavahelist koostööd.
 § 171. Riiklik järelevalve
 Riiklikku järelevalvet tollieeskirjade täitmise üle teostab Maksu- ja Tolliamet.
 Maksu- ja Tolliamet võib käesolevas seaduses sätestatud riikliku järelevalve teostamiseks kohaldada korrakaitseseaduse §-des 30, 31, 32, 34, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51 ja 52 sätestatud riikliku järelevalve erimeetmeid korrakaitseseaduses sätestatud alusel ja korras.
 (3) Tolli automaatse numbrituvastussüsteemi andmekogu eesmärk on riiklike maksude kogumise tagamiseks ning maksupettuste ja salakaubaveo tõkestamiseks teabe kogumine ja töötlemine Eesti territooriumile, tollikontrolli tsooni ja vabatsooni sisenevate ning sealt lahkuvate transpordivahendite ja kaubakonteinerite kohta.
 (4) Tolli automaatse numbrituvastussüsteemi andmekogu andmed ei ole avalikud. Andmekogule on juurdepääs Maksu- ja Tolliametil, Politsei- ja Piirivalveametil, Kaitsepolitseiametil ning Teabeametil.
 (41) Tolli automaatse numbrituvastussüsteemi andmekogu vastutav töötleja võib avaldada andmekogu andmeid teise riigi tolliasutusele liidu õigusakti või välislepingu alusel toimuva tolli- või maksualase koostöö raames.
 (5) Tolli automaatse numbrituvastussüsteemi andmekogu asutab ja põhimääruse kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 § 19. Vahetu sunni kasutamine
 (4) Maksu- ja Tolliameti ametniku erivahendite kandmise ja hoidmise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
 (1) Maksu- ja Tolliameti ametnikud kannavad teenistuses olles ettenähtud juhtudel vormiriietust. Vormiriietust võivad ettenähtud juhtudel kanda ka Maksu- ja Tolliameti töötajad ja Sisekaitseakadeemia üliõpilased.
 (2) Maksu- ja Tolliameti ametnike vormiriietuse ja eraldusmärkide kirjelduse ning kandmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (3) Vormiriietuse kandjad, vormiriietuse andmise korra ja kandmise tähtajad määrab Maksu- ja Tolliameti peadirektor või tema volitatud isik käskkirjaga.
 [RT I, 10.11.2015, 1 - jõust. 01.12.2015]
 (1) Ajutiselt ladustatud kaupa võib hoida tolli poolt aktsepteeritud tolliterminalis või hoiukohas tollieeskirjades ettenähtud tingimustel. Tolliterminalis võivad kaupa ajutiselt ladustatuna hoida kõik kaupa liiduvälisest riigist Eestisse toimetavad isikud, hoiukoht aga on ette nähtud ainult kindlaksmääratud kasutajale.
 (4) Toll võib keelduda tolliterminali või hoiukoha pidamise loa väljastamisest, kui taotlejat on taotluse esitamise päevale eelnenud aasta jooksul korduvalt karistatud käesolevas seaduses sätestatud väärteo eest, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, või ta on toime pannud karistusseadustiku §-s 391 või 393 sätestatud kuriteo, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist kustutatud.
 1) tolliterminali või hoiukoha pidajat on loa kehtivuse peatamise päevale eelnenud aasta jooksul korduvalt karistatud käesolevas seaduses sätestatud väärteo eest, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, või ta on toime pannud karistusseadustiku §-s 391 või 393 sätestatud kuriteo, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist kustutatud;
 (9) Nõuded tolliterminalile ja hoiukohale, tolliterminali ja hoiukoha pidamise loa väljastamise, loa kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise ning kauba hoidmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (1) Kaubakoguste mõõtmist tollikontrolli käigus võib teostada liidu isik, kes on mõõteseaduse kohaselt tunnistatud erialaselt pädevaks asjaomases mõõtevaldkonnas.
 § 36. Tolliteenuse kulu arvutamine
 (1) [Kehtetu - RT I, 14.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
 (2) Ühenduse tolliseadustiku rakendussätete artiklis 202 sätestatud tolliteenusena tolliformaalsuste teisel ajal teostamise kulude arvutamisel võetakse aluseks tolliametniku keskmine töötasu ja transpordikulud. Tolliametniku keskmine töötasu arvutatakse töölepingu seaduse § 29 lõike 8 alusel kehtestatud korras. Transpordikulu arvutamisel lähtutakse Maksu- ja Tolliameti ametisõidukite kasutamise keskmisest kulust sõidukilomeetri kohta teenuse osutamisele eelnenud kalendriaastal. Tolliametnike keskmine töötasu ja transpordikulude arvutamisel aluseks võetav keskmine kulu sõidukilomeetri kohta avaldatakse Maksu- ja Tolliameti veebilehel. Tolliteenuse kulude arvutamise ja tolliteenuse eest tasumise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (2) Kui kaubasaadetise kogus või väärtus ületab liidu õigusaktis sätestatud statistilist läve ja kaubasaadetist ei saa vastavalt ühenduse tolliseadustiku rakendussätetele deklareerida suuliselt või muu toimingu abil, tuleb esitada tollideklaratsioon.
 (6) Füüsiline isik võib tollideklaratsiooni asemel esitada reisija deklaratsiooni, kui liiduvälisest riigist Eestisse toimetatav kaup ei ole kaubanduslikku laadi. Kaubanduslikku laadi kauba korral võib esitada reisija deklaratsiooni siis, kui kaubasaadetise kogus ega väärtus ei ületa liidu õigusaktis sätestatud statistilist läve.
 (8) Täiendavad juhised tollideklaratsiooni ja lihtsustatud tollideklaratsiooni täitmiseks, esitamiseks ja aktsepteerimiseks kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (4) [Kehtetu - RT I, 10.11.2015, 1 - jõust. 01.12.2015]
 (5) [Kehtetu - RT I, 10.11.2015, 1 - jõust. 01.12.2015]
 (6) [Kehtetu - RT I, 10.11.2015, 1 - jõust. 01.12.2015]
 (7) Kauba läbivaatuse ning sellest proovide ja näidiste võtmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (3) Transpordivahendid, mis ületavad Eesti ja liiduvälise riigi vahelist piiri, on kohustatud peatuma piiril asuvas tolliasutuses, selle puudumisel suunduma kindlaksmääratud marsruudil peatumatult ettenähtud tolliasutusse. Sundpeatuse korral tuleb sellest teatada viivitamatult tollile või politseile.
 (4) Sadama, postiteenuse osutaja, raudtee- ja lennujaama selleks määratud töötajad ning laevaagendid on kohustatud tollile ette teatama iga transpordivahendi liiduvälisest riigist saabumisest ja liiduvälisesse riiki lahkumisest ning keelama imporditava ja eksporditava kauba transpordivahendilt mahalaadimise, samuti transpordivahendile peale- või ümberlaadimise tolli loata.
 (1) Tolliametnikul on õigus nõuda Eesti ja liiduvälise riigi vahelist piiri ületavalt, samuti sadama või lennujaama transiitreisijate alal viibivalt reisijalt pagasi esitamist läbivaatuseks ning see läbi vaadata. Kontrollitav isik peab tolliametnikule oma pagasi ette näitama ning tolliametniku korraldusel lahti pakkima.
 (2) Kui tollil on riski hindamisele tuginedes alust arvata, et Eesti ja liiduvälise riigi vahelist piiri ületav või sadama või lennujaama transiitreisijate alal viibiv reisija varjab deklareerimisele kuuluvat või keeldude või piirangutega seotud kaupa peidetuna oma kehal või kehas, võib tolliametniku korraldusel teha reisija läbivaatuse.
 (1) Kaupa sisaldava liiduvälisest riigist saabunud rahvusvahelise postisaadetise läbivaatus toimub postiteenuse osutaja asukohas enne selle väljastamist saajale, liiduvälisesse riiki lähetatava saadetise läbivaatus aga pärast selle saatjalt vastuvõtmist või vastuvõtmise ajal. Rahvusvaheline postisaadetis käesoleva seaduse ja selle alusel antud õigusaktide tähenduses ei hõlma kullerposti saadetist postiseaduse tähenduses.
 (7) Tollitõkendite panemise ja eemaldamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (2) Toll toimetab deklarandile kätte kirjaliku teate oma kavatsuse kohta kaup hõivata ja määrab tähtaja tollieeskirjadest tulenevate nõuete täitmiseks. Kaupa ei hõivata, kui deklarant täidab nõuded, reekspordib kauba liidu tolliterritooriumilt tolli määratud tähtpäevaks, hävitab kauba tollijärelevalve all või kannab kauba tolli loal üle riigi omandisse.
 (1) Liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki siirduva reisija pagasis olevale kaubale kohaldatakse käesoleva seaduse § 37 lõigetes 2, 3, 4 ja 6 kaubasaadetise deklareerimise kohta sätestatut.
 (6) Reisija, kelle pagasis liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki siirdumisel ei sisaldu deklareerimisele kuuluvat kaupa, deklareerib sellise kauba puudumist tollile tollieeskirjade kohaselt suuliselt või muu toimingu abil.
 (8) Reisija tolliformaalsuste korra, reisija deklaratsiooni vormi ja selle täitmise juhendi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (1) Eestist liiduvälisesse riiki saadetava kaupa sisaldava rahvusvahelise postisaadetise kohta täidab saatja postisaadetise deklaratsiooni, mis lisatakse postisaadetisele. Kui postisaadetises oleva kauba kogus või tolliväärtus ületab liidu õigusaktis sätestatud statistilist läve, esitab isik kauba kohta ka tollideklaratsiooni.
 (2) Liiduvälisest riigist saabuva postisaadetise kohta, milles sisalduva kauba tolliväärtus või kogus ületab liidu õigusaktis sätestatud statistilist läve, esitab isik tollideklaratsiooni.
 (2) Sularaha deklareerimise korra, sularaha deklaratsiooni vormi ja selle täitmise juhendi kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (2) Pärast kauba vabastamist tollideklaratsioonis muudatuste tegemise ja tollideklaratsiooni kehtetuks tunnistamise täiendavad juhised kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (1) Vabasse ringlusse lubamine annab liiduvälisele kaubale liidu kauba tollistaatuse.
 (11) [Kehtetu - RT I, 14.01.2014, 2 - jõust. 01.02.2014]
 (4) Nõuded tollilaole, tollilao pidamise loa väljastamise, loa kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise ning kauba hoidmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 § 521. Majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutamise või tollilao pidamise loa kehtivuse peatamine ja kehtetuks tunnistamine
 (1) Toll võib peatada majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutamise või tollilao pidamise loa kehtivuse kuni kaheks kuuks ja määrata tähtaja peatamise aluseks olevate asjaolude kõrvaldamiseks, kui majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutamise loa või tollilao pidamise loa tingimusi või lubade andmise tingimusi ei täideta.
 (2) Kui majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutav isik või tollilao pidaja ei ole viis tööpäeva enne tagatise kehtivusaja lõppemist esitanud tollile uut tagatist, peatab toll majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutamise või tollilao pidamise loa kehtivuse tagatise lõppemise päevale järgneval päeval, arvestades käesoleva paragrahvi lõikes 1 sätestatut.
 (3) Majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kasutamise või tollilao pidamise luba tunnistatakse kehtetuks loa omaniku kirjaliku taotluse alusel või tolli algatusel. Toll võib loa kehtetuks tunnistada, kui:
 1) loa omanikku on loa kehtivuse peatamise päevale eelnenud aasta jooksul korduvalt karistatud käesolevas seaduses nimetatud väärteo eest, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, või ta on toime pannud karistusseadustiku §-des 391–393 nimetatud kuriteo, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist kustutatud;
 2) loa omanik ei ole ettenähtud tähtpäevaks kõrvaldanud asjaolusid, mis olid loa kehtivuse peatamise aluseks.
 (1) Ühenduse tolliseadustiku artiklis 166 nimetatud vabatsoon luuakse ja vabaladu asutatakse sadama, lennu- või raudteejaama või muu liidu tolliterritooriumi piiril asuva transpordisõlme vahetusse lähedusse.
 (6) Täiendavad nõuded vabatsooni ja vabalao, seal tegutsemise ning tegutsemisloa väljastamise, kehtivuse peatamise ja kehtetuks tunnistamise kohta kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (2) Toll võib keelduda vabatsoonis ja vabalaos tegutsemise loa väljastamisest, kui taotlejat on taotluse esitamise päevale eelnenud aasta jooksul korduvalt karistatud käesolevas seaduses sätestatud väärteo eest, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, või kui ta on toime pannud karistusseadustiku §-s 391 või 393 sätestatud kuriteo, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist kustutatud.
 1) isikut on eelnenud aasta jooksul korduvalt karistatud käesolevas seaduses sätestatud väärteo eest, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, või kui ta on toime pannud karistusseadustiku §-s 391 või 393 sätestatud kuriteo, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist kustutatud;
 Liiduvälise kauba võib tolli nõusolekul üle kanda riigi omandisse. Kauba riigi omandisse ülekandmise, samuti kauba tollijärelevalve all hävitamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (1) Ühenduse tolliseadustiku, ühenduse tollimaksuvabastuse süsteemi või käesoleva seaduse alusel impordi- või eksporditollimaksudest vabastatud kaup loetakse liidu tolliterritooriumile tollisoodustusega imporditud või liidu tolliterritooriumilt tollisoodustusega eksporditud kaubaks.
 (1) Varustus, kütus ja muu vee- või õhusõidukis kohapeal reisi ajal tarbimiseks vajalik kaup, mille impordib liidu liikmesriikide vahelisi reise teostava vee- või õhusõiduki tarbevaruks isik, kes seda vee- või õhusõidukit käitab, on vabastatud imporditollimaksudest. Varuosi ja lisavarustust tarbevaruks ei loeta.
 (1) Toll ei kontrolli Eesti Kaitseväe teenistusülesandeid täitvat sõjalaeva, sõjalennukit ega muud sõjatehnikat, politsei teenistusülesandeid täitvat ujuvvahendit ega õhusõidukit ning päästemeeskonna teenistusülesandeid täitvat transpordivahendit ega tehnikat, samuti teenistusülesandeid täitva isikkoosseisu isiklikke asju, kui tollil ei ole alust arvata, et seal leidub kaupa, mida ei vajata teenistusülesannete täitmisel. Üksuse liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki siirdumisel deklareerib üksuse ülem varustuse tollile tollieeskirjades ettenähtud korras.
 (2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetamata juhtudel allutatakse Kaitseväe, politsei ja päästemeeskonna transpordivahend, kaup ning isikkoosseisu isiklikud asjad, samuti riigisaladuse ja salastatud välisteabe seaduse alusel salastatud julgeoleku- ja kaitseotstarbeline kaup tollikontrollile lihtsustatud korras.
 (3) Kaitseväe, politsei, päästemeeskonna, rahvusvahelise sõjalise peakorteri, välisriigi relvajõudude ja tsiviilkoosseisu ja nende liikme ning julgeoleku- ja kaitseotstarbelise kauba tolliformaalsuste teostamise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
 § 59. Välisriigi ja Eesti diplomaatiline post, konsulaarsaadetis ja rahvusvahelise sõjalise peakorteri saadetis
 (4) Rahvusvahelise sõjalise peakorteri saadetisele kohaldatakse käesolevat paragrahvi juhul, kui see tuleneb välislepingust.
 (3) Tagatise esitamise, kasutamise ja vabastamise korra ning tagatise suuruse määramise ja arvutamise alused kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (2) Toll võib tagatise suuruse vähendamata jätta, kui isikut on tagatise kohta otsuse tegemise päevale eelnenud aasta jooksul korduvalt karistatud käesolevas seaduses sätestatud väärteo eest, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, või ta on toime pannud karistusseadustiku §-s 391 või 393 sätestatud kuriteo, mille karistusandmed ei ole karistusregistrist kustutatud.
 (3) Deklareeritud kauba impordi- ja eksporditollimaksude summa arvestusse kandmise, teatamise ja tasumise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 81. peatükk SÕIDUKI MASSI RAHVUSVAHELINE TUNNISTUS
 § 721. Sõiduki massi rahvusvahelise tunnistuse väljastamine
 (1) Veoettevõtja soovil väljastab käesoleva paragrahvi lõikes 2 nimetatud tingimustele vastav isik ettevõtjale kaupade piirikontrolli tingimuste kooskõlastamise rahvusvahelise konventsiooni 8. lisa (edaspidi konventsiooni 8. lisa), mis on Euroopa Ühenduse nimel heaks kiidetud nõukogu 2008. aasta 25. septembri otsusega 2009/161/EÜ (ELT L 55, 27.02.2009, lk 21–39), teise liite kohase sõiduki massi rahvusvahelise tunnistuse.
 (2) Sõiduki massi rahvusvahelise tunnistuse võib väljastada isik, kes on pädev mõõtja mõõteseaduse § 5 lõike 1 tähenduses ja vastab konventsiooni 8. lisa teises liites sätestatud tingimustele.
 [RT I, 14.01.2014, 2 - jõust. 01.07.2014]
 (4) Konventsiooni 8. lisa artiklis 5 nimetatud teabe avaldamise ja edastamise eest vastutab Maksu- ja Tolliamet.
 82. peatükk INTELLEKTUAALOMANDI ÕIGUSKAITSE TAGAMINE TOLLIS
 § 722. Intellektuaalomandi õiguste rikkumise kindlakstegemine tollis
 (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 608/2013, mis käsitleb intellektuaalomandi õiguskaitse tagamist tollis ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1383/2003 (ELT L 181, 29.06.2013, lk 15–34), artikli 26 lõikes 9 nimetatud menetluse, kus otsustatakse, kas tegemist on intellektuaalomandi õiguste rikkumisega, võib nimetatud määruse kohaselt õigustatud isiku taotlusel läbi viia tollis.
 (2) Käesoleva paragrahvi lõikes 1 nimetatud taotlusele peab olema kinnipeetud kauba kohta lisatud tõenditega põhjendatud hinnang, mille alusel saab otsustada, kas tegemist on intellektuaalomandi õiguste rikkumisega.
 83. peatükk TIR-MÄRKMIKE ALUSEL TOIMUVA RAHVUSVAHELISE KAUBAVEO KONVENTSIOONI RAKENDAMINE
 § 723. TIR-märkmike kasutamise loa andja
 (1) TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo konventsiooni (edaspidi TIR-konventsioon) 9. lisa II osa kohaselt TIR-märkmike kasutamise loa andmiseks pädev haldusorgan on Maksu- ja Tolliamet (edaspidi TIR-märkmike kasutamise loa andja).
 (2) Valdkonna eest vastutav minister võib TIR-märkmike kasutamise loa andmise ülesande halduslepinguga üle anda TIR-konventsiooni 9. lisa I osas sätestatud nõuetele vastavale ühingule (edaspidi garantiiühing).
 § 724. TIR-märkmike kasutamise loa taotlemine
 4) autoveoseaduse §-s 7 sätestatud nõuetele vastavate veokorraldajate nimed, isikukoodid ja ametipädevust tõendavate dokumentide koopiad;
 5) autoveoseaduse § 27 lõike 1 punktis 1 nimetatud tingimustele vastavate veoautojuhtide nimed, isikukoodid, kutsetunnistuste koopiad või ametikoolituse läbimist tõendava märkega autojuhilubade koopiad;
 § 725. Loakomitee
 (1) Loakomitee on pädevate asutuste esindajatest moodustatud organ, mille ülesandeks on hinnata TIR-märkmike kasutamise luba taotleva isiku vastavust TIR-konventsiooni nõuetele, pädevust rahvusvahelise veo teostajana, oluliste või korduvate tolli- või maksuseaduste rikkumiste puudumist ning isiku finantsolukorra usaldusväärsust.
 § 726. TIR-märkmike kasutamise loa andmine
 (1) TIR-märkmike kasutamise loa andja edastab käesoleva seaduse § 724 kohase taotluse loakomiteele.
 (2) Loakomitee teeb loa andmise või loa andmisest keeldumise kohta konsensuse alusel TIR-märkmike kasutamise loa andjale põhjendatud ettepaneku.
 (3) TIR-märkmike kasutamise loa andja teeb TIR-märkmike kasutamiseks loa andmise või loa andmisest keeldumise kohta kirjaliku otsuse 30 päeva jooksul käesoleva seaduse § 724 kohase taotluse saamisest arvates ning teeb selle teatavaks taotlejale ja garantiiühingule.
 § 727. TIR-märkmike kasutamise võimaldamine
 § 728. TIR-märkmike kasutamise loa peatamine ja kehtetuks tunnistamine
 (1) TIR-märkmike kasutamise loa saanud isik teavitab viivitamata TIR-märkmike kasutamise loa andjat muudatustest käesoleva seaduse § 724 lõike 1 punktides 2–5 nimetatud andmetes.
 (2) Kui loakomitee liige saab teabe, et TIR-märkmike kasutamiseks loa saanud isik on rikkunud TIR-konventsiooni nõudeid, esitab loakomitee liige viivitamata TIR-märkmike kasutamise loa andjale kirjalikult põhjendatud ettepaneku TIR-märkmike kasutamise loa peatamiseks või kehtetuks tunnistamiseks.
 (3) TIR-märkmike kasutamise loa andja otsustab TIR-märkmike kasutamise loa kehtivuse peatamise või kehtetuks tunnistamise.
 (4) TIR-märkmike kasutamise loa kehtivuse peatamisel teatab TIR-märkmike kasutamise loa andja TIR-märkmike kasutamise loa saanud isikule kirjalikult loa peatamise põhjused ja annab tähtaja puuduste kõrvaldamiseks. Kui TIR-märkmike kasutamise loa saanud isik ei ole puudusi määratud tähtpäevaks kõrvaldanud ega taotlenud puuduste kõrvaldamise tähtaja pikendamist, tunnistab TIR-märkmike kasutamise loa andja loa kehtetuks.
 (1) Deklareeritava kauba või sularaha toimetamise eest üle Euroopa Liidu tolliterritooriumi piiri tollikontrollist kõrvale hoides, kauba või sularaha deklareerimata jättes, seda vale tariifse klassifikatsiooniga või kirjeldusega deklareerides või muul pettuslikul viisil toimides –
 § 74. Ebaseaduslikud toimingud Eesti ja liiduvälise riigi vahel kaubaga, mille suhtes kehtivad keelud ja piirangud
 (1) Kohustusliku dokumendita või riikliku registri kandeta kauba, mille suhtes kehtivad piirangud, või keelatud kauba liiduvälisest riigist Eestisse või Eestist liiduvälisesse riiki toimetamise või tollikäitlusviisile deklareerimise eest –
 (1) Kohustusliku dokumendita või riikliku registri kandeta kauba, mille suhtes kehtivad piirangud, või keelatud kauba teisest liidu liikmesriigist Eestisse või Eestist teise liidu liikmesriiki toimetamise eest selliste keeldude ja piirangute korral, mille riiklikku järelevalvet teostab toll, –
 (1) Liiduvälisest riigist Eestisse tollisoodustusega toimetatud või tollijärelevalve all oleva kaubaga tehtavate teadvalt ebaseaduslike toimingute või tehingute eest –
 (1) Kauba teadvalt ebaseadusliku toimetamise eest ajutise ladustamise kohta, tollilattu, vabatsooni või vabalattu või sealt ebaseadusliku väljatoimetamise eest –
 (1) Vabatsoonis või vabalaos teadvalt tolli loata tegutsemise või ehitise rajamise eest –
 (1) Ühenduse tolliseadustiku artiklis 16 ettenähtud dokumentide säilitamise tähtaja teadvalt eiramise eest –
 (1) Ettenägematu olukorraga või vääramatu jõuga seotud toimingute teadvalt tegemata jätmise eest –
 (1) Tollijärelevalve all oleva kauba hävimisest või kahjustumisest tollile teatamisega teadvalt viivitamise eest –
 (1) Tollijärelevalve all oleva veose tahtliku avamise, ümberpakkimise, ümber- või mahalaadimise eest tolli loata, samuti sellise tegevuse tahtliku võimaldamise eest –
 Liidu õigusaktides nimetatud oluliseks või tõsiseks rikkumiseks, mille puhul toll võib keelduda isikule soodsa otsuse tegemisest või tunnistada esialgse soodsa otsuse kehtetuks, loetakse käesolevas seaduses sätestatud tollieeskirjade rikkumine, mille eest on karistusena ette nähtud füüsilisele isikule rahatrahv üle 100 trahviühiku ja juriidilisele isikule rahatrahv üle 2000 euro, ning karistusseadustiku §-des 391–393 sätestatud kuritegu.
 1) kauba või transpordivahendi omanikku või valdajat ei ole õnnestunud kindlaks teha nende liiduvälisest riigist Eestisse saabumise või tolli poolt kinnipidamise päevast arvates 30 päeva jooksul;
 (5) Konfiskeeritud võltsitud kauba, millelt on lubamatud tähised eemaldatud, võib õiguste omaja kirjalikul nõusolekul tasuta kasutamiseks üle anda tervishoiuteenust osutavale asutusele, hoolekandeasutusele või kohalikule omavalitsusüksusele. Esemete üleandmise taotluse esitab tervishoiu- või hoolekandeasutus või kohaliku omavalitsuse üksus. Konfiskeeritud võltsitud kauba tasuta kasutamiseks üleandmise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.
 (2) Kui käesoleva seaduse § 97 lõigetes 1 ja 2 nimetatud kaup kuulub kaitsealuste liikide hulka või loodusliku loomastiku ja taimestiku ohustatud liikidega rahvusvahelise kaubanduse konventsiooni (RT II 1993, 27/28, 83) alla, antakse see realiseerimise asemel tasuta üle valdkonna eest vastutava ministri määratud asutusele.
 (3) Kui käesoleva seaduse § 97 lõigetes 1 ja 2 nimetatud kaubal on kultuuriväärtus, antakse see realiseerimise asemel tasuta üle valdkonna eest vastutava ministri määratud asutusele.
 (5) Toll annab kauba käesoleva paragrahvi lõigetes 1–4 nimetatud isikutele üle üleandmis-vastuvõtmisaktiga. Üleantud kaubal on liidu kauba tollistaatus.
 (4) Tollioksjoni korraldamise korra kehtestab valdkonna eest vastutav minister määrusega.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 23.9.2021
 COM(2021) 594 final
 2021/0304(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, pokud jde o změnu rozhodnutí o sestavení seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Komise navrhuje, aby Rada stanovila postoj, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“) k rozhodnutí smíšeného výboru, kterým se mění rozhodnutí č. 7/2020 o sestavení seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii
 Dohoda o vystoupení stanoví podmínky spořádaného vystoupení Spojeného království z Unie a Euratomu. Dohoda o vystoupení vstoupila v platnost dne 1. února 2020.
 2.2.Smíšený výbor
 Smíšený výbor zřízený podle čl. 164 odst. 1 dohody o vystoupení sestává ze zástupců Unie a Spojeného království. Spolupředsedá mu Unie a Spojené království. Příloha VIII dohody o vystoupení stanoví jednací řád smíšeného výboru. Smíšený výbor se schází alespoň jednou ročně nebo na žádost Unie nebo Spojeného království a termíny a program svých zasedání stanoví po vzájemné dohodě
 Úkoly smíšeného výboru jsou stanoveny v článku 164 dohody o vystoupení a zahrnují zejména:
 ·dohled nad prováděním a uplatňováním dohody přímo nebo prostřednictvím činnosti specializovaných výborů, které mu podávají zprávy,
 ·přijímání rozhodnutí a doporučení, včetně změn dohody v případech v ní stanovených,
 ·předcházení problémům a řešení sporů, jež by mohly vyvstat v souvislosti s výkladem a uplatňováním dohody.
 2.3.Zamýšlený akt smíšeného výboru
 V souladu s čl. 171 odst. 1 dohody o vystoupení sestavil smíšený výbor do konce přechodného období seznam 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu. Podle poslední věty čl. 171 odst. 1 smíšený výbor zajistí, aby byl tento seznam vždy v souladu se zvláštními požadavky stanovenými v dohodě o vystoupení.
 Účelem zamýšleného rozhodnutí je seznam aktualizovat, neboť jeden z rozhodců uvedených na seznamu již nesplňuje požadavky stanovené v čl. 171 odst. 2 dohody o vystoupení, jelikož byl jmenován členem orgánu Unie.
 Zamýšlené rozhodnutí se v souladu s čl. 166 odst. 2 dohody o vystoupení stane pro strany závazným. V souladu s článkem 9 jednacího řádu je v rozhodnutích přijatých smíšeným výborem uvedeno datum, k němuž nabývají účinku.
 3.Postoj, který má být jménem Unie zaujat
 V souladu s dohodou o vystoupení sestavil smíšený výbor seznam rozhodců pro případ sporu o výklad dohody o vystoupení, která nabyla účinku dne 1. ledna 2021.
 Tento seznam zahrnuje pět osob, které podle společné dohody Unie a Spojeného království budou zastávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Seznam dále zahrnuje 20 osob navržených pro funkci řádných členů rozhodčího tribunálu, přičemž deset osob navrhla Unie a deset osob navrhlo Spojené království.
 Jedna osoba uvedená na unijním seznamu deseti členů rozhodčího tribunálu byla s účinkem ode dne 7. října 2021 jmenována do funkce generální advokátky Soudního dvora. V souladu s čl. 171 odst. 2 dohody o vystoupení nemůže seznam obsahovat osoby, které jsou členy, úředníky nebo jinými zaměstnanci orgánů Unie, a musí být proto změněn.
 Příloha II rozhodnutí Rady (EU) 2020/2232 ze dne 22. prosince 2020 stanoví rezervní seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody o vystoupení za stranu Unie a mohou být podle potřeby kontaktovány Unií v případě, že smíšený výbor musí seznam 25 osob v souladu s poslední větou čl. 171 odst. 1 aktualizovat.
 Postojem Unie by proto měla být podpora přijetí rozhodnutí smíšeného výboru, kterým se mění jeho rozhodnutí o sestavení seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce podle dohody, nahrazením osoby, která již nesplňuje požadavek na funkci rozhodce, osobou uvedenou na rezervním seznamu.
 4.Právní základ
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouvy o fungování EU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Rozhodnutí, jež má smíšený výbor přijmout, představuje postoj, který má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky. V souladu s čl. 166 odst. 2 dohody o vystoupení bude zamýšlený akt pro strany závazný.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.
 Cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají stanovení postoje Unie k seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci členů rozhodčích tribunálů podle dohody o vystoupení. Uzavření dohody vycházelo z čl. 50 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii.
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by tudíž měl být čl. 50 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.
 5.Zveřejnění zamýšleného aktu
 Vzhledem k tomu, že účelem rozhodnutí smíšeného výboru je změnit seznam osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci členů rozhodčích tribunálů podle dohody o vystoupení, je vhodné rozhodnutí smíšeného výboru po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 2021/0304 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, pokud jde o změnu rozhodnutí o sestavení seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 50 odst. 2 této smlouvy,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“) byla uzavřena rozhodnutím Rady (EU) 2020/135
 1
 a vstoupila v platnost dnem 1. února 2020.
 (2)V souladu s čl. 171 odst. 1 dohody o vystoupení sestavil smíšený výbor do konce přechodného období stanoveného v dohodě o vystoupení seznam 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu. Smíšený výbor musí zajistit, aby byl uvedený seznam vždy v souladu s požadavky.
 (3)V souladu s čl. 171 odst. 2 dohody o vystoupení nesmí seznam zahrnovat osoby, jež jsou členy, úředníky nebo jinými zaměstnanci orgánů Unie, vlády členského státu nebo vlády Spojeného království.
 (4)Jedna z osob uvedených na seznamu, jež navrhla Unie, byla jmenována generální advokátkou Soudního dvora, a proto již nesplňuje podmínky pro to, aby byla rozhodcem podle dohody o vystoupení.
 (5)Je proto nezbytné tuto osobu nahradit osobou uvedenou na rezervním seznamu osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody o vystoupení za stranu Unie, jenž je uveden v příloze II rozhodnutí Rady (EU) 2020/2232 ze dne 22. prosince 2020.
 (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat ve smíšeném výboru jménem Unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném podle čl. 164 odst. 1 dohody o vystoupení, pokud jde o změnu seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody o vystoupení, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Rozhodnutí smíšeného výboru se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2020/135 ze dne 30. ledna 2020 o uzavření Dohody o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 1).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 23.9.2021
 COM(2021) 594 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném Dohodou o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii, pokud jde o změnu rozhodnutí o sestavení seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody
 PŘÍLOHA
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO DOHODOU O VYSTOUPENÍ SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA Z EVROPSKÉ UNIE A EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII č. .../2021
 ze dne...,
 kterým se mění rozhodnutí č. 7/2020 o sestavení seznamu 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena rozhodčího tribunálu podle dohody
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii
 1
 (dále jen „dohoda o vystoupení“), a zejména na čl. 171 odst. 1 a 2 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Podle čl. 171 odst. 1 dohody o vystoupení sestavil smíšený výbor do konce přechodného období stanoveného v uvedené dohodě seznam 20 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci řádného člena rozhodčího tribunálu. Smíšený výbor musí zajistit, aby byl uvedený seznam vždy v souladu s požadavky.
 (2)Podle čl. 171 odst. 2 dohody o vystoupení nesmí seznam zahrnovat osoby, jež jsou členy, úředníky nebo jinými zaměstnanci orgánů Unie, vlády členského státu nebo vlády Spojeného království.
 (3)Jedna z osob na seznamu, kterou navrhla Unie, byla jmenována členem orgánu Unie, a proto již nesplňuje požadavky pro to, aby byla rozhodcem podle dohody o vystoupení.
 (4)Je proto nezbytné tuto osobu nahradit,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Seznam řádných členů rozhodčího tribunálu za EU podle dohody o vystoupení obsažený v příloze I rozhodnutí smíšeného výboru č. 7/2020 se mění takto:
 Paní Tamaru ĆAPETOVOU nahrazuje pan Ezio PERILLO.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po jeho přijetí.
 V ... dne ...
 Za smíšený výbor
 spolupředsedové
 (1)
 Úř. věst. L 29, 31.1.2020, s. 7.


type: contracts

text:
 Advertência jurídica importante
 |
 22007A1129(01)
 Protocolo que altera o Acordo TRIPS
 Jornal Oficial no L 311 de 29/11/2007 p. 0037 - 0041
 20051206TRADUÇÃOProtocoloque altera o Acordo TRIPSOS MEMBROS DA ORGANIZAÇÃO MUNDIAL DO COMÉRCIO;TENDO EM CONTA a Decisão do Conselho Geral (documento WT/L/641) aprovada nos termos do n.o 1 do artigo X do Acordo de Marraquexe que institui a Organização Mundial do Comércio ("Acordo OMC");ACORDAM NO SEGUINTE:1. Na data de entrada em vigor do presente protocolo, de acordo com o n.o 4, o Acordo sobre os Aspectos dos Direitos de Propriedade Intelectual relacionados com o Comércio ("Acordo TRIPS") é alterado nos termos do anexo do presente protocolo mediante a inserção do artigo 31.o-A a seguir ao artigo 31.o e o aditamento de um anexo ao acordo TRIPS a seguir ao artigo 73.o2. Não podem ser formuladas reservas no que respeita às disposições do presente protocolo sem o consentimento dos outros membros.3. O presente protocolo será aberto para aceitação por parte dos membros até 1 de Dezembro de 2007 ou até uma data posterior que possa ser fixada pela Conferência Ministerial.4. O presente protocolo entra em vigor nos termos do n.o 3 do artigo X do Acordo OMC.5. O presente protocolo será depositado junto do director-geral da Organização Mundial do Comércio, que fornecerá de imediato a cada membro uma cópia autenticada do mesmo, bem como uma notificação de cada aceitação, em aplicação do n.o 3.6. O presente protocolo será registado de acordo com o disposto no artigo 102.o da Carta das Nações Unidas.Feito em Genebra, em seis de Dezembro de dois mil e cinco, num único exemplar, nas línguas espanhola, francesa e inglesa, fazendo fé qualquer dos textos.--------------------------------------------------20051206ANEXO DO PROTOCOLO QUE ALTERA O ACORDO TRIPSArtigo 31.o-A1. As obrigações de um membro exportador por força da alínea f) do artigo 31.o não serão aplicáveis no que respeita à concessão, por parte desse membro, de uma licença obrigatória, na medida do necessário à produção de um (de) produto(s) farmacêutico(s) e à sua exportação para um ou mais membros elegíveis, em conformidade com as condições previstas no n.o 2 do anexo do presente acordo.2. Sempre que um membro exportador conceder uma licença obrigatória ao abrigo do sistema estabelecido no presente artigo e no anexo do presente acordo, receberá uma remuneração adequada nos termos do disposto na alínea h) do artigo 31.o, tendo em conta o valor económico que a utilização autorizada pelo membro exportador representa para o membro importador. Sempre que for concedida uma licença obrigatória para os mesmos produtos no membro importador elegível, a obrigação imposta a esse membro nos termos da alínea h) do artigo 31.o não será aplicável no que respeita aos produtos relativamente aos quais seja paga, em conformidade com a primeira frase do presente número, uma remuneração no membro exportador.3. A fim de aproveitar economias de escala com vista a reforçar o poder de compra de produtos farmacêuticos e de promover a sua produção local: se um país em desenvolvimento ou país menos desenvolvido membro da OMC for parte num acordo comercial regional na acepção do artigo XXIV do GATT de 1994 e da Decisão de 28 de Novembro de 1979, relativa ao tratamento diferenciado e mais favorável, à reciprocidade e à participação mais activa dos países em desenvolvimento (L/4903), do qual, pelo menos, metade dos actuais signatários são países que figuram actualmente na lista das Nações Unidas dos países menos desenvolvidos, a obrigação imposta a esse membro por força da alínea f) do artigo 31.o não será aplicável na medida do necessário para permitir a exportação de um produto farmacêutico produzido no membro em causa ou por ele importado ao abrigo de uma licença obrigatória para os mercados dos restantes países em desenvolvimento ou países menos desenvolvidos igualmente parte no acordo comercial regional e que partilham o problema de saúde pública em questão. Fica entendido que tal não prejudica a natureza territorial dos direitos de patente em questão.4. Os membros não contestarão quaisquer medidas adoptadas em conformidade com o disposto no presente artigo e no anexo do presente acordo ao abrigo das alíneas b) e c) do n.o 1 do artigo XXIII do GATT de 1994.5. O presente artigo e o anexo do presente acordo são aplicáveis sem prejuízo dos direitos, obrigações e flexibilidades dos membros em conformidade com as disposições do presente acordo que não as alíneas f) e h) do artigo 31.o, nomeadamente os reiterados na Declaração sobre o Acordo TRIPS e a Saúde Pública [WT/MIN(01)/DEC/2], nem da sua interpretação. São igualmente aplicáveis sem prejuízo do necessário para que os produtos farmacêuticos produzidos ao abrigo de uma licença obrigatória possam ser exportados em conformidade com o disposto na alínea f) do artigo 31.o20051206ANEXO DO ACORDO TRIPS1. Para efeitos da aplicação do artigo 31.o-A do presente anexo, entende-se por:a) "Produto farmacêutico" qualquer produto do sector farmacêutico, patenteado ou fabricado através de um processo patenteado, necessário para resolver problemas de saúde pública tal como reconhecidos no n.o 1 da Declaração sobre o Acordo TRIPS e a Saúde Pública [WT/MIN(01)/DEC/2]. Fica entendido que estão incluídos os ingredientes activos necessários ao seu fabrico e os kits de diagnóstico necessários para a sua utilização [1];b) "Membro importador elegível" qualquer país menos desenvolvido membro, bem como qualquer outro membro que tenha notificado [2] ao Conselho TRIPS a sua intenção de utilizar o sistema previsto no artigo 31.o-A e no presente anexo (a seguir designado por "sistema") como importador, ficando entendido que um membro pode notificar a qualquer momento a sua intenção de utilizar o sistema no seu todo ou de forma limitada, por exemplo, apenas em caso de situação de emergência nacional ou noutras circunstâncias de extrema urgência, ou em caso de utilização pública sem finalidade comercial. Importa notar que certos membros não utilizarão o sistema como membros importadores [3] e que certos outros membros declararam que, se utilizassem o sistema, só o fariam em situações de emergência nacional ou noutras circunstâncias de extrema urgência;c) "Membro exportador" um membro que utiliza o sistema para produzir produtos farmacêuticos para um membro importador elegível e para os exportar para esse membro.2. As condições referidas no n.o 1 do artigo 31.o-A são as seguintes:a) O(s) membro(s) importador(es) elegível(eis) [4] deve(m) apresentar uma notificação [5] ao Conselho TRIPS que:i) especifique os nomes e as quantidades previstas do(s) produtos(s) necessário(s) [5],ii) confirme que o membro importador elegível em questão, a menos que este seja um país menos desenvolvido membro, declarou dispor de uma capacidade de fabrico no sector farmacêutico insuficiente ou inexistente para o(s) produto(s) em causa por uma das formas previstas no apêndice do presente anexo, eiii) confirme que, nos casos em que um produto farmacêutico esteja patenteado no seu território, concedeu ou tenciona conceder uma licença obrigatória nos termos do artigo 31.o e 31.o-A do presente acordo e das disposições do presente anexo [6];b) A licença obrigatória emitida pelo membro exportador no âmbito do sistema enunciará as seguintes condições:i) só a quantidade necessária para satisfazer as necessidades do(s) membro(s) importador(es) elegível(eis) poderá ser fabricada ao abrigo da licença e a totalidade dessa produção será exportada para o(s) membro(s) que tenha(m) notificado as suas necessidades ao Conselho TRIPS,ii) os produtos produzidos ao abrigo da licença serão claramente identificados, por meio de rotulagem ou marcação específica, como sendo produzidos no âmbito do sistema. Os fornecedores deverão distinguir esses produtos por meio de uma embalagem especial e/ou de uma cor ou forma especial dos próprios produtos, desde que essa distinção seja viável e não tenha um impacto significativo no preço, eiii) antes da expedição, o titular da licença publicará num sítio web [7] as seguintes informações:- as quantidades fornecidas a cada destino a que se refere a subalínea i) supra, e- as características distintivas do(s) produto(s) referidos na subalínea ii) supra;c) O membro exportador notificará [8] o Conselho TRIPS da concessão da licença, incluindo as condições que lhe estão associadas [9]. As informações fornecidas incluirão o nome e o endereço do titular da licença, o produto ou os produtos para os quais a licença foi concedida, a quantidade ou as quantidades para as quais esta foi concedida, o país ou os países aos quais o produto ou os produtos devem ser fornecidos e a duração da licença. Na notificação será também indicado o endereço do sítio web mencionado na alínea b) iii) supra.3. A fim de assegurar que os produtos importados ao abrigo do sistema são utilizados para os fins de saúde pública subjacentes à sua importação, os membros importadores elegíveis tomarão medidas razoáveis que estiverem ao seu alcance, proporcionadas às suas capacidades administrativas, bem como ao risco de desvio dos fluxos comerciais, a fim de impedir a reexportação dos produtos efectivamente importados nos respectivos territórios no âmbito do sistema. No caso de um membro importador elegível, que seja um país em desenvolvimento membro ou um país menos desenvolvido membro, ter dificuldade em aplicar a presente disposição, os países desenvolvidos membros proporcionarão, mediante pedido e em condições mutuamente acordadas, uma cooperação técnica e financeira a fim de facilitar a sua aplicação.4. Os membros assegurarão a disponibilidade de meios jurídicos eficazes para impedir a importação e a venda, nos respectivos territórios, de produtos produzidos no âmbito do sistema e desviados para os seus mercados de uma forma incompatível com as disposições deste último, utilizando os meios que já devem estar disponíveis por força do presente acordo. Se um membro considerar que tais medidas se afiguram insuficientes para o efeito, a questão poderá ser examinada no Conselho TRIPS a pedido desse membro.5. A fim de aproveitar economias de escala com vista a reforçar o poder de compra de produtos farmacêuticos e de promover a sua produção local, reconhece-se a necessidade de promover o desenvolvimento de sistemas que prevejam a concessão de patentes regionais e sejam aplicáveis nos membros a que se refere o n.o 3 do artigo 31.o-A. Para o efeito, os países desenvolvidos membros comprometem-se a facultar uma cooperação técnica em conformidade com o artigo 67.o do presente acordo, incluindo conjuntamente com outras organizações intergovernamentais pertinentes.6. Os membros reconhecem que é conveniente promover a transferência de tecnologia e o desenvolvimento de capacidades no sector farmacêutico, a fim de ultrapassar o problema com que se deparam os membros cuja capacidade de fabrico no sector farmacêutica é insuficiente ou inexistente. Para o efeito, os membros importadores elegíveis e os membros exportadores são incentivados a utilizar o sistema de forma a promover a realização deste objectivo. Os membros comprometem-se a cooperar atribuindo especial atenção à transferência de tecnologia e ao desenvolvimento de capacidades no sector farmacêutico no âmbito dos trabalhos a empreender em conformidade com o n.o 2 do artigo 66.o do presente acordo e com o n.o 7 da Declaração sobre o Acordo TRIPS e a Saúde Pública, bem como de quaisquer outros trabalhos pertinentes do Conselho TRIPS.7. O Conselho TRIPS reexaminará anualmente o funcionamento do sistema com vista a assegurar a sua aplicação efectiva e informará anualmente o Conselho Geral sobre a sua aplicação.20051206APÊNDICE DO ANEXO DO ACORDO TRIPSAvaliação da capacidade de fabrico no sector farmacêuticoConsidera-se que os países menos desenvolvidos membros dispõem de uma capacidade de fabrico insuficiente ou inexistente no sector farmacêutico.No caso dos outros membros importadores elegíveis, a insuficiência ou a inexistência da capacidade de fabrico do(s) produto(s) em causa poderá ser determinada de uma das seguintes formas:i) o membro em questão declarou que não dispunha de capacidade de fabrico no sector farmacêutico,ouii) caso o membro disponha de uma certa capacidade de fabrico neste sector, examinou essa capacidade e concluiu que, com excepção da capacidade detida ou controlada pelo titular da patente, a mesma é actualmente insuficiente para satisfazer as suas necessidades. Quando se determinar que a referida capacidade se tornou suficiente para satisfazer as necessidades do membro, o sistema deixará de ser aplicável.[1] A presente alínea é aplicável sem prejuízo da alínea b) infra.[2] Fica entendido que a notificação não tem necessariamente de ser aprovada por um órgão da OMC para que o sistema possa ser utilizado.[3] Austrália, Canadá, Comunidades Europeias e, para efeitos da aplicação do artigo 31.o-A, os seus Estados-Membros, Estados Unidos, Islândia, Japão, Nova Zelândia, Noruega e Suíça.[4] As organizações regionais referidas no n.o 3 do artigo 31.o-A podem apresentar notificações conjuntas com as informações requeridas nos termos desta alínea em nome dos membros importadores elegíveis que utilizam o sistema e que são parte nessas organizações, com o acordo dessas partes.[5] A notificação será divulgada publicamente pelo Secretariado da OMC através de uma página consagrada ao sistema no sítio web da OMC.[6] Esta alínea é aplicável sem prejuízo do disposto no n.o 1 do artigo 66.o do presente acordo.[7] Para o efeito, o titular da licença poderá utilizar o seu próprio sítio web ou, com o apoio do Secretariado da OMC, a página do sítio web da OMC consagrada ao sistema.[8] Fica entendido que a notificação não tem necessariamente de ser aprovada por um órgão da OMC para que o sistema possa ser utilizado.[9] A notificação será divulgada publicamente pelo Secretariado da OMC através de uma página consagrada ao sistema no sítio web da OMC.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/9
 Жалба, подадена на 25 юли 2012 г. — Plantavis и NEM/Комисия и ЕОБХ
 (Дело T-334/12)
 2012/C 311/11
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Plantavis GmbH (Берлин, Германия) и NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten e.V. (Лаудерт, Германия) (представител: T. Büttner, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия и Европейски орган за безопасност на храните
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви за недействителни забраните, определящи кои здравни претенции са разрешени и кои не, формулирани в Регламент (ЕО) No 1924/2006 (1) във връзка с Регламент (ЕС) No 432/2012 (2) и с поддържания от Европейската комисия Регистър на хранителните и здравните претенции относно храни.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата на първо място жалбоподателите посочват, че законодателят на Съюза не разполага с компетентност да приеме оспорваните регламенти.
 На второ място жалбоподателите твърдят, че с Регламент No 1924/2006, с Регламент No 432/2012 и с поддържания от Европейската комисия Регистър на хранителните и здравните претенции относно храни се засягат незаконосъобразно субективните права в областта на хранителната промишленост, които са закриляни с основните права и свободи, както и правото на информация на потребителите и на лицата със специални знания. Във връзка с това жалбоподателите изтъкват по-специално, че са непропорционални предвидените в оспорваните регламенти забрани относно хранителните и здравните претенции. Това важи преди всичко за използването на верни по своето съдържание хранителните и здравните претенции, като например изразът „по-добра бионаличност“. Освен това регламентите не били подходящи за постигане на преследваната цел, тъй като ЕОБХ и Комисията не са разработили изпълняем, прозрачен и единен подход за установяването на научни стандарти. В допълнение жалбоподателите повдигат оплаквания за липсата на диференцираност при неравното третиране на различните съставки и предприятия в хранителновкусовата промишленост. Забраните също така не били необходими, тъй като с Директива 2003/13/EG (3) и с Регламент (ЕС) No 1169/2011 (4) вече била забранена заблуждаващата реклама на храни във всички държави — членки на Европейския съюз.
 (1) Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).
 (2) Регламент (ЕС) No 432/2012 на Комисията от 16 май 2012 година за създаване на списък на разрешените здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 136, стр. 1).
 (3) Директива 2003/13/ЕО на Комисията от 10 февруари 2003 година за изменение на Директива 96/5/ЕО относно преработените храни на зърнена основа и детските храни за кърмачета и малки деца (ОВ L 41, стр. 33).
 (4) Регламент (ЕС) No 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) No 1924/2006 и (ЕО) No 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) No 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, стр. 18).


type: wikipedia

text:
Tinea belonota is a species of moth in the family Tineidae. It is endemic to New Zealand. It is classified as not threatened by the Department of Conservation.
 Taxonomy
 It was described by Edward Meyrick in 1888 using a specimen collected in Palmerston North in March. This holotype specimen has not been found at the Natural History Museum, London. In 1926 Charles E. Clarke, thinking he was describing a new species, gave this moth the name Gymnobathra zephyrana. Alfred Philpott synonymised this name in 1931. The specimen Clarke used for this description was collected in Whangarei and is now held at the Auckland War Memorial Museum. The placement of this species within the genus Tinea is in doubt. As a result, this species is also known as Tinea (s.l.) belonota.
 Description
 Meyrick described this species as follows:
 This species is visually similar to Trithamnora certella and Tinea mochlota but can be distinguished as T. belonota has broader wings, lacks discal spots, has a more obvious pale streak, and different cilia.
 Distribution
 This species is endemic to New Zealand. It has been collected in Palmerston North, Whangarei and at Okauia in the Waikato.
 Conservation status
 This species has been classified as being "not threatened" under the New Zealand Threat Classification System.
 References
 Moths described in 1888
 Tineinae
 Moths of New Zealand
 Endemic fauna of New Zealand
 Taxa named by Edward Meyrick
 Endemic moths of New Zealand


text:
Hersch Lauterpacht (Zjovkva, 16 augustus 1897 - Londen, 8 mei 1960) was een Oostenrijks-Brits rechtsgeleerde. Hij was hoogleraar internationaal recht en rechter van het Internationaal Gerechtshof.
 Levensloop
 Lauterpacht werd sterk beïnvloed door de Eerste Wereldoorlog en studeerde in de jaren twintig af in de rechten bij Hans Kelsen aan de Universiteit van Wenen en bij Arnold Duncan McNair aan de London School of Economics.
 Aan de laatste begon hij als docent en van 1938 tot 1955 bekleedde hij de Whewell-leerstoel van Internationaal Recht van de Universiteit van Cambridge. Van 1951 tot 1954 was hij lid van de Commissie voor Internationaal Recht van de Verenigde Naties. Van 1955 tot zijn dood in 1960 was hij rechter voor het Internationaal Gerechtshof in Den Haag.
 Lauterpacht was een vertegenwoordiger van de natuurrechtelijke filosofie van Hugo Grotius en bekritiseerde een streng rechtspositivistische visie op het gebied van internationaal recht. Hij leverde elementaire bijdragen binnen het concept van de mensenrechten, internationaal strafrecht, het vraagstuk van de erkenning van staten en het internationaal verdragsrecht. Die bijdragen en zijn werk voor het Proces van Neurenberg worden beschreven in het boek Galicische Wetten van Philippe Sands.
 Hij werd in 1947 opgenomen door het Institut de Droit International en een jaar later door de British Academy; in 1956 werd hij tot ridder geslagen. Ook zijn zoon Elihu Lauterpacht was een gerenommeerd volkenrechtsgeleerde.
 Werk (selectie)
 1927: Private Law Sources and Analogies of International Law with Special Reference to Arbitration, Londen
 1933, 2011: The Function of Law in the International Community, Oxford en New York
 1934: The Development of International Law by the Permanent Court of International Justice, Londen
 1945: An International Bill of the Rights of Man, New York
 1947: Recognition in International Law, New York
 1950: International Law and Human Rights, Londen
 1958: The Development of International Law by the International Court, Londen
 Literatuur
 McNair, Arnold Duncan (1962) Hersch Lauterpacht. 1897-1960, Oxford University Press, Londen
 Lauterpacht, Elihu (1970-2004) International Law: Being the Collected Papers of Hersch Lauterpacht, vijf delen, Cambridge University Press, Cambridge
 Lauterpacht, Elihu (2010) The Life of Hersch Lauterpacht, Cambridge University Press, Cambridge,
 Brits rechtsgeleerde
 Brits hoogleraar
 Brits rechter
 Brits advocaat
 Oostenrijks rechtsgeleerde
 Oostenrijks hoogleraar
 Oostenrijks rechter
 Oostenrijks advocaat
 Rechtsfilosoof
 Rechter bij het Internationaal Gerechtshof
 Lid van de Commissie voor Internationaal Recht