type: legislation

text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 7.8.2015
 COM(2015) 398 final
 2015/0174(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se schvaluje, aby Komise jménem Evropského společenství pro atomovou energii uzavřela dohodu o pokračování činnosti Mezinárodního střediska pro vědu a techniku mezi Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Arménskou republikou, Gruzií, Japonskem, Korejskou republikou, Kyrgyzskou republikou, Norským královstvím, Republikou Kazachstán, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Odůvodnění a cíle návrhu
 Celkovým cílem politiky nešíření je předcházet činnostem v oblasti šíření zbraní hromadného ničení (ZHN), odhalovat je a reagovat na ně. K řešení úkolů v oblasti nešíření existují mnohostranné úmluvy a mechanismy pro ověřování, dvoustranné i vnitrostátní legislativní rámce, ochranná opatření, sankce, kontroly vývozu, programy spolupráce v oblasti zmírňování hrozeb i havarijní plány a plány reakce.
 Dalším prvkem této politiky je soubor opatření týkajících se know-how a vysoce rizikových materiálů a technologií v oblasti ZHN, jež mohou být nevhodně či neoprávněně použity a mohly by způsobit velké škody.
 V této souvislosti bylo v roce 1994, po rozpadu Sovětského svazu, zřízeno Mezinárodní středisko pro vědu a techniku (ISTC). Bylo financováno ve spolupráci s dalšími stranami (USA, Kanada, Japonsko) v rámci mezinárodní vícestranné dohody, jejímž účelem bylo zabránit šíření vědeckých a technických znalostí týkajících ZHN. K dohodě postupně přistoupily i další strany, tj. Arménie, Bělorusko, Gruzie, Kazachstán, Kyrgyzstán, Korejská republika, Norsko, Ruská federace a Tádžikistán.
 Středisko ISTC, které působí na pomezí vědeckého výzkumu a nešíření, financovalo téměř 3000 projektů v celkové hodnotě přes 550 milionů EUR. Příspěvek EU činí přibližně 270 milionů EUR. V posledních letech se koncepce a činnost výzkumného střediska ISTC vyvíjely tak, aby se zohlednila proměňující se oblast šíření zbraní, výsledky analýz týkajících se hrozeb a měnící se potřeby jednotlivých stran. Středisko se stále více zaměřuje na podporu projektů, jejichž cílem je zmírňování obecných chemických, biologických, radiologických a jaderných rizik – nejedná se nutně o přesměrování činnosti vědců, ale spíše o podporu biologické bezpečnosti a ochrany v oblasti biotechnologií, fyzickou modernizaci laboratoří a rovněž podporu propojování příslušných vědeckých komunit.
 Poté, co Ruská federace ohlásila v roce 2010 svoje odstoupení s účinkem 15. července 2015, se strany dohodly, že je nezbytné zavést novou dohodu, aby mohlo středisko za změněných okolností efektivně plnit svůj mandát.
 Dne 21. října 2013 pověřila Rada Komisi zahájením jednání jménem Evropské unie a Euratomu (jako jedné smluvní strany) o dohodě o pokračování činnosti Mezinárodního střediska pro vědu a techniku (dále jen „dohoda“) mezi Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Gruzií, Japonskem, Norským královstvím, Kyrgyzskou republikou , Arménskou republikou, Republikou Kazachstán, Korejskou republikou, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými a vydala směrnice pro jednání (dok. č. 14137/13 R – UE).
 Cíle stanovené ve směrnicích pro jednání byly v plné míře splněny a během jednání se zohlednily i připomínky členských států. Návrh dohody o pokračování byl předložen dne 24. února 2014 skupině pro jaderné otázky a dne 5. února 2014 na zasedání Pracovní skupiny pro nešíření (CONOP).
 Komise následně přistoupila k parafování návrhu dohody o pokračování. V červnu 2014 dohodu parafovaly všechny smluvní strany s výjimkou Kazachstánu, Norska a Tádžikistánu. V této fázi se očekávalo, že parafování dohody bude dokončeno v nejkratším možném termínu.
 Komise proto připravila tento návrh rozhodnutí Rady o zmocnění k uzavření dohody jménem Euratomu.
 Parafování dohody Kazachstánem trvalo déle, než se původně předpokládalo. Kazachstán nejprve požádal o další lhůtu, aby mohl dokončit vnitřní schvalovací postupy potřebné k parafování dohody. Později byly vzneseny námitky ohledně překladu návrhu dohody do ruštiny. Po restrukturalizaci vlády v srpnu 2014 vznesl Kazachstán v rámci vnitřního řízení rovněž technickou právní námitku týkající se toho, že se v dohodě odkazuje na Vídeňskou úmluvu. V tomto období zároveň od dohody odstoupilo Bělorusko, takže odkazy na něj bylo v nové dohodě o pokračování nutné odstranit. V zájmu vyřešení všech těchto požadavků se dohodlo, že se vypracuje jiná verze dohody. V nové verzi nedošlo oproti té předchozí k žádným podstatným změnám a je plně v souladu se směrnicemi pro jednání, které přijala Rada. Byly vyřešeny jazykové otázky, byl vypuštěn odkaz na Bělorusko a odkaz na Vídeňskou úmluvu byl nahrazen příslušným textem samotné úmluvy, což bylo pro kazašskou stranu přijatelné. Po těchto změnách novou verzi dohody o pokračování parafovaly dne 22. června 2015 v Astaně všechny strany.
 Tento návrh je dalším krokem v procesu podpisu dohody o pokračování činnosti Mezinárodního střediska pro vědu a techniku (dále jen „dohoda“). Navrhují se dva souběžné postupy, jeden pro uzavření dohody podle Smlouvy o Euratomu a souběžný postup pro podpis dohody podle právního základu SEU/SFEU.
 Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Jak uvádí tematický strategický dokument na období 2014–2020 v rámci nástroje na podporu stability a míru, je zapotřebí vzhledem k šíření znalostí dvojího užití přeorientovat podporu z „přesměrování činnosti vědců“ na rozvoj koncepce „zapojení vědců“. Od té doby se přístup EU odpovídajícím způsobem změnil, přičemž se také zohlednil vznik nových informačních a komunikačních nástrojů, které usnadňují přístup potenciálních šiřitelů k citlivým znalostem a know-how.
 V průběhu let v rámci celkové bezpečnostní politiky postupně nabýval na důležitosti „lidský rozměr“ a důraz se kladl nejen na činnosti v oblasti přesměrování výzkumné činnosti, ale také na potřebu zabránit šíření znalostí a zkušeností dvojího užití na celosvětové úrovni. Tyto aspekty získaly na významu v éře po událostech 11. září 2001 a v konečném důsledku vedly k přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540 z roku 2004. Tyto kroky byly rovněž projednávány v rámci programu globálního partnerství G8. V roce 2009 přijala pracovní skupina G8 schválená na vrcholné schůzce soubor doporučení pro koordinovaný přístup ke globálnímu šíření znalostí týkajících se zbraní hromadného ničení a k zapojení vědců. Označila šíření odborných znalostí týkajících se ZHN či jakýchkoli citlivých znalostí v chemické, biologické, radiologické a jaderné oblasti za mimořádně znepokojivé. Doporučení se odvolávala na zkušenosti střediska ISTC s vývojem vhodných projektů mimo země G8, aby se napomohlo snahám zabránit šíření jaderných zbraní na celosvětové úrovni. Prohlášením skupiny G8 z Deauville se trvání programu globálního partnerství prodloužilo nad rámec roku 2012 a za klíčovou oblast se stanovilo zapojení vědců.
 Jednotlivá doporučení se zohlednila při jednání o nové dohodě o pokračování činnosti střediska ISTC. Její obsah je v souladu s cíli rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540.
 Soulad s ostatními politikami Unie
 Nová dohoda o pokračování je v souladu s Evropskou bezpečnostní strategií z roku 2003 a jejím revidovaným zněním z roku 2008, jakož i se závěry Rady z roku 2013 o zajištění pokračujícího úsilí o účinnou politiku EU v souvislosti s novými výzvami, které představuje šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů. Rada ve svých závěrech vyzývá k dalšímu posílení ochrany proti přenosům citlivých technologií a know-how, včetně položek dvojího užití.
 Nová dohoda je rovněž v souladu s programem Horizont 2020, zejména pokud jde o pracovní program Bezpečné společnosti na podporu aplikovaného výzkumu bezpečnosti v různých citlivých oblastech. Je rovněž v souladu s obsahem příslušných výzkumných programů Euratomu.
 Financování střediska tvoří součást nového nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, zejména jeho čl. 5 odst. 2. Nástroj zahrnuje vícero ustanovení, jejichž cílem je zamezit překrývání činností a dvojímu financování. Komise má zákonnou povinnost zajistit, aby přijatá opatření byla sladěna s opatřeními v oblasti pomoci poskytovanými Unií a členskými státy, aby se zabránilo překrývání činností a dvojímu financování.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 Právní základ
 Právní základ stávajícího návrhu byl dohodnut na základě diskusí o návrhu směrnic pro jednání v rámci příslušných pracovních skupin Rady (Pracovní skupina pro nešíření, Pracovní skupina pro jaderné otázky) a Výboru stálých zástupců (COREPER).
 Tento návrh vychází z článku 101 Smlouvy o Euratomu.
 Na základě článků 29 a 37 SEU a článku 218 SFEU se zahajuje souběžný postup.
 Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Členské státy vyzvaly Evropskou unii, aby se stala stranou dohody vzhledem ke své schopnosti mobilizovat odborné znalosti v celé Unii, jakož i ke svým dlouhodobým zkušenostem v této oblasti (od roku 1992). Členské státy souhlasily s tím, že EU bude schopna zajistit lepší koordinaci a propojení zúčastněných stran, zejména vědců, a to nad rámec možností jednotlivých členských států. Některá předmětná rizika neznají hranic (tj. epidemie nebo pašování nebezpečných materiálů) a musí být řešena na regionální i globální úrovni.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A SBĚR A VYUŽITÍ ODBORNÝCH ZNALOSTÍ
 Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Zvolil se postup formou mezinárodní dohody, neboť zajišťuje pro Evropskou unii maximální právní jistotu, včetně finančních postupů na základě mezinárodních norem, které zaručí ochranu finančních zájmů Evropské unie.
 Kromě toho přináší četné výhody, které jsou možné pouze v rámci nové mezinárodní dohody, jako jsou výhody související s imunitou a výsadami úředníků EU pracujících na sekretariátu v Kazachstánu. Stejně tak je zaručen přístup k institucím pro monitorování provádění činností financovaných EU, jakož i řada výsad umožňujících poskytování pomoci bez daní (např. DPH, cla, atd.).
 Konzultace zúčastněných stran
 V roce 2014 zahájil vědecký poradní výbor ISTC řadu jednání se zástupci vědeckých obcí Evropské unie, Japonska, USA a dalších zemí, které jsou v současné době členy ISTC. Byla určena řada priorit pro budoucí podporu v odvětvích jaderné, biologické a chemické bezpečnosti, ale také v souvislosti se změnou klimatu a dalšími příležitostmi pro rozvíjení kontaktů mezi vědci.
 V únoru 2015 uspořádala Evropská komise setkání k prohloubení diskusí s týmem odborníků ze všech partnerských zemí, i z EU. Byl upřesněn soubor priorit a byla zformulována doporučení týkající se mechanismů financování a pracovních postupů, zejména za účelem posílení přístupu založeného na vytváření sítí kontaktů.
 Shromažďování a využití výsledků odborných konzultací
 Stanovisko EU vychází z doporučení vědecké základny Evropské komise, jakož i ESVČ. Poradenství kromě toho poskytla řada vysoce postavených odborníků EU z této sféry, a to zejména těch, kteří zastupují EU ve vědeckém poradním výboru ISTC.
 Byla financována i řada odborných studií k posouzení rizik a hrozeb, které se vyskytují v této oblasti na Kavkazu a ve střední Asii. Výsledky byly projednány v pracovní skupině pro zapojení vědců, které předsedá Komise. Doporučení byla zohledněna.
 4.PODROBNÉ VYSVĚTLENÍ ZVLÁŠTNÍCH USTANOVENÍ NÁVRHU
 Cíle střediska ISTC jsou plně v souladu se směrnicemi pro jednání stanovenými Radou.
 Hlavní cíle střediska stanovené v článku 2 dohody o pokračování jsou:
 i)
 podporovat zdokonalování mezinárodních mechanismů k prevenci šíření ZHN a jejich nosičů, jakož i technologií, materiálů a odborných znalostí, které jsou klíčovými prvky přímo souvisejícími s vývojem, výrobou, použitím či zdokonalováním ZHN nebo jejich nosičů (včetně technologií dvojího užití, materiálů a odborných znalostí);
 ii)
 poskytnout vědcům a inženýrům, kteří mají znalosti a dovednosti v oblasti ZHN a jejich nosičů, včetně znalostí a dovedností dvojího užití, příležitostí ke vzdělávání a alternativnímu zaměstnání tam, kde lze jejich znalostí a dovedností využít pro mírové účely;
 iii)
 prosazovat kulturu bezpečnosti při manipulaci s materiály, vybavením a technologií, které by mohly být použity pro návrh, vývoj, výrobu či použití ZHN nebo jejich nosičů a při jejich používání; a
 iv)
 svojí činností přispívat: k rozvoji mezinárodního vědeckého partnerství, posilování celosvětové bezpečnosti a posílení hospodářského růstu prostřednictvím inovací; k základnímu a aplikovanému výzkumu a rozvoji a tržnímu uplatnění technologií mimo jiné v oblasti životního prostředí, energetiky, zdravotnictví a jaderné, chemické a biologické bezpečnosti a ochrany a k podpoře další integrace vědců disponujících technologiemi, materiály a odbornými znalostmi v oblasti ZHN do mezinárodního vědeckého společenství.
 Dohoda (článek 10) v souladu se směrnicemi pro jednání stanoví, že všechny tyto činnosti budou v přijímajících zemích využívat režim osvobozený od daně a další daňová zvýhodnění.
 Poskytovatelé finančních prostředků budou mít plný přístup k monitorování, auditu, hodnocení a kontrole projektů financovaných EU, včetně kontroly zařízení využívajících finančních prostředků, jak je stanoveno v článku 8 dohody.
 Článek 12 dohody stanoví výhody související s imunitou a výsady pro zaměstnance střediska ISTC, a to i pro zaměstnance pracující jménem Evropské unie. Znění článku 12 dohody je plně v souladu s ustanoveními Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961.
 Přímý odkaz na Vídeňskou úmluvu nelze použít z důvodu právních záležitostí, na které upozornil Kazachstán. Během jednání byl proto tento odkaz nahrazen přesným zněním příslušných ustanovení Vídeňské úmluvy.
 2015/0174 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se schvaluje, aby Komise jménem Evropského společenství pro atomovou energii uzavřela dohodu o pokračování činnosti Mezinárodního střediska pro vědu a techniku mezi Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Arménskou republikou, Gruzií, Japonskem, Korejskou republikou, Kyrgyzskou republikou, Norským královstvím, Republikou Kazachstán, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 4 a čl. 101 druhý pododstavec této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 1)Dne 21. října 2013 Rada zmocnila Komisi k zahájení jednání o dohodě o pokračování činnosti Mezinárodního střediska pro vědu a techniku mezi Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Arménskou republikou, Gruzií, Japonskem, Korejskou republikou, Kyrgyzskou republikou, Norským královstvím, Republikou Kazachstán, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými
 1
 .
 2)Tato jednání byla úspěšně dokončena.
 3)Na podpis dohody s výhradou jejího pozdějšího uzavření se vztahuje samostatný postup, pokud jde o záležitosti spadající do působnosti Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie.
 4)Uzavření dohody Komisí jménem Evropského společenství pro atomovou energii by mělo být schváleno,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Jediný článek
 Schvaluje se, aby Komise jménem Evropského společenství pro atomovou energii uzavřela dohodu o pokračování činnosti Mezinárodního střediska pro vědu a techniku mezi Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Arménskou republikou, Gruzií, Japonskem, Korejskou republikou, Kyrgyzskou republikou, Norským královstvím, Republikou Kazachstán, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými (dále jen „dohoda“).
 Znění dohody, jež má být podepsána, se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda
 (1)
 Dokument 14137/13 R-UE přijatý dne 21.10.2013.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 7.8.2015
 COM(2015) 398 final
 PŘÍLOHA
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se schvaluje, aby Komise uzavřela dohodu o pokračování činnostiMezinárodního střediska pro vědu a techniku meziEvropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Gruzií, Japonskem, Norským královstvím, Kyrgyzskou republikou, Arménskou republikou, Republikou Kazachstán, Korejskou republikou, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými
 PŘÍLOHA
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se schvaluje, aby Komise uzavřela dohodu o pokračování činnosti
 Mezinárodního střediska pro vědu a techniku mezi
 Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Gruzií, Japonskem, Norským královstvím, Kyrgyzskou republikou, Arménskou republikou, Republikou Kazachstán, Korejskou republikou, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými
 DOHODA O POKRAČOVÁNÍ ČINNOSTI
 MEZINÁRODNÍHO STŘEDISKA PRO VĚDU A TECHNIKU
 SMLUVNÍ STRANY TÉTO DOHODY,
 ZNEPOKOJENY celosvětovou hrozbou, kterou představuje šíření jaderných, chemických a biologických zbraní (dále jen zbraně hromadného ničení nebo „ZHN“) a využívání jaderných, radiologických, chemických a biologických materiálů jako zbraní;
 POTVRZUJÍCE potřebu předcházet šíření technologií, materiálů a odborných znalostí v oblasti ZHN a jejich nosičů;
 PŘIPOMÍNAJÍCE rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1540, která rozhodla, že všechny státy mají povinnost zdržet se poskytování jakékoli formy podpory nestátním subjektům, které se snaží rozvíjet, získávat, vyrábět, držet, přepravovat, přemísťovat nebo používat jaderné, chemické a biologické zbraně a jejich nosiče;
 UZNÁVAJÍCE, že mnohostranná spolupráce mezi státy je účinnou prevencí takového šíření a uvědomujíce si význam vědeckého výzkumu a technologického rozvoje v souvislosti s aktuálními výzvami v této oblasti;
 ZOHLEDŇUJÍCE ustanovení Dohody o zřízení Mezinárodního střediska pro vědu a techniku (dále jen „ISTC“ nebo „středisko“) podepsané v Moskvě dne 27. listopadu 1992 (dále jen „dohoda z roku 1992“) a Protokolu o prozatímním provádění Dohody o zřízení Mezinárodního střediska pro vědu a techniku podepsaného v Moskvě dne 27. prosince 1993 (dále jen „protokol o prozatímním provádění“);
 UZNÁVAJÍCE potřebu, aby ISTC minimalizovalo pobídky k účasti na činnostech, které by mohly způsobit šíření ZHN a souvisejících materiálů prostřednictvím podpory a spolupráce v oblasti výzkumu a vývoje pro mírové účely vědců a inženýrů ve státech, kde existují technologie, odborné znalosti a související materiály použitelné pro ZHN, jakož i dosavadní přínos ISTC k předcházení šíření ZHN a podpoře vědecké spolupráce mezi členskými státy;
 UVĚDOMUJÍCE SI, že úspěch ISTC vyžaduje účinnou podporu vlád, Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Euratom“), nevládních organizací, nadací, akademických a vědeckých institucí a ostatních mezivládních organizací i soukromého sektoru;
 PŘEJÍCE SI, aby ISTC pokračovalo ve své činnosti s ohledem na nedávné změny ve složení ISTC;
 PŘEJÍCE SI dále přizpůsobit ISTC podmínkám, které se od založení střediska změnily, aby jeho činnost poskytovala podněty a podporu zúčastněným vědcům a inženýrům, včetně těch, kteří mají znalosti a dovednosti v oblasti ZHN nebo jejich nosičů (a to i znalostí a dovedností s dvojím využitím), na rozvoji mezinárodních vědeckých partnerství, posilování celosvětové bezpečnosti a podpoře hospodářského růstu prostřednictvím inovací a
 S ROZHODNUTÍM zajistit pokračování činnosti ISTC v zájmu plnění jeho cílů prostřednictvím vědecké spolupráce uzavřením této dohody na základě revidované dohody z roku 1992 a nahradit protokol o prozatímním provádění,
 SE DOHODLY TAKTO:
 ČLÁNEK 1
 A)ISTC, původně zřízené dohodou z roku 1992 jako mezivládní organizace, pokračuje v činnosti za podmínek stanovených v této dohodě. Každá smluvní strana na svém území usnadní činnost střediska. Za účelem plnění svých cílů má středisko v souladu se zákony a právními předpisy smluvních stran právní způsobilost uzavírat smlouvy, nabývat nemovitý a movitý majetek a disponovat s ním, jakož i vystupovat před soudy.
 B)Pro účely této dohody se použijí definice stanovené v tomto článku:
 i)„smluvními stranami“ se po vstupu této dohody v platnost rozumějí signatáři této dohody, kteří předložili oznámení podle čl. 17 písm. C) této dohody a všechny další státy, které přistoupily k této dohodě v souladu s čl. 13 písm. B) této dohody;
 ii)„zaměstnanci střediska“ se rozumí fyzické osoby, které jsou ve středisku zaměstnány nebo pro něj pracují na základě smlouvy, nebo které jsou mu přidělené nebo v něm zastávají dočasnou službu na základě dohody střediska s jednou či více smluvními stranami;
 iii)„rodinnými příslušníky“ se rozumí manželé a manželky; svobodné nezaopatřené děti mladší 21 let; svobodné nezaopatřené děti mladší 23 let, které se účastní denního studia v instituci postsekundárního vzdělávání; a jejich svobodné děti, které jsou fyzicky nebo mentálně postižené;
 iv)„činnostmi“ se rozumí projekty a další činnost prováděné pod záštitou střediska v souladu s článkem 2 této dohody;
 v)„projektem“ se rozumí činnost na bázi spolupráce s vymezeným trváním prováděná kdekoli na světě, která může zahrnovat granty a /nebo zařízení, a podléhá schválení, jak je uvedeno v článku 6 této dohody;
 vi)„konsensem“ správní Rady se rozumí dohoda všech smluvních stran zastoupených ve správní radě, které se účastní a hlasují na zasedání, na němž je přijato rozhodnutí, pokud je přítomno kvorum, není-li v této dohodě stanoveno jinak. Kvorum a povolené účasti smluvních stran na zasedáních se stanoví ve stanovách ISTC podle článku 4 této dohody;
 vii)„hostitelským státem“ se rozumí smluvní strana, která byla určena jako hostitelský členský stát v souladu s čl. 9 odst. A) této dohody;
 viii)„technologiemi, materiály a odbornými znalostmi dvojího užití“ se rozumí technologie, materiály a odborné znalosti, které je možné využít ke komerčním účelům i šíření, jako jsou aplikace související s vývojem, výrobou, používáním a zlepšováním ZHN nebo jejich nosičů;
 ix)„znalostmi a dovednostmi dvojího užití“ se rozumí znalosti a dovednosti týkající se využití technologií, materiálů a odborných znalostí dvojího užití při vývoji, výrobě, používání a zlepšování ZHN nebo jejich nosičů a
 x)„souvisejícími materiály“ se rozumí materiály, vybavení a technologie, na něž se vztahují příslušné mnohostranné smlouvy a ujednání nebo které jsou uvedeny na vnitrostátních kontrolních seznamech a které by mohly být použity ke konstrukci, vývoji, výrobě nebo použití ZHN nebo jejich nosičů.
 ČLÁNEK 2
 A)Středisko vypracovává, schvaluje, financuje a sleduje vědecké a technické projekty k mírovým účelům, které budou prováděny především v ústavech a zařízeních na územích smluvních stran. Projekty mohou být provedeny ve státech, které nejsou smluvními stranami této dohody, které disponují technologiemi, odbornými znalostmi a souvisejícími materiály použitelnými pro ZHN, pokud tyto státy o takové projekty písemně požádaly správní radu a pokud správní rada provedení těchto projektů jednomyslně schválí. Bez ohledu na výše uvedené může být osobám, které jsou státními příslušníky nesmluvních států, povoleno účastnit se činností ISTC ve státech, které jsou smluvními stranami této dohody.
 B)Cíle střediska jsou:
 i)podporovat zdokonalování mezinárodních mechanismů pro předcházení šíření ZHN a jejich nosičů, jakož i technologií, materiálů a odborných znalostí, které jsou klíčovými prvky přímo souvisejícími s vývojem, výrobou, použitím či zdokonalováním ZHN nebo jejich nosičů (včetně technologií dvojího užití, materiálů a odborných znalostí);
 ii)poskytnout vědcům a inženýrům, kteří mají znalosti a dovednosti v oblasti ZHN a jejich nosičů, včetně znalostí a dovedností dvojího užití, příležitosti ke vzdělávání a alternativnímu zaměstnání tam, kde lze jejich znalostí a dovedností využít pro mírové účely;
 iii)podporovat kulturu bezpečnosti, pokud jde o využívání a manipulaci s materiály, vybavením a technologií, které by mohly být použity pro návrh, vývoj, výrobu či použití ZHN nebo jejich nosičů; a
 iv)svojí činností přispívat: k rozvoji mezinárodního vědeckého partnerství, posilování celosvětové bezpečnosti a posílení hospodářského růstu prostřednictvím inovací; k základnímu a aplikovanému výzkumu a rozvoji a tržnímu uplatnění technologií mimo jiné v oblasti životního prostředí, energetiky, zdraví, jaderné, chemické a biologické bezpečnosti a ochrany a k podpoře další integrace vědců s technologiemi, materiály a odbornými znalostmi v oblasti ZHN do mezinárodního vědeckého společenství.
 ČLÁNEK 3
 K dosažení svých cílů je středisko oprávněno:
 i)finančně i jinak podporovat a propagovat činnosti v souladu s článkem 2 této dohody;
 ii)monitorovat a kontrolovat činnosti střediska v souladu s článkem 8 této dohody;
 iii)vytvořit vhodné formy spolupráce s vládami, Evropskou unií a Euratomem, mezivládními organizacemi, nevládními organizacemi, organizacemi v soukromém sektoru, nadacemi, akademickými a vědeckými institucemi a dalšími souvisejícími programy a získávat od nich finanční prostředky a dary;
 iv)zřizovat podle potřeby pobočky nebo kanceláře ve státech, které jsou smluvními stranami a mají zájem, nebo na území státu, který není smluvní stranou, pokud správní rada vytvoření tohoto úřadu na uvedeném území, které není smluvní stranou, jednomyslně schválí; a
 v)zapojovat se do dalších činností v oblasti působnosti této dohody, na kterých se na základě konsenzu dohodne správní rada.
 ČLÁNEK 4
 A)Středisko má správní radu a sekretariát, který se skládá z výkonného ředitele (který je zároveň generálním ředitelem), zástupce výkonného ředitele (ředitelů) a dalších zaměstnanců střediska v souladu se stanovami střediska.
 B)Správní rada odpovídá za:
 i)
 určování politiky střediska a jeho jednací řád;
 ii)
 stanovení obecných zásad a pokynů pro sekretariát;
 iii)
 schvalování provozního rozpočtu střediska;
 iv)
 řízení finančních a jiných záležitostí střediska, včetně schvalování postupů při přípravě rozpočtu střediska, zakládání účtů a jejich kontroly;
 v)
 formulování všeobecných kritérií a priorit pro schvalování činností;
 vi)
 schvalování projektů v souladu s článkem 6 této dohody;
 vii)
 přijetí stanov a dalších nezbytných prováděcích ustanovení a
 viii)
 výkon všech dalších úkolů, které jí ukládá tato dohoda nebo které jsou nezbytné k jejímu provádění.
 C)Rozhodnutí správní rady se přijímají na základě konsensu.
 D)Každá smluvní strana je ve správní radě zastoupena jedním hlasem a může do ní jmenovat nejvýše dva zástupce.
 E)Smluvní strany mohou založit vědecký poradní výbor ze zástupců jmenovaných smluvními stranami, který je pověřen podávat správní radě odborná vědecká stanoviska a další nezbytná znalecká stanoviska; poskytovat jí poradenství v otázce, které oblasti výzkumu pro mírové účely se mají podporovat, a jakékoli další poradenství, které si rada případně vyžádá.
 F)Správní rada přijme podle této dohody stanovy. Ve stanovách se určí:
 i)struktura sekretariátu, včetně povinností a odpovědností výkonného ředitele, zástupců výkonného ředitele a dalších klíčových zaměstnanců;
 ii)způsob výběru, vývoje, schvalování, financování, provádění a kontroly činností;
 iii)postupy pro sestavení rozpočtu střediska, jakož i pro sestavení a ověření účtů;
 iv)vhodné obecné zásady týkající se práv duševního vlastnictví vyplývajících z projektů střediska, jakož i šíření výsledků projektů;
 v)postupy upravující účast vlád, Evropské unie a Euratomu, mezivládních organizací a nevládních organizací na činnostech střediska;
 vi)personální politiku a
 další opatření nezbytná pro provádění této dohody.
 ČLÁNEK 5
 Mezivládní a nevládní organizace, nebo státy, které nejsou smluvními stranami této dohody, mohou být vyzvány, aby se zúčastnily zasedání správní rady jako pozorovatelé jednání správní rady bez hlasovacího práva.
 ČLÁNEK 6
 Každý projekt předložený správní radě ke schválení je doplněn písemným souhlasem státu nebo států, v nichž mají být práce provedeny. Vedle předchozího souhlasu dotčeného státu nebo států vyžaduje schválení projektů konsenzus správní rady.
 ČLÁNEK 7
 A)Projekty schválené správní radou mohou být financovány nebo podporovány střediskem, smluvními stranami, nevládními organizacemi, nadacemi, akademickými a vědeckými institucemi, mezivládními organizacemi a organizacemi v soukromém sektoru. Podmínky takového financování a podpory schválených projektů určí poskytující subjekt; všechny podmínky však musí být v souladu s touto dohodou.
 B)Zástupci smluvních stran ve správní radě a zaměstnanci sekretariátu střediska nejsou oprávněni přijímat příspěvky poskytované na projekt a nesmí mít žádný přímý užitek z financování projektů.
 ČLÁNEK 8
 A)Středisko má ve státech, kde se má příslušná činnost vykonávat, právo:
 i)na místě posuzovat činnosti, materiál, dodávky a používání finančních prostředků na projekty střediska, jakož i služby a používání finančních prostředků v souvislosti s projekty, na základě oznámení nebo podle pravidel vymezených v dohodě o projektu; a
 ii)na vlastní žádost prohlížet a ověřovat všechny spisy a jiné dokumenty, které se vztahují na činnosti v rámci projektů střediska a používání finančních prostředků, bez ohledu na to, kde se zmíněné spisy nebo dokumenty nacházejí, a to po dobu, kdy středisko poskytuje finance a po jejím uplynutí podle toho, jak je stanoveno v dohodě o projektu.
 Písemný souhlas uvedený v článku 6 této dohody zahrnuje dohodu státu nebo států, kde činnost probíhá, jakož i přijímajícího orgánu, který středisku zajistí nezbytný přístup k ověřování a sledování projektu v souladu s tímto odstavcem.
 B)Každá smluvní strana rovněž požívá práv uvedených v odstavci A) tohoto článku, pokud jde o projekty, které zcela nebo zčásti financuje, nebo projektů, které jsou prováděny na jejím území, přičemž koordinaci výkonu těchto práv zajistí středisko.
 C)Je-li zjištěno, že nebyla dodržena pravidla a podmínky projektu, může středisko, jakákoli vláda nebo jiná organizace, které jej financují poté, co sdělí své důvody správní radě, projekt ukončit a přijmout vhodná opatření v souladu s dohodou o projektu.
 ČLÁNEK 9
 A)Středisko sídlí v Republice Kazachstán a Republika Kazachstán je hostitelským státem, dokud nedojde k tomu, že: i) Kazašská republika správní radě písemně oznámí, že už si nepřeje být hostitelským státem; ii) jiná smluvní strana uvedená v čl. 13 odst. A) této dohody nebo smluvní strana, která k dohodě přistoupí v souladu s čl. 13 odst. B) této dohody, aby umožnila výkon činností ISTC na území daného státu, správní radu písemně požádá o jmenování nástupnickým hostitelským státem; iii) správní rada se na základě konsenzu rozhodně vyhovět žádosti dané smluvní strany o jmenování nástupnickým hostitelským státem a iv) smluvní strana žádající o jmenování nástupnickým hostitelským státem správní radě písemně oznámí, že přijímá jmenování nástupnickým hostitelským státem.
 B)Vláda hostitelského státu poskytne středisku v rámci své hmotné pomoci na vlastní náklady vhodná zařízení určená pro středisko a zajistí jejich údržbu, obsluhu a bezpečnost. Vláda hostitelského státu a ISTC mohou uzavřít dohodu o podmínkách, za nichž hostitelský stát poskytne materiální podporu a nástroje pro středisko.
 C)Středisko má v hostitelském státě právní subjektivitu a je tedy zmocněno uzavírat smlouvy, nabývat nemovitý a movitý majetek a disponovat s ním a vystupovat před soudy.
 ČLÁNEK 10
 V hostitelském státě:
 i)
 a)Finanční prostředky přijaté střediskem ISTC ani žádné úroky z nich nepodléhají v hostitelském státě zdanění.
 b)Majetek střediska a všech poboček nepodléhá dani, která by jinak mohla být uložena podle daňových právních předpisů hostitelského státu.
 c)Zboží, zásoby a ostatní majetek dodaný nebo používaný při činnostech střediska lze dovážet do hostitelského státu, vyvážet z něj nebo v něm používat bez jakýchkoli tarifů, poplatků, cel, dovozních poplatků, daní z přidané hodnoty (DPH) a jiných obdobných daní nebo poplatků. Zboží, zásoby a jiný nemovitý a movitý majetek může ISTC převést nebo jinak poskytnout právním subjektům (včetně, mimo jiné, vědeckým organizacím hostitelského státu) a středisko a/nebo subjekty, jimž byly takové položky poskytnuty nebo na něž byly převedeny, je mohou vlastnit nebo používat bez jakýchkoli tarifů, poplatků, cel, dovozních poplatků, daní z majetku a podobných daní nebo poplatků.
 d)Zaměstnanci střediska, kteří nejsou státními příslušníky hostitelského státu, jsou v hostitelském státu osvobozeni od placení daně z příjmu fyzických osob.
 e)Finanční prostředky přijaté v rámci projektů střediska právními subjekty, včetně vědeckých organizací hostitelského státu, nepodléhají v hostitelském státě zdanění.
 f)Finanční prostředky přijaté v rámci projektů střediska osobami, zejména vědci a odborníky nepodléhají dani z příjmu těchto osob.
 ii)
 a)S výjimkou měny hostitelského státu má středisko, smluvní strany, vlády, mezivládní a nevládní organizace právo bez omezení převádět finanční prostředky, které středisko potřebuje k provádění svých činností. Každý z těchto subjektů je oprávněn takto převádět jen částky nepřesahující celkovou částku jím převedenou do hostitelského státu; a
 b)K financování střediska a jeho činností může středisko svým jménem a jménem subjektů uvedených v bodu ii) písm. a) tohoto článku prodávat cizí měnu na vnitřním měnovém trhu hostitelského státu.
 iii)
 Zaměstnanci organizací pocházejících z jiného než hostitelského státu, kteří se účastní na jakémkoli projektu nebo jakékoli činnosti střediska a nejsou státními příslušníky hostitelského státu, ani v něm nemají trvalý pobyt, jsou osvobozeni od placení veškerých cel a poplatků za osobní majetek a vybavení domácnosti dovezené do hostitelského státu, vyvezené z něj nebo v něm používané pro osobní potřebu.
 ČLÁNEK 11
 A)V hostitelském státě nepodléhají aktiva ani majetek ISTC jurisdikci ani exekuci, pokud se ISTC v konkrétním případě této imunity výslovně nevzdá.
 B)Výsady a imunity se středisku udělují výlučně pro účely uvedené v této dohodě.
 C)Ustanovení tohoto článku nejsou v rozporu s platbou náhrady nebo odškodnění na základě mezinárodních dohod nebo platného vnitrostátního práva jakéhokoli státu.
 D)Žádné ustanovení odstavce A) tohoto článku nelze vykládat tak, že brání soudnímu řízení nebo uplatňování nároků před soudy proti státním příslušníkům hostitelského státu nebo osobám s trvalým pobytem v hostitelském státě.
 ČLÁNEK 12
 A)Zaměstnancům střediska a jejich rodinným příslušníkům přítomným v hostitelském státě udělí vláda hostitelského státu tyto výsady a imunity:
 i)imunitu před zatčením a zadržením a soudním řízením, vynětí z trestní, občanské a správní pravomoci v souvislosti s ústními nebo písemnými vyjádřeními a jakýmkoli jednáním, které učiní při výkonu svých funkcí;
 ii)osvobození od všech daní z příjmu a dávek sociálního zabezpečení a jakýchkoli jiných poplatků nebo dávek vyjma těch, které jsou obvykle obsaženy v ceně zboží nebo poskytnutých služeb;
 iii)vynětí z předpisů o sociálním zabezpečení;
 iv)vynětí z předpisů omezujících přistěhovalectví a z ohlašovací povinnosti pro cizince a
 v)právo dovézt si nábytek a osobní věci v době nástupu do funkce bez jakýchkoli tarifů, poplatků, cel, dovozních daní a jiných podobných daní či poplatků hostitelského státu a vyvézt svůj nábytek a osobní věci po skončení funkce bez jakýchkoli tarifů, poplatků, cel, vývozních daní a jiných podobných daní či poplatků hostitelského státu.
 Ustanovení bodu i) tohoto článku se nevztahují na občanskoprávní žaloby: a) vyplývající ze smlouvy, kterou uzavřel zaměstnanec střediska, přičemž nevystupoval explicitně nebo implicitně jako zástupce střediska; nebo b) o odškodnění třetí strany v důsledku nehody v hostitelském státě způsobené vozidlem.
 B)Zástupcům smluvních stran ve správní radě, výkonnému řediteli a zástupcům výkonného ředitele přizná vláda hostitelského státu kromě výsad a imunit vyjmenovaných v odstavci A) tohoto článku rovněž výsady, imunity, osvobození a úlevy, které hostitelský stát obecně uděluje zástupcům členů a vedoucím pracovníkům mezinárodních organizací na svém území.
 C)V žádném ustanovení této dohody se od vlády hostitelského státu nevyžaduje, aby udělila výsady a imunity podle odstavců A) a B) tohoto článku svým státním příslušníkům nebo osobám, které v mají v tomto hostitelském státě trvalý pobyt.
 D)Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat jako výjimku z výsad, imunit a jiných výhod udělených zaměstnancům uvedeným v odstavcích A) a B) tohoto článku.
 ČLÁNEK 13
 A)Na Arménskou republiku, Gruzii, Kazašskou republiku, Kyrgyzskou republiku a Republiku Tádžikistán se vztahují závazky hostitelského státu podle čl. písm. C), článků 10, 11 a 12 této dohody.
 B)Každý stát, který si přeje k této dohodě přistoupit po jejím vstupu v platnost, o tom uvědomí správní radu prostřednictvím výkonného ředitele. Správní rada poskytne tomuto státu prostřednictvím výkonného ředitele ověřené kopie této dohody. Po schválení správní radou je tento stát oprávněn přistoupit k této dohodě. Tato dohoda vstoupí vůči tomuto státu v platnost třicátým (30) dnem ode dne, kdy daný stát uložil listinu o svém přistoupení u depozitáře. Každý stát s technologiemi, odbornými znalostmi nebo souvisejícími materiály použitelnými pro ZHN, který přistoupí k této dohodě za účelem, jenž je uveden jeho listině o přistoupení, umožnit ISTC provádění činností na území tohoto státu, se přistoupením k této dohodě zavazuje dodržovat závazky hostitelského státu podle čl. 9 písm. C), článků 10, 11 a 12 této dohody.
 ČLÁNEK 14
 A)Smluvní strany posoudí tuto dohodu dva roky po jejím vstupu v platnost. Při tomto posouzení přihlédnou k finančním závazkům a platbám smluvních stran.
 B)Tuto dohodu lze měnit na základě písemného souhlasu smluvních stran s výjimkou těch stran, které od dohody odstoupily nebo oznámily svůj úmysl od ní odstoupit v souladu s ustanovením odstavce C) tohoto článku. Na smluvní stranu, která oznámila svůj úmysl odstoupit a stáhla svoje oznámení o odstoupení, než nabylo účinku, je vázána všemi změnami této dohody, které nabyly účinku poté, co daná strana podala své oznámení o odstoupení.
 C)Každá strana může od této dohody odstoupit nejdříve šest měsíců od podání písemného oznámení depozitáři.
 ČLÁNEK 15
 A)Všechny spory nebo otázky týkající se uplatňování nebo výkladu této dohody jsou předmětem konzultací mezi stranami.
 B)Pokud se problém nevyřeší prostřednictvím konzultací, všechny zúčastněné strany se mohou společně dohodnout, že tuto otázku předloží k jinému způsobu řešení sporů, jako je smírčí řízení, mediace nebo rozhodčí řízení.
 ČLÁNEK 16
 Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl zasahovat do pokračování činnosti ISTC jako mezivládní organizace, která byla původně zřízena dohodou z roku 1992, včetně provozu existujících poboček ISTC, ani ovlivňovat platnost jakékoli existující smlouvy, grantu nebo jiného právního nástroje nebo ujednání ISTC, pokud tato dohoda výslovně nezavádí změny.
 ČLÁNEK 17
 A)Tato dohoda je otevřená pro podpis Evropskou unií a Euratomem jako jednou smluvní stranou a Gruzií, Japonskem, Norským královstvím, Kyrgyzskou republikou, Arménskou republikou, Republikou Kazachstán, Korejskou republikou, Republikou Tádžikistán a Spojenými státy americkými.
 B)Tato dohoda podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení se ukládají u depozitáře.
 C)Tato dohoda vstoupí v platnost v den, kdy depozitář obdrží poslední listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení od států uvedených v odstavci A) tohoto článku a Evropské unie a Euratomu jednajících jako jedna smluvní strana.
 D)Po vstupu v platnost tato dohoda nahradí protokol o prozatímním provádění. Od tohoto okamžiku smluvní strany přestanou prozatímně uplatňovat dohodu z roku 1992.
 ČLÁNEK 18
 Depozitářem této dohody je sekretariát střediska. Všechna oznámení depozitáři se adresují výkonnému řediteli střediska. Depozitář plní funkce podle článku 77 Vídeňské úmluvy o smluvním právu ze dne 23. května 1969.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci vlád k této úmluvě své podpisy.
 V [MÍSTO] dne [DATUM], v anglickém, arménském, francouzském, gruzínském, japonském, kazašském, korejském, kyrgyzském, německém, norském, ruském a tádžickém jazyce, přičemž všechna jazyková znění mají stejnou platnost. V případě rozporu mezi dvěma nebo více jazykovými zněními má anglické znění přednost před zněními v ostatních jazycích.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 31995Y0811(03)
 Memorandum van het Raadgevend Comité van de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal betreffende de aspecten die verband houden met het aflopen van het EGKS-Verdrag in 2002
 Publicatieblad Nr. C 206 van 11/08/1995 blz. 0007 - 0012
 MEMORANDUM VAN HET RAADGEVEND COMITÉ VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAP VOOR KOLEN EN STAALbetreffende de aspecten die verband houden met het aflopen van het EGKS-Verdrag in 2002(95/C 206/06)(Voor de EER relevante tekst)(Met één stem tegen aangenomen tijdens de 320ste zitting van 28 juni 1995)Het Raadgevend Comité van de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal herinnert aan zijn eerdere standpunten met betrekking tot het aflopen van het EGKS-Verdrag, inzonderheid- zijn memorandum over de toekomst van het EGKS-Verdrag, dat op 20 november 1992 door hem werd goedgekeurd (1) en- zijn memorandum over de toekomst van de financiële activiteiten van de EGKS, dat op 24 maart 1994 werd aangenomen (2). In deze twee memoranda, die met eenparigheid van stemmen werden aangenomen, werd rekening gehouden met de op dat ogenblik bekende documenten van het Europees Parlement, de Raad en de Commissie en, wat het memorandum van 24 maart 1994 betreft, in het bijzonder met het werkdocument van de Commissie van 20 oktober 1993 ter actualisering van de mededeling van de Raad over de toekomst van het EGKS-Verdrag - Financiële activiteiten (1). Het Raadgevend Comité heeft kennis genomen van de documenten over dit onderwerp die sedertdien door de bevoegde Europese instellingen zijn gepubliceerd, inzonderheid- de conclusies van de Raad van 22 april 1994 over de toekomst van het EGKS-Verdrag (2); - de resolutie van het Europees Parlement over het ontwerp van operationele begroting van de EGKS voor 1995, van 26 oktober 1994 (3); - het advies van de Commissie onderzoek, technologische ontwikkeling en energie van het Europees Parlement inzake de werking van het Verdrag betreffende de Europese Unie in het vooruitzicht van de Intergouvernementele Conferentie van 1996, van 23 februari 1995 (4); - het verslag van de Commissie begrotingscontrole van het Europees Parlement over het verlenen van kwijting aan de Commissie voor het beheer van de EGKS in het begrotingsjaar 1993, van 22 maart 1995 (5); - de jaarverslagen van de Rekenkamer met betrekking tot de boekhouding en het financieel beheer van de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal, waarvan het laatst gepubliceerde betrekking heeft op 1993 (6). Het Raadgevend Comité is zich er, evenals het Europees Parlement, van bewust dat de verschillende aspecten in verband met de beëindiging van het EGKS-Verdrag een meer politieke en algemene aanpak behoeven en acht het ogenblik gekomen om zijn desbetreffende standpunten bij te stellen en te cooerdineren, dit met het oog op de volgende nieuwe ontwikkelingen: - tussen 1992 en 1994 was de ijzer- en staalindustrie opnieuw in een diepe crisis gedompeld die duidelijk maakte dat voortdurende structurele aanpassingen noodzakelijk zijn, met alle gevolgen op industrieel sociaal en regionaal vlak van dien; - de publikatie door de Commissie van het groenboek "Voor een energiebeleid van de Europese Unie" (7) leidde tot een fundamenteel debat over de toekomst van de kolenmijnbouw op lange termijn; - de recente uitbreiding van de Europese Unie tot vijftien Lid-Staten en de mogelijke uitbreiding tot andere landen, met name in Midden- en Oost-Europa, op middellange termijn heeft, nu en in de toekomst, een grote weerslag op de ijzer- en staalindustrie en op de kolenmijnbouw. Het Raadgevend Comité werd uit hoofde van het EGKS-Vertrag opgericht als orgaan voor grensoverschrijdend overleg tussen de verschillende belanghebbende groepen (producenten, werknemers, verbruikers en handelaren) en de Commissie en tussen deze groepen onderling; het acht zich dan ook bijzonder geschikt en bevoegd om advies uit te brengen over de bepalingen van het EGKS-Verdrag en de toepassing hiervan. Het Comité is in staat een oordeel te geven over de gevolgen die de in het EGKS-Verdrag opgenomen bepalingen meebrengen voor de ingrijpende structurele veranderingen die deze industrieën gedurende de afgelopen 40 jaar hebben ondergaan, alsmede over de conjuncturele ontwikkelingen die in het bijzonder hun weerslag hebben op de ijzer- en staalindustrie. 1. ALGEMENE OPMERKINGENHet Raadgevend Comité bevestigt zijn eerdere principiële standpunten, namelijk: 1.1. dat het EGKS-Verdrag tot 2002 als autonoom juridisch instrument van kracht moet blijven en tot dan, rekening houdend met onderstaande bijzondere opmerkingen, normaal ten uitvoer moet worden gelegd; 1.2. dat bepaalde in het EGKS-Verdrag opgenomen regelingen die hun deugdelijkheid hebben bewezen, in het EG-Verdrag moeten worden geïntegreerd, zoals wordt uiteengezet in de Mededeling van de Commissie aan de Raad van 15 maart 1991 (8); 1.3. dat de Commissie ook verder het Raadgevend Comité nauw moet betrekken bij de uitstippeling van het kolen- en ijzer- en staalbeleid van de Unie en bij het toekomstig overleg over de verschillende aspecten die verband houden met het aflopen van het EGKS-Verdrag in 2002. 2. BIJZONDERE OPMERKINGENHet Raadgevend Comité wenst over enkele specifieke bepalingen van het EGKS-Verdrag het volgende op te merken: 2.1. Het Raadgevend Comité stelt vast dat de statistische instrumenten van de EGKS die door het Bureau voor de statistiek op industrieel, economisch, handels- en sociaal gebied werden ontwikkeld, door alle belanghebbenden deugdelijk zijn bevonden. Met name de voorlegging vooraf van de investeringsprogramma's en de informatie over de produktiecapaciteit leiden tot een grotere doorzichtigheid bij beslissingen over nieuwe investeringen, zonder dat daarbij op het gebied van de mededinging juridische problemen ontstaan. Integendeel, deze doorzichtigheid is een belangrijk bestanddeel van de normale mededinging en komt zowel de producenten, handelaren en verbruikers alsook het toezicht op de naleving van de mededingingsregels ten goede. De uitwerking van prognoses op korte en middellange termijn en de regelmatige bijwerking hiervan bevorderen het algemeen concurrentievermogen en maken het gemakkelijker om bij een structurele crisis voor het personeel draaglijke sociale aanpassingen uit te voeren. Het geheel van statistische instrumenten en de informatieplicht van het bedrijfsleven en de Commissie moeten niet alleen tot de beëindiging van het EGKS-Verdrag, maar ook daarna worden gehandhaafd. 2.2. Het Raadgevend Comité is er voorstander van dat de bevoegdheden op het gebied van de mededinging in één Europese autoriteit, in dit geval de Commissie, zijn geconcentreerd, zoals in het EGKS-Verdrag is bepaald. Uitbreiding van deze bevoegdheden en met name de controle vooraf in overleg met de betrokken bedrijven bieden deze bedrijven meer juridische zekerheid en zijn regelingen die hun deugdelijkheid hebben bewezen. Een splitsing van de supranationale bevoegdheden, die tot dusver in één autoriteit op het gebied van de mededinging, d.w.z. de Commissie, waren geconcentreerd, zou bij de huidige interne Europese markt een stap achteruit betekenen. De bevoegdheden van de Commissie en de regelingen die hun deugdelijkheid hebben bewezen zouden ook na de beëindiging van het Verdrag moeten worden gehandhaafd. 2.3. De flexibele mogelijkheden van de Europese Commissie om op crisissituaties in te spelen en zo, met name wat de staalmarkt betreft, de problemen die dikwijls uit een teruglopen van de vraag voortvloeien te verzachten, worden door het Raadgevend Comité als een bijzonder nuttig EGKS-instrument beschouwd. Dit instrument kan in zijn huidige vorm blijven gehandhaafd tot de beëindiging van het Verdrag. Sedert de oprichting van de EGKS heeft de Europese ijzer- en staalindustrie talrijke grote conjunctuurcycli doorgemaakt en zij zal ook in de toekomst aan forse conjunctuurschommelingen zijn blootgesteld. Gezien dergelijke uitzonderlijke situaties is het noodzakelijk over een passend instrument te beschikken, over het gebruik waarvan alle betrokken partijen echter wel vooraf moeten worden geraadpleegd. Het is mogelijk dat dergelijke uitzonderlijke situaties zich ook na het aflopen van het EGKS-Verdrag zullen voordoen en het is derhalve noodzakelijk dat hieraan ook verder in het kader van een gemeenschappelijke benadering het hoofd kan worden geboden. 2.4. Het Raadgevend Comité dringt er nogmaals op aan dat de beginselen die aan de financiële steunmaatregelen van de Lid-Staten ten behoeve van de EGKS-sectoren ten grondslag liggen ook verder van toepassing blijven. 2.4.1. Wat de ijzer- en staalindustrie betreft, zou het strenge verbod op steunmaatregelen, met name op investeringsbijdragen en produktiesteun met een concurrentieverstorend effect, ook na het aflopen van het EGKS-Verdrag moeten worden gehandhaafd, gelet op de huidige steuncode volgens welke slechts in bepaalde uitzonderingsgevallen staatssteun is toegestaan. Na herhaaldelijke overtredingen van het verbod op staatssteun, hebben de Commissie en de Raad besloten geen nieuwe afwijkingen van het subsidieverbod toe te staan. Het Raadgevend Comité zou er gezien deze situatie geen begrip voor hebben dat het door het EGKS-Verdrag en de steuncode gevormde kader wordt versoepeld. Het is van essentieel belang dat het strenge subsidieverbod wordt gehandhaafd om het bedrijfsleven tegen concurrentieverstorende maatregelen te beschermen en dat dit verbod ook van toepassing is op bedrijfstakken die met de ijzer- en staalsector concurreren. 2.4.2. Voor de kolenmijnbouw ligt de situatie anders. Voor een deel van de in de Europese Unie geproduceerde kolen is de concurrentiepositie ten opzichte van de ingevoerde kolen thans immers zeer slecht, terwijl er tussen de verschillende Lid-Staten geen handel van betekenis wat kolen betreft is. De steunmaatregelen van de Lid-Staten hebben dan ook geen verstorend effect op de werking van de gemeenschappelijke markt. De huidige steunregeling, zoals vastgelegd in Beschikking nr. 3632/93/EGKS, moet nog afgezien van de sociale en regionale impact als een adekwaat instrument voor het energiebeleid worden beschouwd. Het Raadgevend Comité is van mening dat dit type steunmaaatregelen van de Lid-Staten ook na beëindiging van het EGKS-Verdrag officieel geoorloofd moeten zijn. 2.5. Het Raadgevend Comité wenst eraan te herinneren dat de kolen- en ijzer- en staalsector en met name de mijnen het enige terrein op energiegebied zijn waarvoor in een Europees verdrag bijzondere doelstellingen zijn vastgesteld. Het Raadgevend Comité wijst met name op de Verdragsbepalingen waarin deze doelstellingen zijn neergelegd en op die welke tot doel hebben een ernstige verstoring van het economische leven te vermijden, de regelmatige voorziening van de gemeenschappelijke markt te garanderen en het produktiepotentieel van de Gemeenschap zonder onbezonnen exploitatie van de hulpbronnen te verbeteren. Deze doelstellingen tonen volgens het Raadgevend Comité aan dat maatregelen in het kader van het energiebeleid inclusief het kolenbeleid nooit mogen worden beoordeeld zonder rekening te houden met de algemene economische situatie. Het Raadgevend Comité wijst er tevens op dat deze maatregelen ook een belangrijk regionaal en sociaal aspect hebben. Het Raadgevend Comité legt er de nadruk op dat de Gemeenschap ook na de beëindiging van het EGKS-Verdrag rekening zal moeten houden met deze principes en deze aan de veranderende situatie zal moeten aanpassen, vooral gezien de bijdrage van de eigen energievoorraden van de Gemeenschap aan haar energievoorziening. De toepassing van het subsidiariteitsbeginsel zou in dit verband een belangrijke rol moeten spelen, terwijl er op communautair niveau op toe moet worden gezien dat naar behoren rekening wordt gehouden met alle bestaande belangen. Voor de totstandbrenging van nieuwe structuren voor een efficiënte en doorzichtige besluitvorming in de Europese Unie is het vooral noodzakelijk dat gemeenschappelijk overleg met alle belanghebbenden plaatsvindt. Dat betekent dat na de beëindiging van het EGKS-Verdrag ook verder rekening moet worden gehouden met andere energiesectoren en met de belangen van de energie- en dan met name van de ijzer- en staalverbruikende industrieën. Wat de plaats van kolen in het energiebeleid betreft, herinnert het Raadgevend Comité eraan dat de Commissie in haar groenboek de aanzet heeft gegeven tot een debat over een nieuwe koers voor dit beleid. Het Raadgevend Comité heeft vandaag, op 28 juni 1995, een resolutie betreffende het groenboek van de Commissie aangenomen. Het zal advies uitbrengen over het witboek, zodra dit door de Commissie is voltooid. 2.6. Het Raadgevend Comité heeft er geen bezwaar tegen dat de bevoegdheid voor het buitenlandse-handelsbeleid met betrekking tot de EGKS-produkten in navolging van de bepalingen hierover in het EG-Verdrag aan de Commissie worden overgedragen. Het Comité vestigt er de aandacht op dat alleen na diepgaand overleg met alle belanghebbenden van deze bevoegdheid gebruik moet worden gemaakt en dat er daarbij rekening mee moet worden gehouden dat sommige gebieden van de Europese Unie meer openstaan voor de handel met derde landen dan andere. 2.7. Het Raadgevend Comité wil eraan herinneren dat de sociale dimensie van het EGKS-Verdrag voor hem buiten kijf staat. Krachtens dit Verdrag hebben de organen van de Gemeenschap tot taak het levenspeil en de arbeidsvoorwaarden van de werknemers te verbeteren. De in het Verdrag vastgelegde steunmaatregelen bij het verlies van arbeidsplaatsen zijn van bijzonder belang. Bij uitzonderlijke spanningen die het moeilijk maken de beschikbaar gekomen arbeidskrachten aan het werk te houden kan de Unie niet-terugvorderbare hulp toekennen om bij te dragen tot de oplossing van een structurele crisis, waarbij deze hulp met name de volgende vormen kan hebben: vergoedingen tot het ogenblik van herintreding of pensionering; herscholing van de werknemers, met inbegrip van inkomenssteun tijdens de herscholing. Tot slot wil het Raadgevend Comité er nog in het bijzonder op wijzen dat de uit de EGKS-begrotingsmiddelen betaalde communautaire steunmaatregelen ten behoeve van de sociale woningbouw uniek in de Unie zijn. Tot de beëindiging van het Verdrag in 2002 zouden de bepalingen van het Verdrag in hun geheel van kracht moeten blijven. Hiertoe moeten jaarlijks voldoende middelen worden vrijgemaakt, zoals hieronder in punt 2.9.2, eerste streepje, staat vermeld. De eerste resultaten van pogingen om geleidelijk wederaanpassingsmaatregelen, met name op het gebied van de beroepsopleiding, in het EG-Verdrag op te nemen, hebben aangetoond dat het niet mogelijk was gelijkwaardige regelingen in te voeren. Het Raadgevend Comité is van mening dat de op dit punt ondervonden moeilijkheden moeten worden bestudeerd om een passende oplossing hiervoor te vinden. Na het aflopen van het Verdrag moeten de sociale gedachten die aan het EGKS-Verdrag ten grondslag liggen in het EG-Verdrag worden omgezet. De moeilijke situatie op de Europese arbeidsmarkt, met name in de gebieden die bijna uitsluitend van de kolenmijnbouw en ijzer- en staalindustrie afhankelijk zijn, vereist de toepassing van beproefde sociale beleidsinstrumenten. 2.8. Het Raadgevend Comité herinnert aan de uitstekende resultaten van de steunmaatregelen ten behoeve van het onderzoek in de EGKS-specifieke sector; deze steun was op sectorieel en grensoverschrijdend niveau in de bedrijven georganiseerd. Het rendement van de op deze basis gedane investeringen was vele malen groter dan het aanvankelijk geïnvesteerde bedrag en ging gepaard met een aanzienlijke verbetering van de arbeidsvoorwaarden. Het sociale onderzoek met al zijn onderdelen (ergonomie, milieu in de ijzer- en staalindustrie, arbeidshygiëne in de mijnen, veiligheid, arbeidsgeneeskunde) neemt een unieke plaats in de EU in. Met name de ergonomische programma's zijn ook sterk ten goede gekomen aan andere sectoren. Zowel bij het sociaal als technisch onderzoek konden door een passende overlegprocedure alle belang hebbenden bij de voorbereiding, ontwikkeling en evaluatie van de onderzoek- en demonstratieprogramma's worden betrokken. Ook deze werkzaamheden moeten worden voortgezet, waarbij, waar dat van toepassing is, steeds overleg moet worden gepleegd met de vertegenwoordigers van de werknemers. Gelet op de technische kenmerken van het midden- en kleinbedrijf wordt er door het Raadgevend Comité de nadruk op gelegd data) het EGKS-onderzoek in de technologische en sociale kaderprogramma's van de Unie in de periode tot het aflopen van het EGKS-Verdrag in 2002 optimaal moet worden gesteund; b) zoals hieronder in punt 2.9.2, eerste streepje, staat vermeld, zouden jaarlijks in de operationele begroting van de EGKS voldoende middelen moeten worden uitgetrokken voor de verschillende onderzoekgebieden, zodat de onderzoekactiviteiten van de EGKS, die niet in de communautaire kaderprogramma's kunnen worden opgenomen, kunnen worden voortgezet. De steun ten behoeve van het sectorieel communautair onderzoek ter verbetering van de produktie en ter bevordering van het verbruik van staal- en kolenprodukten en van de arbeidsomstandigheden en -veiligheid, zou volgens het Raadgevend Comité ook na de beëindiging van het EGKS-Verdrag moeten worden voortgezet. De handhaving van deze steun moet worden vergemakkelijkt en gegarandeerd door een financieel mechanisme (b.v. een stichting), dat wordt gefinancierd met de niet-gebruikte EGKS-reserves (zie punt 2.9.5). De mate waarin de heffing volgens het Raadgevend Comité moet worden verminderd, houdt rechtstreeks verband met de uitgaven die moeten worden gefinancierd en met het geleidelijk vrijkomen van de reserves (zie punt 2.9.4). 2.9. Wat de financiële aspecten betreft: 2.9.1. Ten aanzien van de EGKS-heffing bevestigt het Raadgevend Comité het standpunt dat het reeds vele malen eerder heeft uiteengezet. Het stelt vast dat deze specifieke en aanvullende heffing die alleen door de kolen- en ijzer- en staalondernemingen in de Europese Unie wordt betaald en die niet van toepassing is op de geïmporteerde EGKS-produkten noch op concurrerende materialen, discriminerend is. Het Raadgevend Comité neemt er kennis van dat de Commissie in haar werkdocument van 20 oktober 1993 ter actualisering van de mededeling aan de Raad over de toekomst van het EGKS-Verdrag - Financiële activiteiten, van de werkhypothese uitgaat dat de heffing, die vanaf 1991 geleidelijk is verlaagd, ook verder moet worden verminderd en dat deze vanaf 1999 geheel moet zijn afgeschaft. 2.9.2. Het Raadgevend Comité- is van mening dat in de operationele begroting van de EGKS tot het aflopen van het Verdrag in 2002 voldoende middelen moeten worden opgenomen voor de financiering van de gewenste sociale maatregelen, overeenkomstig punt 2.7, en voor het bevorderen van het technisch en sociaal onderzoek, overeenkomstig punt 2.8; - herinnert eraan dat de omschakelingsleningen zo spoedig mogelijk in het kader van het EG-Verdrag moeten worden gefinancierd; - rekent erop dat het ook in de toekomst door de Commissie geraadpleegd zal worden alvorens deze de operationele begrotingen opstelt. 2.9.3. Wat de reserves betreft, wijst het Raadgevend Comité nogmaals op zijn onveranderde standpunt dat deze in de eerste plaats ten goede moeten komen aan de ondernemingen en hun werknemers, die sedert 1952 het leeuwedeel ervan hebben gefinancierd. Het Raadgevend Comité is derhalve van mening dat de in het kader van de EGKS-activiteiten gevormde reserves, te weten- het garantiefonds, - de speciale reserve, - het voormalige pensioenfonds, geleidelijk moeten worden vrijgemaakt naarmate de financiële activiteiten, die de reden waren voor de vorming van deze reserves en die de reden zijn voor de tijdelijke handhaving hiervan, worden afgebouwd en volledig verdwijnen. Het Raadgevend Comité selt vast dat deze ontwikkeling reeds wordt uiteengezet in het in punt 2.9.1 hierboven genoemde werkdocument. 2.9.4. Het Raadgevend Comité sluit zich aan bij de werkhypothese van de Commissie, volgens welke de reserves die tot de beëindiging van het EGKS-Verdrag vrijkomen, worden gebruik om bij te dragen tot de financiering van de operationele begroting; het niveau van deze bijdrage wordt ieder jaar vastgesteld naar gelang van de overige middelen en zij is beperkt tot de financiering van de prioritaire behoeften van de werknemers en van de kolen- en ijzer- en staalondernemingen, waarover het Raadgevend Comité regelmatig en in een tij dig stadium van de begrotingsopstelling wenst te worden geraadpleegd. 2.9.5. Het Raadgevend Comité stelt voor dat de reserves die tot 2002 vrijkomen en die niet overeenkomstig punt 2.9.4 worden gebruikt voor de financiering van de operationele begroting, alsmede de reserves die later in verband met de geleidelijke vermindering en uiteindelijke verdwijning van de financiële activiteiten zullen vrijkomen, worden bestemd voor een financieel mechanisme (b.v. een stichting), waarvan de vorm nog nader moet worden vastgesteld; de Commissie zal naar behoren bij het beheer van dit mechanisme en de bestemming van de middelen zijn betrokken. Dit financieel mechanisme zou tot doel hebben om, ook na de beëindiging van het EGKS-Verdrag, de als prioritair beschouwde activiteiten van het Raadgevend Comité te ondersteunen, nl. het technisch onderzoek voor de kolen- en staalsector en het sociaal onderzoek. 2.10. Het Raadgevend Comité is van mening dat zeer bevredigende resultaten zijn bereikt met de regels, procedures en instellingen die overleg op sectoriële gebieden tussen de producenten, werknemers, verbruikers en handelaren enerzijds, en de Commissie anderzijds voorschrijven en mogelijk maken. Vooral de gelijktijdige aanwezigheid van de drie in het Raadgevend Comité vertegenwoordigde belangengroepen is van groot nut gebleken. Het Raadgevend Comité is derhalve van mening dat de in het EGKS-Verdrag vastgelegde overlegprocedures en -instellingen tot de beëindiging van het Verdrag in 2002 normaal moeten worden toegepast. Voorts wijst het Raadgevend Comité op het politiek belang van dit overleg en op het economisch en sociaal effect ervan tijdens de verschillende fasen van structurele aanpassing. Het is dus noodzakelijk dat ook na de beëindiging van het EGKS-Verdrag een gemeenschappelijk, gelijktijdig, transparent en gestructureerd overleg tussen alle belanghebbende partijen in de kolensector en in de ijzer- en staalsector wordt gegarandeerd. (1) PB nr. C 14 van 20. 1. 1993, blz. 5. (2) PB nr. C 116 van 27. 4. 1994, blz. 4. (1) Doc. SEC(93) 1596 def. (2) Document van de Raad nr. 6442/94 (Presse 76). (3) PB nr. C 323 van 21. 11. 1994, blz. 66. (4) Doc. PE 211.254/def. (5) Doc. PE 211.584/def. (6) PB nr. C 346 van 7. 12. 1994, blz. 1. (7) Doc. COM(94) 659 def. van 11. 1. 1995. (8) Doc. SEC(91) 407 def.


type: wikipedia

text:
ФК „Ливърпул“ () е английски професионален футболен клуб. Отборът е от едноименния град Ливърпул и играе мачовете си на стадион „Анфийлд“, който се намира на около 5 км от центъра на града.
 „Ливърпул“ е най-титулуваният отбор в историята на английския футбол в международни състезания. Печелил е една Световна купа на ФИФА, четири Суперкупи на УЕФА, шест пъти Шампионска лига и три пъти Лига Европа (купа на УЕФА) – всички поотделно и заедно са рекордни постижения за английски клубове. „Ливърпул“ е член на групата Г-14, съставена от водещите европейски футболни клубове.
 Състезава се в Английската висша лига и по броя на титлите си е вторият най-успешен английски футболен отбор. Печелил е 19 пъти най-високото ниво в английското футболно първенство, седем пъти Купата на Футболната асоциация и рекордните осем пъти Купата на лигата.
 Клубът е основан през 1892 г. и играе на Анфийлд от създаването си. На следващата година се присъединява към Футболната лига Ливърпул се утвърждава като основна сила в английския и европейския футбол през 70-те и 80-те години на миналия век, когато Бил Шенкли, Боб Пейсли, Джо Фейгън и Кени Далглиш довеждат клуба до комбинирани единадесет титли от Лигата и четири европейски купи. Под ръководството на треньора Рафаел Бенитес и капитана Стивън Джерард Ливърпул става европейски шампион за пети път през 2005 г. Отборът на треньора Юрген Клоп, съставен от играчи като Върджил ван Дайк, Мохамед Салах, Роберто Фирмино, Садио Мане и капитана Джордан Хендерсън през 2018 година е европейски вицешампион, а през 2019 печели шеста европейска шампионска титла, четвърта Суперкупа на УЕФА и за пръв път става световен клубен шампион.
 По годишен оборот за финансовата година към сезон 2011/12 „Ливърпул“ е на девето място в света с оборот от 195,2 млн. британски лири. „Ливърпул“ е седмият най-печеливш футболен клуб в света през 2019 г., с годишен приход от 513,7 милиона евро, и осмият най-ценен футболен клуб в света през 2019 г., оценен на 2,183 милиарда долара. Клубът е един от най-подкрепяните отбори в света. „Ливърпул“ има дългогодишно съперничество с „Манчестър Юнайтед“ и „Евертън“.
 Две от най-големите трагедии в европейския футбол се случват тъкмо когато „Ливърпул“ трябва да играе свои мачове – Трагедията на Хейзел през 1985 г. по време на финален мач за КЕШ срещу „Ювентус“, Трагедията на Хилзбъро през 1989 г. срещу „Нотингам Форест“ на полуфинал за ФА Къп. След драмата на Хейзел английските отбори са изхвърлени от европейските турнири за пет години, а „Ливърпул“ – за 6. Трагедията на Хилзбъро взима живота на 96 фенове на „Ливърпул“, това довежда до взимане на спешни мерки относно безопасността на стадионите. В резултат на това се премахнати огражденията на стадионите, а секторите за гости са оборудвани със седалки.
 История
 „Ливърпул“ е основан през 1892 г. от Джон Хоулдинг, собственикът на Анфийлд. Предходните седем години стадионът е бил използван от „Евертън“. През 1891 Хоулдинг закупува окончателно терена и предлага повишение на наема от £100 на £250 годишно. От Евертън възразяват и напускат Анфийлд в посока стадион „Гудисън парк“. Холдинг решава да създаде свой собствен отбор и така през 1892 г. се ражда футболен клуб „Ливърпул“. Оригиналното име на отбора било „Евертън Атлетик“, но е променено на „Ливърпул“ след като Футболната асоциация (ФА) отказва да приеме името „Евертън“. За директор на отбора бива назначен Джон Маккена, а съставът на отбора е запълнен с 13 шотландски професионални футболисти. През сезона 1893 – 94 отборът става член на Втора английска дивизия. През този сезон „Ливърпул“ не допуска нито една загуба и печели промоция за по-горната Първа дивизия.
 През 1901 г. „Ливърпул“ печели първата си шампионска титла – подвиг, който е повторен и през 1906. През 1914 г. отборът достига първия си финал за Купата на ФА, но губи от „Бърнли“ с 0:1. Въпреки популярното мнение, „Ливърпул“ е обвързан с Протестантството, а не с Католицизма; няколко души от ръководството на клуба, включително и самите Хоулдинг и Маккена, са свързани с протестантското братство Оранжев ред. „Ливърпул“ има също така и стабилни връзки в Консервативната асоциация на работещите мъже [Working Men's Conservative Association (WMCA)] – политическото лице на Ливърпулската протестантска общност.
 През 1922 и 1923 г. „Ливърпул“ печели своите първи поредни титли, водени от своя капитан английския национал Ефрейм Лонгуърт. Този успех обаче е последван от най-безплодните години в историята на клуба. След войните „Ливърпул“ изглежда възкръснал след като през 1947 г. става отново шампион, но няколко години по-късно, през 1954, отборът изпада от Първа дивизия. Между 1954 и 1962 г. крета във Втора дивизия и няма успех в турнира за купата на ФА. През декември 1954 отборът допуска своята рекордна загуба – 1 – 9 от „Бирмингам Сити“.
 На 1 декември 1959 г. за мениджър на клуба е привлечен Бил Шенкли, който през следващите 15 години превръща „Ливърпул“ в един от водещите отбори в Европа. След първата си година на кормилото на „Ливърпул“ Шенкли освобождава 24 футболисти и започва да гради нов отбор. През третата си година отборът на Шенкли печели шампионата на Втора дивизия с осем точки преднина пред останалите си конкуренти. Така през 1962 г. клубът се завръща в Първа дивизия, откъдето никога повече не изпада.
 „Ливърпул“ посреща 60-те като втородивизионен отбор, но завършва десетилетието като най-силния отбор на домашната сцена. През 1964 г. клубът печели своята първа шампионска титла от 17 години. През 1966 прави това отново, като предишния сезон, през 1965, е спечелена и за първи път купата на ФА след победа на финала срещу „Лийдс Юнайтед“ с 2:1. Своето първо европейско отличие, Купата на УЕФА, „Ливърпул“ печели през 1973, побеждавайки на финала „Борусия Мьонхенгладбах“. Година по-късно, след ново спечелване на купата на ФА, мениджърът Шенкли се отказва от футбола и оставя отборът на „Ливърпул“ в ръцете на своя пръв помощник Боб Пейсли.
 Отборът доминира през 70-те и 80-те години на XX век. Част от големите играчи от този период са Рей Клемънс, Марк Лорънсън, Греъм Сунес, Иън Калаган, Фил Нийл, Кевин Кийгън, Кени Далглиш (102 мача за шотландския национален отбор) и Иън Ръш (346 гола). След като поема клуба, Пейсли става един от най-успешните мениджъри в историята на футбола. През деветте години, през които е начело на „Ливърпул“, той печели 21 трофея, включващи три КЕШ, купата на УЕФА, шест титли на Англия и три последователни купи на Лигата. Първата Купа на европейските шампиони е спечелена през 1977. Финалът е в Рим, където „Ливърпул“ побеждава отново „Борусия Мьонхенгладбах“. През следващата година отборът запазва отличието, като на финала на Уембли побеждава Клуб „Брюж“ с 1:0. През 1979 г. поставя рекорд, спечелвайки лигата с 68 точки (тогава за победа се дават 2 т.) и допускайки само 16 гола в 42 мача. Пейсли печели своята трета и последна КЕШ през 1981 с победа с 1:0 над „Реал“ Мадрид. През своята мениджърска кариера в Ливърпул той не успява да спечели само една купа – купата на ФА.
 Забележителна е поредицата от успешни мениджъри, произведени от щаба на отбора. Още Шенкли е наследен от своя асистент Пейсли, който също по-късно предава ръководството отбора на своя помощник ветерана Джо Фейгън. Фейгън е на 63 когато поема „Ливърпул“ през 1983 г. През своя първи сезон мениджърът постига рекорден успех – неговият „Ливърпул“ става първият английски клуб, който печели три големи трофея в рамките на един сезон – шампионската титла, купата на лигата и КЕШ. Управлението на Фейгън обаче завършва през следващия сезон – на стадион „Хейзел“. През 1985 Ливърпул отново достига финал за КЕШ. Мачът срещу Ювентус трябва да се играе на белгийския стадион „Хейзел“. Но още преди първия съдийски сигнал става катастрофата. Английските фенове разбиват оградите, разделящи двете агитки, и нападат италианците. В резултат на това тежестта на тълпата причинява рухването на подпорната стена на една от трибуните. На 29 май 1985 Хейзел се превръща в гробище – умират 39 фена, повечето италианци. Въпреки всичко мача се играе и „Ливърпул“ губи с 0:1 с гол от несъществуваща дузпа (Бонек е спънат извън наказателното поле) на Мишел Платини, който шокира всички след като ликува при гола. След срещата английските клубове са наказани да не участват в турнирите на Европа за пет години, а „Ливърпул“ – за 10 (по-късно намалени на 6). Белгия е лишена от правото да организира финали в евротурнирите за 10 години. Съдебният процес продължава 6 години като са осъдени, освен 14 фена на „Ливърпул“, полицаи и служители на УЕФА. Това събитие става известно като Трагедията на Хейзел.
 През 1985 Кени Далглиш, утвърдил се вече като един от най-великите играчи на „Ливърпул“, става първият играещ мениджър в историята на клуба. Периодът на неговото управление се запомня със спечелените три шампионски титли и две купи на ФА, като през сезона 1985 – 86 отборът постига дубъл. Успехите на отбора обаче са помрачени от нова трагедия. На 15 април 1989, когато „Ливърпул“ играе полуфинал срещу „Нотингам Форест“ за купата на ФА, стотици фенове на мърсисайдци са премазани в претъпкана трибуна за правостоящи. 94 фена умират в този ден, а още двама – няколко дена по-късно от раните си. Според Питър Тейлър (по това време върховен съдия на Англия и Уелс) причината за нещастието е липсата на полицейски контрол.
 През 1992 мениджър на клуба става Греъм Сунес. Въпреки че печели купата на ФА през своята първа година, неговото управление не е успешно. След шокиращо отстраняване от купата на ФА от „Бристъл Сити“ Сунес е уволнен и на неговото място застава Рой Еванс. След неговото назначение формата на „Ливърпул“ се подобрява, но за пет сезона клубът не се изкачва по-високо от трето място. Единствената купа, която Еванс печели е купата на лигата през 1995. За сезона 1998 – 99 в отбора е привлечен бившият национален селекционер на Франция Жерар Улие, който става съмениджър на Еванс. Тяхното партньорство обаче не сработва и Еванс напуска.
 Сезонът 2000 – 2001 е най-успешният от много време насам. Клубът постига уникален требъл, печелейки купата на ФА, купата на Лигата и купата на УЕФА. През 2002 отборът финишира втори в лигата. Това е годината, в която Улие претърпява сърдечен удар по време на мач срещу Лийдс. „Ливърпул“ изглежда придобил всички сили да спечели отново господството в английския футбол. Феновете обаче са разочаровани. По време на останалия си престой на Анфийлд Улие печели само още една купа – купата на лигата през 2003. След края на сезона 2003 – 2004 Жерар Улие и „Ливърпул“ се разделят по взаимно съгласие.
 През следващия сезон начело на отбора застава испанецът Рафаел Бенитес. „Ливърпул“ завършва шампионата на незавидното пето място. Краят на сезона обаче е повече от изненадващ. На финала в Истанбул Ливърпул печели своята пета шампионска титла на Европа. Червените побеждават фаворита Милан в един от най-запомнящите се финални двубои на Шампионската лига. На полувремето „Ливърпул“ изостават с 0:3 и изглеждат победени след слабата им игра. Но след почивката отборът, воден от своя капитан Стивън Джерард, се връща в мача, отбелязвайки три гола само за 6 минути. Така „Ливърпул“ достига до продължения, последвани от дузпи, където герой става вратаря Йежи Дудек.
 През сезона 2005 – 06 финишира с 82 точки в Премиършип, техния най-висок резултат след 1988, но въпреки това не печели шампионската титла. Отборът става трети на цели 9 точки от първия Челси. През този сезон все пак „Ливърпул“ печели трофей – купата на ФА след драматичен Финал срещу Уест Хям. Освен това отборът печели и Супер купата на Европа побеждавайки ЦСКА Москва с 2:1.
 На старта на сезон 2006 – 07 „Ливърпул“ взима и Къмюнити шийлд побеждавайки „Челси“ с 2:1, като победния гол отбелязва Питър Крауч. Това е техният 15-и успех за тази купа (пет от тях „Ливърпул“ споделя с други отбори). През декември 2006 ръководството на клуба съобщава, че инвестиционната компания Dubai International Capital има намерения да закупи клуба. Говори се за сума около £450 милиона. По-късно обаче американските магнати Том Хикс и Джордж Жилет отправят по-добра оферта, което принуждава Dubai Investment Capital да се оттеглят. На 6 февруари в 14:00 ч. Джордж Жилет, собственик на Montreal Canadiens, и Том Хикс, собственик на Dallas Stars и Texas Rangers, стават собственици на ФК „Ливърпул“, сключвайки сделка възлизаща на £470 милиона. Бордът на директорите е единодушен. Акционерите и президентът Дейв Мурс (разполагал с 51 % от акциите) приемат оферта от £175 милиона. Освен това в сделката са включени и £45 милиона задължения и £215 милиона за нов стадион, които американците трябва да осигурят. На пресконференция новите собственици обявяват още, че искат да докарват по един голям играч на сезон.
 През сезон 2008/09 „Ливърпул“ завършва сезона на 2-ро място с 86 точки. Отборът губи само 2 срещи за сезона, но въпреки това не става шампион на страната си. Постигат дубъл над „Манчестър Юнайтед“ и „Челси“. Отборът е с най-много точки в преките двубой с отборите от Топ 4 – 14 точки.
 През 2015 г. треньорското ръководство на отбора е поето от германския специалист Юрген Клоп. За 3 години той изгражда отбор, който достига до финала на Шампионската лига през 2018 г. и става европейски вицешампион. В класацията за Футболист на годината на ФИФА нападателят на „мърсисайдци“ Мохамед Салах е трети в света.
 През следващия сезон възходът на „Ливърпул“ продължава и отборът показва зрялост и умение в решаващи двубои да побеждава равностойни противници. На полуфинала в Шампионската лига през 2019 г. той се изправя в най-трудния двубой от турнира срещу „Барселона“ с Меси. Като гост губи с 0:3 от именития си съперник, но в мача-реванш като домакин след отлична игра на Садио Мане успява да постигне пълен обрат и побеждава с 4:0. На финала „Ливърпул“ преодолява „Тотнъм“ с 2:0 и така за шести път става европейски шампион. На 14 август спечелва Суперкупата на УЕФА с победа над „Челси“ с 2:2 в редовното време и след продължения и 5:4 след дузпи. През декември 2019 г. на финала на Световното клубно първенство побеждава бразилския „Фламенго“ с 1:0 с гол в продълженията на бразилския нападател на „Ливърпул“ Роберто Фирмино. Така за пръв път в историята „Ливърпул“ става световен шампион и е първият и единствен английски клуб, печелил най-високото отличие в света. Лидерът на отбраната на тима Върджил ван Дайк е втори в класацията на годината за Златната топка в достойна конкуренция на световния фаворит Лионел Меси и става първият защитник, попаднал в челната тройка от 14 години. Хегемонията и рекордите на „Ливърпул“ продължават. На 3 януари 2020 г. той навършва 1 година без загубен мач, достига до 13 точки аванс пред втория в английското първенство „Лестър“ след като го разгромява като гост с 4:0, а на 11 януари с победата като гост над „Тотнъм“ с 1:0 става първият отбор с 20 победи от първите си 21 мача в топ 5 първенствата в Европа. На 19 януари 2020 г. във вечното английско дерби отново не допуска гол и преодолява „Манчестър Юнайтед“ с 2:0, с което увеличава преднината пред втория отбор в класирането на рекордните 16 точки. На 24 февруари 2020 г. с победата над „Уест Хям“ с 3:2 „Ливърпул“ подобрява собствените си рекорди: 22 точки пред втория в класирането и първият отбор с 26 победи от първите си 27 мача в топ 5 първенствата в Европа.
 През пролетта на 2022 г. Ливърпул постига вторият дубъл в историята на английския футбол, при който спечелва последователно Купата на футболната асоциация и Купата на лигата с еднакъв резултат в директни двубои срещу един и същ противник: и в двата финала 0:0 срещу Челси след продължения, като след дузпи спечелва с 11:10 купата на лигата и с 6:5 купата на Англия.
 Значими футболисти
 През годините много играчи са се радвали на невероятно успешни кариери в клуба, печелейки и голямата любов на феновете. Сред поддръжниците на отбора винаги е имало спорове относно това кои футболисти са повече или по-малко значими за „Ливърпул“.
 Преди Втората световна война малко играчи са се състезавали в отбора за по-дълъг период от време и са се радвали на изключителната подкрепа на привържениците. Сред тези футболисти са: Ефрейм Лонгуърт, стабилен бек, който е първият англичанин капитан на клуба; Илайша Скот, който играе за „Ливърпул“ цели 22 години, най-дълго служилият футболист на отбора въобще; Гордън Ходгсън, който отбелязва рекорд от 17 хетрика, играейки за клуба през 20-те и 30-те.
 През 60-те, когато Бил Шенкли трансформира „Ливърпул“ в европейска сила, някои футболисти се оформят като ключови фигури за успехите на отбора. Някои от тях са: Рон Йейтс, когото Шенкли нарича „колос“, Роджър Хънт, който отбелязва 245 гола в лигата и е част от националния отбор на Англия, спечелил Световната купа през 1966.
 Попълненията, които прави Боб Пейсли, са основен фактор за успехите през 70-те и 80-те. Особена заслуга имат двама шотландци: Алан Хансън, който е част от отбора спечелил три Европейски купи; и Кени Далглиш, когото феновете наричат „Кинг Кени“. През 1980 Пейсли привлича и младия Иън Ръш, превърнал се във водещ голмайстор.
 Доста от знаменитите играчи на „Ливърпул“ са „собствено производство“. През първите години на 90-те изгряват звездите Стийв Макманамън и Роби Фаулър. По-късно през това десетилетие се появяват и Майкъл Оуен, капитанът Стивън Джерард и вицекапитанът Джейми Карагър.
 Анкета от 13 ноември 2006 г. определя 100-те най-значими футболисти на Ливърпул дотогава, сред които са:
 1. Кени Далглиш
 2. Стивън Джерард
 3. Иън Ръш
 4. Роби Фаулър
 5. Джон Барнс
 6. Били Лидъл
 7. Джейми Карагър
 8. Кевин Кийгън
 9. Греъм Сунес
 10. Емлин Хюз
 11. Рей Клемънс
 12. Алан Хансен
 13. Роджър Хънт
 14. Майкъл Оуен
 15. Иън Калахан
 16. Ян Молби
 17. Брус Гробелар
 18. Дейвид Феърклоу
 19. Питър Биърдсли
 20. Фил Нийл и др.
 виж още: Списък на футболистите на ФК Ливърпул
 Цветове и отличителни знаци
 Традиционните цветове на „Ливърпул“ са червен и бял, като от средата на 60-те за домакински екип се налага изцяло червеният. В ранните години обаче, когато „Ливърпул“ измества Евертън от Анфийлд, взима и цветовете на „карамелите“ – син и бял, и използва едва ли не същия екип. През 1894 е решено основният цвят да бъде променен на червен. През 1901 за емблема и талисман на клуба е приет градският символ Ливърбърд. През следващите години титулярният екип на „Ливърпул“' е червена тениска и бели шорти (чорапите варират през годините от червени, черни, бели, докато отново са избрани червените). През 1964 Бил Шенкли решава да изведе своя състав в изцяло червен екип за мач срещу Андерлехт. Червеното е възприето като символ на сила.
 Традиционният екип за гостуване е бяла тениска и черни шорти, също е използван и изцяло жълт екип. През 1987 е използвано и изцяло сиво облекло. Това продължава до юбилейния стотен сезон на „Ливърпул“ – 1991 – 92, когато е използвана комбинация от зелена тениска и бели шорти. Сивият цвят повече не е използван до настъпването на сезон 2008 – 2009. През сезон 2007 – 2008 екипът за гостуване е изцяло жълт, но за Шампионската лига се използва и такъв с преобладаващ бял цвят със зелени кантове отстрани. Екипите на „Ливърпул“ са производство на Ню Баланс.
 Емблемата на клуба е базирана на традиционния Ливърбърд, който е поставен на фона на щит. Двата пламъка отстрани са в памет на загиналите на Хилзбъро. Вечен пламък гори и пред Анфийлд в памет на тези, които са загинали в трагедията.
 Срещи с български отбори
 „Ливърпул“ се е срещал с български отбори в официални срещи.
 ЦСКА
 Отборът на ЦСКА среща „Ливърпул“ в четвъртфиналите за КЕШ през 1982 и в квалификациите за Шампионската лига през 2004 г.
 Четвъртфинали за КЕШ 1982
 „Ливърпул“ – ЦСКА 1:0, 3 март 1982 г.
 Първата среща на стадион „Анфийлд“ в Ливърпул завършва успешно за отбора на „Ливърпул“, който атакува неспирно по време на мача. Англичаните обаче срещат много добре подредената защита на Аспарух Никодимов и успяват да реализират едва едно попадение дело на Роланд Уилън в 65-а минута. Точните удари във вратата са 5:1 за Ливърпул, като единственото положение за ЦСКА е пропуснато от Стойчо Младенов в 50-а минута.
 ЦСКА – „Ливърпул“ 2:0, 17 март 1982 г.
 Реваншът е на националния стадион „Васил Левски“ в София, напълнен докрай от близо 70 000 зрители. В началото на срещата инициативата е на страната на „Ливърпул“ които изпускат чисто положение спасено от Георги Велинов. С течение на мача силите се изравняват. Първото полувреме завърши 0:0. Почти отчаяли се от резултата и неуспеха футболистите на ЦСКА се хвърлят в атака. В 77-ата минута вратарят на Ливърпул Браян Гробелар излиза неразчетено при едно центриране и Стойчо Младенов с глава вкарва на опразнената врата. Редовното време завършва при този резултат. По правилник трябва да се играят 2 продължения по 15 минути. В 100-тната минута Уилън се разминава с автогол, а в следващата атака след центриране на Никола Велков Стойчо Младенов с воле вкарва топката във вратата. „Ливърпул“ започват да атакуват настървено, но Марк Лауренсън е изгонен с червен картон, Велинов успява да спаси всички положения пред вратата му. Мача завършва при резултат 2:0 за ЦСКА, а зрителите на стадиона избухват в овации и възгласи. Заради победата футболистите на армейците са повишени в чин и им е предоставена парична награда от 130 лева, а Стойчо Младенов печели прозвището си „Екзекуторът на Ливърпул“.
 Шампионска лига 2005/2006
 Отборът на ЦСКА сътворява футбол от най-висока класа и неочаквано побеждава като гост с 1:0 настоящия шампион в турнира „Ливърпул“. Загубата с 1:3 от първия мач изхвърля „армейците“ от квалификациите на Шампионската лига. Единственото попадение в двубоя нанизва Валентин Илиев още в 15-а минута на мача. Тогава след нарушение срещу Забавник, националът праща топката зад Скот Карсън след асистенция от Йордан Юруков.
 „Левски“
 „Левски“ и „Ливърпул“ играят 2 срещи от третия кръг за Купата на УЕФА през сезон 2003/2004 година.
 Първият мач е на 26 февруари 2004 г. в Ливърпул и завършва 2:0 за домакините. Головете отбелязват Стивън Джерард в 65-а и Хари Кюъл в 69-а минута.
 Вторият мач е на 3 март 2004 г. в София на препълнения Национален стадион „Васил Левски“ пред 42 281 зрители. „Левски“ играе много силно и вдъхновено и до средата на срещата поддържа равенство в играта и в резултата – 2:2. През второто полувреме гостите показват опита и класата си и „Ливърпул“ побеждава с 4:2. Голмайстори са: 0:1 Стивън Джерард 7', 0:2 Майкъл Оуен 11', 1:2 Георги Иванов 28', 2:2 Саша Симонович 40', 2:3 Дитмар Хаман 44', 2:4 Сами Хюупия 67'.
 Статистиката от участието на „Ливърпул“ в европейските турнири показва, че след победа с 2:0 в първата среща отборът винаги е ставал краен победител. Той отстранява „Петролул“ (Румъния) през сезон 1966/1967 за КЕШ, „Малмьо“ (Швеция) през 1967/1968 за Купата на Панаирните градове, „Айнтрахт“ (ФРГ) и „Динамо“ Дрезден (ГДР) за Купата на УЕФА през 1972/1973, „Крусейдърс“ (Северна Ирландия) за КЕШ през 1976/1977, „Тирол“ (Австрия) през 1991 г. за Купата на УЕФА, „Рома“ за Купата на УЕФА през 2001 г., „ГАК“ (Австрия) през 2004 г. в квалификациите на Шампионската лига, „Интер“ Милано през 2008 г. отново в Шампионската лига, „Работнички“ (Северна Македония) през 2010 г. в квалификациите в Лига Европа и „Манчестър Юнайтед“ в Лига Европа през 2016 г.
 „Лудогорец“
 „Ливърпул“ се е срещал с „Лудогорец“ два пъти в официални срещи в груповата фаза на Шампионската лига през сезон 2014/15 г.
 Първата среща е на 16 септември 2014 г. в Ливърпул и завършва 2:1 за „Ливърпул“.
 Втората среща е на 26 ноември 2014 г. в София и завършва 2:2.
 Отличия
 Международни
 Световен клубен шампион – 1 път
 2019 – 1:0 след продължения срещу Фламенго
 Носител на Суперкупата на Европа – 4 пъти
 1977, 2001, 2005, 2019
 Носител на Купата на европейските шампиони (Шампионска лига) – 6 пъти
 1976/77 – 3:1 срещу „Борусия Мьонхенгладбах“
 1977/78 – 1:0 срещу „Клуб Брюж“
 1980/81 – 1:0 срещу „Реал Мадрид“
 1983/84 – 1:1 (4:2 след дузпи) срещу „Рома“
 2004/05 – 3:3 (3:2 след дузпи) срещу „Милан“
 2018/19 – 2:0 срещу „Тотнъм“
 Носител на Купата на УЕФА – 3 пъти
 1972/73, 1975/76, 2000/01
 Национални
 Носител на английската суперкупа Къмюнити Шийлд/Чарити Шийлд – 15 пъти
 1965/66, 1973/74, 1975/76, 1978/79, 1979/80, 1981/82, 1987/88, 1988/89, 1989/90, 2000/01, 2005/06, 2022
 1963/64, 1964/65, 1976/77, 1985/86 – поделена
 Шампион на Англия (Първа дивизия, след сезон 1992/93 тя се нарича Висша лига) – 19 пъти
 1900/01, 1905/06, 1921/22, 1922/23, 1946/47, 1963/64, 1965/66, 1972/73, 1975/76, 1976/77, 1978/79, 1979/80, 1981/82, 1982/83, 1983/84, 1985/86, 1987/88, 1989/90, 2019/2020
 Носител на Купата на Футболната асоциация – 8 пъти
 1964/65, 1973/74, 1985/86, 1988/89, 1991/92, 2000/01, 2005/06, 2021/22
 Носител на Купата на Футболната лига – 9 пъти (рекорд)
 1980/81, 1981/82, 1982/83, 1983/84, 1994/95, 2000/01, 2002/03, 2011/12, 2021/22
 Носител на Суперкупата на Футболната лига – 1 път
 1985/86
 Шампион на Втора дивизия (сегашната Чемпиъншип) – 4 пъти
 1893/94, 1895/96, 1904/05, 1961/62
 Шампион на Лигата на Ланкашър – 1 път
 1892 – 93
 Носител на Купата на ФА за младежи – 2 пъти
 1995/96, 2005/06
 Шампион на Първа дивизия на резервите – 16 пъти
 1956/57, 1968/69, 1969/70, 1970/71, 1972/73, 1973/74, 1974/75, 1975/76, 1976/77, 1978/79, 1980/81, 1981/82, 1983/84, 1984/85, 1989/90, 1999/2000
 Финалист в Ауди къп – 1 път
 2017
 Мултиотличия
 Четворен победител (квадрипъл)
 2000/01: Суперкупа на Европа, Купа на УЕФА, Купа на Футболната асоциация и Купа на Футболната лига
 1983/84: Европейски шампион, Шампион на Англия, Купа на Футболната лига и шампион на Първа дивизия на резервите
 1975/76: Купа на УЕФА, Суперкупа на Англия (Къмюнити Шийлд), шампион на Англия и шампион на Първа дивизия на резервите
 Троен победител (трипъл)
 2018/19: Световен шампион, Суперкупа на Европа и Европейски шампион
 1976/77: Европейски шампион, Шампион на Англия и Суперкупа на Англия (Чарити Шийлд)
 1985/86: шампион на Англия, Купа на Футболната асоциация и Суперкупа на Футболната лига
 1980/81: Европейски шампион, Купа на Футболната лига и шампион на Първа дивизия на резервите
 1972/73: Купа на УЕФА, шампион на Англия и шампион на Първа дивизия на резервите
 1981/82: шампион на Англия, Купа на Футболната лига и шампион на Първа дивизия на резервите
 Двоен победител (дубъл)
 1982/83: Шампион на Англия и Купа на Футболната лига
 2005/06: Купа на Футболната асоциация и Купа на ФА за младежи
 2021/22: Купа на Футболната лига и Купа на Футболната асоциация
 Любопитни факти
 „Ливърпул“ държи рекорда за най-голяма победа в историята на Шампионска лига. На 6 ноември 2007 г. побеждават с 8:0 като домакини Бешикташ в мач от груповата фаза на турнира.
 „Ливърпул“ e първият отбор с 26 победи от първите си 27 мача в петте най-силни национални първенства в Европа. Рекорда установява от 9 август 2019 до 29 февруари 2020 г., когато в 28 кръга допуска загуба от „Уотфорд“, като гост и има само един равен мач на 20 октомври 2019 г. – 1:1 като гост на „Манчестър Юнайтед“.
 На Ливърпул принадлежи рекорда за най-голям аванс на лидера пред втория в класирането в английското първенство – 22 точки пред „Манчестър Сити“ от 24 до 29 февруари 2020 г.
 „Ливърпул“ и „Манчестър Сити“ притежават рекорда за най-много поредни победи в шампионата на Англия – 18. Мърсисайдци ги постигат през периода 27 октомври 2019 – 24 февруари 2020 г. от X до XXVII кръг на Висшата лига.
 „Ливърпул“ има втората най-дълга серия без загуба в английската история – 44 мача без загубена среща от 4 януари 2019 до 28 февруари 2020 г.
 Само 14 играчи са използвани през сезон 1965/66, когато Ливърпул печели титлата.
 „Ливърпул“ играе срещу „Блекбърн Роувърс“ на 5 септември 1896 г. Роувърс бият с 1:0, но шест гола са отменени в този мач.
 Първият мач на „Ливърпул“ е срещу „Хайър Уолтън“ (Higher Walton) в Лигата на Ланкашър. „Ливърпул“ печели с 8:0 като в състава няма нито един англичанин.
 Дебют в лигата: на 2 септември 1893 г. срещу „Мидълзбро“. „Ливърпул“ печели с 2:0.
 Дебют в Купата на ФА: през септември 1892 г. срещу „Нантуич“ (Nantwich). „Ливърпул“ печели с 4:0.
 Най-изразителна победа в лигата: на 12 септември 1990 г. с 9:0 срещу „Кристъл Палас“ и 27 август 2022 г. с 9:0 срещу „Борнемут“.
 Най-изразителна победа въобще: на 17 септември 1974 г. срещу „Стрьомсгодсе ИФ“. „Ливърпул“ печели с 11:0.
 Най-големи загуби: срещу „Хъдърсфийлд“ с 0:8 през 10 ноември 1935 г., срещу „Бирмингам Сити“ с 1:9 през 11 декември 1954 г. (Втора дивизия)
 Първи успех: през сезон 1893/94, когато стават шампиони на Втора дивизия.
 Първи мач за европейските турнири: на 17 август 1964 г. срещу „Рейкявик“, Исландия, за КЕШ. „Ливърпул“ печели с 5:0.
 Иън Ръш държи рекорда в „Ливърпул“ за най-много голове през целия сезон във всички състезания – през сезона 1983/84 той отбелязва 47 гола.
 От друга страна, Роджър Хънт е футболистът на „Ливърпул“ с най-много голове за лигата в един сезон – той отбелязва 41 гола през сезон 1961/62.
 Химнът на „Ливърпул“ е песента „You'll Never Walk Alone“ ('Никога няма да вървиш сам').
 Състав
 Настоящ състав
 Към 25 август 2022 г.
 <noinclude>
 Персонал
 Към 5 юли 2011
 Мениджъри
 У. Е. Баркли 1892 – 1896
 Том Уотсън 1896 – 1915
 Дейвид Ашуърт 1920 – 1923
 Мат Маккуин 1923 – 1928
 Джордж Патърсън 1928 – 1936
 Джордж Кей 1936 – 1951
 Дон Уелш 1951 – 1956
 Фил Тейлър 1956 – 1959
 Бил Шенкли 1959 – 1974
 Боб Пейсли 1974 – 1983
 Джо Фейгън 1983 – 1985
 Кени Далглиш 1985 – 1991
 Греъм Сунес 1991 – 1994
 Рой Еванс 1994 – 1998
 Жерар Улие 1998 – 24 май 2004
 Рафаел Бенитес 2004 – 2010
 Рой Ходжсън 2010 – 8 януари 2011
 Кени Далглиш 2011 – 2012
 Брендън Роджърс 2012 – 2015
 Юрген Клоп 2015 – 2026
 Управа
 Собственик: NESV (Джон Хенри)
 Президент: Том Вернер
 Футболен директор: Деймиън Комоли
 Статистика
 Обща статистика за участия
 Актуална към 26 юни 2013
 Мачове за лигата
 Мачове за всички състезания
 Най-много голове в лигата
 Най-много голове изобщо
 Голмайстори по сезони
 Източници
 Външни препратки
 Официален сайт
 Български сайт
 Български сайт
 Български сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Неофициален сайт
 Блог на български език с новини за Ливърпул (неофициален сайт)
 Блог на български език със статии, прогнози и анализи за Ливърпул (неофициален сайт)
 Новини на български език за Ливърпул в сайта otbor.bg (неофициален сайт)
 Блог на български език с новини за Ливърпул (неофициален сайт)
 Футболни прогнози за всички първенства
 Анализаторски блог на български език