text:
 29.10.2016
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 295/76
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/1907 AL COMISIEI
 din 28 octombrie 2016
 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1),
 având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (2), în special articolul 136 alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.
 (2)
 Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 28 octombrie 2016.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală
 (1) JO L 347, 20.12.2013, p. 671.
 (2) JO L 157, 15.6.2011, p. 1.
 ANEXĂ
 Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 (EUR/100 kg)
 Codul NC
 Codul țării terțe (1)
 Valoarea forfetară de import
 0702 00 00
 MA
 118,3
 ZZ
 118,3
 0707 00 05
 TR
 147,7
 ZZ
 147,7
 0709 93 10
 MA
 91,2
 TR
 154,4
 ZZ
 122,8
 0805 50 10
 AR
 46,2
 CL
 67,0
 IL
 44,6
 TR
 98,6
 UY
 84,6
 ZA
 65,7
 ZZ
 67,8
 0806 10 10
 BR
 298,0
 PE
 321,1
 TR
 142,4
 ZA
 228,5
 ZZ
 247,5
 0808 10 80
 AR
 260,6
 AU
 218,6
 BR
 119,9
 CL
 139,2
 NZ
 135,2
 ZA
 131,7
 ZZ
 167,5
 0808 30 90
 CN
 58,1
 TR
 154,7
 ZA
 164,5
 ZZ
 125,8
 (1) Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (UE) nr. 1106/2012 al Comisiei din 27 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe, în ceea ce privește actualizarea nomenclatorului țărilor și teritoriilor (JO L 328, 28.11.2012, p. 7). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.


type: other

text:
MÖD 2014:6 | lagen.nu
 Vänersborgs tingsrätts, mark- och miljödomstolen, dom 2013-04-24 i mål nr P 438-13, se bilaga
 1. P A2. M A3. J C4. M G5. F N6. A G7. C S8. K S9. H S10. A S
 1. Halmstads kommun2. Länsstyrelsen i Hallands län
 Upphävande av förordnande enligt 113 § byggnadslagen (1947:385), avseende fastigheten X i Halmstads kommun
 P A, M A, J C, M G, F N, A G, C S, K S, H S och A S (klagandena) har yrkat att länsstyrelsens beslut, med ändring av mark- och miljödomstolens dom, ska upphävas.
 Klagandena har yrkat i andra hand att målet återförvisas till länsstyrelsen för fortsatt handläggning. Vid denna handläggning ska Halmstad kommun utarbeta en miljökonsekvensbeskrivning som också diskuterar olika alternativ för lösning av skolfrågan i Steninge.
 Halmstads kommun (kommunen) och Länsstyrelsen har motsatt sig att beslutet ändras.
 Mark- och miljödomstolen har inte vidtagit några egna utredningsåtgärder för att pröva områdets känslighet ur miljösynvinkel. Ingen hänsyn har tagits till att det närliggande reservatet är hemvist för ca 35 rödlistade arter. Yttrande borde ha tagits in från Naturvårdsverket och Centrum för biologisk mångfald.
 Med tanke på de dramatiska konsekvenser som ett upphävande av förordnandet får är det inte riktigt att göra en lämplighetsprövning av den nya användningen av marken först i detaljplaneärendet. Förordnandet fungerar idag som ett skydd mot exploatering, och när det upphävs ska en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap.miljöbalken upprättas. Kommunen har kringgått skyldigheten att göra en miljökonsekvensanalys genom att använda ord som mindre, marginell, liten, inte så betydande osv. Gör man ingen analys saknas underlag för att uttala sig om hur bygget påverkar miljö och människa.
 Syftet med 113 §-förordnandet var att säkerställa att de som hade köpt tomter i området fick rätt att nyttja den allmänna platsmarken utan ersättning samtidigt som den ursprungliga ägaren ofta hade kvar äganderätten till området. Det finns inget som säger, som kommunen påstår, att förordnandet skulle varit rent ekonomiskt eller av övergående natur.
 Syftet med bildandet av 113 §-förordnandet 1954 var att mark planlagd för allmän platsmark, som var i enskild ägo vid markens ianspråktagande, utan ersättning skulle upplåtas av ägaren enligt byggnadsplanens ändamål. Kommun anser att den ursprungliga avsikten med förordnandet var rent ekonomiskt och av övergående natur. Genom att marken tagits i anspråk av huvudman anser kommunen, i likhet med länsstyrelsen, att syftet med förordnandet inte längre bedöms vara aktuellt och att förordnadet därför har spelat ut sin roll även om det kvarstår rent formellt.
 Kommunen konstaterar att det aktuella förordnandeområdet ingår i gemensamhetsanläggningen Y, för vilken Steninge vägförening är huvudman. Kommunen anser dock att området inte har blivit fysiskt ianspråktaget, på så sätt att det inte är ett parkområde, utan kvarstår som skogsmark. Detta är en viktig omständighet i sammanhanget och är en del i bedömningen att 113 §-förordnandet kan upphävas utan olägenhet för markägaren, som numera är kommunen.
 Kommunen anser sig som markägare inte lida skada av förordnandets upphävande. Det finns heller inga lämplighetsskäl som talar emot ett upphävande av förordnandet.
 Det aktuella förordnandeområdet utgör mindre än en procent av i norra Steninge tillgängliga naturområden. I förslaget till detaljplan görs bedömningen att den allmänna nyttan av en kombinerad förskola och skola på orten överstiger den allmänna nyttan av att behålla det idag planlagda naturområdet helt intakt. Steninge vägförening har i sitt granskningsyttrande för detaljplanen tillstyrkt planen under förutsättning att exploatören bekostar nyinvesteringen i infrastruktur och att den utförs till av kommunen godtagbar standard, vilket också är utgångspunkten i förslaget till detaljplan.
 Steninge vägförening, som huvudman och rättighetshavare, har därför endast marginell olägenhet av att förordnandet upphävs och får anses ha blivit väl kompenserad för denna. Kommunen anser därför att det inte föreligger någon sådan part i målet för vilken det föreligger sådan olägenhet att förordnandet inte skulle kunna upphävas.
 Klagandena anger att miljöfrågorna inte är prövade i ärendet. Länsstyrelsen framhåller att dessa frågor inte prövas inom ramen för ett förordnandebeslut utan att lämplighetsprövningen av den föreslagna förändringen till skola kommer att prövas i detaljplaneärendet.
 Mark- och miljööverdomstolen har hållit sammanträde och syn på platsen den 11 december 2013.
 Frågan i målet är om det har funnits förutsättningar att upphäva ett förordnande enligt 113 § byggnadslagen (1947:385). Enligt denna bestämmelse kunde förordnas att ägare av mark som skulle ingå i byggnadsplan, utan ersättning skulle upplåta obebyggd mark som för områdets ändamålsenliga användning erfordrades till väg eller annan allmän plats, i den mån det med hänsyn till den nytta ägaren kunde förväntas få av planens genomförande och övriga omständigheter prövades skäligt.
 Vad klagandena har anfört som tar sikte på markens lämplighet för byggnation, behovet av en skola i området, byggnationens påverkan på miljön samt nödvändigheten av att låta utföra en miljökonsekvensbeskrivning prövas inte av Mark- och miljööverdomstolen i detta mål. Samtliga dessa frågor ska däremot prövas inom ramen för detaljplaneärendet, och det är också först i det ärendet det avgörs om det är lämpligt att ändra den i gällande plan angivna användningen av marken.
 Särskilda bestämmelser för hur ett äldre 113 §-förordnande ska kunna upphävas har inte slagits fast i lag. Kammarrätten i Stockholm har i dom den 21 april 2011, mål nr 5858-10, slagit fast att dylika förordnanden går att upphäva. Kammarrätten har till stöd för denna bedömning anfört bl.a. följande.
 ”Förordnanden utgör ett medel för att genomföra detaljplaner. Detaljplanen reglerar markens användning och bebyggelsen respektive förändringar av markanvändningen och bebyggelsen. Detaljplaner kan i enlighet härmed upphävas och nya detaljplaner kan antas. Mot denna bakgrund föreligger enligt kammarrätten inte hinder mot att upphäva ett förordnande med anledning av att en ny detaljplan avses antas. - Som förutsättning för att ett förordnande ska kunna upphävas bör enligt kammarrätten i princip krävas, i likhet med vad som gäller för ändring av ett förordnande i samband med en planändring, att det är lämpligt och kan ske utan olägenhet för markägaren.”
 Mark- och miljööverdomstolen instämmer i denna bedömning. Emellertid ska dock tilläggas att 113 §-förordnandet då det inrättades var betungande för markägaren, medan förordnandet samtidigt var gynnande för den som hade rätt att ta ett område i anspråk för viss verksamhet utan att vara ägare till marken. Upphävande av ett 113 §- förordnade kommer därför i princip aldrig att innebära en olägenhet för markägaren, då denna slipper en tyngande rättighet på sin fastighet. Inte heller i nu aktuellt fall drabbas ägaren, vilken numera är Halmstad kommun, av någon olägenhet.
 För att en olägenhet överhuvudtaget ska föreligga för den gynnade parten krävs enligt Mark- och miljööverdomstolen att genomförandet av det som förordnandet syftat till försvåras. I aktuellt fall har förordnandet skett för att mark, som var planlagd för allmänt ändamål och som vid planens upprättande var i enskild ägo, skulle upplåtas utan ersättning av ägaren för det enligt planen avsedda ändamålet. Marken har med stöd av 113§-förordnandet tagits i anspråk för en gemensamhetsanläggning i området som förvaltas av en vägförening. Eftersom marken alltså redan har tagits i anspråk med stöd av förordnandet fyller förordnandet inte längre något syfte inför framtiden.
 Intentionen med förordnandet har spelat ut sin roll när ianspråktagandet gjordes av vägföreningen. Det saknar betydelse för denna bedömning att marken inte i alla delar har blivit fysiskt ianspråktagen för det tänkta ändamålet. Det är med andra ord tillräckligt att ett rättsligt ianspråktagande har skett för att förordnandet ska anses ha fyllt sin uppgift.
 Mot denna bakgrund kan den gynnade parten, dvs. den gemensamhetsanläggning som förvaltas av vägföreningen, inte anses lida någon olägenhet av att förordnadet upphävs. Eftersom området har använts som rekreationsområde av många boende i området är det förståeligt att de uppfattar det som en olägenhet för dem själva att detta område bebyggs. Denna förlust av ett av Steninges grönområden är, som påpekats ovan, en faktor som ska prövas vid antagandet av detaljplanen, men det är inte en olägenhet som hindrar att 113 §-förordnandet upphävs. Även de frågor om upprättande av miljökonsekvensbeskrivning och framtagandet av alternativa lösningar av skolfrågan som klagandena åberopat i andra hand får lösas inom ramen för detaljplanearbetet.
 Då det inte för någon part uppstår några olägenheter som kan tala emot att förordnadet upphävs, och det inte heller av något annat skäl kan anses vara olämpligt med ett upphävande, ska beslutet att upphäva förordnadet stå fast. Därmed ska samtliga överklaganden avslås.
 Domen får enligt 5 kap 5 § lagen (2010;921) om mark- och miljödomstolar inte överklagas.
 I avgörandet har deltagit hovrättsråden Liselotte Rågmark, Henrik Runeson och Eywor Helmenius, referent, samt tekniska rådet Carl-Gustaf Hagander.Föredragande har varit Olof Ekström.
 1. O F A2. A S3. C S4. K S5. P S6. A S7. H S8. P A9. M A10. J C11. M G12. A G13. G I14. I I15. F N16. G W17. S W
 Länsstyrelsen Hallands läns beslut 2013-01-15 i ärende nr 402-7746-12, se bilaga 1
 Förordnande enligt 6 kap 5 § plan- och bygglagen (2010:900) inom fastigheten X i Halmstads kommun
 Mark- och miljödomstolen avvisar framställda ersättningsyrkanden samt avslår överklagandena i övrigt.
 H S, fastigheterna Z, X1 och Y1, A S, fastigheten Z, C S och O F A, fastigheten Y1, samt A S, K S och P S, fastigheterna Z1 och X2 (nedan gemensamt benämnda H S m.fl.), S W och G W, fastigheten Y2, M G och F N, fastigheten Z2, I I och G I, fastigheten X3, samt M A, fastigheten X4, har i första hand yrkat att det överklagade beslutet ska upphävas, i andra hand att ärendet ska återförvisas till länsstyrelsen för förnyad prövning samt i tredje hand att berörda fastighetsägare ska ersättas ekonomiskt.
 P A, fastigheten Y3, samt A G, fastigheten Z3, har i första hand yrkat att det överklagade beslutet ska upphävas och i andra hand att ärendet ska återförvisas till länsstyrelsen för förnyad prövning.
 J C, fastigheten X5, har yrkat att det överklagade beslutet ska upphävas.
 J C, H S m.fl., S W, G W, M G, F N, I I, G I, P A och M A har även yrkat att domstolen inhämtar synpunkter från Naturvårdsverket och Centrum för biologisk mångfald.
 S W, G W, P A och M A har anfört bl.a. följande. Det aktuella området gränsar till ett område- Steningereservatet - som är av riksintresse, strandskyddat och som utgör Natura 2000-område och som hyser 35 rödlistade arter, t.ex. den fridlysta hasselsnoken och alkonblåvinge. Enligt bevarandeplan för Steninge-Stensjöstrand kan t.ex.
 ”...byggnation av väg eller hus, avverkningar i eller i omedelbar närhet av ett område och alla åtgärder som kan förändra hydrologin i Natura 2000-området vara tillståndspliktiga”. Hittills har §113-förordnandet skyddat det känsliga natur- reservatet mot exploatering. En skolanläggning kommer att påverka området, framförallt hydrologin i reservatet som ligger lägre än det tänkta skolområdet.
 Bland annat kommer betydande avrinning att ske från skolans hårdgjorda områden. Mark- och miljööverdomstolen har i mål M 9438-11 stoppat en exploatering med hänvisning till att det gränsade direkt till ett Natura 2000-område.
 S W, G W och M A har även anfört följande. De boende i området kommer att uppleva sänkt livskvalitet och förmodligen också sänkta fastighetsvärden. De har investerat i sina fastigheter utifrån gällande förutsättningar, vilka nu radikalt förändrats. Det överklagade beslutet och det planerade skolområdet utgör ett intrång i äganderätten. Ekonomisk ersättning ska omfatta förlorad livskvalitet och sänkta fastighetsvärden och fastställas efter sakkunnigyttrande från auktoriserade värderingsmän.
 H S m.fl. har anfört bl.a. följande. Upphävandet av § 113-förordnandet innebär att man öppnar för exploatering intill reservatet som är förklarat som Natura 2000- område och riksintresse. Mark- och miljööverdomstolen har i mål M 9438-11 stoppat en exploatering med hänvisning till att det gränsade direkt till ett Natura 2000-område. Det allmänna intresset att bygga en skola för 50 á 60 elever överstiger inte den miljöskada det innebär. När de köpte och bebyggde sina fastigheter inom X var det ett uttalat mål både för exploatören och de nya fastighetsägarna att området skulle ha låg exploateringsgrad och att så mycket som möjligt av naturen skulle bibehållas. Kopplingen till naturreservatet (Natura 2000-område) var en naturlig del av områdets naturvärden. Exploatören, dåvarande ägaren av X, utnyttjade och skötte naturreservatet av hävd. Att helt bryta mot de idéer som låg bakom områdets utformning, t.ex. genom att bygga stora flervåningsbyggnader innebär en oacceptabel miljöskada för ett helt område med stora naturvärden. Att bygga en skola så nära deras bostäder sänker värdet på deras fastigheter och minskar möjligheterna att kunna utnyttja dem. Detta utgör ett intrång i den privata äganderätten och strider därmed mot regeringsformen.
 M G och F N har anfört i huvudsak detsamma som S W och G W, P A, M A samt H S m.fl.
 I I och G I har anfört detsamma som S W och G W, P A, M A samt därutöver bl.a. följande. Behovet av ny förskola i området är akut medan behovet av en skola F-5 däremot nästan är obefintligt. Kommunen har inte lyssnat till de synpunkter som framfördes vid samrådet avseende detaljplanen. Byggnadens höjd är oacceptabel, skolvägarna är inte bra, VA-utredningen behöver kompletteras och skolan vid Öhrnvägen bör ingå i Y. Det är vidare fel att använda grönområde till tomtmark då Steninge och Skipås kännetecknas av små hus på stora tomter, generösa grönområden och närhet till naturen och då det aktuella projektet tvärtom är ett jättehus inklämt på en minimal tomt. De har även kommenterat en rapport från Vectura angående trafik, hastighetsbegränsning och buller samt angett att mätningar bör göras på platsen.
 J C har anfört att upphävandet av § 113-förordnandet innebär att man öppnar för exploatering intill reservatet som är förklarat som Natura 2000-område och riksintresse.
 A G har till utveckling av sin talan hänvisat till vad övriga klagande i målet anfört.
 Halmstad kommun har på begäran av mark- och miljödomstolen gett in planbeskrivning, plankarta, behovsbedömning av miljöbedömning och samrådsredogörelse samt angett att detaljplanen för skola och förskola i Steninge varit ute på granskning.
 S W, G W, M G, F N, I I, G I, P A och M A har åberopat Länsstyrelsens beslut den 27 mars 2012, dnr, 511-6955-11, om bildande av naturreservatet Steningekusten till styrkande av Steningereservatets känslighet, åtgärdsprogram för alkonblåvinge och klockgentiana 2007-2011 till styrkande av det stora hotet mot alkonblåvingen samt bevarandeplan för Steninge-Stensjöstrand till styrkande av bl.a. att området är av riksintresse och klassat som Natura 2000-område.
 I I, G I, P A och M A har också hänvisat till utskrift från Halmstads kommuns hemsida angående skolprojektet.
 P A har därutöver gett in planbeskrivning avseende skola och förskola i Steninge till styrkande av områdets naturvärden.
 Mark- och miljödomstolen har den 7 mars 2013 avslagit interimistiska yrkanden från P A, M A, I I och G I.
 Mark- och miljödomstolen, som inte finner skäl att inhämta yttrande från Naturvårdsverket eller Centrum för biologisk mångfald, noterar att frågan om upphävande av det nu aktuella § 113-förordnandet har behandlats i samrådet avseende pågående detaljplaneprocess samt bedömer att klagandena i målet får anses ha talerätt då det överklagade beslutet är ett led i en detaljplaneprocess som förändrar deras närmiljö.
 Som länsstyrelsen angett framgår det av ett avgörande från Kammarrätten i Stockholm (dom den 21 april 2011, mål nr 5858-10) att en förutsättning för att upphäva ett s.k. § 113-förordnande är att det, i likhet med vad som gäller för ändring av ett förordnande i samband med en planändring, är lämpligt och attdet kan ske utan olägenhet för markägaren (jämför 6 kap. 5 § sista stycket plan- och bygglagen [2010:900]). I målet var en samfällighetsförening både ägare och nyttjanderättshavare till den mark förordnandet omfattade. Kammarrättens olägenhetsprövning avsåg samfällighetsföreningen i dess egenskap av markägare. Kammarrätten angav inte att ett upphävande förutsatte utbyte av marken (jfr även här 6 kap. 5 § sista stycket plan- och bygglagen [2010:900]).
 Mark- och miljödomstolen konstaterar att det aktuella området ägs av Halmstad kommun och att Steninge vägförening är huvudman för allmänna platserna (vägar och grönområden) i Steninge. I förslag till detaljplan har marken lagts ut som kvartersmark för skoländamål.
 Mark- och miljödomstolen bedömer, i likhet med länsstyrelsen, att upphävande av förordnandet inte medför olägenhet för Halmstad kommun som markägare och att inte heller lämplighetsskäl talar mot ett upphävande av förordnandet med beaktande bland annat av att det är en kommunal angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten. Det finns därmed inte skäl att varken upphäva det överklagade beslutet eller återförvisa ärendet till länsstyrelsen för ny prövning. Dessa yrkanden ska därför avslås.
 Mark- och miljödomstolen kan inte pröva ersättningsyrkande inom ramen för detta mål. Framställda yrkanden om ersättning ska därför avvisas.
 De intressen och synpunkter som klagandena har ifråga om markens framtida användning får beaktas inom ramen för detaljplaneärendet. Inte heller frågor om påverkan på det närliggande naturreservatet och de arter som finns där samt huruvida det krävs tillstånd enligt Natura 2000-bestämmelserna i 7 kapitlet miljöbalken kan behandlas inom ramen för detta mål. Det antecknas att det mål några av de klagande hänvisat till ifråga om exploatering i närheten av ett Natura 2000-område avsåg ansökan om tillstånd enligt 7 kap. 28 a § miljöbalken till viss byggnation. (Dom meddelad av Mark- och miljööverdomstolen den 20 juni 2012, mål nr M 9438-11.)
 Överklagande senast den 15 maj 2013.
 I domstolens avgörande har deltagit rådmannen Susanne Mörkås, ordförande, och tekniska rådet Rolf Dalbert. Föredragande har varit beredningsjuristen Eveline Savik.
 P4696-13
 113 § byggnadslagen (1947:385)
 Kammarrättens i Stockholm dom den 21 april 2011 i mål nr 5858-10


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 109 HRES 924 RH: Providing for consideration of the bill (S. 2754) to derive human pluripotent stem cell lines using techniques that do not knowingly harm embryos.
 U.S. House of Representatives
 2006-07-18
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 IV
 House Calendar No. 215
 109th CONGRESS
 2d Session
 H. RES. 924
 [Report No. 109–578]
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 July 18, 2006
 Mr. Gingrey, from the Committee on Rules, reported the following resolution; which was referred to the House Calendar and ordered to be printed
 RESOLUTION
 Providing for consideration of the bill (S. 2754) to derive human pluripotent stem cell lines using techniques that do not knowingly harm embryos.
 That upon the adoption of this resolution it shall be in order without intervention of any point of order to consider in the House the bill (S. 2754) to derive human pluripotent stem cell lines using techniques that do not knowingly harm embryos. The bill shall be considered as read. The previous question shall be considered as ordered on the bill to final passage without intervening motion except: (1) one hour of debate equally divided and controlled by the chairman and ranking minority member of the Committee on Energy and Commerce; and (2) one motion to recommit.
 July 18, 2006
 Referred to the House Calendar and ordered to be printed


text:
Vigencia desde 09 de Octubre de 2005. Revisión vigente desde 25 de Agosto de 2008
 Artículo 2 Denominación y forma del distintivo
 Artículo 4 Ámbito y contenido de los códigos
 Artículo 5 Compromisos adicionales
 Artículo 6 Participación del Consejo de Consumidores y Usuarios
 Artículo 7 Sistemas de resolución extrajudicial de conflictos
 Artículo 8 Supervisión del cumplimiento de los códigos de conducta por los prestadores adheridos
 Artículo 9 Obligaciones de las entidades promotoras de los códigos de conducta
 Artículo 10 Órgano competente para la concesión y retirada del distintivo
 Artículo 11 Otorgamiento del distintivo
 Artículo 12 Retirada del distintivo público de confianza
 Artículo 13 Publicidad del distintivo
 Artículo 14 Actuaciones de control
 Disposición transitoria primera Adaptación de los códigos vigentes
 Disposición transitoria segunda Período transitorio
 Disposición derogatoria única Derogación del Real Decreto 292/2004, de 20 de febrero
 Disposición final primera Título y habilitación competencial
 RD 231/2008 de 15 Feb. (regulación del Sistema Arbitral de Consumo)
 Anexo modificado conforme establece la disposición final tercera del R.D. 231/2008, de 15 de febrero, por el que se regula el Sistema Arbitral de Consumo («B.O.E.» 25 febrero).
 Anexo modificado conforme establece la disposición final tercera del R.D. 231/2008, de 15 de febrero, por el que se regula el Sistema Arbitral de Consumo («B.O.E.» 25 febrero).Vigencia: 25 agosto 2008


type: wikipedia

text:
Havanna (spanyolul: San Cristóbal de La Habana, röviden La Habana ) Kuba fővárosa, valamint 2,2 milliós lakosával a szigetország legnépesebb városa is egyben. A város alig 160 km-re található a floridai Key Westtől, dél-délnyugati irányban. Havanna város (Ciudad de la Habana) egyike Kuba 14 tartományának.
 Földrajz
 Éghajlat
 Havannára a trópusi szavanna éghajlat jellemző. A legalacsonyabb átlaghőmérséklet 22 °C, ez januárban és februárban jellemző, augusztusban pedig a legmagasabb, 28 °C. A hőmérséklet ritkán csökken 10 °C alá.
 Csapadék átlagosan 1200 mm hull évente, leginkább a júniustól októberig tartó időszakban.
 Története
 Diego Velázquez de Cuéllar spanyol hódító 1515-ben alapította meg Havannát Kuba szigetének déli partvidékén, a jelenlegi Surgidero de Batabanó városka helyén. A város 1519-ben került át jelenlegi helyére, a Carenas-öböl partjára.
 Havanna eredetileg kereskedelmi kikötőváros volt, 1607-ben lett Kuba fővárosa, egyben az újvilági spanyol gyarmatok központi kikötője is.
 Havannát 1538-ban felégették, 1553-ban és 1555-ben teljesen kifosztották a kalózok.
 1762-ben, a hétéves háborúban, Nagy-Britannia szerezte meg a hatalmat a város fölött, megnyitotta a kikötőt a szabad kereskedelem részére és ezerszám szállítottak ide rabszolgákat. A háború végét követő évben azután a várost elcserélték Floridára.
 A spanyolok Havannát a visszaszerzése után az amerikai kontinens legjobban megerősített városává építették ki.
 Az 1920-as években, az Egyesült Államokban érvényben lévő alkoholtilalom idején Havanna, Montréallal együtt, az amerikai állampolgárok népszerű kirándulóhelyévé vált; az itt működő night clubok és szerencsebarlangok túlélték a tilalom feloldását, de az 1959-es kubai forradalom után a legtöbb ilyen szórakozóhelyet bezárták. Fidel Castro 1959. január 8-án, a Szabadság Konvojjal érkezett a városba, és Havanna lakói nagy örömmel fogadták érkezését.
 A Szovjetunió felbomlása miatt Kuba igen nehéz helyzetbe került, hiszen a szigetország kizárólag onnan tudott beszerezni számos fontos ipari terméket, és ekkor ez a lehetőség megszűnt.
 1991-ben Havannában tartották meg a pánamerikai és karibi játékokat.
 Napjainkra Havanna legtöbb épülete gyakorlatilag romos állapotba került, szinte mindet teljesen fel kellene újítani. Ennek ellenére Havanna különös vonzerővel, hangulattal bír. Igen barátságos emberek élnek itt, ez a világ egyik legvendégszeretőbb városa. Minden évben júliusban, a Moncada laktanya megtámadásának évfordulóján rendezik meg a havannai karnevált, amely tulajdonképpen egy hatalmas, az egész városra kiterjedő fiesta, ahol a résztvevők másnap reggelig mulatnak a Malecónon.
 2005. július 8-áról 9-re virradó éjszaka a városon keresztülsöpört a Dennis hurrikán.
 Kerületek
 Havanna 15 kerületre oszlik:
 Híres emberek
 Itt született Aurelio Voltaire kubai származású énekes, zeneszerző és zenész (1967 –)
 Ugyancsak innen származik Camila Cabello kubai énekes, dalszerző.
 Havanna nevezetességei
 Malecón Havanna tengerparti útvonala, Ó-Havannától Miramarig futó autópálya, amelyet a tengertől egy függőleges fal választ el.
 Havanna nemzetközi repülőtere José Martí nevét viseli. A repülőtér a városközponttól délre mintegy 10 km-re terül el.
 Városkép
 Érdekességek
 Havanna testvérvárosai között megtalálható az alabamai Mobile, és a skóciai Glasgow.
 Havanna pályázott a 2012-es nyári olimpia megrendezésére, de nem került be a második szavazási körbe.
 Képek
 Jegyzetek
 Források
 The Rough Guide to Cuba (3. kiadás). Rough Guides, 2005. május.
 Horvát János: Havanna és a vallás: hitépítés, HVG, 2012. (34. évf.) 19. (1719.) sz. 30-31. old.
 Baja California, Mexikó; Havanna, Cuba; London, Egyesült Királyság, National Geographic Magyarország, 2011. (9. évf) 11. sz. 10-15. old.
 Karczag László: Érdekes kubai terv Havanna közlekedési problémáinak csökkentésére, Városépítés, 1972. (9. évf.) 6. sz. 39. old.
 Füle Lajos: Havanna keleti városrész - Habana del Este, Műszaki tervezés, 1964. (4. évf.) 3. sz. 35-37. old.
 További információk
 Havannai emberek és látképek
 Havanna csodálatos temetője gazdagságról és szabadságról árulkodik
 Ó-Havanna Web
 Fővárosok
 Kuba települései


jurisdiction: EU

text:
 |
 52014PC0375
 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tietyistä menettelyistä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Albanian tasavallan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen soveltamiseksi (kodifikaatio) /* COM/2014/0375 final - 2014/0191 (COD) */
 PERUSTELUT
 1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa
 -hankkeen kannalta tärkeänä unionin lainsäädännön yksinkertaistamista ja
 selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja luettavampaa
 kansalaisille. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia
 käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä oikeuksia.
 Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kuin
 useita kertoja ja usein huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei ole koottu
 yhteen, vaan niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen
 myöhemmin tehdyistä muutoksista. Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi on
 sen vuoksi tutkittava ja vertailtava suuri määrä säädöksiä.
 Useita kertoja muutetut säädökset on tästä syystä
 kodifioitava, jotta unionin oikeus olisi selkeää ja luettavaa.
 2. Komissio on
 1 päivänä huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä[1] antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi viimeistään
 sen jälkeen, kun niitä on muutettu kymmenen kertaa. Komissio on lisäksi
 korostanut, että tämä on vähimmäissääntö, sillä säännösten selkeyden ja
 ymmärrettävyyden edistämiseksi yksiköiden olisi pyrittävä kodifioimaan niiden
 vastuulla olevat tekstit mahdollisimman lyhyin väliajoin.
 3. Tämä vahvistettiin
 Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa
 joulukuussa 1992 esittämissä päätelmissä[2],
 joissa korostettiin kodifioinnin merkitystä, koska sillä taataan
 oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana tiettyyn kysymykseen sovellettavasta
 lainsäädännöstä.
 Kodifiointi on toteutettava noudattaen
 kokonaisuudessaan unionin säädösten tavanomaista hyväksymismenettelyä.
 Koska kodifioinnissa ei saa muuttaa
 kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan parlamentti, neuvosto ja
 komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä
 toimielinten välisellä sopimuksella nopeutetusta käsittelymenettelystä, jonka
 mukaisesti kodifioidut säädökset voidaan antaa nopeasti.
 4. Tällä ehdotuksella on tarkoitus
 kodifioida tietyistä menettelyistä, joita noudatetaan Euroopan yhteisöjen ja
 niiden jäsenvaltioiden sekä Albanian tasavallan välistä vakautus- ja
 assosiaatiosopimusta sekä Euroopan yhteisön ja Albanian tasavallan välistä
 väliaikaista sopimusta sovellettaessa 23 päivänä lokakuuta 2006
 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1616/2006[3].
 Uudella asetuksella korvataan siihen sisällytetyt säädökset[4]. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä
 ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan
 kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset.
 5. Kodifiointiehdotus on
 laadittu 22 virallisella kielellä asetuksen (EY) N:o 1616/2002
 ja sen muuttamisesta annettujen säädösten alustavan koonnelman pohjalta.
 Koonnelman on laatinut Euroopan unionin julkaisutoimisto tietojenkäsittelyjärjestelmää
 käyttäen. Siltä osin kuin artikloja on numeroitu uudelleen, vanhojen ja uusien
 numeroiden vastaavuus esitetään kodifioidun asetuksen liitteessä II.
 ê 1616/2006
 (mukautettu)
 2014/0191 (COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
 tietyistä menettelyistä Euroopan yhteisöjen
 ja niiden jäsenvaltioiden sekä Albanian tasavallan Ö välisen
 vakautus- ja assosiaatiosopimuksen soveltamiseksi Õ (kodifikaatio)
 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
 UNIONIN NEUVOSTO, jotka
 ottavat huomioon Ö Euroopan
 unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen Õ ja erityisesti sen Ö 207 Õ artiklan Ö 2 kohdan Õ,
 ottavat huomioon Euroopan komission
 ehdotuksen,
 sen jälkeen, kun esitys
 lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
 kansallisille parlamenteille,
 ottavat huomioon Euroopan talous- ja
 sosiaalikomitean lausunnon[5],
 noudattavat tavallista
 lainsäätämisjärjestystä,
 sekä katsovat seuraavaa:
 ê
 (1) Neuvoston asetusta (EY)
 N:o 1616/2006[6] on muutettu huomattavilta osilta[7].
 Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu
 asetus.
 ê 1616/2006 johdanto-osan
 1 kappale (mukautettu)
 (2) Euroopan yhteisöjen ja niiden
 jäsenvaltioiden sekä Albanian tasavallan välinen vakautus- ja
 assosiaatiosopimus, jäljempänä ’vakautus- ja assosiaatiosopimus’,
 allekirjoitettiin Luxemburgissa 12 päivänä kesäkuuta 2006 Ö ja tuli voimaan
 1 päivänä huhtikuuta 2009 Õ.
 ê 1616/2006 (mukautettu)
 (3) On tarpeen säätää Ö menettelyistä Õ vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 Ö tiettyjen määräysten
 soveltamiseksi Õ.
 (4) Vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksessa a määrätään, että Albaniasta peräisin olevia
 kalastustuotteita saa tuoda Ö unioniin Õ tariffikiintiöiden
 rajoissa alennetuin tullein. Tämän vuoksi on tarpeen antaa säännökset kyseisten
 tariffikiintiöiden hallinnoimista varten.
 (5) Jos kaupan suojatoimenpiteet
 osoittautuvat tarpeellisiksi, ne olisi hyväksyttävä neuvoston asetuksen (EY)
 N:o 260/2009[8], neuvoston asetuksen (EY) N:o 1061/2009[9], neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009[10]
 tai tapauksen mukaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009[11] yleisten säännösten mukaisesti.
 (6) Jos jäsenvaltio toimittaa
 tietoja komissiolle mahdollisista petoksista tai hallinnollisen yhteistyön
 laiminlyömisestä, sovelletaan asiaa koskevaa Ö unionin Õ lainsäädäntöä,
 erityisesti neuvoston asetusta (EY) N:o 515/97[12].
 (7) Komissiota avustaa tämän
 asetuksen asiaa koskevien säännösten täytäntöönpanossa Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013[13]
 285 artiklalla perustettu tullikoodeksikomitea.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteeessä oleva 13 kohta
 (8) Vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen kahdenvälisten suojalausekkeiden täytäntöönpano
 edellyttää yhdenmukaisia edellytyksiä suoja- ja muiden toimenpiteiden
 hyväksymiselle. Kyseiset toimenpiteet olisi toteutettava Euroopan parlamentin
 ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[14]
 mukaisesti.
 (9) Komission olisi hyväksyttävä
 välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on tarpeen
 asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka
 liittyvät vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin poikkeuksellisiin ja
 kriittisiin olosuhteisiin,
 ê 1616/2006
 OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
 1 artikla
 Kohde
 Tässä asetuksessa säädetään tietyistä
 menettelyistä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Albanian
 tasavallan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’vakautus- ja
 assosiaatiosopimus’, tiettyjen määräysten täytäntöönpanoa koskevien
 yksityiskohtaisten sääntöjen antamiseksi.
 ê 37/2014 1 art. ja
 liitteessä olevan 13 kohdan 1 alakohta
 2 artikla
 Kalaa ja kalastustuotteita koskevat
 myönnytykset
 Komissio antaa kalan ja kalastustuotteiden
 tariffikiintiöitä koskevien vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 28 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt
 tämän asetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
 tarkastelumenettelyä noudattaen.
 ê 1616/2006
 (mukautettu)
 3 artikla
 Tullinalennukset
 1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu,
 etuustulli pyöristetään alaspäin ensimmäiseen desimaaliin.
 2. Jos etuustulli 1 kohdan mukaisesti
 laskettuna on jompikumpi seuraavassa esitetyistä, etuustullina pidetään
 täysimääräistä vapautusta:
 a) Ö enintään yksi
 prosentti arvotullin tapauksessa Õ; tai
 b) Ö enintään yksi
 euro kultakin määrältä paljoustullien tapauksessa Õ.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä olevan, 13 kohdan 2 alakohta
 4 artikla
 Tekniset
 mukautukset
 Tämän asetuksen
 nojalla annettavien säännösten muutokset ja tekniset mukautukset, jotka ovat
 tarpeen yhdistetyn nimikkeistön koodien tai Taric-alanimikkeiden muutosten
 taikka unionin ja Albanian välisten uusien tai muutettujen sopimusten,
 pöytäkirjojen, kirjeenvaihdon tai muiden asiakirjojen johdosta, hyväksytään
 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
 noudattaen.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä olevan 13 kohdan 3 alakohta (mukautettu)
 5 artikla
 Yleinen suojalauseke
 Jos unionin on toteutettava vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen 38 artiklassa määrätty toimenpide, kyseinen
 toimenpide Ö on hyväksyttävä Õ tämän asetuksen 9 artiklan
 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen, jollei vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen 38 artiklassa toisin määrätä.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä olevan 13 kohdan 4 alakohta (mukautettu)
 6 artikla
 Riittämätöntä tarjontaa koskeva
 lauseke
 Jos unionin on toteutettava vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen 39 artiklassa määrätty toimenpide kyseinen Ö toimenpide on hyväksyttävä Õ tämän asetuksen 9 artiklan 3 kohdassa
 tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
 ê 1616/2006
 7 artikla
 Poikkeukselliset
 ja kriittiset olosuhteet
 Vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen
 poikkeuksellisten ja kriittisten olosuhteiden ilmetessä komissio voi toteuttaa
 vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 39 artiklassa tarkoitettuja välittömiä
 toimenpiteitä.
 Jos komissio vastaanottaa asiaa koskevan
 pyynnön jäsenvaltiolta, se tekee päätöksensä viiden työpäivän kuluessa pyynnön
 vastaanottamisesta.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä olevan 13 kohdan 5 alakohta (mukautettu)
 Komissio toteuttaa tällaiset toimenpiteet Ö tämän asetuksen Õ 9 artiklan 3 kohdassa
 tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen tai kiireellisissä tapauksissa Ö tämän asetuksen Õ 9 artiklan 4 kohdan
 mukaisesti.
 ê 1616/2006
 (mukautettu)
 8 artikla
 Maatalous- ja kalastustuotteita
 koskeva suojalauseke
 1. Jos Ö unionin Õ on toteutettava
 vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 38 artiklassa määrätty maatalous- ja
 kalastustuotteita koskeva suojatoimenpide, komissio päättää jäsenvaltion
 pyynnöstä tai omasta aloitteestaan, tämän asetuksen
 5 ja 6 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen estämättä,
 tarvittavista toimenpiteistä sen jälkeen, kun on tarvittaessa sovellettu
 vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 38 artiklassa, määrättyä asian
 käsittelyä koskevaa menettelyä.
 Vastaanotettuaan pyynnön jäsenvaltiolta
 komissio tekee sitä koskevan päätöksen:
 a) kolmen työpäivän kuluessa pyynnön
 vastaanottamisesta, jos 38 artiklassa määrättyä asian käsittelyä koskevaa
 menettelyä ei sovelleta; tai
 b) kolmen päivän kuluessa vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen
 38 artiklan 5 kohdan a alakohdassa mainitun
 30 päivän määräajan päättymisestä, jos vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 38 artiklassa määrättyä asian käsittelyä koskevaa menettelyä sovelletaan.
 Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille
 päättämistään toimenpiteistä.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä olevan 13 kohdan 6 alakohta
 2. Komissio toteuttaa tällaiset
 toimenpiteet 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
 tarkastelumenettelyä noudattaen tai kiireellisissä tapauksissa
 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä oleva 13 alakohdan 7 alakohta (mukautettu)
 9 artikla
 Komiteamenettely
 1. Edellä 2, 4 ja 11 artiklan
 soveltamiseksi komissiota avustaa asetuksen (EU) N:o 952/2013
 285 artiklalla perustettu tullikoodeksikomitea. Tämä komitea on
 asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
 2. Edellä 5 Ö – Õ 8 artiklan
 soveltamiseksi komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 260/2009 Ö 4 artiklan 1
 kohdalla Õ perustettu Ö suojatoimenpidekomitea Õ. Tämä komitea on
 asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
 3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
 asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
 4. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
 asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan
 kanssa.
 ê 1616/2006
 (mukautettu)
 10 artikla
 Polkumyynti ja tuet
 Jos Ö unionilla Õ todennäköisesti on
 jonkin käytännön osalta perusteet soveltaa vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 37 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä, polkumyynnin
 vastaisten toimenpiteiden ja/tai tasoitustoimenpiteiden käyttöönotosta
 päätetään asetuksen (EY) N:o 1225/2009 Ö ja/ Õ tai asetuksen (EY)
 N:o 597/2009 säännösten mukaisesti.
 11 artikla
 Kilpailu
 1. Jos Ö unionilla Õ saattaa jonkin
 käytännön osalta olla perusteet soveltaa vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 71 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä, komissio tutkii tapauksen
 omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä ja päättää tämän jälkeen, onko
 asianomainen käytäntö Ö vakautus- ja assosiaatiosopimuksen Õ mukainen.
 Vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 71 artiklan 9 kohdassa määrätyt toimenpiteet toteutetaan, kun on
 kyse tukiin liittyvistä tapauksista, asetuksessa (EY) N:o 597/2009
 säädettyjä ja muissa tapauksissa perussopimuksen Ö 207 Õ artiklassa
 määrättyä menettelyä noudattaen.
 2. Jos jokin käytäntö saattaa aiheuttaa sen,
 että Albania soveltaa Ö unioniin Õ toimenpiteitä
 vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 71 artiklan nojalla, komissio päättää
 tapauksen tutkittuaan, onko asianomainen käytäntö vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukainen. Komissio tekee
 tarvittaessa asiaa koskevat päätökset perussopimuksen 101, 102 ja
 107 artiklan soveltamisesta johtuvien perusteiden mukaisesti.
 12 artikla
 Petokset tai hallinnollisen yhteistyön
 laiminlyöminen
 Jos komissio toteaa jäsenvaltion toimittamien
 tietojen perusteella tai omasta aloitteestaan, että vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen 43 artiklassa määrätyt edellytykset täyttyvät, se:
 a) ilmoittaa viipymättä asiasta
 neuvostolle; ja
 b) ilmoittaa viipymättä vakautus- ja assosiaatiokomitealle,
 havainnostaan ja sitä koskevista objektiivisista tiedoista sekä aloittaa
 neuvottelut vakautus- ja assosiaatiokomiteassa.
 Komissio julkaisee vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksen 43 artiklan 5 kohdan nojalla annettavat
 ilmoitukset Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
 ê 37/2014 1 art.
 ja liitteessä oleva 13 kohdan 8 alakohta
 Komissio voi päättää tämän asetuksen
 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
 noudattaen keskeyttää väliaikaisesti tuotteisiin sovellettavan asianomaisen
 etuuskohtelun siten kuin vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
 43 artiklan 4 kohdassa, määrätään.
 ê 1616/2006
 (mukautettu)
 13 artikla
 Ilmoitusmenettely
 Komissio tekee
 Ö unionin Õ puolesta vakautus- ja
 assosiaatiosopimuksessa edellytetyt ilmoitukset vakautus- ja
 assosiaationeuvostolle sekä vakautus- ja assosiaatiokomitealle.
 ê
 14 artikla
 Kumoaminen
 Kumotaan asetus (EY) N:o 1616/2006.
 Viittauksia
 kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä II
 olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
 ê 1616/2006
 (mukautettu)
 15 artikla
 Voimaantulo
 Tämä asetus tulee voimaan Ö kahdentenakymmenentenä Õ päivänä Ö sen jälkeen, kun
 se on julkaistu Õ Euroopan unionin
 virallisessa lehdessä.
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan
 velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
 puolesta
 Puhemies Puheenjohtaja
 [1] KOM(87) 868 PV.
 [2] Katso päätelmien A osan liite 3.
 [3] Sisältyy vuoden 2014 lainsäädäntöohjelmaan.
 [4] Katso tämän ehdotuksen liite I.
 [5] EUVL C [...], [...], s. [...].
 [6] Neuvoston asetus (EY) N:o 1616/2006, annettu
 23 päivänä lokakuuta 2006, tietyistä menettelyistä, joita
 noudatetaan Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Albanian
 tasavallan välistä vakautus- ja assosiaatiosopimusta sekä Euroopan yhteisön ja
 Albanian tasavallan välistä väliaikaista sopimusta sovellettaessa (EUVL L 300,
 31.10.2006, s. 1).
 [7] Katso liite I.
 [8] Neuvoston asetus (EY) N:o 260/2009, annettu
 26 päivänä helmikuuta 2009 tuontiin sovellettavasta yhteisestä
 järjestelmästä (EUVL L 84, 31.3.2009, s. 1).
 [9] Neuvoston asetus (EY) N:o 1061/2009, annettu
 19 päivänä lokakuuta 2009, yhteisen vientimenettelyn
 käyttöönotosta (EUVL L 291, 7.11.2009, s. 1).
 [10] Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, annettu
 30 päivänä marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan
 yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 343,
 22.12.2009, s. 51).
 [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009, annettu
 11 päivänä kesäkuuta 2009, muista kuin Euroopan yhteisön
 jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta
 (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93).
 [12] Neuvoston
 asetus (EY) N:o 515/97, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1997, jäsenvaltioiden
 hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden
 hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita
 koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi (EYVL 82,
 22.3.1997, s. 1).
 [13] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
 N:o 952/2013, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2013, unionin
 tullikoodeksista (EUVL L 269, 10.10.2013, s. 1).
 [14] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
 N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä
 säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
 täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).
 é
 LIITE I
 Kumottu asetus ja sen muutos
 Neuvoston asetus (EY) N:o 1616/2006 (EUVL L 300, 31.10.2006, s. 1) || ||
 || Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 37/2014 (EUVL L 18, 21.1.2014, s. 1) || Ainoastaan liitteessä oleva 13 kohta
 _____________
 LIITE II
 Vastaavuustaulukko
 Asetus (EY) N:o 1616/2006 || Tämä asetus
 1 – 8 artikla || 1 – 8 artikla
 8 a artikla || 9 artikla
 9 artikla || 10 artikla
 10 artikla || 11 artikla
 11 artikla || 12 artikla
 13 artikla || 13 artikla
 __ || 14 artikla
 14 artikla || 15 artikla
 __ || Liite I
 __ || Liite II
 _____________


type: caselaw

text:
31.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/47
 Sag anlagt den 24. maj 2010 — Polen mod Kommissionen
 (Sag T-241/10)
 ()
 2010/C 209/71
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Polen (ved M. Szpunar)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse 2010/152/EU af 11. marts 2010 (meddelt under nummer K(2010) 1317) om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), for så vidt som beløbene på 279 794 442,15 PLN og 25 583 996,81 EUR, der er udbetalt af den betalingsmyndighed, som er anerkendt af Republikken Polen, udelukkes fra EU-finansiering.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den anfægtede afgørelse fastsætter en finansiel korrektion på grund af mangler i systemet til identifikation af og kontrol med marker i 2005 og 2006, der angiveligt bestod i, at markidentifikationssystemet ikke var fuldstændigt vektoriseret, ikke-støtteberettigede arealer blev accepteret til betalinger, antallet af kontroller på stedet var for lavt i områder med høje fejlprocenter (Województwo opolskie) og at bestemmelserne om forsætlige overtrædelser blev forkert anvendt.
 Sagsøgeren har anfægtet de påståede mangler og har imod den anfægtede afgørelse fremsat følgende anbringender.
 For det første har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 4, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1258/1999 (2) og af artikel 31, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1290/2005 (3) samt af retningslinjer nr. VI/5330/97, idet den finansielle korrektion er anvendt på grundlag af en fejlagtig vurdering af de faktiske forhold og en urigtig fortolkning af retsreglerne, selv om de polske myndigheders udgifter var forenelige med EU-retten.
 Det er sagsøgerens opfattelse, at de mangler, der ligger til grund for den finansielle korrektion, ikke er til stede, og at udgifterne udelukket fra EU-finansiering i medfør af den anfægtede afgørelse er blevet afholdt i overensstemmelse med EU-retten.
 Det markidentifikationssystem, der blev anvendt i Polen i 2005 og 2006, var i fuld overensstemmelse med kravene i artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003 (4) og artikel 6 i forordning (EF) nr. 796/2004 (5), idet det i mange henseender går væsentligt videre end disse krav og sikrer en effektiv beskyttelse af den Europæiske Unions finansielle interesser.
 De nationale procedurer, der blev anvendt i 2005 og 2006, gjorde det muligt på en effektiv og objektiv måde at fastslå, om en ansøger ved at angive et for stort areal for de til betaling anmeldte arealer havde handlet forsætligt eller uagtsomt, idet de nationale procedurer i tvivlstilfælde foreskrev en retsafgørelse samt tog hensyn til princippet om uskyldsformodning.
 Godkendelsen af marker til betaling var i overensstemmelse med betingelserne for arealstøtte henset til, at betingelsen for arealstøtte i henhold til tiltrædelsesakten er, at arealet blev holdt i god landbrugsmæssig stand (GLS) den 30. juni 2003, mens det forhold, at arealet blev holdt i god landbrugs- og miljømæssig stand (GLMS) den dag, hvor kontrollen blev foretaget, ikke er en betingelse for arealstøtteberettigelse, men en betingelse, hvis manglende opfyldelse fører til en nedsættelse af betalingen.
 Antallet af kontroller på stedet i 2005 i Województwo opolskie opfylder kravene i artikel 26 i forordning (EF) nr. 796/2004.
 For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 4, fjerde afsnit, i forordning (EF) nr. 1258/1999 og artikel 31, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005, af retningslinjer nr. VI/5330/97 og af proportionalitetsprincippet, idet der er pålagt en korrektion, som er for høj i forhold til risikoen for et eventuelt økonomisk tab på EU-budgettet.
 Selv hvis de polske myndigheders kontrol- og sanktionssystem indeholder visse mangler, hvilket ikke er tilfældet, ville sådanne mangler have været så ubetydelige, at risikoen for et eventuelt økonomisk tab på EU-budgettet var betydeligt mindre end beløbet for den korrektion, der anvendes af Kommissionen i den anfægtede afgørelse. Dette vedrører navnlig størrelsen af den korrektion, der er anvendt af Kommissionen, eftersom markidentifikationssystemet angiveligt ikke var fuldstændigt vektoriseret, og idet der i 2005 angiveligt ikke blev gennemført et tilstrækkeligt antal kontroller på stedet i Województwo opolskie.
 (1) EUT L 63, s. 7.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.5.1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 160, s. 103).
 (3) Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21.6.2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209, s. 1).
 (4) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270, s. 1).
 (5) Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21.4.2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (EUT L 141, s. 18).


text:
Blizgė (Lunaria) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų gentis. Vienmečiai ir daugiamečiai augalai su dideliais, ištisiniais, plaukuotais, pjūkliškai dantytais, širdiškais lapais. Žiedai violetiniai, susitelkę į kekes, kvapūs. Vaisius – elipsiškai lancetiška, nusvirusi ankštarėlė. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviai.
 Rūšys
 Europoje žinomos 4 blizgių rūšys:
 Lietuvoje savaime auga daugiametė blizgė (Lunaria rediviva) – įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą;
 Darželiuose auginama darželinė blizgė (Lunaria annua);
 Lunaria elongata;
 Lunaria telekiana (reta, auga Balkanuose).
 Šaltiniai
 Bastutiniai


text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52008PC0488
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 29.7.2008KOM(2008) 488 galutinis2008/0155 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos (Kodifikuota redakcija)(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Žmonių Europos kontekste Komisija didelį dėmesį skiria tam, kad Bendrijos teisė būtų papastesnė ir aiškesnė siekiant, kad ji taptų suprantamesnė ir prieinamesnė visiems piliečiams, kurie įgytų naujų galimybių ir galėtų pasinaudoti konkrečiomis jiems suteiktomis teisėmis.Šis tikslas nebus pasiektas, jei daug nuostatų, kurios buvo iš dalies ir dažnai iš esmės keičiamos keletą kartų, liktų išsibarsčiusios įvairiuose aktuose, ir todėl dalies jų reikėtų ieškoti pradiniame akte, o kitų – vėlesniuose keičiančiuose aktuose. Todėl siekiant surasti konkrečiu momentu galiojančias taisykles reikia atlikti tiriamąjį darbą lyginant įvairius teisės aktus.Dėl šios priežasties siekiant, kad Bendrijos teisė būtų aiški ir skaidri, svarbu kodifikuoti taisykles, kurios buvo dažnai keičiamos.2. Todėl 1987 m. balandžio 1 d. Komisija nusprendė[1], kad visi teisės aktai, kurie buvo iš dalies pakeisti ne daugiau nei dešimt kartų, turėtų būti kodifikuojami ir pabrėžė, kad šis reikalavimas yra minimalus bei kad Komisijos padaliniai turėtų stengtis parengti kodifikuotas tekstų, už kuriuos jie yra atsakingi, redakcijas per trumpesnį laikotarpį siekdami užtikrinti, jog Bendrijos taisyklės būtų aiškios ir lengvai suprantamos.3. Tai buvo patvirtinta 1992 m. gruodžio mėn. Edinburgo Europos vadovų taryboje pirmininkavusios valstybės išvadose[2], pabrėžiančiose kodifikavimo , kuris konkrečiu momentu tam tikroje srityje taikomai teisei suteikia apibrėžtumo, svarbą.Kodifikavimas turi būti vykdomas laikantis įprastos Bendrijos teisės aktų priėmimo tvarkos.1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija, atsižvelgdami į tai, kad kodifikuojamuose teisės aktuose negali būti daromi esminiai pakeitimai, sudarė tarpinstitucinį susitarimą, kuriuo nusprendė kodifikuojamiems teisės aktams taikyti pagreitinto priėmimo tvarką.4. Šiuo pasiūlymu siekiama kodifikuoti 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2783/75 dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos[3]. Naujas reglamentas pakeis įvairius aktus, kurių nuostatos buvo į jį įtrauktos[4]; šis pasiūlymas nekeičia kodifikuojamų teisės aktų turinio, nes jame tik sujungiami šie aktai, atliekant kodifikavimui būtinus formos pakeitimus .5. Pasiūlymas dėl kodifikuoto teisės akto buvo parengtas remiantis preliminariu Reglamento (EEB) Nr. 2783/75 ir jį iš dalies keičiančių teisės aktų konsoliduotu tekstu , kurį visomis kalbomis parengė Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuras naudodamas duomenų apdorojimo sistemą . Kadangi straipsniams suteikiami nauji numeriai, kodifikuoto reglamento II priede nurodomas buvusių ir naujų straipsnių numerių atitikimas.ê 2783/75 (pritaikytas)2008/0155 (CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASdėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemosEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos Ö 26 Õ, Ö 87 Õ - Ö 89 Õ, Ö 132 Õ bei paskesnius straipsnius ir Ö 308 Õ straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[5],atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[6],kadangi:ê(1) 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2783/75 dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos[7] buvo keletą kartų iš esmės keičiamas[8]. Siekiant aiškumo ir racionalumo minėtas reglamentas turėtų būti kodifikuotas.ê 2783/75 1 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(2) Sutarties nuostatos dėl žemės ūkio į Sutarties Ö I Õ priedą neįtrauktam ovalbuminui netaikomos, o kiaušinio tryniui – taikomos.ê 2783/75 2 konstatuojamoji dalis(3) Tai gali turėti neigiamo poveikio bendrosios žemės ūkio politikos kiaušinių sektoriuje veiksmingumui.ê 2783/75 3 konstatuojamoji dalis(4) Siekiant subalansuoto sprendimo, turėtų būti nustatyta bendra prekybos ovalbuminu sistema, atitinkanti bendrą prekybos kiaušiniais sistemą. Atsižvelgiant į tai, kad faktiškai ovalbuminas plačiu mastu gali būti pakeistas laktalbuminu, šią sistemą būtina taikyti ir laktalbuminui.ê 2783/75 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(5) Remiantis Ö 2007 m. spalio 22 d. Õ Tarybos reglamentu (EB) Nr. Ö 1234/2007 , nustatančiu bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas)Õ[9], Bendrijoje buvo Ö sukurta Õ viena bendra prekybos kiaušiniais sistema.ê 2783/75 5 konstatuojamoji dalis(6) Albuminams taikoma prekybos sistema turėtų atitikti kiaušiniams taikomą sistemą, nes pirmasis produktas priklauso nuo antrojo.ê 3290/94 2 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(7) Daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde Bendrija Ö derėjosi dėl Õ įvairių susitarimų. Keletas iš tų susitarimų siejasi su žemės ūkiu ir ypač su Ö Susitarimu Õ dėl žemės ūkio Ö [10] Õ .ê 3290/94 3 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(8) Ö Susitarimas dėl žemės ūkio Õ reikalauja panaikinti kintamus importo mokesčius bei kitas priemones ir importo mokesčius. Pagal Ö Susitarimą dėl žemės ūkio Õ muito normos žemės ūkio produktams turi būti įtvirtintos Bendrajame muitų tarife.ê 2783/75 6 ir 8 konstatuojamosios dalys (pritaikytas)è1 3290/94 4 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(9) Ovalbumino kainos paprastai priklauso nuo kiaušinių kainų, kurios Bendrijos ir pasaulio rinkose skiriasi. Nustatant šio mokesčio dydį, tinkamiausia būtų jį išvesti iš kiaušiniams su lukštais nustatyto mokesčio. Kiaušinių kaina, neįskaitant perdirbimo kaštų, nėra vienintelis albumino kainą pasaulio rinkoje lemiantis veiksnys. è1 Tam, kad rinka bent minimaliai būtų apsaugota nuo žalingų tarifikacijos padarinių, Ö Susitarimas dėl žemės ūkio Õ leidžia taikyti papildomą muitą, tačiau laikantis tiksliai nurodytų reikalavimų ir tik tiems produktams, kuriems nustatomas tarifas. çê 3290/94 5 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(10) Ö Susitarimas dėl žemės ūkio Õ numato daugybę tarifo kvotų pagal susitarimus dėl dabartinių ir minimalių galimybių. Tokioms kvotoms taikomi reikalavimai yra smulkiai išvardyti Ö Susitarime dėl žemės ūkio Õ. Atsižvelgiant į didelį kvotų skaičių ir tam, kad būtų garantuotas kuo veiksmingesnis jų taikymas, Komisija atsako už jų atidarymą bei administravimą taikant Vadybos komiteto procedūrą.ê 2783/75 9 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(11) Dėl to, kad įvairūs kiaušinių produktai tarpusavyje yra glaudžiai ekonomiškai susiję, būtina numatyti galimus taikyti prekybos standartus ovalbuminui ir laktalbuminui kuo labiau atitinkančius Reglamento (EB) Nr. Ö 1234/2007 Õ 1 straipsnio 1 dalies Ö s Õ punkte nurodytiems produktams nustatytus prekybos standartus.ê 3290/94 12 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)(12) Bendrai organizuojant Ö kiaušinių rinką Õ, išimtinė kompetencija neleisti naudotis susitarimais dėl laikino įvežimo perdirbti priklauso Tarybai. Iš Ö Susitarimo dėl žemės ūkio Õ kylančiomis ekonominėmis sąlygomis gali būti tikslinga skubiai reaguoti į rinkos problemas, atsirandančias taikant minėtus susitarimus. Šiuo atveju Komisijai turėtų būti suteikta kompetencija imtis neatidėliotinų priemonių, kurios yra ribojamos laiko,ê 2783/75PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:ê 2783/75 (pritaikytas)Ö I SKYRIUS ÕÖ TAIKYMO SRITIS Õê 2916/95 1 str. 6 p. (pritaikytas)1 straipsnisIšskyrus tuos atvejus, kai šiame reglamente numatyta kitaip, muito normos pagal Bendrąjį muitų tarifą taikomos šiems produktams:KN kodas | Aprašymas |3502 | Albuminai (įskaitant dviejų arba daugiau išrūgų baltymų koncentratus, kurių sudėtyje išrūgų baltymai sudaro daugiau kaip 80 % sauso produkto masės), albuminatai ir kiti albuminų dariniai: |– | Kiaušinių albuminas : |ex | 3502 11 | – – | Džiovintas: |Ö 3502 11 10 Õ | Ö Netinkamas maistui arba skirtas padaryti netinkamu maistui Õ |3502 11 90 | – – – | Kitas |ex | 3502 19 | – – | Kitas: |Ö 3502 19 10 Õ | Ö Netinkamas maistui arba skirtas padaryti netinkamu maistui Õ |3502 19 90 | – – – | Kitas |ex | 3502 20 | – | Pieno albuminas, įskaitant dviejų arba daugiau išrūgų baltymų koncentratus: |Ö 3502 20 10 Õ | Ö Netinkamas maistui arba skirtas padaryti netinkamu maistui Õ |– – | Kitas |3502 20 91 | – – – | Džiovintas (pavyzdžiui, lakštų, žvynelių, dribsnių, miltelių pavidalo) |Ö 3502 20 99 Õ | – – – | Kitas |ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B d. 2 p. (pritaikytas)Ö II SKYRIUS ÕÖ PREKYBA SU TREČIOSIOMIS ŠALIMIS Õê 3290/94 2 str. ir XII priedo B d. 2 p.2 straipsnis1. Importuojant 1 straipsnyje išvardytus produktus į Bendriją gali būti reikalaujama pateikti importo licenciją.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B d. 2 p. (pritaikytas)Ö 2. Õ Ö Importo Õ licencijas išduoda valstybės narės bet kuriam pareiškėjui nepaisydamos jo įsikūrimo Bendrijoje vietos ir nepažeisdamos priemonių, kurių buvo imtasi taikant 4 straipsnį.Ö 3. Õ Importo licencijos galioja visoje Bendrijoje. Tokios licencijos išduodamos pateikus užstatą, garantuojantį, kad produktai bus įvežami licencijos galiojimo laikotarpiu; jei importas per tą laikotarpį nevykdomas arba vykdomas tik iš dalies, visas arba dalis užstato negrąžinama, išskyrus force majeure atvejus.Ö 4. Õ Ö Importo Õ licencijų galiojimo laikas ir kitos išsamios Ö 1 dalies Õ taikymo taisyklės priimamos Reglamento (EB) Nr. Ö 1234/2007 195 straipsnio 2 Õ dalyje Ö nurodyta Õ tvarka.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B d. 3 p. (pritaikytas)3 straipsnis1. Siekiant užkirsti kelią arba neutralizuoti neigiamą poveikį Bendrijos rinkai, kuris gali kilti dėl kai kurių 1 straipsnyje išvardytų produktų įvežimo, vienas arba keletas tokių produktų, laikantis 10 straipsnyje nurodytos muito normos, apmokestinami papildomu importo muitu, jei reikalavimai, išdėstyti Ö Susitarimo Õ dėl žemės ūkio 5 straipsnyje, yra išpildyti ir Ö nebent būtų Õ nepanašu, kad importas galėtų pakenkti Bendrijos rinkai, arba jei Ö poveikis būtų neproporcingas Õ numatytam tikslui.2. Orientacinės kainos, už kurias žemesnėms gali būti įvedamas papildomas importo muitas, yra tokios, kokias Bendrija pateikia Pasaulio prekybos organizacijai.Orientaciniai kiekiai, kuriuos būtina viršyti, kad būtų taikomas papildomas importo muitas, nustatomi, inter alia , remiantis importu į Bendriją per trejus metus iki tų metų, kuriais kyla arba panašu, jog gali kilti pavojus rinkai, minimas 1 dalyje.3. Importo kainos, į kurias būtina atsižvelgti taikant papildomą importo muitą, nustatomos remiantis konkrečios prekių siuntos importo kainomis CIF.Importo kainos CIF tuo tikslu tikrinamos remiantis to produkto tipinėmis kainomis pasaulinėje rinkoje arba to produkto kaina Bendrijos importo rinkoje.4. Komisija priima išsamias Ö 1, 2 ir 3 dalių Õ taikymo taisykles remdamasi Reglamento (EB) Nr. Ö 1234/2007 195 straipsnio 2 Õ dalyje Ö nurodyta Õ tvarka. Tokiose taisyklėse Ö visų pirma nustatomi Õ:a) produktai, kuriems gali būti taikomas papildomas muitas pagal Ö Susitarimo Õ dėl žemės ūkio 5 straipsnį;b) kiti kriterijai, būtini taikant 1 dalį pagal Ö Susitarimo Õ dėl žemės ūkio kylančius 5 straipsnio reikalavimus.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B d. 4 p. (pritaikytas)4 straipsnis1. 1 straipsnyje išvardytų produktų tarifinės kvotos, kylančios iš Ö susitarimų Õ, sudarytų Ö daugiašalių Õ derybų dėl prekybos Urugvajaus raundo pagrindu, atidaromos ir administruojamos vadovaujantis išsamiomis taisyklėmis, priimtomis Reglamento (EB) Nr. Ö 1234/2007 Õ Ö 195 straipsnio 2 Õ dalyje Ö nurodyta Õ tvarka.2. Kvotos administruojamos taikant vieną iš toliau išvardytų metodų arba iš karto kelis:Ö a) Õ metodą, pagrįstą chronologine paraiškų padavimo tvarka (taikant „pirmas atėjai, pirmas gavai“ metodą);Ö b) Õ metodą, pagal kurį kvotos skiriamos proporcingai kiekiams, kurių prašoma pateiktose paraiškose (taikant „vienalaikio nagrinėjimo“ metodą);Ö c) Õ metodą, pagrįstą tradiciniais prekybos modeliais (taikant „tradicinių/naujų importuotojų“ metodą).ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B dalies 4 p.Gali būti taikomi ir kiti tinkami metodai.Juos taikant turi būti išvengta bet kokios suinteresuotų ūkio subjektų diskriminacijos.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B dalies 4 p. (pritaikytas)3. Eksporto licencijos, išduotos jose numatytiems referenciniams laikotarpiams ir taikomos aptariamiems produktams užtikrina, kad bus laikomasi apimčių apribojimų, kylančių iš Ö susitarimų Õ, sudarytų remiantis Sutarties Ö 300 Õ straipsniu. Referencinio laikotarpio pabaiga nedaro poveikio eksporto licencijų galiojimui įsipareigojimų, kylančių iš Ö Susitarimo Õ dėl žemės ūkio, laikymosi atžvilgiu.ê 3290/94 ir XII priedo B dalies 4 p.4. Išsamios taisyklės, minimos 1 dalyje, numato metines kvotas, tinkamai išdėstytas tarpsniais per metus, jei jos turi būti atidaromos, ir prireikus:a) garantijas, susijusias su produkto pobūdžiu, geografine kilmės vieta ir kilme, ir, jei būtina, tradicinių prekybos srautų išlaikymą;b) dokumento, patvirtinančio a punkte minimas garantijas, pripažinimą; irc) sąlygas, kuriomis išduodamos importo licencijos, ir jų galiojimo laiką.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B dalies 5 p.5 straipsnisJei Bendrijos rinkos kainos labai išauga ir panašu, kad tokia padėtis užsitęs sutrikdydama ar keldama pavojų sutrikdyti rinką, galima imtis atitinkamų priemonių.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B dalies 5 p. (pritaikytas)Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir laikydamasi Sutarties Ö 37 straipsnio 2 Õ dalyje nustatytos balsavimo tvarkos, priima bendrąsias Ö šio straipsnio pirmos pastraipos Õ taikymo taisykles.ê 2783/75 (pritaikytas)6 straipsnis1 straipsnyje nurodytiems produktams gali būti patvirtinami prekybos standartai, kurie, atsižvelgiant į būtinybę remtis šių produktų charakteristikomis, atitinka Reglamento (EB) Nr. Ö 1234/2007 Õ Ö 116 Õ straipsnyje to reglamento Ö I priedo XIX dalies Õ išvardytiems produktams nustatytus prekybos standartus. Šie standartai pirmiausiai gali būti susiję su klasifikavimu pagal kokybę, su pakavimu, saugojimu, transportavimu, pateikimu ir ženklinimu.Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma patvirtina standartus, jų apimtį ir bendrąsias jų taikymo taisykles.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B dalies 6 p. (pritaikytas)7 straipsnis1. Tiek, kiek reikia, kad kiaušinių bendroji rinka ir tinkamai veiktų, ir tinkamai būtų taikomas šis reglamentas, Taryba, remdamasi Komisijos siūlymu ir laikydamasi Sutarties Ö 37 straipsnio 2 dalyje Õ nustatytos balsavimo tvarkos, ypatingais atvejais gali visai arba iš dalies uždrausti taikyti susitarimus dėl laikinojo įvežimo ir išvežimo perdirbti tiems Ö šio reglamento Õ 1 straipsnyje išvardytiems produktams, kurie yra skirti tame straipsnyje išvardytų prekių gamybai.2. Jei padėtis, apie kurią kalbama 1 dalyje, yra ypač neatidėliotina ir Bendrijos rinka yra sutrikdyta arba jai kyla pavojus būti sutrikdytai dėl susitarimų laikinai įvežti arba išvežti produktus perdirbti, Komisija, nukrypdama nuo 1 dalies nuostatų, valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva imasi reikiamų priemonių; Tarybai ir valstybėms narėms pranešama apie tas priemones, kurios galios ne ilgiau kaip šešis mėnesius ir bus taikomos nedelsiant. Jei Komisija gauna iš valstybės narės prašymą, per savaitę nuo jo gavimo dienos, ji priima sprendimą.3. Apie Komisijos pasirinktas priemones kiekviena valstybė narė praneša Tarybai per savaitę nuo tos dienos, kai jos buvo paskelbtos. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali patvirtinti pakeitimus arba panaikinti Komisijos sprendimą. Jei Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, Komisijos sprendimas Ö laikomas panaikintu Õ.ê 3290/94 2 str. ir XII priedo B dalies 7 p.8 straipsnis1. Bendrosios kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklės bei specifinės jos taikymo taisyklės yra skiriamos tų produktų, kuriems taikomas šis reglamentas, muitų tarifų klasifikacijai. Muitų tarifų nomenklatūra, kuri yra šio reglamento taikymo rezultatas, įtraukiama į Bendrąjį muitų tarifą.2. Jei šis reglamentas arba su juo susijusios nuostatos neprieštarauja, prekiaujant su trečiosiomis šalimis draudžiama:ê 3290/9494 2 str. ir XII priedo B dalies 7 p. (pritaikytas)Ö a) Õ apmokestinti bet kokiu mokesčiu, lygiaverčiu muitui;Ö b) Õ taikyti bet kokį kiekybinį apribojimą arba tolygų poveikį turinčias priemones.ê 2783/75 (pritaikytas)Ö III SKYRIUS ÕÖ BENDROSIOS NUOSTATOS Õ9 straipsnis1 straipsnyje nurodyti produktai, gaminami ar gaunami iš produktų, kuriems netaikomos Sutarties Ö 23 straipsnio 2 dalis Õ ir Ö 24 Õ straipsnio nuostatos, negali būti išleisti į laisvą apyvartą Bendrijoje.10 straipsnisValstybės narės ir Komisija keičiasi informacija, būtina įgyvendinant šį reglamentą. Tokios informacijos pateikimo ir platinimo taisyklės tvirtinamos Reglamento (EB) Nr. Ö 1234/2007 195 straipsnio 2 Õ dalyje Ö nurodyta Õ tvarka.ê11 straipsnisReglamentas (EEB) Nr. 2783/75 yra panaikinamas.Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikmenų lentelę.12 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.ê 2783/75Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje, [...]Tarybos varduPirmininkas[...]éI PRIEDASPanaikinamas reglamentas ir jo vėlesni pakeitimaiTarybos reglamentas (EEB) Nr. 2783/75 (OL L 282, 1975 11 1, p. 104) |Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 4001/87 (OL L 377, 1987 12 31, p. 44) |Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3290/94 (OL L 349, 1994 12 31, p. 105) | tik XII priedo B dalis |Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2916/95 (OL L 305, 1995 12 19, p. 49) | tik 1 straipsnio 6 punktas |_____________II PRIEDASATITIKMENų LENTELėReglamentas (EEB) Nr. 2783/75 | Šis reglamentas |1 straipsnis | 1 straipsnis |2 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa | 2 straipsnio 1 dalis |2 straipsnio 1 dalies antra pastraipa | 2 straipsnio 2 dalis |2 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa | 2 straipsnio 3 dalis |2 straipsnio 2 dalis | 2 straipsnio 4 dalis |3 straipsnis | 3 straipsnis |4 straipsnio 1 dalis | 4 straipsnio 1 dalis |4 straipsnio 2 dalies įžanginė formuluotė | 4 straipsnio 2 dalies įžanginė formuluotė |4 straipsnio 2 dalies pirma, antra ir trečia įtraukos | 4 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktai |4 straipsnio 3 ir 4 dalys | 4 straipsnio 3 ir 4 dalys |5 – 7 straipsniai | 5 – 7 straipsniai |8 straipsnio 1 dalis | 8 straipsnio 1 dalis |8 straipsnio 2 dalies įžanginė formuluotė | 8 straipsnio 2 dalies įžanginė formuluotė |8 straipsnio 2 dalies pirma ir antra įtraukos | 8 straipsnio 2 dalies a ir b punktai |9 ir 10 straipsniai | 9 ir 10 straipsniai |11 straipsnis | - |12 straipsnis | - |- | 11 straipsnis |- | 12 straipsnis |Priedas | - |- | I priedas |- | II priedas |_____________[pic][pic][pic][1] COM(87) 868 PV.[2] Žr. Išvadų A dalies 3 priedą.[3] Atliekama vadovaujantis Komisijos komunikatu Europos Parlamentui ir Tarybai – Acquis communautaire kodifikavimas, COM(2001) 645 galutinis.[4] Žr. šio pasiūlymo I priedą.[5] OL C (...(, (...(, p. (...(.[6] OL C (...(, (...(, p. (...(.[7] OL L 282, 1975 11 1, p. 104. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2916/95 (OL L 305, 1995 12 19, p. 49).[8] Žr. I priedą.[9] OL L 299, 2007 11 16, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 248/2008 (OL L 76, 2008 3 19, p. 6).[10] OL L 336, 1994 12 23, p. 22.


text:
Home Finanze Fisco Tributi Il bollo auto si prescrive in tre anni anche se iscritto al...
 Cassazione civile, sez. VI, 25 agosto 2017, n. 20425
 Le Sezioni Unite con la sentenza n. 23397/2016 hanno rammentato il principio di carattere generale secondo cui la scadenza del termine perentorio sancito per opporsi o impugnare un atto di riscossione mediante ruolo o comunque di riscossione coattiva produce soltanto l’effetto dell’irretrattabilità del credito e non anche la “conversione” del termine di prescrizione breve eventualmente previsto in quello ordinario decennale, ai sensi dell’art. 2953 c.c.
 In altri termini se un determinato credito tributario si prescrive in un termine inferiore a quello decennale una volta iscritto al ruolo non andrà soggetto alla prescrizione ordinaria decennale ma resterà soggetto alla prescrizione eventualmente più breve prevista nel caso specifico.
 La sola scadenza del termine concesso al debitore per proporre l’opposizione non consente quindi di fare applicazione dell’art. 2953 c.c.. Detta norma prevede infatti che solo laddove sia intervenuta una sentenza passata in giudicato vanno soggetti al termine di prescrizione decennale anche i diritti per i quali la legge prevede una prescrizione più breve.
 Applicando tale principio alla materia del bollo auto ne deriva che anche in presenza di iscrizione la ruolo lo stesso resta soggetto al termine di prescrizione di tre anni
 La tassa automobilistica è e rimane soggetta a termine di prescrizione triennale, per effetto di quanto stabilito dal D.L. n. 953 del 1982, art. 5, comma 51, convertito, con modificazioni, dalla L. n. 53 del 1983 e modificato dal D.L. n. 2 del 1986, art. 3 convertito, con modificazioni, dalla L. n. 60 del 1986.