type: contracts

jurisdiction: EU

text:
8.8.2014
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 237/24
 Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 46. Suvienodintos nuostatos dėl netiesioginio matymo įtaisų ir variklinių transporto priemonių, kuriose montuojami minėti įtaisai, patvirtinimo
 Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:
 03 serijos pakeitimų 3 papildymas; įsigaliojimo data – 2014 m. spalio 9 d.
 04 serijos pakeitimų 1 papildymas; įsigaliojimo data – 2014 m. spalio 9 d.
 TURINYS
 TAISYKLĖ
 1.
 Taikymo sritis
 I. Netiesioginio matymo įtaisai
 2.
 Apibrėžtys
 3.
 Patvirtinimo paraiška
 4.
 Ženklinimas
 5.
 Patvirtinimas
 6.
 Reikalavimai
 7.
 Netiesioginio matymo įtaiso tipo pakeitimai ir patvirtinto tipo išplėtimas
 8.
 Gamybos atitiktis
 9.
 Baudos už gamybos neatitiktį
 10.
 Visiškas gamybos nutraukimas
 11.
 Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai
 II. Netiesioginio matymo įtaisų montavimas
 12.
 Apibrėžtys
 13.
 Patvirtinimo paraiška
 14.
 Patvirtinimas
 15.
 Reikalavimai
 16.
 Transporto priemonės tipo pakeitimai ir patvirtinto tipo išplėtimas
 17.
 Gamybos atitiktis
 18.
 Baudos už gamybos neatitiktį
 19.
 Visiškas gamybos nutraukimas
 20.
 Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai
 21.
 Pereinamojo laikotarpio nuostatos
 PRIEDAI
 1.
 Dokumentas, kuriuo informuojama apie netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimą
 2.
 Dokumentas, kuriuo informuojama apie variklinių transporto priemonių, kuriose montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimą
 3.
 Pranešimas dėl netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimo ar atsisakymo suteikti patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimo, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo remiantis Taisykle Nr 46
 4.
 Pranešimas dėl variklinių transporto priemonių, kuriose montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimo ar atsisakymo suteikti patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimo, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo remiantis Taisykle Nr 46
 5.
 Patvirtinimo ženklo išdėstymas ant netiesioginio matymo įtaiso
 6.
 Atspindimumo nustatymo bandymo metodas
 7.
 Veidrodžio atspindimojo paviršiaus kreivio spindulio „r“ nustatymo tvarka
 8.
 Taško „H“ ir tikrojo liemens kampo nustatymo tvarka variklinių transporto priemonių sėdimosiose vietose
 9.
 (Rezervuota)
 10.
 Aptikties atstumo apskaičiavimas
 11.
 Rodomo objekto dydžio nustatymas
 1. TAIKYMO SRITIS
 Ši taisyklė taikoma:
 a)
 privalomiesiems ir neprivalomiesiems netiesioginio matymo įtaisams, išvardytiems šios taisyklės 15.2.1.1.1 punkte pateiktoje lentelėje, jeigu transporto priemonės yra M ir N (1) kategorijų, bei privalomiesiems ir neprivalomiesiems netiesioginio matymo įtaisams, nurodytiems šios taisyklės 15.2.1.1.3 ir 15.2.1.1.4 punktuose, jeigu transporto priemonės yra L kategorijos (2) ir jų kėbulo konstrukcija skirta vairuotojui bent iš dalies uždengti;
 b)
 netiesioginio matymo įtaisų montavimui M ir N kategorijų transporto priemonėse ir L kategorijos (3) transporto priemonėse, kurių kėbulo konstrukcija skirta vairuotojui bent iš dalies uždengti.
 I. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISAI
 2. APIBRĖŽTYS
 Šioje taisyklėje:
 2.1. Netiesioginio matymo įtaisai – įtaisai, skirti greta transporto priemonės esančiai eismo erdvei, kurios negalima matyti tiesiogiai, stebėti. Tai gali būti įprastiniai veidrodžiai, kameros ir monitoriaus arba kiti įtaisai, galintys teikti vairuotojui informaciją apie netiesioginį regos lauką.
 2.1.1. Veidrodis – bet koks įtaisas, išskyrus tokius įtaisus kaip periskopai, skirtas rodyti aiškų vaizdą transporto priemonės gale, šone arba priekyje šios taisyklės 15.2.4 punkte apibrėžtuose regos laukuose.
 2.1.1.1. Vidinis veidrodis – 2.1 punkte apibrėžtas įtaisas, kuris gali būti montuojamas transporto priemonės keleivių salone.
 2.1.1.2. Išorinis veidrodis – 2.1 punkte apibrėžtas įtaisas, kuris gali būti montuojamas ant transporto priemonės išorinio paviršiaus.
 2.1.1.3. Stebėjimo veidrodis – veidrodis, išskyrus apibūdintuosius šios taisyklės 2.1.1 punkte, kuris gali būti montuojamas transporto priemonės viduje arba išorėje šios taisyklės 15.2.4 punkte nenurodytiems regos laukams stebėti.
 2.1.1.4. Pagalbinė vaizdo matymo sistema – sistema, suteikianti vairuotojui galimybę aptikti ir (arba) matyti objektus zonoje greta transporto priemonės.
 2.1.1.5. r – 7 priede aprašytu metodu atspindimajame paviršiuje išmatuotų kreivio spindulių vidutinis dydis.
 2.1.1.6. Pagrindinis kreivio spindulys viename atspindimojo paviršiaus taške (ri) – vertės, gautos 7 priede apibrėžtu prietaisu, išmatuotos atspindimojo paviršiaus lanke, kertančiame šio paviršiaus centrą lygiagrečiai šios taisyklės 6.1.2.1.2.1 punkte apibūdintai atkarpai b, ir šiai atkarpai statmename lanke.
 2.1.1.7. Kreivio spindulys viename atspindimojo paviršiaus taške (rp) – pagrindinių kreivio spindulių ri ir ri′ aritmetinis vidurkis, t. y.:
 2.1.1.8. Sferinis paviršius – paviršius, kurio spindulys pastovus ir vienodas visomis kryptimis.
 2.1.1.9. Asferinis paviršius – paviršius, kurio spindulys pastovus tik vienoje plokštumoje.
 2.1.1.10. Asferinis veidrodis – veidrodis, sudarytas iš sferinės ir asferinės dalių, kuriame turi būti pažymėtas atspindimojo paviršiaus perėjimas iš sferinės į asferinę dalį. Pagrindinės veidrodžio ašies kreivis apibrėžiamas x ir y koordinačių sistema pagal pagrindinio sferinio skliauto spindulį:
 R
 –
 sferinės dalies vardinis spindulys;
 k
 –
 kreivio pokyčio konstanta;
 a
 –
 pagrindinio sferinio skliauto sferinio dydžio konstanta.
 2.1.1.11. Atspindimojo paviršiaus centras – atspindimojo paviršiaus matomos zonos centras.
 2.1.1.12. Veidrodžio sudėtinių dalių kreivio spindulys – apskritimo, kuris labiausiai atitinka nagrinėjamos dalies išlenktą formą, spindulys c.
 2.1.1.13. Veidrodžio klasė – visi įtaisai, turintys vieną ar kelias vienodas savybes ar funkcijas. Jie klasifikuojami taip:
 a)
 I klasė: vidinis galinio vaizdo veidrodis – šios taisyklės 15.2.4.1 punkte apibrėžtam regos laukui stebėti;
 b)
 II ir III klasė: pagrindinis išorinis galinio vaizdo veidrodis – šios taisyklės 15.2.4.2 ir 15.2.4.3 punktuose apibrėžtiems regos laukams stebėti;
 c)
 IV klasė: išorinis plačiakampis veidrodis – šios taisyklės 15.2.4.4 punkte apibrėžtam regos laukui stebėti;
 d)
 V klasė: išorinis artimo vaizdo veidrodis – šios taisyklės 15.2.4.5 punkte apibrėžtam regos laukui stebėti;
 e)
 VI klasė: priekinis veidrodis – šios taisyklės 15.2.4.6 punkte apibrėžtam regos laukui stebėti;
 f)
 VII klasė: veidrodžiai L kategorijos transporto priemonėms su kėbulu – šios taisyklės 15.2.4.7 punkte apibrėžtam regos laukui stebėti.
 2.1.2. Netiesioginio matymo kameros ir monitoriaus įtaisas – 2.1 punkte apibrėžtas įtaisas, kuriame regos laukas gaunamas naudojant kameros ir monitoriaus derinį, kaip apibrėžta 2.1.2.1 ir 2.1.2.2 punktuose.
 2.1.2.1. Kamera – įtaisas, kuriuo išorės vaizdas atkuriamas ir vėliau paverčiamas signalu (pvz., vaizdo).
 2.1.2.2. Monitorius – įtaisas, kuriuo signalas paverčiamas regimojo spektro vaizdais.
 2.1.2.3. Aptiktis – gebėjimas tam tikru atstumu išskirti objektą iš fono ar aplinkos.
 2.1.2.4. Skaisčio kontrastas – objekto ir jo tiesioginio fono ar aplinkos ryškio santykis, leidžiantis išskirti objektą iš fono ar aplinkos.
 2.1.2.5. Skyra – smulkiausia detalė, kurią galima išskirti jutimine sistema, t. y. suvokti kaip atskirą nuo didesnės visumos. Žmogaus akies skyra nurodoma kaip „regos aštrumas“.
 2.1.2.6. Kritinis objektas – cilindro formos objektas, kurio aukštis – 0,50 m, skersmuo – 0,30 m.
 2.1.2.7. Kritinis suvokimas – matymo lygis, įmanomas tik jei laikomasi svarbiausių sąlygų ir yra naudojamasi stebėjimo sistema. Tai atitinka situaciją, kai standartinio dydžio kritinis objektas yra daug kartų didesnis nei mažiausia detalė, kurią galima matyti naudojantis stebėjimo sistema.
 2.1.2.8. Regos laukas – trimatės erdvės dalis, stebima netiesioginio matymo įtaisu. Jeigu nenurodyta kitaip, jis nustatomas pagal žemės paviršiaus lygmens vaizdą, gautą įtaisu (-ais), išskyrus veidrodžius. Tai tiesiog gali būti atitinkamas aptikties atstumas iki kritinio objekto.
 2.1.2.9. Aptikties atstumas – atstumas, išmatuotas nuo kameros lęšių iki taško, greta kurio dar galima įžiūrėti kritinį objektą (pagal kritinio suvokimo apibrėžtį).
 2.1.2.10. (Rezervuota)
 2.1.2.11. (Rezervuota)
 2.1.2.12. Regimasis spektras – žmogaus akimis regimo ilgio bangų šviesa: 380–780 nm.
 2.1.2.13. Įrašomasis stebėjimo kameros ir monitoriaus įtaisas – kamera ir monitorius arba įrašymo įrenginys (išskyrus 2.1.2 punkte apibūdintą kameros ir monitoriaus įtaisą), kuris gali būti montuojamas transporto priemonės viduje arba išorėje šios taisyklės 15.2.4. punkte neapibūdintiems regos laukams stebėti arba transporto priemonės vidaus ar išorės saugumui užtikrinti.
 2.1.2.14. Dėmė – vertikalus ryškus brūkšnys, rodomas monitoriuje, kai saulės šviesa ar šviesa iš kitų ryškių šviesos šaltinių tiesiogiai veikia kameros lęšius. Dėmė yra optinis artefaktas.
 2.1.3. Kiti netiesioginio matymo įtaisai – 2.1 punkte apibrėžti įtaisai, kuriuos naudojant gaunamas regos laukas, išskyrus veidrodį ir netiesioginio matymo kameros ir monitoriaus įtaisą.
 2.1.4. Netiesioginio matymo įtaiso tipas – įtaisai, kurie nesiskiria šiomis pagrindinėmis charakteristikomis:
 a)
 įtaiso konstrukcija, taip pat, jei tinkama, tvirtinimo prie kėbulo būdu,
 b)
 jei tai yra veidrodžiai, klase, veidrodžio atspindimojo paviršiaus forma, matmenimis ir kreivio spinduliu,
 c)
 jei tai yra kameros ir monitoriaus įtaisai, aptikties atstumu ir matymo atstumu.
 3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA
 3.1. Netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimo paraišką pateikia prekės pavadinimo arba ženklo turėtojas arba jo įgaliotasis atstovas.
 3.2. 1 priede pateiktas informacinio dokumento pavyzdys.
 3.3. Kartu su paraiška dėl kiekvieno netiesioginio matymo įtaisų tipo pateikiama:
 3.3.1. veidrodžių atveju – keturi pavyzdžiai: trys iš jų naudojami bandymams, o vieną laboratorija pasilieka ir naudoja papildomiems patikrinimams, kurių gali prireikti. Laboratorija gali pareikalauti papildomų pavyzdžių.
 3.3.2. kitų netiesioginio matymo įtaisų atveju – po vieną visų dalių pavyzdį.
 4. ŽENKLINIMAS
 4.1. Pateikti patvirtinti netiesioginio matymo įtaisų pavyzdžiai turi būti su gamintojo prekės pavadinimu arba ženklu; šie ženklai turi būti aiškiai įskaitomi ir nenutrinami.
 4.2. Kiekviename įtaise turi būti pakankamo dydžio vieta patvirtinimo ženklui, kuris, sumontavus įtaisą transporto priemonėje, būtų įskaitomas; minėta vieta parodoma 1 priede nurodytame brėžinyje.
 5. PATVIRTINIMAS
 5.1. Jeigu pateikti patvirtinti pavyzdžiai atitinka šios taisyklės 6 dalies reikalavimus, suteikiamas atitinkamo netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimas.
 5.2. Kiekvienam patvirtintam tipui skiriamas patvirtinimo numeris. Du pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 04) nurodo pakeitimų, apimančių naujausius svarbesnius techninius taisyklės pakeitimus, padarytus suteikiant patvirtinimą, serijas. Ta pati susitariančioji šalis negali skirti to paties numerio kitam netiesioginio matymo įtaiso tipui.
 5.3. Šios taisyklės 3 priede pateikto pavyzdžio pranešimas dėl netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimo, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo remiantis šia taisykle perduodamas šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims.
 5.4. Be 4.1 punkte nustatyto ženklo prie kiekvieno netiesioginio matymo įtaiso, atitinkančio pagal šią taisyklę patvirtintą tipą, 4.2 punkte nurodytoje vietoje pritvirtinamas gerai matomas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:
 5.4.1. apskritimas, kurio viduje įrašyta E raidė, o po jos – patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris (4);
 5.4.2. patvirtinimo numeris;
 5.4.3. papildomi simboliai I, II, III, IV, V, VI arba VII, žymintys veidrodžio tipo klasę, arba simbolis S, jeigu netiesioginio matymo įtaisas nėra veidrodis. Papildomas simbolis tvirtinamas bet kokioje patogioje vietoje greta apskritimo su E raide.
 5.5. Patvirtinimo ženklas ir papildomas simbolis turi būti aiškiai įskaitomi ir nenutrinami.
 5.6. Šios taisyklės 5 priede pateiktas pirmiau minėto patvirtinimo ženklo ir papildomo simbolio išdėstymo pavyzdys.
 6. REIKALAVIMAI
 6.1. Veidrodžiai
 6.1.1. Bendrieji techniniai reikalavimai
 6.1.1.1. Visi veidrodžiai yra reguliuojami.
 a)
 Išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (II–VII klasės)
 Atspindimojo paviršiaus kraštas turi būti įtvirtintas apsauginiame korpuse (laikiklyje ir pan.), kurio perimetru visuose taškuose ir visomis kryptimis c vertė turi būti ne mažesnė kaip 2,5 mm. Jei atspindimasis paviršius išsikiša už apsauginio korpuso, išsikišusios dalies krašto kreivio c spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm, o atspindimasis paviršius turi grįžti į apsauginį korpusą paspaudus labiausiai išsikišusią vietą 50 N jėga apsauginio korpuso kryptimi, horizontaliai ir maždaug lygiagrečiai transporto priemonės išilginei vidurio plokštumai.
 b)
 Vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai (I klasė)
 Tais atvejais, kai atspindimojo paviršiaus kraštas yra įtvirtintas apsauginiame korpuse (laikiklyje ir pan.), kreivio c spindulys perimetru turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm visuose taškuose ir visomis kryptimis. Tais atvejais, kai atspindimojo paviršiaus kraštas išsikiša už apsauginio korpuso, šis reikalavimas taikomas išsikišančios dalies kraštui.
 6.1.1.3. Kai veidrodis montuojamas ant plokščio paviršiaus, visų dalių, nepaisant nustatytos įtaiso padėties, taip pat tų dalių, kurios lieka pritvirtintos prie atramos po 6.1.3.2 punkte nurodyto bandymo ir gali statiškai liestis su 165 mm skersmens rutuliu (vidinio veidrodžio atveju) arba 100 mm rutuliu (išorinio veidrodžio atveju), kreivio spindulys c turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm.
 6.1.1.4. 6.1.1.2 ir 6.1.1.3 punktų reikalavimai netaikomi išorinio paviršiaus dalims, kurios išsikiša mažiau nei 5 mm, tačiau į išorę nukreipti tų dalių kampai turi būti užapvalinti, išskyrus tuo atveju, jeigu minėtos dalys išsikiša ne daugiau nei 1,5 mm. Iškyšos matmenims nustatyti taikomas šis metodas:
 6.1.1.4.1. Prie išgaubtojo paviršiaus pritvirtintos sudedamosios dalies iškyšą galima išmatuoti tiesiogiai arba pagal atitinkamą tos pritvirtintos dalies brėžinio pjūvį.
 6.1.1.4.2. Jeigu prie paviršiaus, išskyrus išgaubtąjį paviršių, pritvirtintos sudedamosios dalies iškyšos negalima išmatuoti įprastu būdu, jos matmenys nustatomi pagal atstumo tarp 100 mm skersmens rutulio centro ir plokštės vardinės linijos didžiausią pokytį, jeigu rutuliui visą laiką liečiantis su minėta dalimi jis traukiamas išilgai tos dalies. Šio metodo taikymo pavyzdys pateiktas 1 paveiksle.
 1 pav.
 6.1.1.5. 6.1.1.3 punkte pateiktų reikalavimų dėl spindulio nepaisoma, jeigu tvirtinimo angų arba įrėžų, kurių skersmuo arba ilgiausia įstrižainė yra mažesnė nei 12 mm, kampai yra užapvalinti.
 6.1.1.6. Veidrodžių tvirtinimo prie transporto priemonės įtaisas projektuojamas taip, kad 70 mm spindulio (50 mm, jeigu transporto priemonė yra L kategorijos) cilindras, kurio ašis yra sukimosi ašis ar viena iš ašių, aplink kurią sukasi atitinkamo smūgio kryptimi pasikreipęs veidrodis, pratilptų bent pro dalį paviršiaus, prie kurio tas įtaisas tvirtinamas.
 6.1.1.7. 6.1.1.2 ir 6.1.1.3 punktuose nurodytų išorinių veidrodžių dalims, pagamintoms iš medžiagos, kurios kietumo vertė pagal Šoro A skalę ne didesnė kaip 60, atitinkamos nuostatos netaikomos.
 6.1.1.8. 6.1.1.2 ir 6.1.1.3 punktų reikalavimai taikomi tik atramai, jeigu vidinių veidrodžių dalys yra pagamintos iš medžiagos, kurios kietumo vertė pagal Šoro A skalę mažesnė kaip 50, ir veidrodžiai sumontuoti ant standžios atramos.
 6.1.2. Specialieji techniniai reikalavimai
 6.1.2.1. Matmenys
 6.1.2.1.1. Vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai (I klasė)
 Atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad jame būtų įmanoma nubrėžti stačiakampį, kurio viena kraštinė yra 40 mm ilgio, o kitos kraštinės ilgis – a (mm), kai
 ir r – kreivio spindulys.
 6.1.2.1.2. Pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (II ir III klasės)
 6.1.2.1.2.1. Atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad jame būtų galima nubrėžti:
 a)
 stačiakampį, kurio aukštis yra 40 mm, o pagrindo ilgis – a (mm);
 b)
 atkarpą, kuri yra lygiagreti stačiakampio aukštinei ir kurios ilgis yra b (mm).
 6.1.2.1.2.2. Mažiausiosios a ir b vertės pateiktos lentelėje:
 Galinio vaizdo veidrodžio klasė
 a (mm)
 b (mm)
 II
 200
 III
 70
 6.1.2.1.3. Plačiakampiai išoriniai veidrodžiai (IV klasė)
 Atspindimojo paviršiaus kontūrai turi būti paprastos geometrinės formos, o matmenys tokie, kad būtų gautas šios taisyklės 15.2.4.4 punkte nurodytas regos laukas, prireikus kartu naudojant ir II klasės išorinį veidrodį.
 6.1.2.1.4. Artimojo vaizdo išoriniai veidrodžiai (V klasė)
 Atspindimojo paviršiaus kontūrai turi būti paprastos geometrinės formos, o matmenys tokie, kad būtų gautas šios taisyklės 15.2.4.5 punkte nurodytas veidrodžio regos laukas.
 6.1.2.1.5. Priekiniai veidrodžiai (VI klasė)
 Atspindimojo paviršiaus kontūrai turi būti paprastos geometrinės formos, o matmenys tokie, kad būtų gautas šios taisyklės 15.2.4.6 punkte nurodytas veidrodžio regos laukas.
 6.1.2.1.6. L kategorijos transporto priemonėms su kėbulu skirti veidrodžiai (VII klasė)
 6.1.2.1.6.1. Pagrindiniai išoriniai veidrodžiai (VII klasė)
 Mažiausi atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad:
 a)
 jų paviršiaus plotas nebūtų mažesnis kaip 6 900 mm2;
 b)
 apskritų veidrodžių skersmuo nebūtų mažesnis kaip 94 mm;
 c)
 ant galinio vaizdo veidrodžių atspindimojo paviršiaus pagal jų matmenis būtų galima nubrėžti 78 mm skersmens apskritimą, jeigu veidrodžiai nėra apskriti.
 Didžiausi paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad:
 a)
 bet kurio apskrito galinio vaizdo veidrodžio skersmuo nebūtų didesnis kaip 150 mm;
 b)
 bet kurio neapskrito galinio vaizdo veidrodžio atspindimasis paviršius būtų 120 x 200 mm dydžio stačiakampio ribose.
 6.1.2.2. Atspindimasis paviršius ir atspindžio koeficientai
 6.1.2.2.1. Veidrodžio atspindimasis paviršius turi būti plokščias arba sferiškai išgaubtas. Išoriniai veidrodžiai gali turėti papildomą asferinę dalį su sąlyga, kad pagrindinis veidrodis atitiks netiesioginiam regos laukui taikomus reikalavimus.
 6.1.2.2.2. Veidrodžių kreivio spindulių skirtumai
 6.1.2.2.2.1. ri arba (ri′) i ir r p skirtumas kiekviename atskaitos taške neturi viršyti 0,15 r.
 6.1.2.2.2.2. Bet kurio kreivio spindulio (rp1, rp2, ir rp3) ir r skirtumas neturi viršyti 0,15 r.
 6.1.2.2.2.3. Kai r yra ne mažesnis kaip 3 000 mm, 6.1.2.2.2.1 ir 6.1.2.2.2.2 punktuose nurodyta vertė 0,15 r keičiama verte 0,25 r.
 6.1.2.2.3. Asferinėms veidrodžių dalims taikomi reikalavimai
 6.1.2.2.3.1. Asferiniai veidrodžiai turi būti pakankamai dideli ir tokios formos, kad vairuotojas gautų naudingos informacijos. Tai paprastai reiškia ne mažiau kaip 30 mm plotį kuriame nors taške.
 6.1.2.2.3.2. Asferinės dalies kreivio spindulys r i turi būti ne mažesnis kaip 150 mm.
 6.1.2.2.4. Sferinių veidrodžių r vertė turi būti ne mažesnė kaip:
 6.1.2.2.4.1. 1 200 mm (I klasė), jei tai vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai;
 6.1.2.2.4.2. 1 200 mm, jei tai II ir III klasių pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai;
 6.1.2.2.4.3. 300 mm, jei tai plačiakampiai išoriniai veidrodžiai (IV klasė) ir artimojo vaizdo išoriniai veidrodžiai (V klasė);
 6.1.2.2.4.4. 200 mm, jei tai priekiniai veidrodžiai (VI klasė).
 6.1.2.2.4.5. 1 000 mm arba daugiau kaip 1 500 mm, jei tai VII klasės veidrodžiai.
 6.1.2.2.5. Įprastas atspindžio koeficientas, nustatytas 6 priede aprašytu metodu, turi būti ne mažesnis kaip 40 %
 Jeigu atspindimųjų paviršių atspindys yra kintamojo laipsnio, nustačius dienos padėtį turi būti įmanoma atpažinti kelių eismo signalų spalvas. Nustačius nakties padėtį, įprastas atspindžio koeficientas turi būti ne mažesnis kaip 4 %
 6.1.2.2.6. Įprasto naudojimo sąlygomis atspindimasis paviršius turi išsaugoti 6.1.2.2.5 punkte nustatytas savybes nepaisant ilgalaikio nepalankių oro sąlygų poveikio.
 6.1.3. Bandymas
 6.1.3.1. I–VI klasių veidrodžiams ir VII klasės veidrodžiams (kurių sudedamosios dalys tapačios III klasės veidrodžiams) taikomi 6.1.3.2.1 ir 6.1.3.2.2 punktuose aprašyti bandymai. VII klasės veidrodžiai su laikikliu išbandomi kaip aprašyta 6.1.3.2.3 punkte.
 6.1.3.1.1. 6.1.3.2 punkte numatytas bandymas nebūtinas jokiems išoriniams veidrodžiams, kurių nė viena dalis, nepaisant sureguliuotos padėties, nuo žemės paviršiaus nėra nutolusi mažesniu kaip 2 m atstumu, kai transporto priemonė veikiama didžiausią techniškai leidžiamą masę atitinkančia apkrova.
 Ši leidžianti nukrypti nuostata tai pat taikoma veidrodžių laikikliams (tvirtinimo plokštelėms, svirtims, sukiojimosi šarnyrams ir kt.), kurie nėra žemiau kaip 2 m atstumu nuo žemės paviršiaus ir neišsikiša už transporto priemonės gabaritinio pločio, matuojant skersinėje plokštumoje, kertančioje žemiausią veidrodžio laikiklį, ar bet kokiame į priekį nuo šios plokštumos esančiame taške, jei jame gabaritinis pločio matmuo yra didesnis.
 Tokiais atvejais pateikiamas aprašas, kuriame nurodoma, kad veidrodis būtų montuojamas taip, kad būtų paisoma pirmiau minėtų reikalavimų dėl jo laikiklių padėties ant transporto priemonės.
 Kai pasinaudojama šia leidžiančia nukrypti nuostata, svirtis paženklinama nenutrinamu simboliu
 ir atitinkamai patvirtinamas tipo patvirtinimo liudijimas.
 6.1.3.2. Smūginis bandymas
 Šiame punkte aprašytas bandymas neatliekamas su transporto priemonės kėbule įmontuotais įtaisais, kurių priekinės atspindžio srities kampas ne didesnis kaip 45°, matuojant pagal transporto priemonės išilginę vidurio plokštumą, arba įtaisais, kurie išsikiša ne daugiau kaip 100 mm, matuojant už apibrėžtinio transporto priemonės kėbulo, vadovaujantis Taisykle Nr. 26.
 6.1.3.2.1. Bandymo įtaiso aprašas
 6.1.3.2.1.1. Bandymo įtaisą sudaro švytuoklė, galinti švytuoti aplink dvi horizontalias statmenas viena kitai ašis, viena iš kurių yra statmena plokštumai, kurioje yra švytuoklės paleidimo trajektorija.
 Švytuoklės gale yra kūjis, kurį sudaro 165 ± 1 mm skersmens standus rutulys, padengtas 5 mm storio guma, kurios kietumas pagal Šoro A skalę yra 50.
 Turi būti prietaisas, kuriuo galima nustatyti didžiausią laikiklio kampą paleidimo plokštumoje.
 Prie švytuoklės konstrukcijos gerai pritvirtinta atrama naudojama pavyzdžiams laikyti, laikantis 6.1.3.2.2.6 punkte nurodytų smūgio reikalavimų.
 1 paveiksle pateikti bandymo įtaiso matmenys (mm) ir specialieji projektavimo reikalavimai:
 1 pav.
 6.1.3.2.1.2. Švytuoklės smūgio centras sutampa su kūjį sudarančio rutulio centru. Šio centro atstumas nuo svyravimo ašies paleidimo plokštumoje yra 1, t. y. lygus 1 ± 5 mm. Sumažinta švytuoklės masė yra m o = 6,8 ± 0,05 kg. m o ir visos švytuoklės masės (m) santykis bei atstumo d nuo švytuoklės svorio centro iki jos sukimosi ašies santykis išreiškiamas lygtimi:
 6.1.3.2.2. Bandymo aprašymas
 6.1.3.2.2.1. Prie atramos veidrodis tvirtinamas įtaiso gamintojo arba, kai taikoma, transporto priemonės gamintojo rekomenduojamu būdu.
 6.1.3.2.2.2. Veidrodžio padėties nustatymas atliekant bandymą:
 6.1.3.2.2.2.1. ant švytuoklinio smūgio įtaiso veidrodžiai nustatomi taip, kad, sumontavus veidrodį ant transporto priemonės pagal pareiškėjo montavimo instrukcijas, horizontaliųjų ir vertikaliųjų ašių padėtis būtų panaši;
 6.1.3.2.2.2.2. kai veidrodis gali būti reguliuojamas pagrindo atžvilgiu, turi būti pasirinkta tokia bandymo padėtis, kurioje mažiausiai tikėtina, jog kuris nors sukamasis įtaisas galėtų veikti, laikantis pareiškėjo nurodytų reguliavimo apribojimų;
 6.1.3.2.2.2.3. kai veidrodis yra su įtaisu atstumui nuo pagrindo reguliuoti, šio įtaiso padėtis turi būti tokia, kad atstumas nuo korpuso iki pagrindo būtų kuo mažesnis;
 6.1.3.2.2.2.4. kai atspindimasis paviršius korpuse yra paslankus, jis sureguliuojamas taip, kad labiausiai nuo transporto priemonės nutolusio viršutinio kampo padėtis korpuso atžvilgiu būtų didžiausios iškyšos padėtis.
 6.1.3.2.2.3. Išskyrus tą atvejį, kai atliekamas antras bandymas su vidiniais veidrodžiais (žr. 6.1.3.2.2.6.1 punktą), švytuoklei esant vertikalioje padėtyje, per kūjo centrą einančios horizontalioji ir vertikalioji išilginės plokštumos turi kirsti atspindimojo paviršiaus centrą, kaip apibrėžta šios taisyklės 2.1.1.11 punkte. Išilginė švytuoklės svyravimų kryptis yra lygiagreti transporto priemonės išilginei vidurio plokštumai.
 6.1.3.2.2.4. Kai 6.1.3.2.2.1 ir 6.1.3.2.2.2 punktuose nustatytomis reguliavimo sąlygomis veidrodžio dalys neleidžia kūjui sugrįžti, smūgio taškas perkeliamas atitinkamai sukimosi ar atramos ašiai statmena kryptimi.
 Poslinkis turi būti ne didesnis nei griežtai būtina bandymui atlikti; jis apribojamas taip, kad:
 a)
 kūjo gale esantis rutulys bent jau liestųsi su cilindru, kaip nustatyta 6.1.1.6 punkte,
 b)
 arba sąlyčio su kūju taškas būtų ne mažesniu kaip 10 mm atstumu nuo atspindimojo paviršiaus krašto.
 6.1.3.2.2.5. Bandant kūjis paleidžiamas kristi iš aukščio, atitinkančio švytuoklės 60° kampą nuo vertikalės, taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį tuo momentu, kai švytuoklė pasiekia vertikalią padėtį.
 6.1.3.2.2.6. Į veidrodį smūgiuojama toliau nurodytomis skirtingomis sąlygomis.
 6.1.3.2.2.6.1. Vidiniai veidrodžiai
 a)
 Pirmas bandymas: smūgio taškai pasirenkami, kaip apibrėžta 6.1.3.2.2.3 punkte. Smūgiuojama taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį iš atspindimojo paviršiaus pusės.
 b)
 Antras bandymas: smūgio taškas yra ties apsauginio korpuso kraštu, kad smūgis būtų 45° kampu į atspindimojo paviršiaus plokštumą ir būtų horizontalioje plokštumoje, kertančioje to paviršiaus centrą. Smūgiuojama atspindimojo paviršiaus pusėje.
 6.1.3.2.2.6.2. Išoriniai veidrodžiai
 a)
 Pirmas bandymas: smūgio taškas pasirenkamas, kaip apibrėžta 6.1.3.2.2.3 arba 6.1.3.2.2.4 punkte. Smūgiuojama taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį iš atspindimojo paviršiaus pusės.
 b)
 Antras bandymas: smūgio taškas pasirenkamas, kaip apibrėžta 6.1.3.2.2.3 arba 6.1.3.2.2.4 punkte. Smūgiuojama taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį iš atspindimajam paviršiui priešingos pusės.
 Kai II ar III klasės galinio vaizdo veidrodžiai pritvirtinti prie to paties montavimo rėmo kaip ir IV klasės galinio vaizdo veidrodžiai, pirmiau nurodyti bandymai atliekami su žemesniu veidrodžiu. Tačiau už bandymus atsakinga techninė tarnyba gali pakartoti vieną iš šių bandymų arba juos abu, pasirinkdama aukštesnį veidrodį, jeigu jis nuo žemės paviršiaus nutolęs mažiau kaip 2 m.
 6.1.3.2.3. Apsauginio korpuso, pritvirtinto prie laikiklio, lenkimo bandymas (VII klasė)
 6.1.3.2.3.1. Bandymo aprašymas
 Apsauginis korpusas įtaise dedamas horizontaliai taip, kad būtų galima tvirtai užsukti tvirtinimo atramų varžtus. Galas, didžiausio korpuso matmens kryptimi esantis arčiausiai tvirtinimo atramos varžtu vietos, fiksuojamas 15 mm pločio standžiu ribotuvu, kurio ilgis ne trumpesnis už visą korpuso plotį.
 Kitame gale ant korpuso uždedamas analogiškas ribotuvas, kad korpusą būtų galima veikti nustatyta bandymo apkrova (2 pav.).
 Priešingas korpuso galas, kurio neveikia jėga, gali būti įtvirtintas, užuot laikius jį 2 paveiksle nurodytoje padėtyje.
 2 pav.
 Galinio vaizdo veidrodžio lenkimo bandymo įtaiso pavyzdys
 6.1.3.2.3.2. Bandymo apkrova – 25 kg, ji taikoma vieną minutę.
 6.1.3.3. Bandymų rezultatai
 6.1.3.3.1. Atliekant 6.1.3.2 punkte aprašytus bandymus, po smūgio švytuoklė turi toliau svyruoti taip, kad paleidimo plokštumoje laikiklio padėties projekcijos kampas su vertikale būtų bent 20°. Kampo matavimo tikslumas turi būti ± 1°.
 6.1.3.3.1.1. Šis reikalavimas netaikomas prie priekinio stiklo tvirtinamiems veidrodžiams, kuriems atlikus bandymą taikomi 6.1.3.3.2 punkte nurodyti reikalavimai.
 6.1.3.3.1.2. Reikalaujamas visų II ir IV klasių galinio vaizdo veidrodžių ir III klasės galinio vaizdo veidrodžių, tvirtinamų prie to paties montavimo rėmo kaip ir IV klasės veidrodžiai, kampas su vertikale sumažinamas nuo 20° iki 10°.
 6.1.3.3.2. Jeigu bandant prie priekinio stiklo tvirtinamus veidrodžius, kaip aprašyta 6.1.3.2 punkte, montavimo rėmas lūžtų, likusi dalis neturi išsikišti už pagrindo daugiau nei 10 mm, o po bandymo likusi konstrukcija turi atitikti šios taisyklės 6.1.1.3 punkte nustatytus reikalavimus.
 6.1.3.3.3. Atliekant 6.1.3.2 punkte aprašytus bandymus atspindimasis paviršius neturi įtrūkti. Tačiau atspindimojo paviršiaus įtrūkimas leistinas, jeigu paisoma vienos iš toliau nurodytų sąlygų.
 6.1.3.3.3.1. Stiklo šukės lieka prikibusios prie korpuso nugarėlės arba tvirtai prie korpuso pritvirtinto paviršiaus; stiklas gali iš dalies atsiskirti nuo pagrindo, su sąlyga, kad atstumas tarp plyšių bet kurioje pusėje neviršytų daugiau kaip 2,5 mm. Smūgio vietoje nuo stiklo paviršiaus gali atsiskirti smulkios šukės.
 6.1.3.3.3.2. Atspindimasis paviršius yra pagamintas iš beskeveldrio stiklo.
 6.2. Kiti nei veidrodžiai netiesioginio matymo įtaisai
 6.2.1. Bendrieji reikalavimai
 6.2.1.1. Jei netiesioginio matymo įtaisą turi sureguliuoti naudotojas, jį turi būti įmanoma reguliuoti nenaudojant įrankių.
 6.2.1.2. Jeigu netiesioginio matymo įtaisas gali atspindėti visą nustatytą regos lauką tik skenuodamas regos lauką, visas skenavimo, atspindėjimo ir grįžimo į pradinę padėtį procesas neturi trukti ilgiau kaip dvi sekundes.
 6.2.2. Kameros ir monitoriaus netiesioginio matymo įtaisai
 6.2.2.1. Bendrieji reikalavimai
 6.2.2.1.1. Kai kameros ir monitoriaus netiesioginio matymo įtaisas montuojamas ant lygaus paviršiaus, visų dalių, nepaisant nustatytos įtaiso padėties, galinčių turėti statišką sąlytį su 165 mm skersmens rutuliu (jei tai monitorius) arba 100 mm rutuliu (jei tai kamera), kreivio c spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm.
 6.2.2.1.2. 6.2.2.1.1 punkte pateiktų reikalavimų dėl spindulio nepaisoma, jeigu tvirtinimo angų arba įrėžų, kurių skersmuo arba ilgiausia įstrižainė yra mažesnė nei 12 mm, kampai yra užapvalinti.
 6.2.2.1.3. Jeigu kameros ir monitoriaus dalys yra pagamintos iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šoro A skalę yra ne didesnis kaip 60, ir sumontuotos ant standaus laikiklio, 6.2.2.1.1 punkto reikalavimai taikomi tik atramai.
 6.2.2.2. Funkciniai reikalavimai
 6.2.2.2.1. Kai saulės šviesa šviečia į kamerą, kamera turi veikti tinkamai. Įsotinimo zona, apibrėžiama kaip plotas, kuriame skaisčio ir kontrasto santykis (C = Lw/Lb) esant dideliam kontrastui tampa mažesnis kaip 2,0, turi būti ne didesnė kaip 15 % rodomo vaizdo pagal 6.2.2.2.1.1–6.2.2.2.1.4 punktų reikalavimus.
 Jei, atliekant bandymą, kameros sistema rodo dinaminius pokyčius vaizdo išskydimo plote, didžiausias vaizdo išskydimo plotas turėtų atitikti šį reikalavimą.
 6.2.2.2.1.1. Juodai baltas bandinys, kurio minimalus kontrasto santykis yra 20, padedamas prieš kamerą.
 Bandinys turi būti vienodai apšviestas 3 000 ± 300 lx šviesa.
 Bandinys turi būti vidutinio pilkumo ir apimti visą kameros stebimą plotą; naudojantis kamera neturi matytis jokių kitų objektų, išskyrus bandinį.
 6.2.2.2.1.2. Kamera, dengianti 0,6–0,9 laipsnių kampą ir sudaranti 10 laipsnių pakėlimo kampą (tiesiogiai arba netiesiogiai naudojant veidrodį) jutiklio optinės ašies atžvilgiu, apšviečiama 40 kLx (imituojama saulės) šviesa.
 Šviesos šaltinis:
 a)
 turi sudaryti D 65 spektrą; leidžiamoji nuokrypa yra ± 1 500 K;
 b)
 turi būti vienalytis erdvės bei laiko požiūriu, leistinasis nuokrypis – 2 kLx.
 Šviesos šaltinio skleidžiama infraraudonoji šviesa turi būti nereikšminga.
 6.2.2.2.1.3. Atliekant bandymą, monitoriaus neturi apšviesti jokia aplinkos šviesa.
 6.2.2.2.1.4. Įrangos schemos pavyzdys pateiktas A paveiksle.
 A pav.
 Vaizdo išskydimo matavimo įrangos schema
 6.2.2.2.2. Monitoriaus kontrastas įvairiomis apšvietimo sąlygomis turi būti minimalus, kaip nurodyta ISO/DIS 15008:2003.
 6.2.2.2.3. Turi būti įmanoma rankiniu būdu arba automatiškai nustatyti monitoriaus vidutinį skaistį, atsižvelgiant į aplinkos sąlygas.
 6.2.2.2.4. Monitoriaus skaisčio kontrastas matuojamas pagal ISO/DIS 15008:2009.
 6.2.3. Kiti netiesioginio matymo įtaisai
 Turi būti įrodyta, kad įtaisas atitinka toliau nurodytus reikalavimus.
 6.2.3.1. Įtaisu turi būti gaunamas regimasis spektras ir šis vaizdas visuomet turi būti perduodamas taip, kad jo nereikėtų atkurti kaip regimojo spektro.
 6.2.3.2. Funkcionalumas turi būti garantuojamas tokiomis naudojimo sąlygomis, kuriomis sistema bus eksploatuojama. Atsižvelgiant į vaizdams gauti ir pateikti naudojamą technologiją, 6.2.2.2 punktas taikomas visas arba iš dalies. Kitais atvejais funkcionalumas užtikrinamas taikant sistemos jautrį, analogišką nurodytajam 6.2.2.2 punkte, taip nustatant ir įrodant, kad užtikrinamas funkcionalumas yra bent jau ne blogesnis už privalomąjį, ir įrodant, kad garantuojamas funkcionalumas yra lygiavertis privalomam veidrodžio ar kameros ir monitoriaus netiesioginio matymo įtaisų funkcionalumui arba už jį geresnis.
 7. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISO TIPO PAKEITIMAI IR PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS
 7.1. Apie bet kokį netiesioginio matymo įtaiso tipo pakeitimą, taip pat apie jo pritvirtinimą prie kėbulo, pranešama netiesioginio matymo įtaiso tipą patvirtinusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet tipo patvirtinimo institucija gali:
 a)
 nuspręsti, pasikonsultavusi su gamintoju, kad turi būti suteiktas naujas tipo patvirtinimas, arba
 b)
 taikyti 7.1.1 punkte nustatytą procedūrą (peržiūra) ir prireikus 7.1.2 punkte nustatytą procedūrą (tipo išplėtimas).
 7.1.1. Peržiūra
 Kai pasikeičia informacijos aplanke įrašyti duomenys, ir tipo patvirtinimo institucija mano, kad padaryti pakeitimai veikiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio ir kad bet kokiu atveju netiesioginio matymo įtaisas vis dar atitinka reikalavimus, pakeitimas įvardijamas kaip peržiūra.
 Tokiais atvejais tipo patvirtinimo institucija prireikus išduoda pakeistus informacijos aplanko puslapius ir kiekvieną pakeistą puslapį pažymi taip, kad būtų aiškiai matyti pakeitimo pobūdis ir pakartotinio išdavimo data. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei tai yra informacijos aplanko konsoliduota atnaujinta versija kartu su išsamiu pakeitimų aprašymu.
 7.1.2. Tipo išplėtimas
 Pakeitimas įvardijamas kaip tipo išplėtimas, jei be informacijos aplanke įrašytų duomenų pakeitimo:
 a)
 reikalaujama atlikti papildomus tikrinimus ar bandymus arba
 b)
 pasikeičia bet kokia informacija pranešime (išskyrus jo priedus), arba
 c)
 patvirtinimo pagal vėlesnę pakeitimų seriją prašoma po jų įsigaliojimo.
 7.2. Apie patvirtinimo suteikimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims pranešama 5.3 punkte nurodyta tvarka. Be to, informacinio paketo rodyklė, pridedama prie pranešimo dokumento, atitinkamai iš dalies pakeičiama, nurodant naujausio pakeitimo ar išplėtimo datą.
 7.3. (Rezervuota)
 7.4. Patvirtinto tipo išplėtimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija kiekvienam parengto pranešimo apie tokį išplėtimą blankui suteikia eilės numerį.
 8. GAMYBOS ATITIKTIS
 8.1. Gamybos atitikties procedūros turi atitikti nustatytąsias susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324 -E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 8.2. Kiekvienas pagal šią taisyklę patvirtintas netiesioginio matymo įtaisas turi būti pagamintas taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 6 dalyje nurodytus reikalavimus.
 9. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ
 9.1. Pagal šią taisyklę netiesioginio matymo įtaiso tipui suteiktą patvirtinimą galima panaikinti, jeigu nepaisoma 8.1 punkte nurodytų reikalavimų arba jeigu netiesioginio matymo įtaiso tipas neatitinka 8.2 punkte nustatytų reikalavimų.
 9.2. Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo suteikusi anksčiau, apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims ji nedelsdama praneša nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „PATVIRTINIMAS PANAIKINTAS“, pasirašoma ir įrašoma data.
 10. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS
 Jei patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo netiesioginio matymo įtaisus, jis turi apie tai pranešti tipo patvirtinimo institucijai, suteikusiai patvirtinimą. Ši institucija, gavusi minėtą pranešimą, apie nutrauktą gamybą praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „GAMYBA NUTRAUKTA“, pasirašoma ir įrašoma data.
 11. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI
 Šią taisyklę taikančios susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių tipo patvirtinimo institucijų, kurioms siunčiami kitose šalyse išduoti patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimo pranešimai, pavadinimus ir adresus.
 II. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISŲ MONTAVIMAS
 12. APIBRĖŽTYS
 Šioje taisyklėje:
 12.1. Vairuotojo akių srities taškai – du 65 mm atstumu vienas nuo kito nutolę ir 635 mm aukštyje statmenai virš vairuotojo sėdynės R taško esantys taškai, kaip nustatyta 8 priede. Tuos taškus jungianti tiesė yra statmena transporto priemonės vertikaliajai išilginei vidurio plokštumai. Atkarpos, jungiančios akių srities taškus, centras yra išilginėje vertikaliojoje plokštumoje, kertančioje vairuotojui skirtos sėdimosios vietos centrą, kaip nurodyta transporto priemonės gamintojo.
 12.2. Ambinokuliarinis regėjimas – bendras regos laukas, gautas susiklojus monokuliariniams dešiniosios ir kairiosios akių regos laukams (žr. 3 pav.).
 3 pav.
 12.3. Transporto priemonių tipas pagal netiesioginį matymą – variklinės transporto priemonės, kurių vienodos šios pagrindinės savybės:
 12.3.1. netiesioginio matymo įtaiso tipas;
 12.3.2. regos lauką ribojantys kėbulo elementai;
 12.3.3. R taško koordinatės (kai taikoma);
 12.3.4. privalomųjų ir neprivalomųjų (jeigu yra) netiesioginio matymo prietaisų numatytosios padėtys ir tipo patvirtinimo ženklai.
 12.4. L2, L5, M1, M2, M3, N1, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės – transporto priemonės, apibrėžtos Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), (dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2 punktas).
 12.5. Priekinis valdymas – konfigūracija, kai daugiau nei pusė variklio ilgio yra už priekinio stiklo pagrindo labiausiai kyšančio taško, o vairaračio įvorė yra priekiniame transporto priemonės ilgio ketvirtyje.
 13. PATVIRTINIMO PARAIŠKA
 13.1. Transporto priemonės, kurioje montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimo paraišką pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas.
 13.2. 2 priede pateiktas informacinio dokumento pavyzdys.
 13.3. Už patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai pateikiama tvirtinamo tipo transporto priemonę atitinkanti transporto priemonė.
 13.4. Prieš suteikdama tipo patvirtinimą tipo patvirtinimo institucija patikrina, ar naudojamos tinkamos priemonės veiksmingiems gaminių atitikties patikrinimams užtikrinti.
 14. PATVIRTINIMAS
 14.1. Patvirtinimas suteikiamas, jeigu, vadovaujantis 13 dalimi, pateiktas patvirtinti transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės 15 dalyje nurodytus reikalavimus.
 14.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Du pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 04) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti naujausi pagrindiniai techniniai taisyklės pakeitimai, padaryti suteikiant patvirtinimą, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti to paties numerio kitam transporto priemonės tipui.
 14.3. Šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančios formos pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsisakymą suteikti patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą arba patvirtinimo panaikinimą remiantis šia taisykle perduodamas šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims.
 15. REIKALAVIMAI
 15.1. Bendrosios nuostatos
 15.1.1. Transporto priemonėje montuojamų privalomųjų ir neprivalomųjų netiesioginio matymo įtaisų, išvardytų 15.2.1.1.1 punkte pateiktoje lentelėje, tipas turi būti patvirtintas pagal šią taisyklę.
 15.1.2. Veidrodžiai ir kiti netiesioginio matymo įtaisai montuojami taip, kad veidrodis ar kitas įtaisas nepajudėtų tiek, kad išmatuotas regos laukas labai pasikeistų, arba nevirpėtų tiek, kad vairuotojas galėtų netinkamai suvokti matomą vaizdą.
 15.1.3. 15.1.2 punkte nurodytų reikalavimų paisoma transporto priemonei važiuojant iki 80 % didžiausio projektinio greičio, tačiau ne greičiau kaip 150 km/h.
 15.1.4. Toliau apibrėžti regos laukai nustatomi taikant ambinokuliarinio regėjimo principą, kai akys yra nurodytuose vairuotojo akių srities taškuose, kaip nustatyta 12.1 punkte. Regos laukai nustatomi, kada transporto priemonė yra parengta eksploatuoti, kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2.2.5.4 punktas), be to, M1 ir N1 kategorijų transporto priemonėse esant vienam keleiviui priekinėje sėdynėje (75 kg). Nustatant langų stiklo šviesos pralaidumo koeficientą, bendroji vertė turi atitikti Taisyklės Nr. 43 21 priedo nuostatas.
 15.2. Veidrodžiai
 15.2.1. Skaičius
 15.2.1.1. Būtiniausias privalomųjų veidrodžių skaičius
 15.2.1.1.1. Šios dalies 15.2.4 punkte nustatyti regos laukai gaunami naudojant toliau pateiktoje lentelėje nurodytą būtiniausią privalomųjų veidrodžių skaičių. Kai nėra privalomo reikalavimo sumontuoti veidrodį, reiškia, kad negalima reikalauti jokios kitos privalomos netiesioginio matymo sistemos.
 Transporto priemonės kategorija
 Vidinis veidrodis
 Išoriniai veidrodžiai
 Vidinis veidrodis,
 I klasė
 Pagrindinis veidrodis (didelis)
 II klasė
 Pagrindinis veidrodis (mažas)
 III klasė
 Plačiakampis veidrodis,
 IV klasė
 Artimojo vaizdo veidrodis,
 V klasė
 Priekinis veidrodis,
 VI klasė
 M1
 Privaloma
 išskyrus tuo atveju, jeigu 15.2.4.1 punktu nustatytoje transporto priemonės regos lauko srityje naudojama medžiaga nėra apsauginis stiklas.
 Neprivaloma
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir pasirinktinai keleivio pusėje galima sumontuoti 1 II klasės veidrodį.
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Neprivaloma
 (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 M2
 Neprivaloma
 (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra)
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neleidžiama
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivalomas
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus)
 Neprivaloma
 (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 M3
 Neprivaloma
 (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra)
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neleidžiama
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Neprivaloma
 (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 N1
 Privaloma
 išskyrus tuo atveju, jeigu 15.2.4.1 punktu nustatytoje transporto priemonės regos lauko srityje naudojama medžiaga nėra apsauginis stiklas.
 Neprivaloma
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje Pasirinktinai galima sumontuoti II klasės veidrodžius.
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Neprivaloma
 (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 N2 ≤ 7,5 t
 Neprivaloma
 (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra)
 Privalomas
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neleidžiama
 Privaloma
 Abiejose pusėse, jei gali būti montuojamas V klasės veidrodis.
 Neprivaloma
 Abiejose pusėse, jei to padaryti negalima.
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 Privaloma
 (žr. 15.2.2.7 ir 15.2.4.5.5 punktus):
 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės) Gali būti taikoma +10 cm leidžiamoji nuokrypa.
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 Neprivaloma
 1 priekinis veidrodis (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 N2 > 7,5 t
 Neprivaloma
 (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra)
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neleidžiama
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 Privaloma
 (žr. 15.2.2.7 ir 15.2.4.5.5 punktus): 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 Privaloma
 (žr. 15.2.1.1.2 punktą)
 1 priekinis veidrodis (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 N3
 Neprivaloma
 (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra)
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neleidžiama
 Privaloma
 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 Privaloma
 (žr. 15.2.2.7 ir 15.2.4.5.5 punktus): 1 veidrodis keleivio pusėje
 Neprivalomas
 1 veidrodis vairuotojo pusėje (abu veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 Privaloma
 (žr. 15.2.1.1.2 punktą)
 1 priekinis veidrodis (montuojama ne žemiau kaip 2 m nuo žemės)
 Be 15.2.4.5.6–15.2.4.5.11 punktų nuostatų, transporto priemonėms, kuriose V klasės veidrodis montuojamas ne žemesniame kaip 2,4 m aukštyje (žr. 15.2.4.5.12 punktą), reikalaujamas regos laukas (15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktai) gali būti matomas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V ir VI klasių) derinį.
 15.2.1.1.2. Jeigu aprašytasis priekinio veidrodžio, nustatyto 15.2.4.6 punkte, ir (arba) artimojo vaizdo veidrodžio, nustatyto 15.2.4.5 punkte, regos laukas gali būti gautas kitu netiesioginio matymo įtaisu, patvirtintu vadovaujantis šios taisyklės 6.2 punktu ir sumontuotu vadovaujantis 15 dalimi, užuot naudojus atitinkamą veidrodį arba veidrodžius, galima naudoti minėtą įtaisą.
 Jeigu naudojamas kameros ir monitoriaus įtaisas, monitoriuje turi būti matoma tik:
 a)
 15.2.4.5 punkte nustatytas regos laukas, pakeitus artimojo vaizdo veidrodį;
 b)
 15.2.4.6 punkte nustatytas regos laukas, pakeitus priekinį veidrodį ir transporto priemonei judant pirmyn iki 10 km/h greičiu; arba
 c)
 15.2.4.5 ir 15.2.4.6 punktuose nustatyti regos laukai (vienu metu), pakeitus artimojo vaizdo veidrodį ir priekinį veidrodį. Jeigu transporto priemonė juda pirmyn didesniu nei 10 km/h greičiu arba ji juda atgal, monitorių galima naudoti kitai informacijai pateikti su sąlyga, kad galima nuolat matyti 15.2.4.5 punkte nustatytą regos lauką.
 15.2.1.1.3. L kategorijos transporto priemonėms su kėbulu skirti galinio vaizdo veidrodžiai
 Transporto priemonės kategorija
 Vidinis veidrodis
 (I klasė)
 Pagrindinis išorinis veidrodis (veidrodžiai)
 (III ir VII klasių)
 L kategorijos variklinės transporto priemonės su kėbulu, iš dalies ar visai uždengiančiu vairuotoją
 1 (5)
 1, jeigu vidinis veidrodis yra;
 2, jeigu vidinio veidrodžio nėra.
 Jeigu montuojamas tik vienas išorinis galinio vaizdo veidrodis, tose valstybėse narėse, kuriose eismas vyksta dešine kelio puse, jis tvirtinamas kairėje transporto priemonės pusėje, o tose valstybėse narėse, kuriose eismas vyksta kaire kelio puse – dešinėje transporto priemonės pusėje.
 15.2.1.1.4. Neprivalomi L kategorijos transporto priemonėms skirti galinio vaizdo veidrodžiai
 Priešingoje transporto priemonės pusėje, nei ta, kurioje yra 15.2.1.1.3 punkte nurodytas privalomas galinio vaizdo veidrodis, leidžiama pritvirtinti išorinį galinio vaizdo veidrodį. Galinio vaizdo veidrodis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus.
 15.2.1.2. Šios taisyklės nuostatos netaikomos šios taisyklės 2.1.1.3 punkte nustatytiems stebėjimo veidrodžiams. Nepaisant to, išoriniai stebėjimo veidrodžiai montuojami ne žemiau kaip 2 m virš žemės, kai transporto priemonę veikia apkrova, atitinkanti didžiausią techniškai leidžiamą masę.
 15.2.2. Padėtis
 15.2.2.1. Veidrodžiai turi būti išdėstyti taip, kad vairuotojas, sėdėdamas vairuotojo sėdynėje įprastoje vairavimo padėtyje, aiškiai matytų kelią už transporto priemonės, į šoną (-us) nuo jos arba į priekį.
 15.2.2.2. Išoriniai veidrodžiai turi būti matomi pro šoninius langus arba pro tą priekinio stiklo dalį, kuri valoma priekinio stiklo valytuvu. Nepaisant to, dėl priežasčių, susijusių su konstrukcija, pastaroji nuostata (t. y. nuostata dėl valomos priekinio stiklo dalies) netaikoma:
 a)
 išoriniams veidrodžiams keleivio pusėje ir neprivalomiems išoriniams veidrodžiams M2 ir M3 kategorijų transporto priemonių vairuotojo pusėje;
 b)
 VI klasės veidrodžiams.
 15.2.2.3. Jeigu, matuojant regos lauką, transporto priemonė yra važiuoklės arba kabinos formos, gamintojas turi nurodyti mažiausiąjį ir didžiausiąjį kėbulo plotį ir prireikus juos imituoti maketinėmis plokštėmis. Visos transporto priemonių ir veidrodžių konfigūracijos, į kurias atsižvelgta atliekant bandymus, turi būti nurodytos transporto priemonės, kurioje montuojami veidrodžiai, tipo patvirtinimo liudijime (žr. 4 priedą).
 15.2.2.4. Nustatytas išorinis galinio vaizdo veidrodis vairuotojo pusėje montuojamas taip, kad tarp transporto priemonės vertikaliosios išilginės vidurio plokštumos ir vertikaliosios plokštumos, kertančios veidrodžio ir 65 mm tiesės, jungiančios du vairuotojo akių srities taškus, centrus, susidaręs kampas būtų ne didesnis kaip 55°.
 15.2.2.5. Veidrodžiai neturi išsikišti už išorinio transporto priemonės kėbulo daugiau nei nustatyta 15.2.4 punkto reikalavimuose, taikomuose regos laukams.
 15.2.2.6. Jei iki didžiausios techniškai leidžiamos masės pakrautos transporto priemonės apatinis išorinio veidrodžio kraštas yra žemiau nei 2 m virš žemės paviršiaus, tas veidrodis už gabaritinio transporto priemonės pločio, matuojant be veidrodžių, neturi išsikišti daugiau kaip 250 mm.
 15.2.2.7. V ir VI klasių veidrodžiai montuojami ant transporto priemonių taip, kad, neatsižvelgiant į jų padėtį po nustatymo, nė viena veidrodžių ar jų laikiklių dalis nebūtų žemiau nei 2 m virš žemės paviršiaus, kai transporto priemonė veikiama apkrova, atitinkančia didžiausią techniškai leidžiamą masę.
 Tačiau šie veidrodžiai nemontuojami ant transporto priemonių, dėl kurių kabinų aukščio šio reikalavimo neįmanoma laikytis. Tokiu atveju nereikalaujama montuoti jokio kito netiesioginio matymo įtaiso.
 15.2.2.8. Jeigu paisoma 15.2.2.5, 15.2.2.6 ir 15.2.2.7 punktų reikalavimų, veidrodžiai gali išsikišti už didžiausio leidžiamo gabaritinio transporto priemonių pločio.
 15.2.2.9. Visi VII klasės veidrodžiai turi būti pritvirtinti taip, kad įprastomis transporto priemonės judėjimo sąlygomis nejudėtų.
 15.2.3. Reguliavimas
 15.2.3.1. Vairuotojas, sėdėdamas vairavimo padėtyje, turi turėti galimybę reguliuoti vidinį veidrodį.
 15.2.3.2. Vairuotojo pusėje pritvirtintą išorinį veidrodį turi būti įmanoma reguliuoti esant transporto priemonės viduje ir neatidarant durų (langas gali būti atviras). Tačiau veidrodžio padėtį gali būti įmanoma nustatyti ir iš išorės.
 15.2.3.3. 15.2.3.2 punkto reikalavimai netaikomi išoriniams veidrodžiams, kurie išjudinti į buvusią nustatytą padėtį gali būti grąžinti nereguliuojant.
 15.2.4. Regos laukai
 15.2.4.1. Vidinis galinio vaizdo veidrodis (I klasė)
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 20 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurios centras yra transporto priemonės vertikalioji išilginė vidurio plokštuma ir kuri už vairuotojo akių srities taškų (4 pav.) tęsiasi nuo 60 m ribos iki horizonto.
 4 pav.
 I klasės veidrodžio regos laukas
 15.2.4.2. Pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (II klasė)
 15.2.4.2.1. Vairuotojo pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 5 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliajai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 30 m ribos iki horizonto.
 Be to, pradedant 4 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 5 paveikslą).
 15.2.4.2.2. Keleivio pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 5 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią keleivio pusėje riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliajai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką keleivio pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 30 m ribos iki horizonto.
 Be to, pradedant 4 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 5 paveikslą).
 5 pav.
 II klasės veidrodžių regos laukas
 15.2.4.3. Pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (III klasė)
 15.2.4.3.1. Vairuotojo pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 4 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliajai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 20 m ribos iki horizonto (žr. 6 pav.).
 Be to, pradedant 4 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką.
 15.2.4.3.2. Keleivio pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 4 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką keleivio pusėje, ir kuri tęsiasi už vairuotojo akių srities taškų nuo 20 m ribos iki horizonto (žr. 6 pav.).
 Be to, pradedant 4 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką.
 6 pav.
 III klasės veidrodžių regos laukas
 15.2.4.4. Plačiakampis išorinis veidrodis (IV klasė)
 15.2.4.4.1. Plačiakampis išorinis veidrodis vairuotojo pusėje
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 15 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri tęsiasi mažiausiai nuo 10 iki 25 m už vairuotojo akių srities taškų.
 Be to, pradedant 1,5 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 4,5 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 7 pav.).
 15.2.4.4.2. Plačiakampis išorinis veidrodis keleivio pusėje
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 15 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri tęsiasi mažiausiai nuo 10 iki 25 m už vairuotojo akių srities taškų.
 Be to, pradedant 1,5 m atstumu nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 4,5 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 7 pav.).
 7 pav.
 IV klasės plačiakampių veidrodžių regos laukas
 15.2.4.5. Artimojo vaizdo išorinis veidrodis (V klasė)
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti plokščią horizontalią kelio dalį išilgai transporto priemonės šonų, kurią riboja šios vertikaliosios plokštumos (žr. 8a ir 8b pav.):
 15.2.4.5.1. transporto priemonės išilginei vidurio plokštumai lygiagreti plokštuma, kertanti tolimiausią transporto priemonės kabinos tašką keleivio pusėje;
 15.2.4.5.2. lygiagreti plokštuma, einanti skersine kryptimi 2 m atstumu į priekį nuo 15.2.4.5.1 punkte nurodytos plokštumos;
 15.2.4.5.3. gale – plokštuma, lygiagreti vertikaliai plokštumai, einančiai per vairuotojo akių srities taškus, ir esanti 1,75 m atstumu už tos plokštumos;
 15.2.4.5.4. priekyje – plokštuma, lygiagreti vertikaliai plokštumai, einančiai per vairuotojo akių srities taškus, ir esanti 1 m atstumu į priekį nuo tos plokštumos. Jei vertikali skersinė plokštuma, einanti per transporto priemonės buferio priekinį kraštą, yra nutolusi mažiau nei per 1 m į priekį nuo vertikalios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, regos laukas apribojamas ta plokštuma;
 15.2.4.5.5. jeigu 8a ir 8b paveiksluose pavaizduotas regos laukas gali būti matomas sujungus IV klasės plačiakampio veidrodžio regos lauką ir VI klasės priekinio veidrodžio regos lauką, V klasės artimojo vaizdo veidrodžio galima nemontuoti.
 8a ir 8b pav.
 V klasės artimojo vaizdo veidrodžio regos laukas
 15.2.4.5.6. Tik keleivio pusėje regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti plokščią horizontalią kelio dalį išilgai transporto priemonės šonų, kuri nepatenka į lauką, apibrėžtą 15.2.4.5.1–15.2.4.5.4 punktuose, bet yra tame lauke, kurį riboja šios vertikaliosios plokštumos; šio regos lauko priekis gali būti užapvalintas 2 000 mm spinduliu (žr. 8c ir 8d pav.):
 15.2.4.5.7. lygiagreti plokštuma, einanti skersine kryptimi 4,5 m atstumu į priekį nuo 15.2.4.5.1 punkte nurodytos plokštumos;
 15.2.4.5.8. gale – plokštuma, lygiagreti vertikaliai plokštumai, einančiai per vairuotojo akių srities taškus, ir esanti 1,75 m atstumu už tos plokštumos;
 15.2.4.5.9. priekyje – plokštuma, lygiagreti vertikaliai plokštumai, einančiai per vairuotojo akių srities taškus, ir esanti 3 m atstumu į priekį nuo tos plokštumos. Šis regos laukas gali būti iš dalies gautas naudojant priekinį veidrodį (VI klasė).
 15.2.4.5.10. Regos laukas, nurodytas 15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktus, gali būti iš dalies gautas naudojant plačiakampį išorinį veidrodį (IV klasė) arba artimojo vaizdo išorinio veidrodžio (V klasė) ir priekinio veidrodžio (VI klasė) derinį.
 15.2.4.5.11. 15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktuose aprašytas plotas gali būti stebimas naudojant tiesioginio ir netiesioginio matymo įtaisų (IV, V, VI klasės) derinį.
 15.2.4.5.11.1. Jeigu 15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktuose nurodytam regos laukui gauti naudojamas IV klasės netiesioginio matymo įtaisas, jis sureguliuojamas taip, kad kartu būtų gautas ir 15.2.4.4.2 punkte nurodytas regos laukas.
 15.2.4.5.11.2. Jeigu 15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktuose nurodytam regos laukui gauti naudojamas V klasės netiesioginio matymo įtaisas, jis sureguliuojamas taip, kad kartu būtų gautas ir 15.2.4.5.1–15.2.4.5.4 punktuose nurodytas regos laukas.
 15.2.4.5.11.3. Jeigu 15.2.4.5.6–15.2.4.5.9 punktuose nurodytam regos laukui gauti naudojamas VI klasės netiesioginio matymo įtaisas, jis sureguliuojamas taip, kad kartu būtų gautas ir 15.2.4.6.1 punkte nurodytas regos laukas.
 15.2.4.5.12. 15.2.4.5.1–15.2.4.5.4 punktuose nurodytas regos laukas gali būti stebimas naudojant artimojo vaizdo išorinio veidrodžio (V klasės) ir plačiakampio išorinio veidrodžio (IV klasės) derinį.
 Tokiais atvejais naudojant artimojo vaizdo išorinį veidrodį (V klasės) turi būti gauta bent 90 % 15.2.4.5.1–15.2.4.5.4 punktuose nurodyto regos lauko, o IV klasės veidrodis turi būti sureguliuotas taip, kad kartu būtų gautas ir 15.2.4.4.2 punkte nurodytas regos laukas.
 15.2.4.5.13. 15.2.4.5.6–15.2.4.5.12 punktai netaikomi transporto priemonėms, kuriose kuri nors V klasės veidrodžio arba jo laikiklio dalis yra mažiau kaip 2,4 m virš žemės paviršiaus, neatsižvelgiant į jos padėtį po nustatymo.
 15.2.4.5.14. 15.2.4.5.6–15.2.4.5.12 punktai netaikomi M2 arba M3 kategorijos transporto priemonei.
 8c ir 8d pav.
 Didesnis regos laukas keleivio pusėje
 15.2.4.6. Priekinis veidrodis (VI klasė)
 15.2.4.6.1. Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja:
 a)
 skersinė vertikalioji plokštuma, einanti per tolimiausią priekinį transporto priemonės tašką,
 b)
 skersinė vertikalioji plokštuma 2 000 mm atstumu į priekį nuo a punkte nustatytos plokštumos,
 c)
 išilginė vertikalioji plokštuma, lygiagreti išilginei vertikaliajai vidurio plokštumai, kertančiai tolimiausią transporto priemonės šoninį kraštą vairuotojo pusėje, ir
 d)
 išilginė vertikalioji plokštuma, lygiagreti išilginei vertikaliajai vidurio plokštumai 2 000 mm atstumu į šoną nuo tolimiausio transporto priemonės šoninio krašto priešingoje vairuotojui pusėje.
 Šio regos lauko priekis priešingoje vairuotojui pusėje gali būti užapvalintas 2 000 mm spinduliu (žr. 9 pav.).
 Žr. 15.2.4.9.2 punktą dėl nustatyto regos lauko.
 Priekinius veidrodžius reglamentuojančių nuostatų turi būti paisoma, jeigu transporto priemonių kategorija yra N2 > 7,5 t ir N3 ir jos yra valdomos priekyje, kaip apibrėžta šios taisyklės 12.5 punkte.
 Jeigu šių kategorijų transporto priemonės, turinčios priekinį veidrodį arba kameros ir monitoriaus įtaisą, negali atitikti reikalavimų, turi būti naudojama pagalbinė vaizdo matymo sistema. Naudojant minėtą pagalbinę sistemą turi būti įmanoma aptikti 9 pvz., pavaizduotame regos lauke esantį 50 cm aukščio ir 30 cm skersmens objektą.
 9 pav.
 VI klasės priekinio veidrodžio regos laukas
 15.2.4.6.2. Tačiau, jei, atsižvelgiant į priekinių A statramsčių kliūtį, vairuotojas gali matyti priešais transporto priemonę 300 mm tiesią atkarpą 1 200 mm aukštyje virš kelio paviršiaus tarp išilginės vertikalios plokštumos, lygiagrečios išilginei vertikaliai vidurio plokštumai ir einančios per tolimiausią transporto priemonės šoninį kraštą vairuotojo pusėje, ir išilginės vertikalios plokštumos, lygiagrečios išilginei vertikaliai vidurio plokštumai ir esančios 900 mm į šoną nuo tolimiausio transporto priemonės šoninio krašto priešingoje vairuotojui pusėje, VI klasės priekinis veidrodis yra neprivalomas.
 15.2.4.6.3. Taikant 15.2.4.6.1 ir 15.2.4.6.2 punktus ir apibrėžiant transporto priemonės priekį, neatsižvelgiama į visam laikui prie transporto priemonės pritvirtintas dalis, kurios yra virš vairuotojo akių srities taškų priešais vertikaliąją skersinę plokštumą, einančią per tolimiausią transporto priemonės buferio priekinį paviršių.
 15.2.4.7. L kategorijos veidrodis (VII klasė)
 15.2.4.7.1. Išorinis galinio vaizdo veidrodis vairuotojo pusėje
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 2,50 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliajai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 10 m ribos iki horizonto (žr. 10 pav.).
 15.2.4.7.2. Keleivio pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis
 Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 4 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti transporto priemonės vertikaliai išilginei vidurio plokštumai ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką keleivio pusėje, ir kuri tęsiasi už vairuotojo akių srities taškų nuo 20 m ribos iki horizonto (žr. 10 pav.).
 10 pav.
 VII klasės veidrodžių regos laukas
 15.2.4.8. Jeigu veidrodžiai sudaryti iš kelių atspindimųjų paviršių, kurie yra arba skirtingo kreivio, arba sujungti tarpusavyje kampu, bent vienas iš paviršių turi atspindėti regos lauką, o jo matmenys (žr. šios taisyklės 6.1.2.1.2.2 punktą) turi atitikti jo klasei nustatytus matmenis.
 15.2.4.9. Kliūtys
 15.2.4.9.1. Vidinis galinio vaizdo veidrodis (I klasė)
 Regos laukas gali būti sumažintas įtaisais, pavyzdžiui, skydeliais nuo saulės, priekinio stiklo valytuvais, šildymo elementais ir S3 kategorijos stabdymo žibintu, jeigu visi šie įtaisai kartu neužstoja daugiau kaip 15 % nustatyto regos lauko. Galvos atramos arba rėmas, arba kėbulas, pvz., galinių suveriamųjų durelių langų statramsčiai, užpakalinio lango rėmas, į apskaičiavimą neįtraukiami. Ar šio reikalavimo paisoma, patikrinama naudojant projekciją ant vertikalios plokštumos stačiais kampais su išilgine transporto priemonės vidurio plokštuma. Kliūčių užstojama dalis matuojama, kai skydeliai nuo saulės yra užlenkti.
 15.2.4.9.2. Išoriniai veidrodžiai (II, III, IV, V, VI ir VII klasės)
 Į pirmiau nurodytų regos laukų užstojimą neatsižvelgiama, jeigu kliūtis sudaro kėbulo konstrukcija ir jos sudedamosios dalys, kaip antai kiti kabinos veidrodžiai, durų rankenėlės, gabaritiniai žibintai, posūkių rodikliai, priekiniai ir galiniai buferiai, taip pat atspindimojo paviršiaus valymo įtaisai, jeigu jie uždengia mažiau kaip 10 % viso nustatyto regos lauko. Jeigu transporto priemonė suprojektuota ir sukonstruota specialiajai paskirčiai ir minėto reikalavimo neįmanoma paisyti dėl specialių jos savybių, su šiomis specialiomis savybėmis susijusios kliūtys gali užstoti daugiau kaip 10 % privalomojo VI klasės veidrodžio regos lauko, tačiau ne daugiau nei reikia tai specialiajai paskirčiai užtikrinti.
 15.2.4.10. Bandymo procedūra
 Regos laukas nustatomas akių srities taškų lygyje nukreipiant galingus šviesos šaltinius ir stebint šviesą, kuri atsispindi vertikalaus stebėjimo ekrane. Galima taikyti ir kitus lygiaverčius metodus.
 15.3. Kiti nei veidrodžiai netiesioginio matymo įtaisai
 15.3.1. Netiesioginio matymo įtaiso eksploatacinės charakteristikos turi būti tokios, kad visame privalomame regos lauke vairuotojas, atsižvelgiant į kritinį suvokimą 10 priede nustatyta tvarka, galėtų matyti kritinį objektą.
 Kita galimybė – rodomo objekto dydžio nustatymas atliekamas pagal 11 priedą.
 15.3.2. Sumontuotas netiesioginio matymo įtaisas turi sudaryti kuo mažesnę kliūtį vairuotojui tiesiogiai matyti.
 15.3.3. (Rezervuota)
 15.3.4. Monitoriaus montavimo reikalavimai
 Monitoriaus rodymo kryptis turi būti iš esmės tokia, kaip ir vieno iš pagrindinių veidrodžių.
 15.3.5. Transporto priemonėse galima montuoti papildomus netiesioginio matymo įtaisus.
 15.3.6. Šios taisyklės nuostatos netaikomos šios taisyklės 2.1.2.13 punkte nurodytiems įrašomiesiems stebėjimo kameros ir monitoriaus įtaisams. Išorinės stebėjimo kameros montuojamos bent 2 m aukštyje virš žemės paviršiaus, kai transporto priemonė veikiama didžiausią techniškai leidžiamą masę atitinkančia apkrova arba, jeigu kamerų žemesnysis kampas yra žemiau nei 2 m nuo žemės paviršiaus, jos neturi išsikišti daugiau kaip 50 mm už transporto priemonės gabaritinio pločio, matuojant be šio įtaiso, o jų kreivio spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm.
 16. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PAKEITIMAI IR PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS
 16.1. Apie kiekvieną transporto priemonės tipo pakeitimą pranešama transporto priemonės tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet tipo patvirtinimo institucija gali:
 a)
 nuspręsti, pasikonsultavusi su gamintoju, kad turi būti suteiktas naujas tipo patvirtinimas, arba
 b)
 taikyti 16.1.1 punkte nustatytą procedūrą (peržiūra) ir, jei taikoma, 16.1.2 punkte nustatytą procedūrą (tipo išplėtimas).
 16.1.1. Peržiūra
 Kai pasikeičia informaciniame aplanke įrašyti duomenys, ir tipo patvirtinimo institucija mano, kad padaryti pakeitimai veikiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio ir kad bet kokiu atveju transporto priemonė vis dar atitinka reikalavimus, pakeitimas įvardijamas kaip peržiūra.
 Tokiais atvejais tipo patvirtinimo institucija prireikus išduoda pakeistus informacinio aplanko puslapius ir kiekvienas pakeistas puslapis pažymimas taip, kad būtų aiškiai matyti pakeitimo pobūdis ir pakartotinio išdavimo data. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei tai yra informacinio aplanko konsoliduota atnaujinta versija kartu su išsamiu pakeitimų aprašymu.
 16.1.2. Tipo išplėtimas
 Pakeitimas įvardijamas kaip tipo išplėtimas, jei be informaciniame aplanke įrašytų duomenų pakeitimo:
 a)
 reikalaujama atlikti papildomus tikrinimus ar bandymus arba
 b)
 pasikeitė bet kokia informacija pranešime (išskyrus jo priedus), arba
 c)
 patvirtinimo pagal tam tikrą vėlesnę pakeitimų seriją prašoma po jų įsigaliojimo.
 16.2. Šios taisyklės 4 priede pateikto blanko pavyzdžio pranešimas apie patvirtinimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, perduodamas šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims. Be to, informacinio paketo rodyklė, pridedama prie pranešimo dokumento, yra atitinkamai iš dalies keičiama, nurodant naujausio pakeitimo ar išplėtimo datą.
 16.3. Patvirtinto tipo išplėtimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija kiekvienam parengto pranešimo apie tokį išplėtimą blankui priskiria eilės numerį.
 17. GAMYBOS ATITIKTIS
 17.1. Gamybos atitikties procedūros turi atitikti nustatytąsias Susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 17.2. Kiekviena pagal šią taisyklę patvirtinta transporto priemonė pagaminama taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 15 dalyje nustatytus reikalavimus.
 18. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ
 18.1. Remiantis šia taisykle suteiktą transporto priemonės tipo patvirtinimą galima panaikinti, jeigu nepaisoma 17.1 punkte nustatytų reikalavimų arba jei, atlikus 17.2 punkte nustatytus transporto priemonės tikrinimus, gaunami neigiami rezultatai.
 18.2. Jeigu šią taisyklę taikanti susitarimo šalis panaikina patvirtinimą, kurį prieš tai buvo suteikusi, apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims ji nedelsdama praneša nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „PATVIRTINIMAS PANAIKINTAS“, pasirašoma ir įrašoma data.
 19. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS
 Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis apie tai turi informuoti tipą patvirtinusią instituciją. Ši institucija, gavusi minėtą pranešimą, apie nutrauktą gamybą praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitarimo šalims nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „GAMYBA NUTRAUKTA“, pasirašoma ir įrašoma data.
 20. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI
 Šią taisyklę taikančios susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių tipo patvirtinimo institucijų, kurioms siunčiami kitose šalyse išduoti patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimo pranešimai, pavadinimus ir adresus.
 21. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
 21.1. Nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo oficialios datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti priimti patvirtinimo paraiškos, pateiktos vadovaujantis šia taisykle su 03 serijos pakeitimais.
 21.2. Nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos praėjus 12 mėnesių, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimus suteikia tik tuo atveju, jei tipas atitinka reikalavimus pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais.
 21.3. Nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos praėjus 18 mėnesių, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys transporto priemonės, kuriose montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimus suteikia tik tuo atveju, jei transporto priemonės tipas atitinka reikalavimus pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais.
 21.4. Nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos praėjus 24 mėnesiams, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti pripažinti transporto priemonės, kurioje montuojamas netiesioginio matymo kameros ir monitoriaus įtaisas, tipo patvirtinimus arba netiesioginio matymo kameros ir monitoriaus įtaiso tipo patvirtinimus, kurie buvo suteikti ne pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais.
 21.5. Nuo 2010 m. sausio 26 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti pripažinti M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių, o nuo 2007 m. sausio 26 d. – kitų kategorijų transporto priemonių netiesioginio matymo įtaisų patvirtinimus, kurie buvo suteikti ne pagal šią taisyklę su 02 serijos pakeitimais.
 21.6. I ar III klasės netiesioginio matymo įtaisams tebegalioja patvirtinimai, suteikti vadovaujantis šios taisyklės pradine redakcija (00 serija) arba taisykle su 01 arba 02 serijų pakeitimais iki 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, o susitariančiosios šalys juos ir toliau pripažįsta. Susitariančiosios šalys negali atsisakyti suteikti patvirtinimų, suteiktų pagal pradinę redakciją, 01 arba 02 serijų pakeitimus, išplėtimus.
 21.7. Nepaisant 21.2 punkto nuostatų, toliau lieka galioti patvirtinimai, suteikti II, IV, V, VI arba VII klasių veidrodžiams pagal šią taisyklę su pakeitimais, padarytais 02 serijos pakeitimais iki 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, o susitariančiosios šalys toliau juos pripažįsta. Susitariančiosios šalys negali atsisakyti suteikti patvirtinimų, suteiktų pagal 02 serijos pakeitimus, išplėtimus.
 21.8. Remiantis šios taisyklės nuostatomis, transporto priemonės, kurioje montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimas, vadovaujantis šia taisykle su 03 serijos pakeitimais, leidžiamas su sąlyga, kad visi arba kai kurie joje montuojami I arba III klasės netiesioginio matymo įtaisai paženklinami šios taisyklės pradinėje redakcijoje (00 serijos) arba 01 ar 02 serijų pakeitimais nustatytu patvirtinimo ženklu.
 21.9. Remiantis šios taisyklės nuostatomis, transporto priemonės, kurioje montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimas, vadovaujantis šia taisykle su 03 serijos pakeitimais, leidžiamas su sąlyga, kad visi arba kai kurie joje montuojami II, IV, V, VI arba VII klasės galinio vaizdo veidrodžiai paženklinami šioje taisyklėje su 02 serijos pakeitimais nustatytu patvirtinimo ženklu.
 21.10. Nepaisant 21.2, 21.4 ir 21.5 punktų nuostatų, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys, vadovaudamosi šios taisyklės 02 serijos pakeitimais, turi toliau teikti netiesioginio matymo įtaisų, jeigu tai yra atsarginės detalės, skirtos naudoti transporto priemonėse, kurių tipas, vadovaujantis Taisyklės Nr. 46 02 serijos pakeitimais, buvo patvirtintas iki 21.2 punkte paminėtos datos, patvirtinimus, taip pat, jei taikoma, toliau teikti tų patvirtintų tipų paskesnius išplėtimus.
 21.11. Nuo šios taisyklės 04 serijos pakeitimų įsigaliojimo oficialios datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti priimti patvirtinimo paraiškos, pateiktos remiantis šia taisykle su 04 serijos pakeitimais.
 21.12. Nuo 2014 m. birželio 30 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys netiesioginio matymo įtaisų tipo patvirtinimą suteikia, tik jeigu įtaiso tipas atitinka šios taisyklės reikalavimus su 04 serijos pakeitimais.
 21.13. Nuo 2014 m. birželio 30 d. transporto priemonių, kuriose montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimą, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys suteikia, tik jeigu transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės reikalavimus su 04 serijos pakeitimais.
 21.14. Nuo 2015 m. birželio 30 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi būti įpareigotos pripažinti transporto priemonės tipo ar netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimus, kurie nebuvo suteikti pagal šios taisyklės 04 serijos pakeitimus.
 21.15. Nepaisant 21.14 punkto, tipo patvirtinimai, suteikti pagal ankstesnės serijos taisyklės pakeitimus, kuriems neturi įtakos 04 serijos pakeitimai, lieka galioti, ir šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys juos toliau pripažįsta.
 21.16. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys negali atsisakyti suteikti pagal šios taisyklės 02 arba 03 serijos pakeitimus esamų tipų transporto priemonių arba įtaisų, kuriems netaikomi 04 serijos pakeitimai, patvirtinto tipo išplėtimą.
 21.17. Nepaisant 21.2, 21.4, 21.5, 21.13 ir 21.15 punktų nuostatų, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys, vadovaudamosi šios taisyklės 01 serijos pakeitimais, turi toliau teikti patvirtinimus I–V klasių netiesioginio matymo įtaisams, jeigu tai yra atsarginės detalės, skirtos naudoti transporto priemonėse, kurių tipas, vadovaujantis Taisyklės Nr. 46 01 serijos pakeitimais, buvo patvirtintas iki 2006 m. sausio 26 d., taip pat, jeigu taikoma, toliau teikti paskesnius atitinkamų patvirtintų tipų išplėtimus.
 (1) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2 punktas. - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2 punktas. - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, 2 punktas. - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (4) Skiriamieji 1958 m. Susitarimo susitariančiųjų šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2./Amend.3, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (5) Vidinis galinio vaizdo veidrodis nebūtinas, jeigu neįmanoma laikytis 15.2.5.4.1 punkte nurodytų matomumo sąlygų. Tokiu atveju būtini du išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai: vienas – kairėje, kitas – dešinėje transporto priemonės pusėje.
 1 PRIEDAS
 DOKUMENTAS, KURIUO INFORMUOJAMA APIE NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISO TIPO PATVIRTINIMĄ
 Ši informacija prireikus pateikiama trimis egzemplioriais ir pridedamas turinys.
 Visi brėžiniai turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs ir turi būti pateikti naudojant A4 formato lapus arba A4 formato aplanką.
 Jeigu pateikiamos nuotraukos, jos turi būti pakankamai detalios.
 1. Markė (gamintojo prekės pavadinimas): ...
 2. Tipas ir bendras (-i) komercinis (-iai) aprašas (-ai): ...
 3. Tipo (jeigu jis nurodytas ant įtaiso) identifikavimo būdas: ...
 4. Transporto priemonės, kuriai skirtas įtaisas, kategorija: ...
 5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 6. Patvirtinimo ženklo pritvirtinimo vieta ir būdas: ...
 7. Surinkimo gamyklos (-ų) adresas (-ai): ...
 8. Veidrodžiai (nurodomas kiekvienas veidrodis): ...
 8.1. Variantas ...
 8.2. Veidrodžio identifikavimo brėžinys (-iai): ...
 8.3. Informacija apie pritvirtinimo būdą: ...
 9. Kiti nei veidrodžiai netiesioginio matymo įtaisai ...
 9.1. Tipas ir charakteristikos (pavyzdžiui, išsamus įtaiso aprašymas): ...
 9.1.1. Jei tai kameros ir monitoriaus įtaisas, aptikties atstumas (mm), kontrastas, skaisčio diapazonas, akinimo korekcija, vaizdo charakteristikos (juodai baltas ir (arba) spalvotas), vaizdo kartojimo dažnis, monitoriaus skaisčio siekis: ...
 9.2. Pakankamai detalūs brėžiniai komplektiniam įtaisui identifikuoti, taip pat montavimo nurodymai; brėžiniuose būtina nurodyti tipo patvirtinimo ženklo vietą ...
 2 PRIEDAS
 Dokumentas, kuriuo informuojama apie transporto priemonės, kurioje montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimą
 Toliau pateikta informacija prireikus pateikiama trimis egzemplioriais ir pridedamas turinys.
 Visi brėžiniai turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs ir turi būti pateikti naudojant A4 formato lapus arba A4 formato aplanką.
 Jeigu pateikiamos nuotraukos, jos turi būti pakankamai detalios.
 BENDROSIOS APLINKYBĖS
 1. Markė (gamintojo prekės pavadinimas): ...
 2. Tipas ir bendras (-i) komercinis (-iai) aprašas (-ai): ...
 3. Tipo identifikavimo būdas, jei nurodytas ant transporto priemonės: ...
 4. Tokio ženklinimo vieta: ...
 5. Transporto priemonės kategorija ...
 6. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 7. Surinkimo gamyklos (-ų) adresas (-ai): ...
 BENDROS TRANSPORTO PRIEMONĖS KONSTRUKCIJOS RODIKLIAI
 8. Tipinės transporto priemonės nuotrauka (-os) ir (arba) brėžinys (-iai): ...
 9. Vairuotojo kabina (priekinis valdymas arba kabina už variklio) (1): ...
 10. Vairo padėtis: kairėje/dešinėje (1) ...
 10.1. Transporto priemonė pritaikyta eismui dešiniąja/kairiąja puse (1) ...
 11. Transporto priemonės matmenų diapazonas (bendras) ...
 11.1. Važiuoklė be kėbulo: ...
 11.1.1. Plotis (2): ...
 11.1.1.1. Didžiausias leidžiamas plotis: ...
 11.1.1.2. Mažiausias leidžiamas plotis: ...
 11.2. Važiuoklė su kėbulu ...
 11.2.1. Plotis (2): ...
 12. Kėbulas
 12.1. Netiesioginio matymo įtaisai
 12.1.1. Veidrodžiai ...
 12.1.1.1. Brėžinys (-iai), kuriame (-iuose) veidrodžio padėtis nurodyta atsižvelgiant į transporto priemonės konstrukciją: ...
 12.1.1.2. Išsami informacija apie pritvirtinimo būdą, įskaitant tą transporto priemonės konstrukcijos dalį, prie kurios pritvirtinama: ...
 12.1.1.3. Neprivaloma įranga, kuri gali turėti įtakos galiniam regos laukui: ...
 12.1.1.4. Trumpas reguliavimo įtaiso elektroninių sudedamųjų dalių (jeigu yra) aprašas: ...
 12.1.2. Kiti nei veidrodžiai netiesioginio matymo įtaisai ...
 12.1.2.1. Pakankamai detalūs brėžiniai, taip pat montavimo nurodymai: ...
 (1) Išbraukti, kas netaikoma.
 (2) transporto priemonės gabaritinis plotis – matmuo, matuojamas pagal ISO standartą 612–1978, terminas Nr. 6.2. Remiantis minėto standarto nuostatomis, jeigu matuojamas kurios nors kategorijos, išskyrus M1, transporto priemonės plotis, neatsižvelgiama į šiuos įtaisus:
 a)
 muitinės plombavimo įtaisus ir jų apsaugą,
 b)
 brezento tvirtinimo įtaisus ir jų apsaugą,
 c)
 signalinius įtaisus, įspėjančius apie padangų gedimus,
 d)
 purslų slopinimo sistemos lanksčiųjų dalių iškyšas,
 e)
 apšvietimo įrangą,
 f)
 eksploatuoti parengtus autobusų trapus, keliamąsias platformas ir panašią eksploatuoti parengtą įrangą, su sąlyga, kad ji išsikiša ne daugiau kaip 10 mm už transporto priemonės šono, o į priekį ar atgal nukreiptų trapų kampai suapvalinami ne mažiau kaip iki 5 mm spindulio; briaunos turi būti suapvalintos ne mažiau kaip iki 2,5 mm spindulio,
 g)
 netiesioginio matymo įtaisus,
 h)
 padangų oro slėgio indikatorius,
 i)
 įtraukiamuosius laiptelius,
 j)
 išlinkusius padangos šonus iš karto virš padangos lietimosi su žeme taško.
 3 PRIEDAS
 PRANEŠIMAS
 (Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm))
 Parengė:
 administracijos pavadinimas
 ...
 ...
 ...
 dėl netiesioginio matymo įtaiso (1)
 :
 tipo patvirtinimo suteikimo,
 patvirtinto tipo išplėtimo,
 atsisakymo suteikti tipo patvirtinimą,
 patvirtinimo panaikinimo,
 visiško gamybos nutraukimo
 vadovaujantis Taisykle Nr. 46
 Patvirtinimo Nr. ...Išplėtimo Nr. ...
 1.
 Įtaiso prekės pavadinimas arba ženklas: ...
 2.
 Įtaiso tipo gamintojo pavadinimas: ...
 3.
 Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 4.
 Jeigu taikoma, gamintojo atstovo pavadinimas ir adresas: ...
 5.
 Pateikta patvirtinti (data): ...
 6.
 Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba: ...
 7.
 Techninės tarnybos ataskaitos parengimo data ...
 8.
 Techninės tarnybos parengtos ataskaitos numeris ...
 9.
 Trumpas aprašymas ...
 Įtaiso identifikavimas: veidrodis, kameros ir monitoriaus įtaisas, kitas įtaisas (1)
 I, II, III, IV, V, VI, S klasės netiesioginio matymo įtaisas (1)
 Simbolis , kaip apibrėžta šios taisyklės 6.1.3.1.1 punkte: taip/ne (1)
 10.
 Patvirtinimo ženklo vieta: ...
 11.
 Išplėtimo priežastis (-ys) (jei taikoma): ...
 12.
 Patvirtinimas suteiktas/patvirtinimą suteikti atsisakyta/išplėtimas suteiktas/patvirtinimas panaikintas (1)
 13.
 Vieta: ...
 14.
 Data: ...
 15.
 Parašas: ...
 16.
 Patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai pateiktų dokumentų sąrašas pridedamas prie šio pranešimo ir gali būti gautas paprašius.
 (1) Išbraukti, kas netaikoma.
 4 PRIEDAS
 PRANEŠIMAS
 (Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm))
 Parengė:
 administracijos pavadinimas
 ...
 ...
 ...
 dėl transporto priemonės, kurioje sumontuoti netiesioginio matymo įtaisai (1)
 :
 tipo patvirtinimo suteikimo,
 patvirtinto tipo išplėtimo,
 atsisakymo suteikti tipo patvirtinimą,
 patvirtinimo panaikinimo,
 visiško gamybos nutraukimo
 vadovaujantis Taisykle Nr. 46
 Patvirtinimo numeris: ...Išplėtimo Nr.: ...
 1. Markė (gamintojo prekės pavadinimas): ...
 2. Tipas ir bendras (-i) komercinis (-iai) aprašas (-ai): ...
 3. Tipo identifikavimo būdas, jei jis nurodytas ant transporto priemonės: ...
 3.1. Tokio ženklinimo vieta: ...
 4. Transporto priemonės kategorija (M1, M2, M3, N1, N2 ≤ 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (1)
 5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 6. Gamyklos (-ų) adresas (-ai) ...
 7. Papildoma informacija: (jei taikoma) žr. priedėlyje
 8. Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba: ...
 9. Bandymų ataskaitos parengimo data: ...
 10. Bandymų ataskaitos numeris: ...
 11. Pastabos (jeigu yra) žr. priedėlyje
 12. Vieta: ...
 13. Data: ...
 14. Parašas: ...
 15. Pridedama tipo patvirtinimo institucijai pateikto informacinio paketo, kurį, pateikus prašymą, galima gauti, informacinė rodyklė.
 (1) Išbraukti, kas netaikoma.
 Priedėlis
 Tipo patvirtinimo pranešimo blanko Nr. ... priedėlis dėl transporto priemonės, kurioje montuojami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimo vadovaujantis Taisykle Nr. 46
 1.
 Veidrodžių ir papildomų netiesioginio matymo įtaisų prekės pavadinimas arba ženklas ir sudedamųjų dalių tipo patvirtinimo numeris: ...
 2.
 Veidrodžių ir netiesioginio matymo įtaisų klasė(s) (I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (1)
 3.
 Transporto priemonės patvirtinto tipo išplėtimas, taikomas nurodytiems netiesioginio matymo įtaisams: ...
 4.
 Vairuotojo sėdėjimo padėties R taško nustatymo data: ...
 5.
 Didžiausias ir mažiausias kėbulo plotis, į kurį atsižvelgiant veidrodžiui ir netiesioginio matymo įtaisams suteiktas tipo patvirtinimas (jei tai važiuoklė ir (arba) kabina, nurodyta šios taisyklės 15.2.2.3 punkte) ...
 6.
 Prie šio liudijimo pridedami šie dokumentai, kuriuose pateikiamas minėtas tipo patvirtinimo numeris: ...
 a)
 netiesioginio matymo įtaisų montavimą vaizduojantys brėžiniai ...
 b)
 montavimo padėtį ir konstrukcijos dalies, prie kurios pritvirtinti netiesioginio matymo įtaisai, charakteristikas rodantys brėžiniai ...
 7.
 Pastabos: (pvz., galioja eismui dešiniąja ir (arba) kairiąja kelio puse (1)) ...
 (1) Išbraukti, kas netaikoma.
 5 PRIEDAS
 NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISO PATVIRTINIMO ŽENKLO IŠDĖSTYMAS
 (žr. šios taisyklės 5.4 punktą)
 Pirmiau nurodytas patvirtinimo ženklas, pritvirtintas prie netiesioginio matymo įtaiso, reiškia, kad tai yra Nyderlanduose (E 4), vadovaujantis Taisykle Nr. 46, patvirtintas II klasės galinio vaizdo veidrodis, kuriam suteiktas patvirtinimo numeris 042439. Pirmieji du patvirtinimo numerio skaičiai rodo, kad suteikiant patvirtinimą 04 serijos pakeitimai jau buvo įtraukti į Taisyklę Nr. 46.
 Pastaba. Patvirtinimo numeris ir papildomasis simbolis rašomi prie apskritimo, virš E raidės, po ja, į kairę arba į dešinę nuo jos. Patvirtinimo numerio skaitmenys turi būti toje pačioje E raidės pusėje ir išdėstyti ta pačia kryptimi. Papildomasis simbolis yra tiesiai priešais patvirtinimo numerį. Turėtų būti vengiama patvirtinimo numerio skaitmenyse naudoti romėniškus skaitmenis, kad jie nebūtų painiojami su kitais simboliais.
 6 PRIEDAS
 ATSPINDIMUMO NUSTATYMO BANDYMO METODAS
 1. APIBRĖŽTYS
 1.1. CIE standartinė švytinti medžiaga A (1): kolorimetrinė švytinti medžiaga, atitinkantį visiškąjį spinduolį esant T68 = 2 855,6 K temperatūrai.
 1.1.2. CIE standartinis šviesos šaltinis A (1) – dujų pripildyta kaitinamoji volframinė lempa, veikianti esant T68 = 2 855,6 K koreliuotai spalvinei temperatūrai.
 1.1.3. CIE 1931 standartinis kolorimetrinis stebėjimo įtaisas (1) – spinduliuotės, kurios kolorimetrinės charakteristikos atitinka spektrines pagrindinių spalvių koordinates , , , imtuvas (žr. lentelę).
 1.1.4. CIE spektrinės pagrindinių spalvių koordinatės (1) – vienodos energijos spektro dalių pagrindinių spalvių koordinatės pagal CIE (XYZ) sistemą.
 1.1.5. Dieninė rega (1) – normalios akies rega, kai akis yra prisitaikiusi prie ne mažesnio kaip kelių kandelų į 1 m2 skaisčio.
 2. ĮRANGA
 2.1. Bendrosios aplinkybės
 Įrangą sudaro šviesos šaltinis, bandinio laikiklis, imtuvo blokas su fotodetektoriumi ir rodomuoju matuokliu (žr. 1 pav.) bei išorinės šviesos poveikio pašalinimo priemonės.
 Imtuve gali būti fotometrinis rutulys, kuriuo galima lengviau išmatuoti neplokščių (t. y. išgaubtų) veidrodžių atspindį (žr. 2 pav.).
 2.2. Šviesos šaltinio ir imtuvo spektrinės charakteristikos
 Šviesos šaltinis yra standartinis CIE A šaltinis susietas su optine sistema, spinduliuojančia beveik lygiagrečius šviesos spindulius. Rekomenduojama naudoti įtampos stabilizatorių, kad prietaisui veikiant būtų išlaikyta pastovi lempos maitinimo įtampa.
 Imtuve turi būti įmontuotas fotodetektorius, kurio spektrinis atsakas būtų proporcingas CIE (1931) standartinio kolorimetrinio stebėjimo įtaiso fotopinio skaisčio funkcijai (žr. lentelę). Galima naudoti bet kokį kitą švytinčios medžiagos, filtro ir imtuvo derinį, lygiavertį CIE standartinei švytinčiai medžiagai A ir dieninei regai. Kai imtuve naudojamas fotometrinis rutulys, jo vidinis paviršius turi būti padengtas spektriškai neselektyvia matine (sklaidančiąja) balta danga.
 2.3. Geometriniai reikalavimai
 Pageidautina, kad krintantysis spindulių pluoštas (θ) sudarytų 0,44 ± 0,09 radianų (25 ± 5°) kampą su bandomajam paviršiui statmena plokštuma ir neviršytų leidžiamosios nuokrypos viršutinės ribos (t. y. 0,53 radiano arba 30°). Imtuvo ašis su minėta statmena plokštuma turi sudaryti kampą (θ), lygų kampui, sudarytam su krintančiuoju spindulių pluoštu (žr. 1 pav.). Krintančiojo spindulių pluošto skersmuo greta bandomojo paviršiaus turi būti ne mažesnis kaip 13 mm (0,5 colio). Atspindėtasis spindulių pluoštas neturi būti platesnis už fotodetektoriaus jautrųjį plotą, neturi dengti mažiau kaip 50 % to ploto ir iš esmės turi dengti tą patį segmento plotą, kuris buvo naudojamas kalibruojant prietaisą.
 Kai imtuvu naudojamas fotometrinis rutulys, jo skersmuo turi būti ne mažesnis kaip 127 mm (5 coliai). Rutulyje bandomojo ir krintančiojo spindulių pluoštų angos turi būti tokio dydžio, kad pro jas tilptų visas krintantysis spindulių pluoštas ir visas atspindėtasis spindulių pluoštas. Fotodetektoriaus padėtis turi būti tokia, kad ant jo nepatektų krintančiojo arba atspindėtojo spindulių pluošto tiesioginė šviesa.
 2.4. Fotodetektoriaus ir rodomojo matuoklio bloko elektrinės charakteristikos
 Rodomuoju matuokliu nustatoma fotodetektoriaus galia – tai šviesos intensyvumo ant šviesai jautraus paviršiaus tiesinė funkcija. Turi būti numatytos priemonės (elektrinės ir (arba) optinės) nulinei vertei nustatyti ir kalibruoti. Tos priemonės turi neturėti įtakos prietaiso tiesiškumui ar spektrinėms charakteristikoms. Imtuvo ir rodomojo matuoklio bloko tikslumas neturi būti mažesnis kaip ± 2 % visos skalės arba ± 10 % didžiausiojo rodmens; pasirenkamas mažesnysis dydis.
 2.5. Bandinio laikiklis
 Mechanizme bandinys įtvirtinamas taip, kad šviesos šaltinio laikiklio ir imtuvo ašys kirstųsi greta atspindimojo paviršiaus. Atspindimasis paviršius gali būti bandomajame veidrodyje arba bet kurioje bandomojo veidrodžio pusėje, priklausomai nuo to, ar tai yra pagrindinis paviršius, antrinis paviršius ar verčiamojo tipo prizminis veidrodis.
 3. PROCEDŪRA
 3.1. Tiesioginio kalibravimo metodas
 Taikant tiesioginio kalibravimo metodą oras naudojamas kaip pamatinis etalonas. Šis metodas taikomas tiems prietaisams, kurie sukonstruoti taip, kad juos būtų galima kalibruoti greta 100 % taško pasukant imtuvą tiesiogiai ant šviesos šaltinio ašies (žr. 1 pav.).
 Taikant šį metodą, kai kuriais atvejais (pvz., matuojant mažos atspindžio gebos paviršius) gali būti patartina naudoti tarpinį kalibravimo tašką (skalėje nuo 0 iki 100 %). Tokiais atvejais optiniame kelyje įmontuojamas žinomo pralaidumo neutralaus tankio filtras, o kalibravimo valdiklis sureguliuojamas taip, kad matuoklis rodytų neutralaus filtro pralaidumo procentinį rodmenį. Prieš atliekant atspindžio matavimus filtras pašalinamas.
 3.2. Netiesioginio kalibravimo metodas
 Netiesioginio kalibravimo metodas taikomas naudojant nekintamos šviesos šaltinio ir imtuvo geometrijos prietaisus. Reikalingas tinkamai sukalibruotas ir išlaikomas atspindžio etalonas. Kaip tokį pamatinį etaloną geriausia naudoti plokščią veidrodį, kurio atspindžio vertė kuo labiau atitiktų bandinių atspindžio vertę.
 3.3. Plokščių veidrodžių matavimas
 Plokščių veidrodžių pavyzdžių atspindį galima matuoti prietaisais, kurie kalibruojami taikant tiesioginio arba netiesioginio kalibravimo metodą. Atspindžio vertė tiesiogiai nuskaitoma rodomajame matuoklyje.
 3.4. Neplokščių (išgaubtų) veidrodžių matavimas
 Neplokščių (išgaubtų) veidrodžių atspindžiui išmatuoti būtini prietaisai, kurių imtuvų blokuose įmontuotas fotometrinis rutulys (žr. 2 pav.). Jeigu, naudojant E proc. atspindžio standartinį veidrodį, rodomojo matuoklio rodomų padalų skaičius yra ne, o naudojant nežinomo atspindžio veidrodį padalų skaičius nx atitiks X proc. atspindį; taikoma ši formulė:
 1 pav.
 Apibendrintasis reflektometras ir eksperimentinė minėtų dviejų kalibravimo metodų geometrija
 2 pav.
 Apibendrintasis reflektometras su imtuve įmontuotu fotometriniu rutuliu
 4. CIE 1931 STANDARTE NUSTATYTO KOLORIMETRINIO STEBĖJIMO ĮTAISO SPEKTRINĖS PAGRINDINIŲ SPALVIŲ KOORDINATĖS (2).
 Pateiktoji lentelė yra paskelbta 1970 m. CIE leidinyje 50 (45)
 λ
 nm
 380
 0,001 4
 0,000 0
 0,006 5
 390
 0,004 2
 0,000 1
 0,020 1
 400
 0,014 3
 0,000 4
 0,067 9
 410
 0,043 5
 0,001 2
 0,207 4
 420
 0,134 4
 0,004 0
 0,645 6
 430
 0,283 9
 0,011 6
 1,385 6
 440
 0,348 3
 0,023 0
 1,747 1
 450
 0,336 2
 0,038 0
 1,772 1
 460
 0,290 8
 0,060 0
 1,669 2
 470
 0,195 4
 0,091 0
 1,287 6
 480
 0,095 6
 0,139 0
 0,813 0
 490
 0,032 0
 0,208 0
 0,465 2
 500
 0,004 9
 0,323 0
 0,272 0
 510
 0,009 3
 0,503 0
 0,158 2
 520
 0,063 3
 0,710 0
 0,078 2
 530
 0,165 5
 0,862 0
 0,042 2
 540
 0,290 4
 0,954 0
 0,020 3
 550
 0,433 4
 0,995 0
 0,008 7
 560
 0,594 5
 0,995 0
 0,003 9
 570
 0,762 1
 0,952 0
 0,002 1
 580
 0,916 3
 0,870 0
 0,001 7
 590
 1,026 3
 0,757 0
 0,001 1
 500
 1,062 2
 0,631 0
 0,000 3
 610
 1,002 6
 0,503 0
 0,000 3
 620
 0,854 4
 0,381 0
 0,000 2
 630
 0,642 4
 0,265 0
 0,000 0
 640
 0,447 9
 0,175 0
 0,000 0
 650
 0,283 5
 0,107 0
 0,000 0
 660
 0,164 9
 0,061 0
 0,000 0
 670
 0,087 4
 0,032 0
 0,000 0
 680
 0,046 8
 0,017 0
 0,000 0
 690
 0,022 7
 0,008 2
 0,000 0
 700
 0,011 4
 0,004 1
 0,000 0
 710
 0,005 8
 0,002 1
 0,000 0
 720
 0,002 9
 0,001 0
 0,000 0
 730
 0,001 4
 0,000 5
 0,000 0
 740
 0,000 7
 0,000 2 (3)
 0,000 0
 750
 0,000 3
 0,000 1
 0,000 0
 760
 0,000 2
 0,000 1
 0,000 0
 770
 0,000 1
 0,000 0
 0,000 0
 780
 0,000 0
 0,000 0
 0,000 0
 Aiškinamasis brėžinys
 Sferinių veidrodžių atspindžio koeficientui matuoti skirto prietaiso pavyzdys
 (1) Apibrėžtys iš CIE leidinio 50 (45) „Tarptautinis elektronikos žodynas“, 45 grupė „Apšvietimas“.
 (2) Sutrumpinta lentelė. Vertės suapvalintos dešimties tūkstantųjų tikslumu.
 (3) Pakeista 1966 m. (iš 3 į 2).
 7 PRIEDAS
 VEIDRODŽIO ATSPINDIMOJO PAVIRŠIAUS KREIVIO SPINDULIO „r“ NUSTATYMO TVARKA
 1. MATAVIMAS
 1.1. Įranga
 Naudojamas sferometras, panašus į pavaizduotąjį šio priedo 1 pav., turintį nurodytąjį atstumą nuo matuoklio skalės smailės iki strypo stacionarių kojelių.
 1.2. Matavimo taškai
 1.2.1. Pagrindiniai kreivio spinduliai matuojami trijuose taškuose, esančiuose kuo arčiau trečdalio, pusės ir dviejų trečdalio atstumo išilgai atspindimojo paviršiaus lanko, kuris kerta šio paviršiaus centrą ir yra lygiagretus b segmentui, arba lanko, kuris kerta jam statmeno atspindimojo paviršiaus centrą, jei pastarasis lankas yra ilgesnis.
 1.2.2. Kai dėl atspindimojo paviršiaus dydžio neįmanoma išmatuoti matmenų šios taisyklės 2.1.1.6 punkte nustatytomis kryptimis, už bandymus atsakingos techninės tarnybos tuos matmenis šiame taške gali matuoti dviem statmenomis kryptimis, kuo labiau atitinkančiomis pirmiau aprašytąsias.
 2. KREIVIO SPINDULIO „r“ SKAIČIAVIMAS
 Milimetrais išreiškiamas „r“ apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 čia:
 rp1
 =
 kreivio spindulys pirmame matavimo taške;
 rp2
 =
 kreivio spindulys antrame matavimo taške;
 rp3
 =
 kreivio spindulys trečiame matavimo taške.
 1 pav.
 Sferometras
 8 PRIEDAS
 TAŠKO „H“ IR TIKROJO LIEMENS KAMPO NUSTATYMO TVARKA VARIKLINIŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ SĖDIMOSIOSE VIETOSE (1)
 (1) Procedūra aprašyta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 1 priede (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 1 priedėlis.
 Erdvinio taško H įrenginio aprašas (3–D H įrenginys) (1)
 (1) Procedūra aprašyta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 1 priede (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 2 priedėlis.
 Trimatė atskaitos sistema (1)
 (1) Procedūra aprašyta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 1 priede (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 3 priedėlis.
 Sėdimųjų vietų atskaitos duomenys (1)
 (1) Procedūra aprašyta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 1 priede (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 9 PRIEDAS
 (Rezervuota)
 10 PRIEDAS
 APTIKTIES ATSTUMO SKAIČIAVIMAS
 1. NETIESIOGINIO MATYMO KAMEROS IR MONITORIAUS ĮTAISAS
 1.1. Mažiausios pastebimos detalės nustatymas
 Plika akimi pastebima mažiausia detalė apibrėžiama atliekant standartinius oftalmologinius tyrimus, kaip antai Landolt C bandymas arba trikampio orientacijos atskyrimo (TOA) bandymas. Mažiausia stebėjimo sistemos centre pastebima detalė gali būti nustatyta naudojant Landolt C bandymą arba TOA bandymą. Likusiame stebėjimo plote mažiausia pastebima detalė gali būti apskaičiuota pagal centre nustatytą mažiausią pastebimą detalę ir vietinę vaizdo deformaciją. Pavyzdžiui, skaitmeninio fotoaparato mažiausia pastebima detalė tam tikroje pikselio vietoje (monitoriuje) skalėje nustatoma atvirkščiai proporcingai pikselio erdviniam kampui.
 1.1.1. Landolt C bandymas
 Landolt C bandymo metu bandymo simboliai vertinami tiriamojo asmens. Pagal šį bandymą mažiausia pastebima detalė apibrėžiama kaip Landolt C simbolio (jam esant ribinio dydžio) tarpo dydžio regimasis kampas (išreiškiama arcmin). Ribinis simbolio dydis atitinka dydį, kuriam esant asmuo orientaciją teisingai atspėja 75 % bandymų atvejų. Mažiausia pastebima detalė nustatoma bandymu, kuriame kaip stebėtojas dalyvauja žmogus. Bandymo schema su bandymo simboliais padedama priešais kamerą, ir stebėtojas vertina bandymo simbolių orientaciją monitoriuje. Turint ribinį Landolt C bandymo simbolio dydį d (m) ir atstumą tarp kiekvieno bandinio ir kameros D (m), mažiausia pastebima detalė ωc (arcmin) apskaičiuojama taip:
 1.1.2. TOA bandymas
 Landolt C bandymas gali būti naudojamas nustatant mažiausią pastebimą kameros ir monitoriaus sistemos detalę. Tačiau sensorinių sistemų atveju tinkamesnis yra TOA (trikampio orientacijos atskyrimas) metodas, kuris yra panašus į Landolt C metodą, tačiau tam reikia lygiakraščio trikampio bandinių. Trikampio orientacijos atskyrimo metodas aprašytas išsamiai Bijlo ir Valetono (1999 m.), kurie pateikia praktines gaires, kaip atlikti TOA matavimą. Taikant metodą trikampiai bandiniai (žr. 1 pav.) yra stebimi per bandymą naudojama stebėjimo sistema. Kiekvienas trikampis gali turėti vieną iš keturių galimų orientacijų (viršūne į viršų, į kairę, dešinę arba žemyn) ir stebėtojas nurodo (spėja) kiekvieno trikampio orientaciją. Kai ši procedūra kartojama naudojant daugelį (atsitiktinai orientuotų) skirtingų dydžių trikampių, teisingų atsakymų dalis gali būti pavaizduota grafiškai (žr. 2 pav.) ir didėja sulig bandinio dydžiu. Ribinis dydis yra apibrėžiamas kaip taškas, kuriame teisingų atsakymų dalis kerta 0,75 lygį, ir gali būti gautas užrašius tolygią funkciją pagal duomenis (žr. Bijl & Valeton, 1999 m.). Kritinis suvokimas pasiekiamas, kai kritinio objekto skersmuo 2 kartus viršija ribinio dydžio trikampio plotį. Mažiausia pastebima detalė (ωc) yra lygi ribinio dydžio trikampio pločiui, padaugintam iš 0,25. Tai reiškia, kad, kai žinomas ribinio dydžio trikampio plotis w (metrais) ir atstumas tarp bandinio ir kameros D (metrais), mažiausia pastebima detalė ωc (arcmin) apskaičiuojama taip:
 1 pav.
 Trikampiai bandiniai, naudojami taikant trikampio orientacijos atskyrimo (TOA) metodą
 2 pav.
 Tipinis trikampio dydžio ir teisingų atsakymų dalies santykis
 1.2. Kritinio matymo atstumo iki monitoriaus nustatymas
 Jeigu žinomi tam tikri monitoriaus matmenys ir savybės, galima apskaičiuoti atstumą, kuriuo aptikties atstumas priklauso tik nuo kameros charakteristikų. Kritinio matymo atstumas rmcrit apibrėžiamas kaip mažiausias atstumas, kuriuo mažiausia pastebima detalė monitoriaus ekrane apima 1 arcmin matuojant nuo akies (standartinio stebėtojo regos aštrumas).
 čia:
 rmcrit
 :
 kritinis matymo atstumas iki monitoriaus (m);
 δ
 :
 mažiausios pastebimos detalės monitoriuje dydis (m).
 1.3. Aptikties atstumo nustatymas
 1.3.1. Didžiausias aptikties atstumas, neviršijantis kritinio matymo atstumo. Kai dėl montavimo atstumas nuo akių iki monitoriaus yra mažesnis už kritinį matymo atstumą, didžiausias pasiekiamas aptikties atstumas nustatomas taip:
 čia:
 rdclose
 :
 aptikties atstumas (m);
 D0
 :
 kritinio objekto skersmuo (m) pagal šios taisyklės 2.1.2.6 punktą; norint apskaičiuoti rdclose, taikomą V ir VI klasių įtaisams, naudojama tipinė 0,30 m vertė;
 f
 :
 ribinio dydžio didėjimo koeficientas, kuris yra lygus 8
 ωc
 :
 mažiausia pastebima detalė (arcmin)
 1.3.2. Aptikties atstumas, didesnis už kritinį matymo atstumą. Kai dėl montavimo atstumas nuo akių iki monitoriaus yra didesnis už kritinį matymo atstumą, didžiausias pasiekiamas aptikties atstumas nustatomas taip:
 (m)
 čia:
 rdfar
 :
 aptikties atstumas, jei atstumas didesnis už kritinį matymo atstumą (m);
 rdclose
 :
 aptikties atstumas, jei atstumas mažesnis už kritinį matymo atstumą (m);
 rm
 :
 stebėjimo atstumas, t. y. atstumas tarp akių ir monitoriaus (m)
 rmcrit
 :
 kritinis matymo atstumas (m)
 2. PAPILDOMIEJI FUNKCINIAI REIKALAVIMAI
 Atsižvelgiant į montavimo reikalavimus, įvertinama, ar visa prietaiso sąranka vis dar atitinka šios taisyklės 6.2.2 punkte išvardytus funkcinius reikalavimus, visų pirma dėl akinimo korekcijos bei monitoriaus skaisčio didžiausiosios ir mažiausiosios vertės. Taip pat nustatoma, iki kokio laipsnio koreguojamas akinimas ir kampas, kuriuo saulės šviesa gali kristi į monitorių, o gauti dydžiai sulyginami su atitinkamais sistemos matavimo rezultatais. Tai galima atlikti remiantis CAD sukurtu modeliu, nustatant kampus, kuriais šviesa krinta ant atitinkamoje transporto priemonėje sumontuoto įtaiso, arba atliekant atitinkamos transporto priemones matavimus, kaip aprašyta šios taisyklės 6.2.2.2 punkte.
 11 PRIEDAS
 RODOMO OBJEKTO DYDŽIO NUSTATYMAS
 1. NETIESIOGINIO MATYMO KAMEROS IR MONITORIAUS ĮTAISAS
 1.1. Bendrosios nuostatos
 Rodomo objekto dydžio nustatymas suponuoja galimą dėmės atsiradimą. Poveikis vaizdui monitoriuje ir pasekmė – uždengiamas regos laukas, taigi ir objektas. Atliekama tokia diferenciacija:
 1.2. A atvejis: atsiranda dėmė.
 1.2.1. 1 etapas. Laikantis šios taisyklės 6.2.2.2.1.2 punkte aprašytos sąlygos, matuojamas monitoriuje rodomo vertikalaus brūkšnio plotis (s), pvz., matavimo mikroskopu.
 1.2.2. 2 etapas. Objektas padedamas nustatytu atstumu nuo kameros. Matuojamas monitoriuje rodomo objekto plotis (b), kai nėra realios saulės šviesos, pvz., matavimo mikroskopu.
 1.2.3. 3 etapas. Liekamasis objekto plotis (α) apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 čia:
 α
 :
 liekamasis monitoriuje rodomo (su dėme) objekto plotis (lanko minutėmis)
 b
 :
 monitoriuje rodomo objekto (be dėmės) plotis (mm)
 s
 :
 dėmės plotis (mm)
 r
 :
 stebėjimo atstumas (mm)
 1.3. B atvejis: dėmės nėra.
 1.3.1. 1 etapas. Objektas padedamas nustatytu atstumu nuo kameros. Matuojamas monitoriuje rodomo objekto plotis (b), kai nėra realios saulės šviesos, pvz., matavimo mikroskopu.
 1.3.2. 2 etapas. Liekamasis objekto plotis (α) apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 čia:
 α
 :
 liekamasis monitoriuje rodomo (be dėmės) objekto plotis (lanko minutėmis)
 b
 :
 monitoriuje rodomo objekto (be dėmės) plotis (mm)
 r
 :
 stebėjimo atstumas (mm)
 1.4. Duomenų naudojimo instrukcijos
 Jei tai V ir VI klasių kameros ir monitoriaus įtaisai, naudojimo instrukcijose turi būti lentelė, kurioje nurodomas mažiausias ir didžiausias kameros montavimo aukštis virš žemės paviršiaus atsižvelgiant į įvairius stebėjimo atstumus. Kamera montuojama laikantis nustatyto aukščio. Stebėjimo atstumai atrenkami pagal numatomo naudojimo kontekstą. Toliau lentelėje pateikiamas pavyzdys.
 Stebėjimo atstumas
 0,5 m
 1,0 m
 1,5 m
 2,0 m
 2,5 m
 Mažiausias montavimo aukštis
 Punktas 1.4.1
 Punktas 1.4.1
 Punktas 1.4.1
 Punktas 1.4.1
 Punktas 1.4.1
 Didžiausias montavimo aukštis
 Punktas 1.4.2
 Punktas 1.4.2
 Punktas 1.4.2
 Punktas 1.4.2
 Punktas 1.2.2
 1.4.1. Mažiausias montavimo aukštis yra vienodas visiems stebėjimo atstumams, nes jis nepriklauso nuo stebėjimo atstumo. Jis nustatomas pagal regos lauko ir kameros matymo lauko matmenis. Mažiausias montavimo aukštis nustatomas atliekant šiuos veiksmus.
 1.4.1.1. 1 etapas. Nubraižomas numatomas regos laukas žemės paviršiuje.
 1.4.1.2. 2 etapas. Kamera padedama virš regos lauko taip, kad kamera būtų stebimas regos laukas. Šoninė padėtis turi atitikti numatytą montavimo vietą transporto priemonėje.
 1.4.1.3. 3 etapas. Kameros aukštis virš žemės paviršiaus pakeičiamas taip, kad monitoriuje rodomas regos laukas uždengtų bent tokį plotą, kuris yra ne mažesnis nei regos laukas. Be to, rodomas regos laukas turėtų apimti visą monitoriaus ekraną.
 1.4.1.4. 4 etapas. Išmatuojamas atstumas tarp kameros ir žemės paviršiaus, kuris atitiktų mažiausią montavimo aukštį. Gauta vertė užregistruojama.
 1.4.2. Didžiausio montavimo aukščio vertė yra skirtinga esant skirtingiems stebėjimo atstumams, kadangi rodomo objekto dydis priklauso nuo montavimo aukščio. Didžiausias montavimo aukštis nustatomas atliekant šiuos veiksmus.
 1.4.2.1. 1 etapas. Kiekvienam stebėjimo atstumo atveju nustatomas monitoriuje rodomo kritinio objekto mažiausias plotis bmin.
 Čia:
 r
 :
 stebėjimo atstumas (mm)
 bmin
 :
 monitoriuje rodomo kritinio objekto mažiausias plotis (mm)
 1.4.2.2. 2 etapas. Kritinis objektas padedamas nubrėžto numatomo regos lauko viduje taip, kad atstumas tarp kritinio objekto ir kameros būtų didžiausias. Apšvietimo sąlygos turi būti tokios, kad kritinis objektas būtų aiškiai matomas monitoriuje.
 1.4.2.3. 3 etapas. Pasirenkama pirma galimų stebėjimo atstumų vertė.
 1.4.2.4. 4 etapas. Kameros aukštis virš žemės paviršiaus pakeičiamas taip, kad liekamasis monitoriuje rodomo objekto plotis B būtų lygus mažiausiam pločiui, skirtam tam stebėjimo atstumui.
 čia:
 B
 :
 liekamasis monitoriuje rodomo objekto plotis („b“, jei dėmės nėra, ir „b – s“ esant dėmei) milimetrais (žr. 1.1 punktą. Bendrosios nuostatos)
 1.4.2.5. 5 etapas. Išmatuojamas atstumas tarp kameros ir žemės paviršiaus, kuris būtų didžiausias montavimo aukštis, priskirtas tam stebėjimo atstumui. Gauta vertė užregistruojama.
 1.4.2.6. 6 etapas. Taikant kitus stebėjimo atstumus, pakartojami pirmiau minėti 4 ir 5 etapai.