type: other

text:
VIDIECKY CESTOVNÝ RUCH A AGROTURISTIKA V SLOVENSKÝCH OBCIACH A REGIÓNOCH - EuroEkonóm.sk - EuroEkonóm.sk
 Ing. Juraj Kerekeš, riaditeľ sekcie obcí
 Rozvoj cestovného ruchu na vidieku spôsobuje nielen atraktívnosť krajiny, dobrodružstvo spojené s poznávaním prírody a spôsobu života, ale aj domáckosť prostredia, slovenská gastronómia, tradície a remeselná výroba, snaha zotaviť sa, nájsť rovnováhu medzi prírodou a rodinou. Okrem prírody je dôležitá aj ponuka služieb vo vidieckej turistike a agroturistike a osobitne služby na voľný čas musia zodpovedať očakávaniam návštevníkov-hostí v závislosti od prostredia (nižinné, horské), sezóny (letná, zimná) a pod. Na slovenskom vidieku je pôsobivá krajina, ktorá láka najmä ľudí z miest. Poľnohospodárska výroba je v živote spoločnosti nenahraditeľná a má výrazne sezónny charakter, pričom vidiek potrebuje aj iné ekonomické aktivity na zvýšenie príjmov. Vidiecky cestovný ruch a agroturistika sa stáva nástrojom stretnutia obyvateľov vidieka a miest, spôsobom zmiernenia vzťahu medzi mestom a vidiekom, príležitosťou pre ekonomickú činnosť vidieckeho obyvateľstva, založenou na rešpektovaní potrieb a reálnych možností ponuky vidieka. Účastníci vidieckeho cestovného ruchu a agroturistiky majú nové očakávania, ktoré sa prejavujú v rastúcej citlivosti na kvalitu životného prostredia a poskytovaných služieb.
 Formy cestovného ruchu umožňujú bližšie určiť podstatu cestovného ruchu z hľadiska ich účastníka, jeho potrieb a očakávaní. To dovoľuje lepšie pripraviť produkt a ponúkať ho na trhu pre cieľovú skupinu účastníkov cestovného ruchu. Individuálnu slobodu cestovania môžeme ochraňovať vtedy, ak sa vidiecky cestovný ruch, resp. vidiecka turistika a agroturistika bude rozvíjať na ekologickom základe, t.j. zelená turistika ako nový spôsob návratu a objavu vidieka a poľnohospodárskych oblastí sa snaží harmonicky skĺbiť aktivity voľného času a uvedomenia si kultúrneho a prírodného bohatstva štátu. Tieto výroky by sa mohli stať mottom pre obce a v určitej obmene aj pre mestá pri tvorbe i realizácii koncepcie rozvoja vidieckej turistiky a agroturistiky. Vidiecka turistika zohráva rolu významného iniciátora hospodárskeho rozvoja obce. Úloha obcí, miest a regiónov spočíva v aktívnom zapojení sa do vidieckej turistiky a agroturistiky, tým prispejú k zlepšeniu štruktúry návštevnosti, zvýšeniu jej objemu a taktiež k oživeniu regionálnej a národnej ekonomiky i zvýšeniu životnej úrovne obyvateľov obcí. Z obsahového vymedzenia vidieckej turistiky a agroturistiky vyplýva, že môže spĺňať funkciu ekonomickú, zdravotno-rekreačnú, kultúrno-poznávaciu, vedecko-informačnú a spoločensko-výchovnú.
 Za podstatné možno považovať plnenie úloh obcí v rámci podpory a rozvoja vidieckej turistiky a agroturistiky v nasledovných oblastiach:
 ochrana životného prostredia a jeho integrácia do turistických aktivít a do celkovej politiky štátu, t.j. zachovanie územia krajiny, uplatňovanie politiky ochrany historických, kultúrnych, vidieckych a turisticky atraktívnych miest a pod.
 ekonomický rozvoj podporený turistikou
 udržiavanie celkového vzhľadu obcí, materiálno technickej základne vidieckej turistiky, agroturistiky, podpora rybolovu, lovu zvierat a pod.
 propagácia obcí v rámci regiónu, ich prezentácia na výstavách a veľtrhoch, ako aj prostredníctvom internetu
 spolupráca s informačnými centrami, regionálnymi agentúrami, prípadne ďalšími inštitúciami
 podpora trvalo udržateľnej vidieckej turistiky a agroturistiky príťažlivého prostredia
 získanie finančných zdrojov pre realizáciu rozvoja regiónu a prilákanie zahraničných investícií
 využívanie kontaktov s družobnými obcami a pod.
 Podstatou rozvoja cestovného ruchu na vidieku je návrat človeka k prírode a odklon od masového cestovného ruchu k individuálnym formám užitia dovolenky a voľného času. Obce na Slovensku majú rôznorodý prírodný a kultúrny potenciál, ktorý je možné využiť aj v prospech rozvoja vidieckej turistiky a agroturistiky. V tomto prípade je dôležitá lokalizácia obcí, ktoré majú nížinný, podhorský a horský charakter. Tým je dané aj ich rekreačné zázemie a miestna kultúra. Obce, ktoré sa nachádzajú v rekreačne hodnotnom prostredí s vhodnou urbanistickou štruktúrou a ľudovou architektúrou (kompaktné sídla, rozptýlené osídlenie-osady, samoty, lazy) možno pokladať za potenciálnu rezervu rozvoja vidieckej turistiky a agroturistiky. Rekreačný a kultúrny potenciál týchto obcí tvorí súčasť produktu cestovného ruchu, ktorý je predmetom ponuky väčšiny obcí na Slovensku.
 PRODUKT VIDIECKEJ TURISTIKY A AGROTURISTIKY
 Vidiecka turistika nie je na Slovensku novým fenoménom. Slovenská krajina bola už v období Rakúsko-Uhorska miestom pasívneho či aktívneho oddychu šľachtických rodín. Dôkazom toho sú početné šľachtické letné sídla vybudované na vidieku. Vidiek im poskytoval priestor pre aktivity, ktoré nebolo možné v stiesnených podmienkach mesta vykonávať, napr. jazda na koni, poľovníctvo, a napokon vidiek vábil aj dobrým vidieckym vzduchom. V súčasnosti demografické trendy poukazujú na migráciu vidieckeho obyvateľstva do miest (obyvateľstvo odchádza z vidieka za vidinou ľahšieho žitia v meste) a vidiek sa jednoducho vyľudňuje. Ak chceme zastaviť tento negatívny trend je potrebné poskytnúť vidieckemu obyvateľstvu perspektívu, a jednou z alternatív je realizácia vidieckeho cestovného ruchu.
 Vidiecka turistika je formou cestovného ruchu, ktorá zahŕňa súbor činností zameraných na uspokojovanie potrieb spojených s cestovaním a pobytom ľudí vo vidieckom prostredí a vo voľnom čase. Zvyčajne ide o činnosti spojené s návratom k prírode, s možnosťou ubytovania v rodinách, vo vidieckych domoch a rôznych ubytovacích zariadeniach na vidieku, kde súčasťou ponuky je aj možnosť stravovania sa alebo vlastnej prípravy stravy a vykonávania rozličných činností spojených s pobytom na vidieku. Súčasťou vidieckej turistiky je aj agroturistika, ktorá zahŕňa špecifické činnosti agropodnikateľov, fariem a poľnohospodárskych podnikov podľa miestnych ekonomických a prírodných podmienok, zameraných na uspokojovanie potrieb návštevníkov v oblasti domácej gastronómie. Agroturistiku možno považovať za doplnkovú činnosť poľnohospodárskeho podnikateľského subjektu. Pomáha zachovať kultúrny ráz krajiny, udržať a obnoviť osídlenia a zvýšiť hospodársku úroveň územia produkciou a realizáciou krajových gastronomických špecialít, remeselno-umeleckých výrobkov a ponukou folklóru.
 Produktom vidieckej turistiky a agroturistiky je poskytovanie služieb, ktoré majú špecifický charakter. Možno ich rozdeliť z hľadiska hierarchie uspokojenia potrieb na základné a doplnkové. K základným službám patria služby ubytovacie a stravovacie, ktoré upravuje zákon č. 455/1991 Zb. – Živnostenský zákon a Vyhláška MH SR č. 419/2001 Z.z. ktorou sa upravuje kategorizácia zariadení a klasifikačné znaky na ich zaraďovanie do tried a s tým súvisiace zákony č. 281/2001 Z.z. o zájazdoch, podmienkach podnikania cestovných kancelárií a cestovných agentúr a o zmene a doplnení Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov a zákon č. 416/2001 Z.z. o prechode niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy na obce a na samosprávne kraje, tzv. malý kompetenčný zákon.
 Na základe prieskumu vykonaného na vzorke 406 obcí, ktoré sa zapojili do Programu obnovy dediny, bolo spoznané, že ubytovacia kapacita pre ubytovanie potencionálnych účastníkov vidieckeho cestovného ruchu na jednu obec predstavuje cca 55 lôžok. Medzi ubytovacími zariadeniami prevládajú najmä rekreačné chalupy, rekreačné chaty, turistické ubytovne a menej penzióny. Na vidieku sa prevažne poskytujú ubytovacie zariadenia nehotelového typu a jednoducho zariadené. Priamo v obciach sa nachádza cca 38% ubytovacích zariadení a v jej okolí (v katastri obce) cca 62% zariadení. Poskytovanie služieb je na vidieku často naviazané aj na poskytovanie stravovacích služieb, pretože je to výhodné nielen pre majiteľa zariadenia, ale aj pre ubytovaného hosťa. Majiteľovi zariadenia vytvára poskytovanie stravovacích služieb priestor pre realizáciu vlastnej poľnohospodárskej produkcie, resp. odbyt svojich potravinových produktov a návštevníkovi umožňuje zoznámiť sa s regionálnymi gastronomickými špecialitami.
 Súčasťou produktu vidieckej turistiky a agroturistiky sú aj doplnkové služby. Tieto ponúkajú hosťom aktívne využitie voľného času. Služby poskytuje zväčša sám hostiteľ, avšak v praxi je aj obvyklé, že ich sprostredkováva. Najčastejšie zariadenia v obciach pre vidiecku turistiku sú futbalové a volejbalové ihriská, telocvične, cyklotrasy, tenisové areály, fittnescentrá, lyžiarske vleky a lanovky, bežecké trate. K významným aktivitám vidieckej turistiky možno zaradiť aj jazdu na koňoch, dopravu na kočoch, poľovníctvo, rybolov, zber lesných plodov, húb a liečivých bylín, účasť na folklórnych podujatiach a jarmokoch, prechádzka vo vinohradoch s ochutnávkou vína, účasť na remeselnej výrobe keramiky a majoliky, zoznámenie sa s ľudovými výšivkami, piesňami a hudbou, užitie termálnych a minerálnych vôd, spoznanie ľudovej architektúry, poznávanie historických pamiatok zahrnutých do svetového dedičstva UNESCO, zoznámenie sa s chovom plemenného horského koňa, pešie prechádzky nedotknutou vidieckou prírodou, plavba po riekach, brodenie sa v potokoch a bystrinách, návšteva sakrálnych objektov, ako aj zapájanie sa do poľnohospodárskych sezónnych a domácich prác.
 Takmer každá obec má svoje potenciálne ambície v rozvoji cestovného ruchu na vidieku. Toto predpokladá vysokú snahu predstaviteľov územnej samosprávy zrealizovať svoje zámery a aktívnu účasť obyvateľov na poskytovaní služieb vidieckeho cestovného ruchu.
 OSOBITOSTI VIDIECKEJ TURISTIKY A AGROTURISTIKY
 Obec pri koncipovaní vidieckej turistiky a agroturistiky by mala brať do úvahy prírodné predpoklady, historické pamiatky, polohu obce a jej príťažlivosť, turistické atraktivity v blízkom okolí, podmienky pre chatové a záhradkárske kolónie, vybavenosť kultúrnymi, športovými a rekreačnými zariadeniami, rozvoj, udržiavanie a propagáciu krajových špecialít a atraktivít, produkciu ekologicky kvalitných potravín, produkciu a propagáciu výrobkov s miestnou tradíciou, dopyt po určitom produkte s módnym vplyvom, štruktúru výroby a služieb, dopravnú dostupnosť. Veľký význam pri plnení úloh obcí zohráva propagácia a ich spolupráca s informačnými a propagačnými inštitúciami, agentúrami pre regionálny rozvoj a organizáciami zaoberajúcimi sa cestovným ruchom a doplnkovými službami.
 Väčšina obcí v rámci vidieckej turistiky a agroturistiky by mala ponúknuť:
 turistické atraktivity v blízkom okolí
 kultúrno-spoločenské a obchodné zariadenia
 zariadenia komunálnych služieb
 miestny folklór a remeslá, tradície, pôdohospodárske dedičstvo a vidiecku identitu
 V snahe definovať vidiek čo najvýstižnejšie, možno uviesť niekoľko prístupov k jeho charakteristike. Odborníci zaoberajúci sa problematikou vidieka najčastejšie používajú dva prístupy k jeho klasifikácii:
 a) na základe hustoty obyvateľstva na jednotku plochy,
 b) na základe podielu obyvateľstva žijúceho vo vidieckych oblastiach.
 Prvé kritérium je vhodné pre klasifikáciu územia na miestnej úrovni. Členské štáty OECD stanovili hranicu 150 obyvateľov na km2 ako kritérium vidieckosti územia. Podľa tohoto kritéria žije na slovenskom vidieku 78,4% obyvateľstva.
 Druhé kritérium je vhodné pre klasifikáciu vidieka na regionálnej úrovni. Na základe tohoto kritéria sa rozlišujú regióny na viac alebo menej vidiecke. Stupeň vidieckosti je daný podielom obyvateľov žijúcich vo vidieckych obciach. Regióny s podielom obyvateľstva žijúceho vo vidieckych obciach vyšším ako 50% sa nazývajú prevažne vidiecke, regióny s podielom obyvateľstva od 15% do 50% sú prechodné a regióny s podielom menším ako 15% sú prevažne urbanizované. Na Slovensku žije v prevažne vidieckych regiónoch 48% obyvateľstva, v prechodných 40% a v urbanizovaných len 12% obyvateľov. Aj toto kritérium potvrdzuje zväčša vidiecky charakter Slovenskej republiky.
 Ďalším znakom, ktorý charakterizuje vidiek je dominantné postavenie poľnohospodárstva a lesníctva v ekonomike štátu. Podľa podielu regionálnych príjmov v európskych krajinách, poľnohospodárstvo a lesníctvo už nevytvára podstatu vidieckej ekonomiky a predstavuje iba 5,5% z celkovej priemernej zamestnanosti a predpokladá sa jej ďalšie znižovanie. Podobný trend sa prejavuje aj na Slovensku, keď tento podiel predstavuje 5% v poľnohospodárstve a v lesníctve 1,3% z celkovej priemernej zamestnanosti.
 Uvádzané charakteristiky ohraničujú vidiecke prostredie. Avšak typický obraz vidieka dotvárajú aj ďalšie, nemenej dôležité komponenty. Ide predovšetkým o tradičnú sociálnu štruktúru vidieckeho obyvateľstva, tzv. vidiecku spoločnosť, kultúrnu identitu a dedičstvo vidieka a napokon aj rozsiahly potenciál relatívne nenarušeného územného prostredia. Z hľadiska cestovného ruchu možno vidiek považovať za rekreačný priestor so špecifickými vlastnosťami vytvárajúcimi podmienky pre uspokojovanie potrieb požiadaviek účastníkov vidieckej turistiky a agroturistiky.
 Rekreačnú dedinu možno charakterizovať ako vidiecke osídlenie s disponibilným bytovým fondom, rekreačným priestorom a pôvodnou ľudovou architektúrou. Kvalita poskytovaných zložiek začleňuje jednotlivé obce do nasledovných kategórií:
 – výlučne rekreačná funkcia, kvalitné prírodné prostredie a charakteristická urbanistická štruktúra (napr. obce Donovaly, Špania dolina, Demänová a pod.)
 – prevláda rekreačná funkcia a v budúcnosti sa v obciach neuvažuje s ďalším rozvojom hospodárskej funkcie (napr. obce Rajecká Lesná, Kľak, Krahule, Podbieľ, Staré Hory a pod.)
 – doplnková rekreačná funkcia má vyhovujúce podmienky na rozvoj rekreácie, prírodné a krajinné prostredie so zvyškami pôvodnej ľudovej architektúry, nedotknutá príroda, lazy, samoty, osady (napr. Mýto pod Ďumbierom, Blatnica a pod.).
 Kategorizácia rekreačných dedín na Slovensku poukázala na ich rozdielny potenciál, určila základné smery orientácie obcí a ovplyvnila tak ich súčasné funkcie. Definíciu rekreačnej dediny možno považovať za stále aktuálnu z dôvodu, že disponibilný bytový fond, osobitý rekreačný priestor a pôvodná ľudová architektúra sú základnými podmienkami pre rozvoj vidieckeho cestovného ruchu. Vychádzajúc z uvedenej skutočnosti a lokalizácie vidieckych sídiel majú najlepšie predpoklady pre vidiecku turistiku a agroturistiku najmä tie obce, ktoré sa nachádzajú v horských a podhorských oblastiach a v niektorých nížinných oblastiach Slovenska. Každá z oblastí má svoje osobitosti, ktoré vytvárajú špecifickú ponuku v rámci rozvoja aktivít vidieckeho cestovného ruchu.
 PODPORA SAPARD A FINANCOVANIE ZDRUŽENÍ CESTOVNÉHO RUCHU
 SAPARD (Support for Pre-Accesion measures for Agruculture and Rual Development) predstavuje predvstupový nástroj EÚ zameraný na riešenie dôležitých problémov pri trvalom prispôsobovaní sa pôdohospodárskeho sektora a vidieckych oblastí k acquis communautire. V rokoch 2000 – 2006 poskytne EÚ prostredníctvom SAPARD ročne 18,3 mil. EUR. Jednotlivé aktivity definované v smerniciach SAPARD sú financované v rámci už spracovaného viacročného Plánu rozvoja vidieka na Slovensku. Program SAPARD financuje napr. : rozvoj a obnovu vidieka, ochrana a zachovanie vidieka ako dedičstva, rozvoj a zlepšenie štruktúry vidieka, udržiavanie kultúrneho rázu krajiny, rozvoj a diverzifikácia hospodárskej činnosti na vytvorenie dostatočných pracovných miest alebo ďalších alternatívnych zdrojov príjmov (napr. vidiecka turistika, agroturistika) a pod. V programoch, ktoré sú charakterizované ako ziskové, je financovanie stanovené tak, že 50% z celkových nákladov na projekt hradí podnikateľ z vlastných zdrojov (resp. z úverov alebo pôžičiek) a ďalších 50% verejných zdrojov sa člení na podporu zo štátneho rozpočtu (25% – ročne 275 mil. Sk) a na podporu z EÚ (25% – ročne 813 mil. Sk). Hviezdny výbor (STAR Commitete) Európskej komisie schválil dňa 24.10.2000 v Bruseli Program rozvoja vidieka SR na ktorý bude možné počas 6-tich rokov celkove čerpať 128 mil. EUR.
 Realizáciu Programu obnovy dediny zabezpečuje Ministerstvo pôdohospodárstva SR v roku 2001 v rámci špeciálneho prípravného programu Phare pre Slovensko v priorite B ako pilotný projekt pre rozvoj vidieka. Prostredníctvom tohto programu bolo vyškolených 30 facilitátorov, ktorým bola zakúpená výpočtová technika. Ďalej bolo podporených 9 projektov obcí na vypracovanie územno-plánovacej dokumentácie v čiastke 1,5 mil. Sk a 8 projektov obcí na modernizáciu budov historického, kultúrneho a národného významu v čiastke 24,8 mil. Sk. V roku 2002 bude zahájená realizácia predvstupového programu EÚ SAPARD. V rámci tohto programu sú na realizáciu Programu obnovy dediny ročne vyčlenené čiastky 16,6 mil. Sk pre modernizáciu budov historického, kultúrneho a národného významu a 31,7 mil. Sk na technickú pomoc v rámci ktorej obce budú mať možnosť sa uchádzať o vypracovanie územno-plánovacej dokumentácie. Vládou SR schválené koncepcie rozvoja odvetví, ktoré sú v náplni Ministerstva pôdohospodárstva SR uvažujú so systémovým prístupom v riešení problematiky vidieka. Avšak bez aktívneho prístupu samotného jeho obyvateľstva založeného na partnerstve je toto ťažko predstaviteľné. Systém štrukturálnych fondov, ktorý v súčasnosti ponúka EÚ, systém dotácií podľa výnosu MP SR na rozvoj agroturistiky, vidieka a diverzifikáciii ekonomických aktivít je dobrým príkladom toho, ako by mohli vhodne umiestnené finančné prostriedky zmobilizovať slovenský vidiecky priestor.
 Združenia viacerých miestnych organizácií, právnických a fyzických osôb vo verejnom záujme vytvárajú tzv. stredisko (centrum) cestovného ruchu, ktoré môže byť definovaný nasledovnými kritériami:
 a) Určenie územia:
 katastrálne územie dotknutých obcí uplatňujúcich aktívny cestovný ruch
 počet lôžok, počet prenocovaní alebo počet návštevníkov v regióne cestovného ruchu.
 b) Povinnosti združenia cestovného ruchu:
 zúčastňovať sa na prácach pri tvorbe miestnej, regionálnej alebo medzinárodnej turistickej politiky
 zastupovať a chrániť záujmy turizmu v obci, samosprávnych krajoch a medzinárodných zoskupeniach
 zabezpečovať propagáciu turizmu v obci, samosprávnom kraji, alebo na Slovensku a v zahraničí
 analyzovať turistický trh obce, regiónu alebo v šírke medzinárodnej spolupráce
 uskutočňovať podnikateľskú i nepodnikateľskú činnosť v oblasti cestovného ruchu
 realizovať potrebnú koordináciu s národnou turistickou organizáciou a medzinárodnými turistickými organizáciami.
 c) Finančné zdroje združenia cestovného ruchu môžu byť:
 podiel na poplatku za turistickú daň
 podiel na poplatku za lôžkovú daň
 členské príspevky v rámci členstva v združení cestovného ruchu
 príspevok štátneho rozpočtu
 dary a sponzorské príspevky.
 d) V súvislosti s financovaním združenia cestovného ruchu možno určiť:
 podiel poplatkov členov združenia podľa počtu obyvateľov v obci
 príspevok zo štátneho rozpočtu (pevnou čiastkou, resp. rovnakým podielom ako ostatní členovia)
 povinnosti a práva členov združenia cestovného ruchu v rámci účelovosti nakladania s prostriedkami združenia
 čerpanie prostriedkov z Európskych spoločenstiev a medzinárodných združení.
 Úlohou regionálnych a medzinárodných združení cestovného ruchu bude nielen ich koordinačná funkcia, ale aj koncepčná práca a v neposlednom rade aj úlohy v oblasti územného marketingu vrátane zabezpečovania informačných služieb.
 Podpora investícií môže byť zameraná na rekonštrukciu a modernizáciu rekreačných a ubytovacích zariadení s minimálnou kapacitou 10 lôžok, prestavbu existujúcich hospodárskych objektov, ktoré stratili svoje poslanie na agroturistické zariadenia a pôdohospodárske farmy, vytvorenie hospodárskeho dvora pre účely agroturistiky, rozvoj doplnkových úžitkových výrob, výrobu tradičných predmetov a výrobu a predaj miestnych špecialít, výstavbu agroturistických zariadení vrátane hygienických, ekologických a rekondičných zariadení slúžiacich na rozvíjanie turistických aktivít a na ochranu pred nepriaznivými poveternostnými podmienkami a nákup technológie a techniky, rozvoj rekreačných a relaxačných aktivít vrátane nákupu technológie a techniky (turistické chodníky, jazdectvo, rybárstvo, poľovníctvo, pltníctvo, cykloturistika, vodné športy) spoločné podniky poľnohospodárov v agroturistike (spoločné projekty v rámci informatiky, marketingu i propagácie), výrobu propagačných materiálov a zabezpečenie účasti žiadateľa na rekvalifikačných kurzoch a školeniach.
 MOŽNOSTI ROZVOJA VIDIECKEJ TURISTIKY A AGROTURISTIKY V OBCIACH A VIDIECKYCH REGIÓNOCH
 Územná samospráva z hľadiska rozvoja vidieckej turistiky a agroturistiky zohráva zväčša rolu aktivizátora a koordinátora rozvoja. Obce sa môžu na rozvoji vidieckeho cestovného ruchu podieľať svojou priamou účasťou, resp. nasmerovaním, naštartovaním a ponechaním si možnosti koordinácie, pričom ďalšie aktivity ponechávajú podnikateľským subjektom. Nemožno však pripustiť chaotický vývoj agroturistiky alebo vidieckej turistiky, pretože vzniká príčinnosť konfliktov, ktoré vedú k znižovaniu dynamiky rozvoja obce a v konečnom dôsledku aj k znižovaniu záujmu turistov. Dôležitou úlohou obce je marketing a propagácia vidieckeho cestovného ruchu všetkými dostupnými prostriedkami (informačné centrá, propagačné materiály, výstavy a semináre k cestovnému ruchu na vidieku a pod.).
 Základným organizačným predpokladom pre rozvoj podnikateľskej aktivity je spracovanie programu sociálneho a ekonomického rozvoja zo strany obce, resp. združenia obcí. Tento program môže byť spracovaný ako dokument dlhodobej koordinácie verejných a súkromných aktivít, demografického, ekonomického, sociálneho, kultúrneho a ekologického charakteru na území obce, v záujme obce ako celku a v nej žijúcich obyvateľov, miestnych podnikateľov a prichádzajúcich turistov. Hlavným zmyslom programu je organizácia všeobecného rozvoja obce na báze harmonizácie súkromných záujmov obyvateľov, podnikateľov i návštevníkov a odstraňovanie konkurenčných vzťahov tam, kde konkurencia nie je z hľadiska obce a jej prosperity, ani z hľadiska dlhodobých záujmov samotných podnikateľov produktívna. Hlavným zmyslom i nástrojom realizácie programu je dobrovoľná spolupráca pri dosahovaní spoločných cieľov rozvoja obce. Úlohou sociálno-ekonomického programu by malo byť:
 definovať miestne predpoklady realizácie spoločných záujmov
 optimalizovať územno-vidiecke a sociálne psychologické podmienky pre rozvoj bývania a podnikania v obci a vidieckom regióne
 koordinovať vynakladanie obecných investícií vzhľadom k zámerom a potrebám rozvoja vidieckej turistiky a agroturistiky
 koordinovať účelnú alokáciu bežných verejných výdajov v záujme vytvárania stabilných podmienok pre bývanie a podnikanie aj vo forme zakladania fariem a farmárskych služieb
 definovať dlhodobé zámery hospodárskej a sociálnej politiky obce a vidieckeho regiónu
 posilňovať vedomie súvsťažnosti k obci a zodpovednosti za jej rozvoj u miestnych obyvateľov i podnikateľov.
 Využitie programu bude možno aplikovať v nasledujúcich oblastiach:
 novelizácia územného a priestorového uplatňovania plánu obce a príprava územno-technických podmienok pre rozvoj malého a stredného podnikania
 rozpracovanie konkrétnych podnikateľských zámerov realizovaných obcou so zameraním sa na vidiecku turistiku a agroturistiku a vytváranie fariem i farmárskych služieb
 stratégia marketingovej, informačnej a propagačnej činnosti.
 Program by mal definovať v dialógu s miestnym obyvateľstvom a podnikateľmi ciele rozvoja obce a stanoviť projekty verejného a súkromného sektoru. Za týmto účelom je žiadúce vytvoriť vhodné organizačné, materiálne a personálne prostredie pre profesionálnu a permanentnú podpornú činnosť.
 ANALÝZA VIDIECKEHO TURIZMU A AGROTURIZMU
 Z analýzy podmienok krajiny Slovenska vyplýva, že vidiecky cestovný ruch má dobré územné predpoklady pre jeho súčasný i perspektívny vývoj. Vidiecka turistika podľa výškovej členitosti územia a v nadväznosti na to, podľa lokalizácie vidieckych sídiel, má predpoklady pomerne rovnomerného rozloženia na Slovensku. Pre vidiecku turistiku sú najvhodnejšie sídla poľnohospodárskeho charakteru a fariem v sústredenej dedinskej zástavbe, ale aj sídla rozptýleného osídlenia typu lazov, kopaníc a majerov. Pre tento typ cestovného ruchu sa môžu využiť aj staré banské sídla lokalizované v najatraktívnejších krajinných typoch. Atraktívnosť ponuky pre užívateľov vidieckej turistiky je závislá od polohy sídla (najatraktívnejšie sú podhorské a horské sídla), tradícií v obciach, ktoré ponúkajú možnosť zoznámiť sa so starými remeslami, folklórom, gastronómiou, ľudovou architektúrou, prípadne aj od možnosti osvojiť si niektoré tradičné ľudové prvky formou krátkodobých kurzov.
 Vychádzajúc zo SWOT analýzy zameranej na spoznanie uplatňovania vidieckeho turizmu a agroturizmu na Slovensku, možno charakterizovať nasledovné:
 vhodné prírodné prostredie
 rozsiahly a dosiaľ málo využívaný bytový fond na vidieku
 relatívne nízka cenová úroveň poskytovaných služieb
 metodická podpora Ministerstva pôdohospodárstva SR
 široká sieť vzdelávacích a poradenských inštitúcií
 rozširujúca sa medzinárodná spolupráca
 odborné záujmové zväzy pre vidiecku turistiku a agroturistiku.
 chýbajú typické roľnícke usadlosti
 nevhodná štruktúra materiálno-technickej základne
 nedostatočná odborná kvalifikácia podnikateľov a ich zamestnancov
 malé skúsenosti vidieckeho obyvateľstva s vidieckym turizmom a agroturizmom
 malý stupeň finalizácie poľnohospodárskej výroby
 nízka kúpna sila domáceho obyvateľstva
 nedostatok možností pre aktívny oddych na vidieku
 nízka kvalita poskytovaných služieb
 chýbajúci rezervačný systém ubytovania
 nedostatočná servisná infraštruktúra na vidieku.
 tradičná pohostinnosť slovenského ľudu
 bohaté kultúrne tradície slovenského národa
 pilotné projekty rozvoja vidieka.
 nedostatočná podpora vidieckeho cestovného ruchu
 zhoršujúci sa ekonomický vývoj v obciach na Slovensku.
 Jednotlivé územia Slovenskej republiky v rámci Národného plánu regionálneho rozvoja SR, ako predvstupových aktivít do Európskej únie na úrovni NUTS II., možno z pohľadu analýzy špecifikovaného územného profilu komplexného uplatňovania cestovného ruchu charakterizovať nasledovne:
 Silné stránky regiónu:
 významný polohový potenciál v kontaktnej zóne s Rakúskom, Maďarskom, Českou republikou a krajinami EÚ v subregióne Viedeň – Bratislava – Györ
 región má priaznivé podmienky pre rozvoj cestovného ruchu
 relatívne dobre rozvinutá dopravná a ubytovacia infraštruktúra, najmä s prítomnosťou železničného, leteckého a vodného uzla v Bratislave
 v regióne sa nachádzajú významné kultúrne, športové a prírodné podmienky.
 Slabé stránky regiónu:
 zábery pôdneho a lesného fondu v dôsledku extenzívneho rozvoja urbanizovaného prostredia, dopravnej siete a inžinierskych sietí
 nedostatočné využívanie potenciálu kraja
 pomalá obnova kultúrno-historických pamiatok
 nedostatočné využívanie tradícií vidieka
 nedostatočná prezentácia cestovného ruchu v kraji
 Šance regiónu:
 formovanie medzinárodného parku Podunajsko (nivy Dunaja, Moravy a Dyje)
 rozšírenie kontaktov so zahraničím pre prezentácii cestovného ruchu
 prílev zahraničného kapitálu
 zvýšenie pracovných príležitostí
 zvýšenie podielu cestovného ruchu na ekonomike kraja
 rozvoj Bratislavy ako kongresového centra
 skvalitnenie a rozširovanie služieb cestovného ruchu ako jednej z najvýznamnejších ekonomických aktivít v podmienkach regionálneho rozvoja kraja.
 Riziká regiónu:
 nevhodné využívanie neobnoviteľných i obnoviteľných prírodných zdrojov
 nedostatok finančných prostriedkov na rozvoj cestovného ruchu
 predpoklad narastania kriminality a prílevu drog
 presadzovanie nadregionálnych a medzinárodných projektov s negatívnym dopadom na krajinné prostredie
 konflikty zámerov územného rozvoja so záujmami ochrany prírody a krajiny.
 Región Slovensko – juhozápad
 priaznivé geomorfologické a klimatické podmienky bez výrazných prírodných bariér umožňujú všestranný územný rozvoj
 aktívny rozvoj výstavnej turistiky a vidieckej cestovnej turistiky (Agrokomplex)
 región má priaznivé podmienky pre rozvoj kúpeľníctva a agroturistiky
 zdroje termálnych vôd umožňujú ich využitie na rozvoj letného cestovného ruchu
 v regióne sa nachádzajú významné kultúrne a historické pamiatky.
 nedostatočne využívaný rekreačný potenciál regiónu
 nesprístupnený celý areál Nitrianskeho hradu.
 rozvoj cestovného ruchu môže nepriaznivo ovplyvniť ekosystémy v chránených krajinných oblastiach
 záber úrodnej poľnohospodárskej pôdy na úkor výstavby rekreačných a turistických zariadení
 nedostatok možností na finančné zabezpečenie rozvoja cestovného ruchu.
 využitie termálnych prameňov a potencionálnych termálnych zdrojov (oblasť Želiezoviec, Komjatíc a Rastislavíc) na kúpeľnú turistiku
 zvýšenie lôžkovej kapacity ubytovacích zariadení
 revitalizácia existujúcich rekreačných oblastí
 vytvorenie Centra agroturistiky v obci Trávnik
 využitie okolia vodného diela Gabčíkovo na rekreačné účely a rozšírenie siete termálnych kúpalísk, najmä v južnej časti kraja.
 Región Slovensko – severozápad
 rozvinuté kúpeľníctvo a liečebno-turistický cestovný ruch
 atraktívne prírodné prostredie a veľký podiel chránených území so špecifickými prírodnými zvláštnosťami, geomorfologickými a klimatickými predpokladmi pre zimné športy, zimnú a letnú turistiku
 tradícia v poskytovaní služieb cestovného ruchu pre turistov krajín V4
 perspektívne strediská cestovného ruchu
 oblasť vhodná pre celoročný rekreačný pobyt a športové aktivity
 cenová dostupnosť služieb cestovného ruchu pre turistov krajín V4
 dobré podmienky pre rozvoj vidieckej turistiky a spracovanie špeciálnych pobytových programov
 veľké množstvo kultúrno-historických pamiatok
 poriadanie medzinárodných a národných výstav.
 málo rozvinutý marketing a slabá kvalita manažmentu v oblasti cestovného ruchu
 nedostatočná (absentuje sieť informačných zariadení) propagácia historických, kultúrnych a prírodných zaujímavostí v regióne
 sezónnosť využívania kapacít cestovného ruchu
 malá intenzita cezhraničného ruchu
 chýba požadovaný vyšší štandard značnej časti kapacít cestovného ruchu
 nedostatok doplnkových aktivít pre voľný čas v strediskách cestovného ruchu
 nedostatok ubytovacích kapacít hotelového typu najmä v mestách
 nízka úroveň väčšiny hotelových služieb
 nedostatočná propagácia regiónu
 nedostatok finančných prostriedkov na rekonštrukciu kultúrno–historických objektov a nevyjasnené vlastnícke vzťahy.
 malá podpora rozvoja cestovného ruchu z celoslovenskej úrovne, vrátane legislatívy
 zhoršenie stavu historických pamiatok a stupňa narušenia urbanistickej celistvosti mestských pamiatkových rezervácií a zón
 zneprístupnenie niektorých historických pamiatok (havarijné stavy)
 nedostatok finančných zdrojov na záchranu, údržbu a obnovu kultúrnych a historických pamiatok.
 zlepšenie turistického imidžu regiónu prostredníctvom cielenej propagácie, certifikácie mikroregiónov cestovného ruchu ako aj vytvorenie systému značiek kvality vidieckych turistických zariadení
 budovanie regionálnych informačných systémov v sektore cestovného ruchu
 ďalší rozvoj cezhraničnej spolupráce
 schválenie zákonov zaoberajúcich sa cestovným ruchom.
 Región Slovensko – východ
 rekreačný potenciál, ktorý tvoria najmä nenarušené veľkoplošné prírodné komplexy
 podhorské, horské a vysokohorské prostredie, kúpeľníctvo, historické a kultúrne dedičstvo
 vhodná geografická poloha a prírodné dispozície pre rozvoj cestovného ruchu
 existujúce strediská cestovného ruchu s regionálnym, nadregionálnym i európskym významom
 dobré predpoklady pre rozvoj vidieckej turistiky a agroturistiky vo väzbe na regionálne špecifické atraktivity (vinohradníctvo – Tokajská oblasť, región Veľký Krtíš, folklór a ľudové zvyklosti)
 turistické atraktivity regionálneho a medzinárodného významu
 vysoko atraktívne územie s bohatými prírodnými danosťami s množstvom chránených území a kultúrno–historických pamiatok
 bohatstvo minerálnych, termálnych a liečivých prameňov
 vybudované liečebné a kúpeľné zariadenia európskeho významu
 geografické a geomorfologické podmienky pre rozvoj cykloturistiky
 vhodná poloha z hľadiska cezhraničnej spolupráce s Maďarskom, Poľskom a Ukrajinou
 realizácia významných kultúrnych a športových podujatí s medzinárodnou účasťou
 skúsenosti v cezhraničnej spolupráci a schopnosť jazykovej komunikácie hlavne s turistami susedných štátov
 oživovanie tradícií obecných a mestských dní
 lokalizácia najvýznamnejších stredísk cestovného ruchu na Slovensku.
 nedostatočná propagácia, marketing a kvalifikácia pracovníkov znižuje možnosti efektívnejšieho využívania rekreačného potenciálu krajiny a zariadení cestovného ruchu
 nedostatočná kvalita siete hotelov všetkých kategórií a slabo rozvinutý systém penziónov s primeranými službami
 nedoriešené majetkovo-právne vzťahy v prevádzkovaných a neprevádzkovaných zariadeniach cestovného ruchu
 nepostačujúca štruktúra i štandard poskytovaných služieb v stravovacích zariadeniach
 chýbajúce doplnkové služby počas nepriaznivého počasia a kultúrneho využitia voľného oddychového času
 nízky záujem o poskytovanie služieb vo vidieckych strediskách cestovného ruchu
 zaostávanie vybavenosti stredísk cestovného ruchu, nedostatky v hygiene i kvalite poskytovaných služieb
 nedostatočne fungujúci marketing a propagácia turistických atraktivít regiónu
 chýbajúce skúsenosti, resp. neodborný prístup majiteľov stredísk cestovného ruchu
 jazykové bariéry personálu vo vzťahu k zahraničným turistom
 nedostatočné a nekoncepčné riešenie dopravnej obsluhy stredísk cestovného ruchu a statickej dopravy
 rozvoj aktivít znižujúcich hodnotu životného prostredia
 obmedzené možnosti využívania pamiatkovo chránených objektov a chátranie historických a kultúrnych pamiatok.
 dobudovanie diaľnice D1 a obnovenie pravidelnej leteckej dopravy na medzinárodné letisko Poprad
 prijatie základných legislatívnych úprav v oblasti cestovného ruchu
 legislatívna úprava podporujúca rozvoj cezhraničnej spolupráce
 zvýšený záujem o aktívny cestovný ruch zo strany zahraničných turistov v období demokratizácie spoločnosti
 finančná podpora malého a stredného podnikania zo strany štátu so zameraním sa na rozvoj cestovného ruchu
 zmedzinárodnenie existujúcich a otvorenie ďalších hraničných prechodov
 dobudovanie kultúrneho a historického dedičstva so zameraním sa na architektonické pamiatky a výstavbu kultúrnych zariadení spojených s atraktívnym krajinným prostredím poriadaním kultúrnych podujatí.
 nízka kvalifikačná štruktúra obsluhujúceho personálu a nedostatočné jazykové znalosti
 zavedenie vízovej povinnosti pre občanov Ukrajiny s negatívnym dopadom na návštevnosť stredísk cestovného ruchu v regióne
 nedostatočná a neprehľadná legislatíva týkajúca sa malého a stredného podnikania vo vzťahu k rozvoju cestovného ruchu
 konkurencieschopnosť iných regiónov a štátov v oblasti cestovného ruchu
 stupeň využitia zariadení cestovného ruchu nezodpovedá ich kapacitám a počet domácich i zahraničných návštevníkov má klesajúcu tendenciu.
 Analýza poukázala aj na potrebu charakterizovať nížinné, podhorské a horské oblasti na Slovensku. Za horské sídla možno považovať tie, ktoré sú lokalizované v nadmorských výškach nad 600 m.n.m. a sú vybudované v blízkosti kompaktných lesných komplexov, alebo v enklávach – prevažne horských dolinách, prípadne na horských lúkach. Za podhorské sídla možno považovať tie isté ako horské sídla s tým rozdielom, že sú lokalizované v nižších polohách, pričom typickým podhorským sídlom sú samoty /napr. na Kysuciach/, ktoré sa nachádzajú v blízkosti horských komplexov. Za nížinné oblasti možno považovať tie, ktoré sú lokalizované na nížinách do výšky 300 m.n.m. a na dnách kotlín, ktoré majú svojím rovným povrchom charakter nížin alebo rovín.
 VIDIECKA TURISTIKA A AGROTURISTIKA V NÍŽINNÝCH OBLASTIACH
 Podunajská nížina s intenzívnou poľnohospodárskou rastlinnou a živočíšnou výrobou, s architektúrou vidieckych sídiel viažúcou sa na ráz krajiny (prevažne murované domy bez drevených prvkov s veľmi málo zachovanými niekdajšími typickými prvkami zastrešenia slamou alebo rákosím), predurčuje vidiecku turistiku na samotách, tzv. majeroch. Podmienky sú vytvorené možnosťou pobytu na roľníckom dvore, na majeroch a farmách s možnosťou zapojenia sa do domácich prác a niektorých ľahších poľnohospodárskych prácach. Možnosť jazdy na koňoch a kočoch znásobuje zaujímavosť pobytu, ako aj atraktivity, ktoré poskytuje Dunaj s možnosťou rybolovu, pobytu pri dunajských ramenách a prehliadkou krajinne prekrásnych chránených území.
 Východoslovenská nížina má v podstate ten istý charakter ako Podunajská, s tým, že tam nie sú osobitosti charakteru samoty. Činnosti, ktoré vznikli v podmienkach vidieckych sídiel sú podobné ako na Podunajsku. Ako doplnkové činnosti sa ponúkajú výlety do tokajských oblastí v okolí Slovenského Nového Mesta a Zemplínskej Šírave.
 Záhorská nížina poskytuje poľnohospodárske vidiecke sídla s pestovaním zeleniny. Pre vidiecku turistiku by mohli tieto obce ponúknuť pobyty zamerané na zdravú výživu (na báze zeleniny) a drobné poľnohospodárske práce s možnosťou spoznávania starej habánskej architektúry, výroby keramiky, návštevy hradov s poriadaním rôznych podujatí s historickým námetom, návštevy vodných plôch s možnosťou kúpania alebo rybolovu (Veľké Leváre, Jakubov, Plavecký Štvrtok a pod.), prípadne návšteva malokarpatských vinohradníckych obcí. Pre tieto návštevy sa ponúka uplatňovať dopravu na kočoch.
 Hornonitrianska kotlina ponúka pre vidiecky cestovný ruch obce na jej južnej a juhozápadnej časti, ktoré sú lokalizované v relatívne nezávadnom prostredí nezasiahnutom exhalátmi. Poľnohospodárska výroba vo viacerých obciach preferuje ovocinárstvo, čo pri rekreačnom pobyte sa môže použiť ako motivačný faktor správnej výživy. Charakter sídiel z hľadiska architektúry nie je typický.
 Juhoslovenská kotlina (Ipeľská, Lučenecká, Rimavská) pripomína vo svojich rovinatých častiach Podunajsko. Poľnohospodárska výroba sa zameriava na rastlinnú výrobu (obilinárstvo, pestovanie cukrovej repy, kukurice a pod.). Pobyty na poľnohospodárskych dvoroch so zameraním sa na drobné poľnohospodárske práce, opatrovanie drobného domáceho zvieratstva, možnosť poznávania kováčskeho remesla, rybolov v nezávadných vodách Ipľa a jeho prítokov v okolí Vinice a Neniniec, možnosť návštevy kúpeľného strediska Dudince, termálneho kúpaliska v Santovke a Vinici predurčuje úspešnú rekreáciu hosťa. Oblasť je známa aj chovom husí a kačíc, ktoré sa konzumujú prevažne v jesennom období. Táto oblasť ponúka aj rôzne atraktívne doplnkové činnosti vo forme šúpania kukurice pri jej zbere, jesenné večery s páraním peria, varenie slivkového lekváru a lekváru zo šípok a čiernej bazy, slávnosti hodov s dedinskými zábavami a rôznymi tradičnými zvyklosťami. Pre túto kotlinu sú typické samoty, resp. majery vhodné pre kľudný vidiecky pobyt. Vo východne ležiacej Rimavskej kotline charakter poľnohospodárstva pozvoľna prechádza do rastlinnej výroby, k chovu dobytka a oviec, v mnohých obciach prevláda pestovanie ovocia. Charakter vidieckych sídiel nadobúda rysy podhorských obcí, samoty strácajú charakter nížinných majerov a nadobúdajú charakter lazov viazaných na podhorské lokality. Kotlina má bohaté poľovnícke revíry, pričom na ubytovanie a služby solventnejším návštevníkom sa môžu využiť budovy kaštielov a zemianskych kúrií, prípadne budovy poľnohospodárskych podnikov a novo vybudovaných fariem.
 VIDIECKA TURISTIKA A AGROTURISTIKA V HORSKÝCH A PODHORSKÝCH OBLASTIACH
 Malokarpatská oblasť ponúka orientáciu na zvlášť bohaté vinohradnícke obce s celoročnou ponukou vína v typických vinohradníckych domoch a pestrou gastronomickou ponukou z husacieho mäsa a múky. Pobyt vo vidieckych sídlach môže byť spestrený prechádzkami do vinohradov, do lesných priestorov s listnatými a ihličnatými stromami pohoria ako aj do vybudovaných rekreačných stredísk. Poľnohospodárske podniky a súkromné roľnícke domy môžu zabezpečovať dopravu kočmi a uplatňovať rekreačné alebo tréningové jazdecké cesty, resp. areály. V severnejších častiach pohoria sa ponuka doplňuje poľovníckymi revírmi. Zároveň sa naskytá ponuka spoznávania výroby predmetov z keramiky (napr. Modra, Vajnory), výšivkárstva a iných ručných prác.
 Oblasť Bielych Karpát a Kysucko-Beskydská oblasť ponúka rekreačný potenciál vidieckych sídiel so sústreďovaním sa do typických roztrúsených kopaníc, ktoré sú často dopravne vzájomne veľmi vzdialené a sú to ozajstne osamelé obytné budovy s doplnkovými hospodárskymi objektmi patriacimi jednej rodine a nazývané aj podľa mena týchto rodín. Tieto samoty sú ideálne pre rodinnú rekreáciu s možnosťou prechádzok, zapojenia sa do systému života rodiny, so zberom húb, liečivých bylín, poznávaním starých remesiel ako je košikárstvo, drevorezbárstvo, výroba predmetov z kovových drôtov. V zimnej sezóne sa naskytá možnosť využitia nenáročných lyžiarskych terénov a doprava saňami.
 Oblasť Štiavnických a Kremnických vrchov má charakter banských sídiel s menšími banskými domami stavanými často z kameňa. Poľnohospodárske vidiecke sídla sú v dolinách riek netypické. Pobyty rekreantov sa môžu sústreďovať do baníckych domov s využitím hlavne prírodných atraktivít pohoria, turistických peších výletov, prípadne na bicykloch, zberu lesných plodov a liečivých bylín, spoznávaním historických a technických pamiatok s pobytom pri vodných plochách – tajchoch. V tradičných centrách remeselnej výroby (napr. Pukanec) sa ponúka poznávanie keramickej výroby a drevorezbárstva. V zimnom období sa ponúkajú možnosti lyžiarskych túr a zjazdového lyžovania (napr. Krahule). Poznávanie historických miest a historických pamiatok môže byť doplnkovou ponukou.
 Fatransko-Tatranská oblasť (Malá a Veľká Fatra, Západné, Vysoké a Belianske Tatry, oblasť Nízkych Tatier) ponúka najbohatší prírodný potenciál. Obce majú charakter poľnohospodárskej výroby s dôrazom na chov dobytka a ovčiarstva. Architektúra sídiel sa prispôsobuje krajine s použitím stavebných prvkov dreva a kameňa. V oblasti Malej Fatry možno nájsť početne roztrúsené osídlenia typu lazov. Vidiecke sídla týchto oblastí sú v nadväznosti na prírodné predpoklady celoročne využiteľné s prevažným využitím v lete a zime a s doplnkovým využitím na jeseň. V lete to môžu byť pobyty na roľníckom dvore, prípadne v zariadeniach poľnohospodárskych podnikov, ktoré zabezpečujú všetky služby návštevníkov vrátane stravovania na báze krajových gastronomických špecialít, dopravu kočmi, v zime saňami, organizovanie návštev tradičných folklórnych podujatí (Ždiarska svadba, Jánošíkovské slávnosti vo Vrátnej a Štefanovej a pod.). V týchto oblastiach je aj bohatá ponuka remeselných tradícií na báze ovčiarstva (výroba koží, spracovanie vlny, súkenníctvo, kožušníctvo, výroby syrov, bryndze a pod.), tkanie plátna a kobercov, paličkovanie čipiek (Špania dolina). Vo Veľkofatranskej oblasti je bohatá tradícia ľudového liečiteľstva na báze liečivých bylín (Blatnica, Mošovce) využiteľná na poriadanie kurzov týchto bylín a prípravu čajovín. Bohatá je aj drevorezbárska tradícia a košikárstvo. Letné pobyty možno doplniť turistikou prírodných zaujímavostí (napr. jaskyne), zberom lesných plodov (maliny, brusnice, čučoriedky, huby) ako aj poznávaním vysokohorských plies a geomorfologických zaujímavostí. Pre turistiku je vhodné aj jesenné obdobie. Zimné obdobie ponúka možnosť využitia lyžiarskych terénov pre turistiku i zjazdové lyžovanie. Okolité pohoria sa vyznačujú množstvom značkových turistických a cykloturistických trás. Milovníkom zimných športov sa ponúka 30 lyžiarskych stredísk, ktoré ponúkajú zjazdové trate rôznej náročnosti, bežecké lyžiarske trate a skialpinistické lokality. V letnom období je vyhľadávaným miestom oddychu Liptovská Mara, ktorá poskytuje výborné podmienky na športový rybolov, jazdy na koňoch alebo návštevy jaskyne (Demänovské, Važecká). Termálne kúpalisko v Bešeňovej alebo v Liptovskom Jáne ponúkajú celoročné kúpanie v prírode. Každoročný festival vo Východnej láka milovníkov folklóru z celého sveta. Oblasť Liptova je bohatá na históriu svojim typickým folklórom a ľudovou architektúrou, ktorú odzrkadľuje múzeum Liptovskej dediny v Pribyline a osada Vlkolinec, ktorá je zapísaná do zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO.
 Oblasť Spišskej Magury, Východných Beskýd a Levočských vrchov ponúka vidiecke sídla čiastočne inklinujúce k typickej východoslovenskej sídelnej architektúre. Úroveň vybavenosti infraštruktúrou v obciach v atraktívnych sídlach je v mnohých prípadoch na nízkej úrovni. Kompenzácia tohto stavu je možná osobnou iniciatívou majiteľov ponúkaných objektov k pobytom (zavedenie vlastného vodovodu, septiky a pod.). Ponuka pre vidiecku turistiku je na báze prírodných atraktivít využiteľných prevažne v lete, na jeseň a v zime (turistika, zber lesných plodov, plavba plťami po Dunajci). Pobytoví návštevníci na vidieku môžu spoznávať hlavne ovčiarsku výrobu, drevovýrobu, typickú gastronómiu, ľudové zvyklosti, bohatstvo kultúrno-historických pamiatok sústredených v tejto oblasti. Pre zimné pobyty sa ponúkajú možnosti lyžiarskej turistiky a zjazdového lyžovania.
 Oblasť Nízkych Beskýd a ich vidieckych sídiel sú zatiaľ „nevyužitým potenciálom vidieckej turistiky“. V architektúre mnohých obcí prevládajú drevené stavebné prvky, zvlášť sakrálne pamiatky sú stavané z dreva (drevené kostolíky – národné kultúrne pamiatky). Poľnohospodárska výroba v mnohých obciach používa staré nástroje (pluhy ťahané volmi, bránice, ručná žatva obilia a pod.). Obce v tejto oblasti by mali dobudovať inžinierske siete, aby spĺňali rekreačný vidiecky pobyt a zlepšiť služby. Príroda je čistá, nezasiahnutá exhalátmi, s bohatstvom lesných komplexov a fondom typickej vidieckej, miestami k Ukrajine inklinujúcej architektúre. Prírodné podmienky poskytujú predpoklady predovšetkým pre letný pobyt s možnosťou lyžiarskej turistiky v zimnom období.
 Oblasť Slovenského Rudohoria poskytuje podmienky pre vidiecku turistiku rovnako ako v sídlach s poľnohospodárskym charakterom, ako aj v starých banských sídlach. Z hľadiska nezávadnosti životného prostredia je vhodnejšia severná a severovýchodná časť tejto oblasti. Vidiecke sídla týchto „čistých“ priestorov sú vhodné pre kľudovú rekreáciu rodín s deťmi s možnosťou využitia turistických trás s prechádzkami v lete i v zime. Pri zabezpečení atraktívnej dopravy kočmi sa naskytá možnosť návštevy krasových oblastí južne od tejto oblasti.
 VYTVÁRANIE OBECNÝCH A REGIONÁLNYCH ZDRUŽENÍ CESTOVNÉHO RUCHU
 Mestá, obce regióny môžu spolupracovať na základe zmluvy uzavretej za účelom uskutočňovania činnosti v oblasti cestovného ruchu, na základe zmluvy o zriadení združenia obcí, alebo zriadením, resp. založením právnickej osoby. Majetok, ktorý obce získajú na základe zmluvy uzavretej za účelom uskutočňovania cestovného ruchu sa stáva spoluvlastníctvom všetkých obcí, ktoré sú účastníkmi zmluvy. Podiel na majetku získanom spoločnou činnosťou zodpovedá sume vložených prostriedkov, ak sa mestá a obce nedohodnú inak. Spolupráca sa riadi zásadami zákonnosti, vzájomnej výhodnosti a v súlade s potrebami obyvateľov, pričom regióny, mestá i obce majú rovnaké postavenie.
 Zmluva uzavretá za účelom uplatňovania miestneho rozvoja cestovného ruchu sa uzatvára na určitý čas alebo na neurčitý čas. Zmluva o založení miestneho združenia cestovného ruchu musí mať písomnú formu a obsahuje najmä:
 vymedzenie času, na ktorý sa uzatvára ,
 podiel každého mesta a obce na majetku získanom spoločnou činnosťou,
 Na platnosť zmluvy o zriadení miestneho združenia cestovného ruchu je potrebný súhlas nadpolovičnej väčšiny všetkých poslancov obecného zastupiteľstva každého mesta alebo obce, ktorá je účastníkom zmluvy. Za záväzky vzniknuté voči tretím osobám zo zmluvy uzavretej za účelom uskutočnenia konkrétnej úlohy alebo činnosti účastníci zmluvy zodpovedajú spoločne a nerozdielne, ak zmluva neustanovuje inak. Súčasťou zmluvy o zriadení združenia sú jeho stanovy. Návrh na registráciu združenia obcí sa podáva Krajskému úradu, v ktorého územnom obvode sa nachádza sídlo združenia. K návrhu na registráciu je vhodné priložiť:
 zmluvu o založení miestneho združenia cestovného ruchu podpísanú starostami všetkých obcí, ktoré sa stávajú členmi združenia obcí, s uvedením ich mena, priezviska, rodného čísla, bydliska, funkcie a názvu obce,
 oznámenie o tom, kto je splnomocnencom oprávneným konať v mene združenia,
 názov miestneho združenia cestovného ruchu,
 orgány združenia, spôsob ich ustanovenia, určenie orgánov oprávnených konať v mene združenia,
 spôsob zániku, naloženia s majetkom a vyporiadania všetkých záväzkov združenia,
 meno, priezvisko a adresa osoby splnomocnenej na podanie návrhu na registráciu združenia.
 Obce môžu zriaďovať združenia obcí cestovného ruchu. Združenie obcí je právnickou osobou a nadobúda právnu subjektivitu dňom registrácie registrujúcim orgánom. Predmetom činnosti združenia obcí je najmä oblasť sociálnych vecí, starostlivosti o životné prostredie (predovšetkým zhromažďovanie, odvoz a spracovanie komunálneho odpadu, odvádzanie a čistenie odpadových vôd), miestna doprava, oblasť školstva, kultúry a miestny cestovný ruch. Svojou činnosťou združenie obcí napomáha vytváraniu podmienok pre plnenie úloh obcí, ako aj úloh vyššieho územného celku.
 Názov miestneho združenia cestovného ruchu sa musí líšiť od názvu právnickej osoby, ktorá už vyvíja činnosť na území Slovenskej republiky. Ak návrh na registráciu nemá všetky náležitosti, alebo údaje v ňom uvedené sú neúplné alebo nepresné, Krajský úrad určí lehotu najviac 10 dní na odstránenie nedostatkov návrhu a konanie preruší. Ak navrhovateľ nedostatky návrhu na registráciu v určenej lehote neodstráni, Krajský úrad konanie zastaví. Krajský úrad registráciu odmietne, ak z predloženej zmluvy alebo stanov vyplýva, že činnosť združenia obcí nie je v súlade:
 s ústavou, ústavnými zákonmi, zákonmi a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, s verejným záujmom,
 s predmetom činnosti zameraného na miestny cestovný ruch.
 O odmietnutí registrácie rozhodne Krajský úrad do 30 dní od začatia konania. Proti rozhodnutiu o odmietnutí registrácie možno podať do 15 dní od doručenia rozhodnutia splnomocnencovi opravný prostriedok na Krajský súd príslušný podľa sídla združenia, a ak ide o združenie s pôsobnosťou na celom území Slovenskej republiky, na Najvyšší súd Slovenskej republiky. Súd rozhodnutie Krajského úradu zruší, ak neboli dané dôvody na odmietnutie registrácie. Deň právoplatnosti rozhodnutia súdu je dňom registrácie združenia. Krajský úrad na žiadosť splnomocnenca združenia zašle jedno vyhotovenie stanov, na ktorom vyznačí deň registrácie. Ak splnomocnencovi združenia nebolo do 60 dní od začatia konania doručené rozhodnutie Krajského úradu o odmietnutí registrácie, združenie nadobúda právnu subjektivitu dňom nasledujúcim po uplynutí tejto lehoty; tento deň je dňom registrácie. Krajský úrad zašle splnomocnencovi združenia jedno vyhotovenie stanov, na ktorom vyznačí deň registrácie. Ak Krajský úrad nezistí dôvod na odmietnutie registrácie, vykoná do 30 dní od začatia konania registráciu a v tejto lehote splnomocnencovi združenia poskytne jedno vyhotovenie stanov s vyznačením dňa registrácie. O registrácii sa nevydáva rozhodnutie. Vznik združenia ako právnickej osoby, jeho názov a sídlo oznámi Krajský úrad do 7 dní od registrácie Štatistickému úradu Slovenskej republiky.
 Miestne združenie cestovného ruchu zaniká:
 Pri zániku združenia jeho štatutárny orgán oznámi zánik združenia do 15 dní príslušnému Krajskému úradu. Ak Krajský úrad zistí, že združenie vyvíja činnosť v rozpore so zákonmi a predmetom činnosti, bezodkladne ho na to upozorní a vyzve ho, aby do jedného mesiaca od doručenia upozornenia od takej činnosti upustilo. Ak združenie v tejto činnosti pokračuje, Krajský úrad vydá rozhodnutie o jeho rozpustení. Proti tomuto rozhodnutiu možno podať opravný prostriedok na Krajský súd. Opravný prostriedok má odkladný účinok. Ak sú pre to závažné dôvody, môže súd na dobu do právoplatnosti jeho rozhodnutia činnosť združenia pozastaviť. Po túto dobu smie združenie vykonávať len činnosť nevyhnutnú na plnenie jeho povinností podľa zákona. Súd rozhodnutie Krajského úradu zruší, ak neboli dané dôvody na rozpustenie združenia. Ak miestne združenie cestovného ruchu zaniká rozhodnutím súdu, súd v rozhodnutí určí súčasne likvidátora.
 Po vzniku miestnych združení cestovného ruchu možno predpokladať vznik združení regionálneho charakteru, ako potrebu koordinácie rozvoja cestovného ruchu v širšom, z hľadiska cestovného ruchu v ucelenom území. Ich zakladanie, činnosť a pôsobenie je zmluvne vytváraná podobne, ako u miestnych združeniach cestovného ruchu, pričom do spolupráce sú zainteresované aj ďalšie regióny pôsobiace v oblasti cestovného ruchu. Na úrovni samosprávnych regiónov cestovného ruchu pre pobytové a rekreačné aktivity návštevníkov sa vyžaduje porovnateľnosť s inými strediskami v Európe, ktoré sú komplexne vybavené, dobre organizované s udržiavanými priestormi cestovného ruchu, s dostatočnými kapacitami zariadení a s dobrou prístupnosťou. Na tejto úrovni sa požaduje kvalita poskytovaných služieb cestovného ruchu aj v kúpeľných mestách a obciach Slovenska. Takisto vecné i obsahové činnosti turisticko-informačných kancelárií je vhodné uplatňovať na regionálnej úrovni. Regionálne samosprávy by mali zabezpečovať čiastočne štátnu a úplnú regionálnu propagáciu, problematiku marketingu, informačných služieb a zabezpečovanie neziskových, pre účastníkov cestovného ruchu však nevyhnutných potrieb a podmienok ich aktivizácie v turistike.
 Obec, mesto alebo región cestovného ruchu môže spolupracovať a uzatvárať dohody o spolupráci so samosprávnymi územnými celkami alebo orgánmi cudzích štátov a môže sa stať členom medzinárodného združenia rozvíjajúceho jej záujmy. Dohoda alebo členstvo v medzinárodnom združení nesmie byť v rozpore s Ústavou SR, s ústavnými zákonmi, zákonmi a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná a nesmie byť v rozpore s verejným záujmom. Ak je nevyhnutné zriadiť dohodou osobitný orgán, tento môže mať len súkromnoprávnu povahu. Ak o to združenie cestovného ruchu požiada, Krajský úrad posúdi návrh dohody alebo členstvo v medzinárodnom združení. Na požiadanie Krajského úradu, orgány štátnej správy bezodkladne poskytujú súčinnosť pri vypracúvaní stanoviska. Obec, mesto alebo región zasiela rovnopis uzavretej dohody alebo dokladu o členstve v medzinárodnom združení Krajskému úradu, ktorý vedie ich evidenciu.
 10. PRÍSTUP OBCÍ A MIEST K CEZHRANIČNEJ SPOLUPRÁCI
 Jednotlivé články Európskej charty miestnej samosprávy s nadobudnutím platnosti dňom 1. júna 2000 a uverejnených 19. októbra 2000 v Zbierke zákonov pod číslom 336/2000 Z.z. ustanovujú, že miestne orgány sú pri výkone svojich právomocí oprávnené spolupracovať a v medziach zákona sa združovať s inými miestnymi orgánmi na zabezpečovanie úloh spoločného záujmu. V každom štáte sa uznáva právo miestnych orgánov stať sa členom združenia, ktoré chráni a rozvíja ich spoločné záujmy, a právo stať sa členom medzinárodného združenia miestnych orgánov. Miestne a regionálne orgány môžu za podmienok vymedzených Európskym rámcovým dohovorom o cezhraničnej spolupráci medzi územnými celkami alebo orgánmi (platný od 2.mája 2000) spolupracovať s miestnymi orgánmi v iných krajinách. Integračné procesy prebiehajúce na Slovensku tak vo sfére hospodárskej, hospodársko-technologickej ako aj spoločensko-kultúrnej či spoločensko-politickej, nie sú javom novým, ale dlhodobo prebiehajúcim, odrážajúcim presadzujúce sa globalizačné tendencie vo fungovaní komunálnych spoločenstiev. V tejto súvislosti vôbec nie je novým javom, že jednotlivé štátne útvary čoraz intenzívnejšie spolupracujú prakticky vo všetkých sférach života. Práve v transformujúcich sa krajinách začiatkom 90-tych rokov nastáva proces odbúravania všemocného postavenia štátu a jeho inštitúcií a dochádza k postupnému prechodu k spoločnosti vychádzajúcej z princípov občianstva (občianskej spoločnosti) s jeho troma zložkami: občianskej, politickej a sociálnej. Prvé dve položky holi v predchádzajúcom systéme potlačované a deformované. Formovanie občianskej spoločnosti a prenášanie jej prvkov do transformujúcej sa spoločenskej reality znamená, že časť kompetencií, ktoré doteraz spravoval štát prostredníctvom k tomu určených inštitúcií, prechádza do kompetencií inštitúcií občianskeho charakteru, medzi ktoré môžeme rátať regionálne a obecné inštitúcie.
 Pripravovaním medzinárodných zmlúv a dohôd je vytváraný všeobecný rámec potrebný pre uskutočňovanie cezhraničnej spolupráce obcí a miest, pričom na vládnej úrovni sú pripravované, resp. realizované v súlade s ERD o cezhraničnej spolupráci nasledovné dokumenty:
 Dohoda medzi vládou SR a vládou Poľskej republiky o cezhraničnej spolupráci
 Dohoda medzi vládou SR a vládou Českej republiky o cezhraničnej spolupráci
 Dohoda medzi vládou SR a Kabinetom ministrov Ukrajiny o cezhraničnej spolupráci
 Dohoda medzi vládou SR a vládou Maďarskej republiky o cezhraničnej spolupráci
 Dohoda medzi vládou SR a vládou Rakúskej republiky o cezhraničnej spolupráci
 Na Slovensku, ako komplikujúci faktor vystupuje neexistujúci druhý – regionálny – stupeň samosprávy, ktorý sa v súčasnosti aktivizuje ako určitá legitímna zložka vnútroštátneho samosprávneho územného systému aj vo sfére cezhraničných regionálnych vzťahov. V budúcnosti preto sa reálne počíta s tým, že môže dôjsť k určitému „stretu záujmov“ medzi doteraz vytvorenými združeniami obcí spoločne aj euroregionálnou formou postupujúcimi vo veci cezhraničnej regionálnej spolupráce a novovzniknutými samosprávnymi regiónmi. Doteraz však ešte nie je jasné, aký bude mať práve táto kompetencia konkrétny vplyv na formovanie cezhraničnej samosprávnej regionálnej spolupráce a predovšetkým na existujúce formy „euroregionálnych“ väzieb. Rovnako nie je jasné, do akej miery sa táto kompetencia, resp. jej časti prenesú, alebo neprenesú na samosprávu vyšších územných celkov. Napriek celému radu nejasností vo vzťahu k cezhraničnej spolupráci, nastúpená tendencia intenzifikácie cezhraničných vzťahov bude pokračovať, a to aj vzhľadom na to, že Slovensko sa skôr či neskôr stane súčasťou EÚ, v rámci ktorej sa rola hran%kých konfliktov, ale aj ako úpružná a efektívna spolupráca eliminujúca centralistickú byrokraciu vládnych úradníkov. Euroregióny sú stále štruktúry so svojou vlastnou identitou a administratívou, technickými a finančnými zdrojmi. Ako združenia právnických osôb si samé zabezpečujú prostriedky pre svoje pôsobenie, určité obmedzené prostriedky na zahájenie činnosti a základné technické vybavenie im poskytuje štát a zúčastnené miestne samosprávy. Za určitú formu regionálnej politiky zameranej na cezhraničnú spoluprácu môžeme považovať napríklad spoločné koordinované aktivity v územiach SR, zahrnutých do existujúcich euroregiónov a mikroregiónov. V rámci Slovenskej republiky existujú nasledovné Euroregióny, ktoré aktívne ovplyvňujú sídelný, priestorový a regionálny rozvoj prihraničných regiónov:
 Región Karpaty (Karpatský euroregión) – vytvárajú obce a mestá z Maďarska, Ukrajiny, Poľska, Rumunska a Slovenska (riadne členstvo od 11/1999)
 Región Tatry (Euroregión Tatry) – vytvárajú obce a mestá z Poľska a Slovenska (riadne členstvo od 08/1994)
 Región Beskydy (Euroregión Beskydy) – vytvárajú obce a mestá z Poľska, Česka a Slovenska (riadne členstvo od 06/1999)
 Región Biele Karpaty (Euroregión Bílé – Biele Karpaty) – vytvárajú obce a mestá z Česka a Slovenska (riadne členstvo od 07/2000)
 Regionálne združenie Záhorie (Euroregión Pomoravie) – vytvárajú obce a mestá z Rakúska, Česka a Slovenska (riadne členstvo od 06/1999)
 Regionálne združenie Váh – Dunaj – Ipeľ (Euroregión Váh – Dunaj – Ipeľ) – vytvárajú obce a mestá z Maďarska a Slovenska a jeho činnosť je zameraná na cestovný ruch, pôdohospodárstvo a rozvoj infraštruktúry (riadne členstvo od 07/1999)
 Ipeľský Euroregión (Ipeľský Euroregión) – vytvárajú obce a mestá z Maďarska a Slovenska a jeho činnosť je zameraná hlavne na ekonomický rozvoj a životné prostredie (riadne členstvo od 09/1999)
 Región Neogradiensis (Euroregión Neogradiensis) – vytvárajú obce a mestá z Maďarska a Slovenska, vytvorený na historickom území župy Novohrad a župy Nógrád a jeho činnosť je zameraná na posilnení ekonomickej bázy príslušného územia euroregiónu (riadne členstvo 09/1999)
 Únia Slanej a Rimavy (Euroregión Slaná – Rimava) – vytvárajú obce a mestá z Maďarska a Slovenska, vytvorený z iniciatívy Rimavskej Soboty, Rožňavy a Revúcej a na Maďarskej strane župy Borsód – Abaúj – Zemplén a je zameraný na podporu spoločensko-ekonomického rozvoja regiónu (riadne členstvo od 10/2000)
 Euroregión Košice – Miškolc (Euroregión Košice – Miškolc) – vytvárajú obce a mestá z Maďarska a Slovenska pričom svoje aktivity smeruje do ekonomicko-sociálneho rozvoja regiónov (pôsobenie v rámci priestoru Karpatského euroregiónu)
 Podunajsko – Dolnovážské združenie (Euroregión Podunajského Trojspolku) – vytvárajú obce a mestá Slovenského Podunajsko – Dolnovážského združenia a Maďarskej Župy Győr – Moson – Sopron (riadne členstvo od 01/2001)
 Euroregión Kras (Euroregión Kras) – vytvorený obcami a mestami z Poľska a Slovenska
 a pripravujú sa
 Euroregión Viedeň – Bratislava – Győr – vytváraný obcami a mestami Rakúska, Maďarska a Slovenska (predpoklad riadneho členstva v roku 2002)
 Euroregión Poloniny (predpokladané pôsobenie v rámci Karpatského euroregiónu)
 Registráciu záujmových združení aj zahraničných osôb, ktoré vznikajú za účelom rozvoja cezhraničnej spolupráce v rámci euroregiónov uskutočňujú Krajské úrady. Združenie nadobúda právnu spôsobilosť zápisom do registra vedeného na Krajskom úrade príslušne podľa sídla združenia a o odvolaní sa proti jeho rozhodnutiu vo veci registrácie rozhoduje Ministerstvo vnútra SR. V súčasnosti, po prijatí príslušných legislatívnych krokov k inštitucionalizácii a registrácii euroregiónov, je možné uplatňovať aj spoločné komisie zamerané na riešenie podstatných oblastí euroregiónov. Spoločné komisie, ktoré napr. v rámci Euroregiónu Tatry, pôsobia v oblasti ochrany životného prostredia, hospodárstva, kultúry, pôdohospodárstva a výživy, ochrany zdravia a zdravotníckej záchrannej služby, dopravy, územného plánovania a pod. sa snažia koordinovať niektoré spoločné aktivity v území euroregiónu. Najvýraznejšie sa prejavujú vo sfére kultúrnych kontaktov a spoločensko-hospodárskych aktivít. K zásluhám územných euroregionálnych orgánov patrí i to, že došlo k dohode medzi Slovenskou republikou a susediacimi krajinami o otvorení ďalších hraničných prechodov i neštandardného lokálneho charakteru.
 PÔSOBNOSŤ ÚZEMNEJ SAMOSPRÁVY V rámci decentralizácie a modernizácie verejnej správy
 Pôsobnosť a činnosť obcí a miest v oblasti cestovného ruchu možno predpokladať nasledovne:
 zriaďuje miestne združenia cestovného ruchu v tých obciach, ktoré sú určené ako strediská sústredeného cestovného ruchu a ktoré vyberajú kúpeľný a rekreačný poplatok
 vyberá rekreačný a kúpeľný poplatok
 vytvára turistickú informačnú kanceláriu
 vykonáva príslušné opatrenia v kontrolnom režime daňových orgánov v súčinnosti s možnosťou vzájomného porovnávania dokumentov podnikateľských i nepodnikateľ-ských subjektov (napr. pri ubytovaní v súkromí) nachádzajúcich sa v obci
 sústreďuje štatistické údaje za cestovný ruch v obci
 zabezpečuje výchovu miestneho obyvateľstva k cestovnému ruchu ako prvku predstavujúceho pozitívny vplyv na celkový vývoj obce
 Pôsobnosť a činnosť samosprávnych vyšších územných celkov – samosprávnych krajov v oblasti cestovného ruchu možno predpokladať nasledovne:
 koordinuje činnosť na úseku cestovného ruchu
 realizuje činnosti súvisiace s vypracovaním programov regionálneho rozvoja a koordináciou činností subjektov v súvislosti s týmto rozvojom
 zriaďuje regionálne združenia cestovného ruchu za účelom koordinácie a spracovania koncepcie (marketing, informačné služby) cestovného ruchu
 zosúlaďuje ekonomické aktivity podnikateľských subjektov v rámci svojej pôsobnosti
 vykonáva marketing cestovného ruchu na miestnej a regionálnej úrovni
 zriaďuje turistické informačné kancelárie na úrovni samosprávneho kraja
 koordinuje turistické informačné kancelárie nachádzajúce sa v samosprávnom kraji
 kontroluje úroveň poskytovania služieb v oblasti cestovného ruchu
 vyhlasuje strediská sústredeného cestovného ruchu
 zabezpečuje výchovnú, vzdelávaciu a propagačnú činnosť na úseku cestovného ruchu medzi obyvateľstvom a podnikateľmi za účelom celkového vývoja regiónu
 spracováva štatistické údaje za oblasť cestovného ruchu na úrovni samosprávneho kraja.
 ÚLOHA ZMOS V CESTOVNOM RUCHU NA VIDIEKU
 Vidiecku turistika a agroturistika, ako jeden z významných zdrojov ekonomického a spoločenského rozvoja, vnímajú jednotlivé sídla prirodzene značne odlišne. Podmieňujú to jednak dané podmienky (napr. historické pamiatky, prírodné podmienky a pod.), ale v nemalej miere aj schopnosť predstaviteľov obcí pôsobiť v tejto oblasti a podporovať jeho rozvoj. Dôsledkom toho má vidiecka turistika a agroturistika v jednotlivých obciach a oblastiach na Slovensku rozličné stupne rozvoja. V niektorých obciach je však už cestovný ruch dôležitou súčasťou hospodárstva a života obce. Viaceré obce disponujú veľmi atraktívnou ponukou služieb a atrakcií, ale zatiaľ ich navštevuje málo turistov a zaznamenávajú nízku vyťaženosť ubytovacích zariadení. Veľká skupina obcí disponuje potencionálnymi možnosťami rozvoja vidieckeho cestovného ruchu. Pre skutočné naplnenie tejto možnosti je však nevyhnutné vybudovať alebo obnoviť turistické atrakcie a ubytovacie kapacity a veľmi dobre ich prezentovať laickej, ale najmä odbornej verejnosti.
 ZMOS považuje za potrebné orientovať pomoc v rozvoji vidieckej turistiky a agroturistiky predovšetkým na obce, ktoré majú vybudované, resp. potrebujú dobudovať kapacity pre cestovný ruch. To môže byť ďalším krokom k vybudovaniu odvetvia vidieckeho cestovného ruchu a predmetom spolupráce ZMOS, SZVTA, SZPA, AICES a iných organizácií zaoberajúcich sa cestovným ruchom. Rozvoj vidieckeho cestovného ruchu si vyžaduje aktívnu spoluprácu všetkých obcí, miestnej štátnej správy a podnikateľských subjektov v príslušnej turistickej oblasti. Je to veľmi dôležité, pretože stredná Európa oplýva turistickými atrakciami, ktoré si vzájomne konkurujú v boji o turistov i finančné prostriedky plynúce z cestovného ruchu. Spolupráca môže mať rôzne formy: napr. spojiť prostriedky na marketing, podieľať sa na spoločných marketingových stratégiách, spolupracovať pri skvalitňovaní cestnej siete, telekomunikácií a iných špecifík podporujúcich rozvoj vidieckeho cestovného ruchu.
 Vidiecky cestovný ruch ovplyvňuje priamo alebo nepriamo viacero nepodnikateľkých i podnikateľských aktivít. Priamo súvisí s prevádzkou obytných objektov, reštaurácií, ľudovoumeleckých remeselníckych dielní, prepravných firiem, čerpacích staníc, múzeí, historických pamiatok a podobne. Nepriamo ovplyvňuje napríklad výrobu a poskytovanie služieb stavebných firiem, obchodných domov, maloobchodnej siete i dodávateľov poľnohospodárskych výrobkov. Nie všetky obce majú rovnakú možnosť priamo profitovať z vidieckeho cestovného ruchu. Závisí to od geografickej polohy, prírodných zdrojov a ekonomickej základne. Ak si obec želá, aby vidiecka turistika a agroturistika hrala významnejšiu úlohu v jej hospodárstve a zároveň má základné predpoklady pre jeho rozvoj, musí začať toto odvetvie rozvíjať. Obec musí aktivizovať občanov obce a podnikateľské subjekty v obci na rozvoj miestneho cestovné ruchu – je to nevyhnutná podmienka. Vzhľadom na potrebu širokej ponuky atraktivít za rôzneho počasia, v rôznych ročných obdobiach a pod. je nevyhnutné spájať aktivity viacerých obcí. Spoločným postupom a plánovaným marketingom dosiahnu obce niekoľkonásobne vyššiu efektívnosť v získavaní turistov než pri izolovaných krokoch každej zo zúčastnených obcí. Spojením finančných prostriedkov obcí možno vytvoriť konkurencieschopnú reklamnú kampaň, ktorá pomôže získať väčšie množstvo návštevníkov aj z väčších vzdialeností.
 Spolupráca umožňuje väčšmi presvedčiť zodpovedných činiteľov vo vláde SR a v parlamente o hospodárskom prínose vidieckeho cestovného ruchu, o nevyhnutnosti poskytnúť finančné prostriedky na budovanie všeobecnej infraštruktúry (cesty, inžinierske siete, telekomunikácie, a pod.), záchranu historických pamiatok a na reklamnú kampaň vidieckeho cestovného ruchu. V každej demokratickej spoločnosti sa obyvatelia a spolky s rovnakým záujmom združujú, aby presvedčili, že ich záležitosť je správna a dôležitá.
 Vzhľad obce je jedným z najvýznamnejších faktorov, ktoré ovplyvňujú dojem turistu. Udržiavané fasády obchodov, podnikov a iných budov, ulice bez odpadkov, čisté chodníky, upravené záhrady a parky vyvolávajú v turistovi už pri prvom kontakte s obcou príjemný pocit, ktorý ho môže povzbudiť k predĺženiu pobytu či k opakovaným návštevám obce. Navyše turista môže odporúčať návštevu obce svojim príbuzným, priateľom a známym. Toto je najlacnejšia a veľmi účinná reklama, na ktorú sa každej obci oplatí vynaložiť úsilie. Mnoho obcí už zistilo, že udržiavanie a zlepšovanie vzhľadu nielen uspokojovalo turistov, ale posilnilo aj hrdosť miestnych obyvateľov na ich obec.
 Schválená Koncepcia rozvoja vidieka v SR, ktorej jedným z cieľov je i rozvoj vidieckej turistiky a agroturistiky, v súlade s bodom A3 uznesenia vlády SR č. 33/1999, predurčila Ministerstvu pôdohospodárstva SR spracovať Plán rozvoja vidieka Slovenskej republiky za účasti ZMOS, zástupcov samosprávnych orgánov a iných organizácií. V pláne sú navrhnuté strategické postupy a všeobecné opatrenia na roky 2000 – 2006 na úrovni národnej a v súvislosti s vytvorením politických, legislatívnych, inštitucionálnych a finančných v oblasti ekonomickej, sociálnej a environmentálnej, a takisto na úrovni regionálnej a lokálnej v oblasti participácie štátnej správy, samosprávy, súkromného sektora a mimovládneho sektora pri tvorbe rozvojových programov na miestnej a regionálnej úrovni. V rámci rozvoja diverzifikácie činností na vytvorenie dostatočných pracovných miest a alternatívnych zdrojov príjmov vidieckeho obyvateľstva sa počíta i s podporou projektov v oblasti vidieckej turistiky a agroturistiky. Táto bude zahrnutá do projektov financovaných v rámci predvstupovej iniciatívy SR do EÚ v programe SAPARD.
 ZMOS podporovaním vidieckej turistiky a agroturistiky pomáha vytvárať nové možnosti pre poľnohospodárske podniky a agropodnikateľov pri lepšom zhodnocovaní svojej produkcie prostredníctvom umožňovania doplnkových služieb. Vidiecky turizmus a agroturizmus sa spolupodieľa na rozvoji slovenského vidieka prostredníctvom vytvárania nových pracovných príležitostí a zvyšovania príjmov obyvateľstva obce a tým ich stabilizáciu vo vidieckom priestore. ZMOS chápe rozvoj vidieckeho cestovného ruchu ako jednu z priorít vidieckeho rozvoja, ktorý zabezpečí dosiahnutie základných cieľov v tejto oblasti a to rozvoj ekonomických aktivít vhodných pre vidiek, ako aj pre udržanie osídlenia a kvality obcí na vidieku. Jedným zo smerov diverzifikácie vidieckej ekonomiky na úrovni obcí, v podnikoch a farmách je aj rozvoj slovenskej gastronómie, vidieckej turistiky a agroturistiky, ktorý môže mať vplyv na ochranu životného prostredia a skvalitnenia života obyvateľov vidieka na Slovensku.
 Bratislava, november 2001


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 8.11.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 309/4
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 126/2012
 z dne 13. julija 2012
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredbo (ES) št. 764/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi postopkov za uporabo nekaterih nacionalnih tehničnih pravil za proizvode, ki se zakonito tržijo v drugi državi članici, in o razveljavitvi Odločbe št. 3052/95/ES (1) je treba vključiti v Sporazum.
 (2)
 Uredbo (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 (2) je treba vključiti v Sporazum.
 (3)
 Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov in razveljavitvi Sklepa Sveta 93/465/EGS (3) je treba vključiti v Sporazum.
 (4)
 Sklep št. 768/2008/ES določa skupna načela in referenčne določbe za prihodnjo zakonodajo za uskladitev pogojev trženja proizvodov ter referenčno besedilo za obstoječo zakonodajo.
 (5)
 Uredba (ES) št. 764/2008 razveljavlja Odločbo št. 3052/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1995 o vzpostavitvi postopka izmenjave informacij o nacionalnih ukrepih, ki odstopajo od načela prostega pretoka blaga v Skupnosti (4), ki je vključena v Sporazum in jo je zato treba v okviru Sporazuma razveljaviti.
 (6)
 Uredba (ES) št. 765/2008 razveljavlja Uredbo Sveta (EGS) št. 339/93 z dne 8. februarja 1993 o preverjanju skladnosti s pravili o varnosti proizvodov za izdelke, uvožene iz tretjih držav (5), ki je vključena v Sporazum in jo je zato treba v okviru Sporazuma razveljaviti.
 (7)
 Sklep št. 768/2008/ES razveljavlja Sklep Sveta 93/465/EGS z dne 22. julija 1993 o modulih za različne faze postopkov ugotavljanja skladnosti in o pravilih za pritrditev in uporabo znaka skladnosti CE, ki so namenjeni uporabi v direktivah o tehnični uskladitvi (6), ki je vključen v Sporazum in ga je zato treba v okviru Sporazuma razveljaviti.
 (8)
 Zato je treba ustrezno spremeniti Prilogo II k Sporazumu EGP –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Poglavje XIX Priloge II k Sporazumu se spremeni:
 1.
 besedilo točke 3b (Uredba Sveta (EGS) št. 339/93) se nadomesti z naslednjim:
 „32008 R 0765: Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 (UL L 218, 13.8.2008, str. 30).
 V tem sporazumu veljajo določbe Uredbe v skladu z naslednjimi prilagoditvami:
 (a)
 na koncu člena 4(2) se doda:
 ‚Lihtenštajn bi moral imeti poleg tega možnost, da se obrne na nacionalni akreditacijski organ v Švici za sektorje proizvodov, ki jih pokriva Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o vzajemnem priznavanju ugotavljanja skladnosti in v smislu katerega se zahteve EU in Švice štejejo za enakovredne v skladu s členom 1(2) in (3) tega sporazuma.‘;
 (b)
 za proizvode, izvožene iz Lihtenštajna v druge države pogodbenice, se lahko izvede mejna kontrola v skladu s členi 27–29.“;
 2.
 besedilo točke 3d (Sklep Sveta 93/465/EGS) se nadomesti z naslednjim:
 „32008 D 0768: Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov in razveljavitvi Sklepa Sveta 93/465/EGS (UL L 218, 13.8.2008, str. 82).“;
 3.
 besedilo točke 3f (Odločba št. 3052/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta) se nadomesti z naslednjim:
 „32008 R 0764: Uredba (ES) št. 764/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi postopkov za uporabo nekaterih nacionalnih tehničnih pravil za proizvode, ki se zakonito tržijo v drugi državi članici, in o razveljavitvi Odločbe št. 3052/95/ES (UL L 218, 13.8.2008, str. 21).
 V tem sporazumu veljajo določbe Uredbe v skladu z naslednjimi prilagoditvami:
 Uredba velja le za proizvode iz člena 8(3) Sporazuma.
 Uredba ne velja za Lihtenštajn v zvezi s proizvodi iz Priloge I, poglavij XII in XXVII Priloge II ter Protokola 47 Sporazuma, vse dokler se Sporazum med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o trgovini s kmetijskimi proizvodi uporablja tudi za Lihtenštajn.“;
 4.
 za točko 3h (Direktiva 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta) se vstavi:
 „, kakor jo spreminja:
 —
 32008 R 0765: Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 (UL L 218, 13.8.2008, str. 30).“
 Člen 2
 Besedila uredb (ES) št. 764/2008 in (ES) št. 765/2008 ter Sklepa 768/2008/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavijo v Dodatku EGP k Uradnemu listu Evropske unije, so verodostojna.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 14. julija 2012 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (7).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 13. julija 2012
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Atle LEIKVOLL
 (1) UL L 218, 13.8.2008, str. 21.
 (2) UL L 218, 13.8.2008, str. 30.
 (3) UL L 218, 13.8.2008, str. 82.
 (4) UL L 321, 30.12.1995, str. 1.
 (5) UL L 40, 17.2.1993, str. 1.
 (6) UL L 220, 30.8.1993, str. 23.
 (7) Navedene so ustavne zahteve.


type: wikipedia

text:
Reste () község Szlovákiában, a Kassai kerület Kassa-környéki járásában.
 Fekvése
 Kassától 29 km-re délnyugatra, a magyar határ mellett fekszik.
 Története
 1319-ben említik először.
 A 18. század végén Vályi András így ír róla: „RESTE. Restye. Magyar falu Abaúj Vármegyében, földes Urai Ónody, és több Uraságok, lakosai katolikusok, és reformátusok, fekszik mintegy 500 lépésnyire Ida vizétől; határja sovány, legelője sem elegendő, Kanyapta vize is károkat okoz határjában."
 Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Reste, magyar falu, Abauj vmegyében, a Kanyapta mellett: 231 rom., 108 g. kath., 195 ref., 23 zsidó l. Ref. sz. egyház. Vizimalom. Jó rét. F. u. többen. Ut. p. Hidas-Németi."
 Borovszky monográfiasorozatának Abaúj-Torna vármegyét tárgyaló része szerint: „Mindeddig a Cserehátnak nevezett dombos fennföldön jártunk, mely részben vizválasztója a Hernádnak és Sajónak; most lebocsátkozunk a Kanyapta-völgybe. A völgy peremén van Reste 75 házzal és 477 magyar lakossal. Postája Buzita, távirója Csécs. Itt van Zábrátzky József csinos úrilaka."
 A falu nagy betyárja Ónodi Bandi volt. A trianoni diktátumig Abaúj-Torna vármegye Csereháti járásához tartozott, ezután az új csehszlovák állam része lett. 1938 és 1945 között újra Magyarország része.
 Népessége
 1910-ben 441-en, túlnyomórészt magyarok lakták.
 2001-ben 377 lakosából 341 magyar és 35 szlovák.
 2011-ben 345 lakosából 250 magyar és 84 szlovák.
 Jegyzetek
 További információk
 Községinfó
 Reste Szlovákia térképén
 E-obce.sk
 Reste
 Abaúj-Torna vármegye települései


text:
1652 (MDCLII) byl rok, který dle gregoriánského kalendáře započal pondělím.
 Události
 Holandská Východoindická společnost zakládá Kapské Město
 Vznik Mariánskeho sloupu na Staroměstském náměstí
 Probíhající události
 1635–1659 – Francouzsko-španělská válka
 1648–1653 – Fronda
 1652–1654 – První anglo-nizozemská válka
 1652–1689 – Rusko-čchingská válka
 Vědy a umění
 parní topení k vytápění skleníků v Anglii
 Narození
 České země
 25. ledna – Pavel Klein, český misionář, lékárník, spisovatel a univerzitní rektor na Filipínách († 30. srpna 1717)
 4. května – Jan Florián Hammerschmidt, český kněz, spisovatel a básník († 4. ledna 1735)
 23. května – Ferdinand Vilém Eusebius ze Schwarzenbergu, šlechtic († 26. října 1703)
 23. června – Jan Brokoff, barokní sochař a řezbář († 28. prosince 1718)
 10. září – Jan Sladký Kozina, vůdce chodského povstání († 28. listopadu 1695)
 6. října – Jan Filip I. ze Stadionu, zakladatel české linie Stadionů († 2. ledna 1742)
 23. října – pokřtěn Santin Aichel, český kameník († 27. září 1702)
 neznámé datum
 Jan Brokoff, barokní sochař a řezbář († 1718)
 Antonín Jan Nostic, šlechtic († 30. října 1736)
 Svět
 24. ledna – Nicolas Chalon du Blé, francouzský generál a ministr zahraničních věcí († 10. dubna 1730)
 14. února – Camille d'Hostun, vévoda de Tallard, francouzský vojevůdce († 20. března 1728)
 14. března – Benedikta Jindřiška Falcko-Simmernská, brunšvicko-lüneburská vévodkyně († 12. srpna 1730)
 7. dubna – Klement XII., papež († 6. února 1740)
 9. dubna – Christian Ulrich I., šlechtic († 5. dubna 1704)
 21. dubna – Michel Rolle, francouzský matematik († 8. listopadu 1719)
 5. května – Boris Petrovič Šeremetěv, ruský vojenský velitel a polní maršál († 28. února 1719)
 27. května – Alžběta Šarlota Falcká, falcká princezna, vévodkyně orleánská († 8. prosince 1722)
 5. září – William Dampier, anglický mořeplavec († březen 1715)
 28. září – Marek Antonín Canevalle, italský architekt († 15. února 1711)
 30. listopadu – Romanus Weichlein, rakouský kněz, hudební skladatel a houslista († 8. září 1706)
 25. prosince – Archibald Pitcairne, skotský lékař († 20. října 1713)
 neznámé datum
 Stefano Lorenzini, italský lékař a námořní badatel († ?)
 Maci, mandžuský politik († 1739)
 Úmrtí
 Česko
 19. ledna – Vilém Slavata z Chlumu a Košumberka, český šlechtic, karlštejnský purkrabí a český královský místodržící (* 1. prosince 1572)
 22. února – Ondřej Erna, stavitel, zednický a kamenický mistr (* ?)
 10. září – Georg Bachmann, barokní malíř (* ?)
 neznámé datum
 Eva Bacharachová, pražská židovská rabínská učenkyně a hebraistka (* kolem 1580)
 Svět
 30. ledna – Georges de La Tour, francouzský barokní malíř (* 13. března 1593)
 17. února – Gregorio Allegri, italský kněz, skladatel a tenorista (* 1582)
 8. dubna – Angelo Caroselli, italský malíř období baroka (* 11. února 1585)
 18. června – Kazimír Falcko-Zweibruckenský, německý šlechtic (* 20. dubna 1589)
 9. srpna – Frédéric Maurice de La Tour d'Auvergne, vévoda bouillonský, francouzský generál (* 22. října 1605)
 30. července – Karel Amadeus Savojský, francouzský vojevůdce a velmož (* 12. dubna 1624)
 2. září – Jusepe de Ribera, španělský malíř (* 12. ledna 1591)
 6. září – Philippe Alegambe, belgický jezuita a bibliograf (* 22. ledna 1592)
 12. září – Jan z Werthu, německý generál kavalérie ve třicetileté válce (* 1591)
 29. listopadu – Francesco Angeloni, italský historik (* 1587)
 7. prosince – František z Magni, italský šlechtic, říšský hrabě a polní maršál (* ? 1598)
 12. prosince – Adam Thebesius, slezský duchovní (* 1596)
 neznámé datum
 asi 1. října – Jan Asselijn, holandský malíř (* kolem 1610)
 mezi 13. a 16. září – Mořic Falcký, falcký princ, námořník a pirát (* 6. ledna 1621)
 Nicolò Sebregondi, italský architekt a malíř (* 1585)
 Čchen Chung-šou, čínský malíř (* 1598)
 Arcangela Tarabotti, italská spisovatelka (* 24. února 1604)
 Wang Tuo, čínský kaligraf, malíř a básník (* 1592)
 Hlavy států
 České království – Ferdinand III.
 Svatá říše římská – Ferdinand III.
 Papež – Inocenc X.
 Anglické království – Interregnum
 Francouzské království – Ludvík XIV.
 Polské království – Jan II. Kazimír
 Uherské království – Ferdinand III.
 Skotské království – Interregnum
 Chorvatské království – Ferdinand III.
 Rakouské arcivévodství – Ferdinand III.
 Osmanská říše – Mehmed IV.
 Perská říše – Abbás II.
 Externí odkazy
 17. století


type: caselaw

text:
C 94/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 personer, rettigheder, som medlemsstaterne har pligt til Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 at respektere, i tilfñlde, hvor lastning og losning i hav- afsagt den 13. januar 1998 af Juzgado de lo Social no 1,
 neområder navnlig af varer, der ad sùvejen indfùres fra Santiago de Compostela, i sagen Dorinda Teresa López
 en medlemsstat til en anden medlemsstats område, og Tourís mod Instituto Nacional de Empleo og Instituto
 havnearbejde generelt udelukkende må udfùres af Nacional de la Seguridad Social
 »autoriserede havnearbejdere«, hvorved bemñrkes, at
 (Sag C-25/98)
 de nñrmere betingelser og fremgangsmåden for aner-
 kendelse fastsñttes af Kongen efter udtalelse fra det (98/C 94/24)
 paritñre udvalg, der er kompetent for det pågñldende
 havneområde, og at der skal anvendes sñrlige tariffer
 for dette arbejde, selv om arbejdet også kunne udfùres
 af almindelige (dvs. ikke-autoriserede havne-)arbej- Ved kendelse afsagt den 13. januar 1998, indgået til Dom-
 dere? stolens Justitskontor den 29. januar 1998, har Juzgado de
 lo Social no 1, Santiago de Compostela, i sagen Dorinda
 Teresa López Tourís mod Instituto Nacional de Empleo og
 Instituto Nacional de la Seguridad Social forelagt De
 2. Må autoriserede havnearbejdere som omhandlet i Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om
 artikel 1 i loven af 8. juni 1972, der har en eksklusiv prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 ret til at udfùre havnearbejde i de nñrmere i lovgivnin-
 gen fastlagte havneområder, anses for at have fået
 overdraget at udfùre tjenesteydelser af almindelig ùko- 1. Skal artikel 67, stk. 1, i forordning (EéF) nr. 1408/71
 nomisk interesse i henhold til EF-traktatens artikel 90, (i den gñldende affattelse) for så vidt angår bestem-
 stk. 2, og for ikke lñngere at kunne opfylde deres sñr- melsens materielle anvendelsesområde fortolkes såle-
 lige opgaver, såfremt artikel 90, stk. 1, og forbudsbe- des, at der med henblik på udbetaling af den arbejds-
 stemmelserne i artikel 7, 85 og 86 finder anvendelse lùshedsunderstùttelse til personer, der er fyldt 52 år,
 på dem? som omhandles i artikel 215, stk. 1, i Kongeligt Lov-
 dekret nr. 1/94 af 20. juni 1994 om stadfñstelse af
 Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad
 Social, skal ske medregning af de forsikrings- eller
 beskñftigelsesperioder, der er tilbagelagt efter enhver
 anden medlemsstats lovgivning, i det omfang, der på
 grundlag af sådanne bidragsperioder kan opnås ret til
 alderspension, forudsat pensionsalderen nås, i en
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom anden medlemsstat end den, hvor den kompetente
 afsagt den 12. november 1997 af Nederlandenes Hoge institution er beliggende?
 Raad i sagen Staatssecretaris van FinancieÈn mod J.
 Heerma og det civile selskab J. Heerma/K. Heerma-Graan-
 stra
 2. Såfremt bestemmelsen i artikel 67 i forordning (EéF)
 (Sag C-23/98) nr. 1408/71 ikke finder anvendelse, og for så vidt der
 er tale om opfyldelsen af en nùdvendig betingelse for
 (98/C 94/23) at opnå alderspension, skal EF-traktatens artikel 51 da
 anvendes direkte, og er den kompetente institution for-
 pligtet til at tage hensyn til de pensionsrettigheder, der
 er erhvervet i en anden medlemsstat, ved afgùrelsen af,
 Ved dom afsagt den 12. november 1997, indgået til Dom- om den betingelse er opfyldt, at der er ret til alders-
 stolens Justitskontor den 28. januar 1998, har Nederlan- pension, forudsat pensionsalderen nås, som krñvet i
 des Hoge Raad i sagen Staatssecretaris van FinancieÈn mod artikel 215 i Texto Refundido de la Ley General de la
 J. Heerma og det civile selskab J. Heerma/K. Heerma- Seguridad Social?
 Graanstra forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 mål: 3. Finder artikel 67 i forordning (EéF) nr. 1408/71 eller
 artikel 51 i EF-traktaten anvendelse, når den kompe-
 tente institution er forpligtet til at tage hensyn til en
 Skal det sjette direktivs artikel 4, stk. 1, fortolkes således, ret til alderspension, der er optjent i en anden med-
 at såfremt en person som sin eneste ùkonomiske virksom- lemsstat, såfremt arbejdstageren ville have haft ret til
 hed har udlejning af et materielt gode til et selskab, som at modtage ydelser fra den spanske sociale sikringsord-
 han er deltager i, skal denne udlejning, selv om den er en ning, enten når alene den nationale lovgivning anven-
 ùkonomisk virksomhed, anses for ikke at blive udùvet des, eller når fñllesskabsbestemmelserne anvendes? Er
 selvstñndigt, fordi selskabsdeltageren sammen med selska- det tilstrñkkeligt til at opnå arbejdslùshedsunderstùt-
 bet skal anses for eÂn afgiftspligtig person i artikel 4, telse for personer, der er fyldt 52 år, at arbejdstageren
 stk. 1's forstand? alene på grundlag af de bidrag, der er indbetalt i en
 anden medlemsstat, eller på grundlag af sammenlñg-
 ning af de bidrag, der er indbetalt i Spanien, og bidra-
 gene i den anden eller de andre medlemsstater opfylder
 den karensperiode, der krñves i en hvilken som helst
 ---pagebreak--- 28.3.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 94/13
 medlemsstat, eller er det tvñrtimod nùdvendigt, at han grande instance de Thionville (Afdelingen for Borgerlige
 opfylder de karensperioder, der krñves i artikel 161, Sager), i sagerne Marc Charreire mod Directeur des Servi-
 stk. 1, litra b), i Texto Refundido de la Ley General de ces fiscaux de la Moselle (sag C-28/98) og Jean Hirtsmann
 la Seguridad Social? mod Directeur des Services fiscaux de la Moselle (sag
 C-29/98), forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 anmodninger om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 mål:
 Svarer den anvendte beskatningsordning til objektive krite-
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse rier, således at der ikke er tale om forskelsbehandling, og
 afsagt den 27. januar 1998 af Bundesvergabeamt i sagen således at ordningen ikke er omfattet af traktatens
 konsortiet: 1. Metalmeccanica Fracasso SpA, 2. Leitschutz artikel 95, når henses til tidspunktet for godkendelsen af
 Handels- und Montage GmbH mod Amt der Salzburger sagsùgerens kùretùj af mñrket Chevrolet, der har en
 Landesregierung afgiftspligtig motorkraft på 33 CV og har registrerings-
 nummeret 6707 ZK 57, til de grafiske fremstillinger og
 (Sag C-27/98)
 den redegùrelse for udviklingen i beskatningen, som sag-
 (98/C 94/25) sùgeren har fremlagt, og til administrationens bemñrknin-
 ger.
 Ved kendelse afsagt den 27. januar 1998, indgået til Dom-
 stolens Justitskontor den 2. februar 1998, har Bundesver-
 gabeamt i sagen konsortiet: 1. Metalmeccanica Fracasso
 SpA, 2. Leitschutz Handels- und Montage GmbH mod
 Amt der Salzburger Landesregierung forelagt De Europñ-
 iske Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål: afsagt den 4. november 1997 af Landgericht Berlin i sagen
 VR-Leasing GmbH mod Margit Bertram
 (Sag C-30/98)
 Skal bestemmelsen i artikel 18, stk. 1, i direktiv 93/37/
 EéF (1), hvorefter ordre tildeles på grundlag af kriterierne (98/C 94/27)
 i direktivets afsnit IV, kapitel 3, og under overholdelse af
 artikel 19, efter at egnetheden hos de entreprenùrer, som
 ikke er udelukket i henhold til artikel 24, er efterprùvet af Ved kendelse afsagt den 4. november 1997, indgået til
 de ordregivende myndigheder i overensstemmelse med kri- Domstolens Justitskontor den 5. februar 1998, har Land-
 terierne for ùkonomisk, finansiel og teknisk formåen som gericht Berlin Ð 35. Afdeling for Civile Sager Ð i sagen
 omhandlet i artikel 26 til 29, fortolkes således, at de VR-Leasing GmbH mod Margit Bertram forelagt De Euro-
 ordregivende myndigheder er forpligtet til at give tilslag på pñiske Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudi-
 et bud, selv om dette bud er det eneste, som er tilbage ciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 efter udbudsproceduren? Er artikel 18, stk. 1, i direktiv
 93/37/EéF tilstrñkkelig prñcis og ubetinget, således at
 private kan påberåbe sig denne forskrift under en proce- Omfatter artikel 1 og 2 i Rådets direktiv 85/577/EéF af
 dure i henhold til bestemmelser i national ret, og således 20. november 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse
 at den kan påberåbes som en del af fñllesskabsretten over med aftaler indgået uden for fast forretningssted (1) også
 for en bestemmelse i national ret? en ñgtefñlle, der som de facto medhjñlper for et leasing-
 firma i privatboligen foranlediger sin hustru til at under-
 skrive en kautionserklñring?
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.
 (1) EFT L 372 af 31.12.1985, s. 31.
 Anmodninger om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved
 domme afsagt den 21. marts 1997 af Tribunal de grande
 instance de Thionville (Afdelingen for Borgerlige Sager) i Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 sagerne Marc Charreire mod Directeur des Services fiscaux afsagt den 22. januar 1998 af Finanzgericht München i
 de la Moselle og Jean Hirtsmann mod Directeur des Servi- sagen Peter Luksch mod Hauptzollamt Weiden
 ces fiscaux de la Moselle (Sag C-31/98)
 (Sagerne C-28/98 og C-29/98)
 (98/C 94/28)
 (98/C 94/26)
 Ved kendelse afsagt den 22. januar 1998, indgået til Dom-
 Ved domme afsagt den 21. marts 1997, indgået til Dom- stolens Justitskontor den 9. februar 1998, har Finanzge-
 stolens Justitskontor den 3. februar 1998, har Tribunal de richt München Ð 3. Afdeling Ð i sagen Peter Luksch mod


text:
 21.2.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 84/6
 Breithiúnas na Cúirte (an Séú Dlísheomra) an 16 Nollaig 2021 (iarraidh ar réamhrialú ón Giudice di pace di Massa – an Iodáil) – GN, WX v Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara
 (Cás C-274/20)
 (2022/C 84/16)
 Teanga an cháis: an Iodáilis
 Níl san Iris Oifigiúil seo ach na fógraí maidir le cásanna ar cuireadh clabhsúr leo roimh an 1 Eanáir 2022 agus mar sin níl leagan Gaeilge ar fáil.