text:
 Belangrijke juridische mededeling
 |
 22006A1230(02)
 Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Gemeenschap en Brazilië betreffende de wijziging van de concessies die vervat zijn in de lijsten van verbintenissen van de Tsjechische Republiek, de Republiek Estland, de Republiek Cyprus, de Republiek Letland, de Republiek Litouwen, de Republiek Hongarije, de Republiek Malta, de Republiek Polen, de Republiek Slovenië en de Slowaakse Republiek, in verband met hun toetreding tot de Europese Gemeenschap
 Publicatieblad Nr. L 397 van 30/12/2006 blz. 0011 - 0013 Publicatieblad Nr. L 397 van 30/12/2006 blz. 0011 - 0013
 Overeenkomstin de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Gemeenschap en Brazilië betreffende de wijziging van de concessies die vervat zijn in de lijsten van verbintenissen van de Tsjechische Republiek, de Republiek Estland, de Republiek Cyprus, de Republiek Letland, de Republiek Litouwen, de Republiek Hongarije, de Republiek Malta, de Republiek Polen, de Republiek Slovenië en de Slowaakse Republiek, in verband met hun toetreding tot de Europese GemeenschapA. Brief van de Europese GemeenschapBrussel, 18 december 2006Excellentie,Bij de onderhandelingen tussen de Europese Gemeenschappen (EG) en Brazilië uit hoofde van artikel XXIV, lid 6, en artikel XXVIII van de GATT 1994 over wijziging van de concessies die vervat zijn in de lijsten van verbintenissen van de Tsjechische Republiek, de Republiek Estland, de Republiek Cyprus, de Republiek Letland, de Republiek Litouwen, de Republiek Hongarije, de Republiek Malta, de Republiek Polen, de Republiek Slovenië en de Slowaakse Republiek, in verband met hun toetreding tot de Europese Unie, is door de EG en Brazilië het volgende overeengekomen met het oog op de afsluiting van deze onderhandelingen, die geopend zijn naar aanleiding van de kennisgeving van de EG aan de WTO van 19 januari 2004 op grond van artikel XXIV, lid 6, van de GATT 1994.De EG stemt ermee in om in haar lijst van verbintenissen voor het douanegebied van de EG-25 de concessies te verwerken die in haar vorige lijst van verbintenissen voor de EG-15 waren opgenomen.De EG stemt ermee in om in haar lijst van verbintenissen voor het douanegebied van de EG-25 de concessies te verwerken die in de bijlage bij deze overeenkomst zijn opgenomen.Deze overeenkomst treedt in werking op de datum waarop de EG en Brazilië brieven uitwisselen waarin zij hun instemming betuigen, zulks na overweging ervan door de partijen volgens hun eigen procedures. De EG zal zich naar beste vermogen inspannen om ervoor te zorgen dat de tenuitvoerleggingsmaatregelen vóór 1 november, doch niet later dan 1 januari 2007, van kracht zijn.Namens de Europese Gemeenschap+++++ TIFF +++++BIJLAGE- Een tariefcontingent van 10124 ton ruwe rietsuiker bestemd om te worden geraffineerd (tariefpost 1701 1110), toegewezen aan Brazilië, met een tarief van 98 euro/ton voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Een tariefcontingent van 2332 ton "delen van hanen of van kippen" (tariefposten 0207 1410, 0207 1450, 0207 1470), toegewezen aan Brazilië, met een tarief van 0 % voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Vermeerdering met 49 ton (erga omnes) van het EG-tariefcontingent voor "karkassen van kip, vers, gekoeld of bevroren" (tariefposten 0207 1110, 0207 1130, 0207 1190, 0207 1210, 0207 1290), met een tarief van 131-162 euro/ton voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Vermeerdering met 4070 ton (erga omnes) van het EG-tariefcontingent voor "kippendelen, vers, gekoeld of bevroren" (tariefposten 0207 1310, 0207 1320, 0207 1330, 0207 1340, 0207 1350, 0207 1360, 0207 1370, 0207 1420, 0207 1430, 0207 1440, 0207 1460), met een tarief van 93-512 euro/ton voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Vermeerdering met 1605 ton (erga omnes) van het EG-tariefcontingent voor "delen van hanen of van kippen" (tariefpost 0207 1410), met een tarief van 795 euro/ton voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Vermeerdering met 201 ton (erga omnes) van het EG-tariefcontingent voor "vlees van kalkoenen, vers, gekoeld of bevroren" (tariefposten 0207 2410, 0207 2490, 0207 2510, 0207 2590, 0207 2610, 0207 2620, 0207 2630, 0207 2640, 0207 2650, 0207 2660, 0207 2670, 0207 2680, 0207 2730, 0207 2740, 0207 2750, 0207 2760, 0207 2770), met een tarief van 93-425 euro/ton voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Vermeerdering met 2485 ton (erga omnes) van het EG-tariefcontingent voor "delen van kalkoen, bevroren" (tariefposten 0207 2710, 0207 2720, 0207 2780), met een tarief van 0 % voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Opening van een tariefcontingent van 242074 ton (erga omnes) voor maïs (tariefposten 1005 9000, 1005 1090), met een tarief van 0 % voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Opening van een tariefcontingent van 2838 ton (erga omnes) voor conserven van ananas, citrusvruchten, peren, abrikozen, kersen, perziken en aardbeien (tariefposten 2008 2011, 2008 2019, 2008 2031, 2008 2039, 2008 2071, 2008 3011, 2008 3019, 2008 3031, 2008 3039, 2008 3079, 2008 4011, 2008 4019, 2008 4021, 2008 4029, 2008 4031, 2008 4039, 2008 5011, 2008 5019, 2008 5031, 2008 5039, 2008 5051, 2008 5059, 2008 5071, 2008 6011, 2008 6019, 2008 6031, 2008 6039, 2008 6060, 2008 7011, 2008 7019, 2008 7031, 2008 7039, 2008 7051, 2008 7059, 2008 8011, 2008 8019, 2008 8031, 2008 8039, 2008 8070), met een tarief van 20 % voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Opening van een tariefcontingent van 7044 ton (erga omnes) voor vruchtensappen (tariefposten 2009 1111, 2009 1119, 2009 1911, 2009 1919, 2009 2911, 2009 2919, 2009 3911, 2009 3919, 2009 4911, 2009 4919, 2009 7911, 2009 7919, 2009 8011, 2009 8019, 2009 8032, 2009 8033, 2009 8035, 2009 8036, 2009 8038, 2009 9011, 2009 9019, 2009 9021, 2009 9029), met een tarief van 20 % voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Afschaffing van het ad-valoremrecht van 9 % voor proteïneconcentraten (tariefpost 2106 1080).- Opening van een tariefcontingent van 107 ton (erga omnes) voor chocolade (tariefpost 1806), met een tarief van 43 % voor hoeveelheden die binnen het contingent vallen.- Verlaging van het geconsolideerde EG-recht van 11,2 MIN 22,0 euro/100 kg/netto MAX 56,0 euro/100 kg/netto tot 10 MIN 22,0 euro/100 kg/netto MAX 56,0 euro/100 kg/netto voor tabak (tariefpost 2401 1090).- Aanpassing van de omschrijving van het EG-tariefcontingent voor rundvlees van hoge kwaliteit (5000 ton) tot: "rundvlees van hoge kwaliteit, zonder been, vers, gekoeld of bevroren", leveringsland: Brazilië.B. Brief van de Federatieve Republiek BraziliëGenova, 18 december 2006Execellentie,Ik verwijs naar uw brief die als volgt luidt:"Bij de onderhandelingen tussen de Europese Gemeenschappen (EG) en Brazilië uit hoofde van artikel XXIV, lid 6, en artikel XXVIII van de GATT 1994 over wijziging van de concessies die vervat zijn in de lijsten van verbintenissen van de Tsjechische Republiek, de Republiek Estland, de Republiek Cyprus, de Republiek Letland, de Republiek Litouwen, de Republiek Hongarije, de Republiek Malta, de Republiek Polen, de Republiek Slovenië en de Slowaakse Republiek, in verband met hun toetreding tot de Europese Unie, is door de EG en Brazilië het volgende overeengekomen met het oog op de afsluiting van deze onderhandelingen, die geopend zijn naar aanleiding van de kennisgeving van de EG aan de WTO van 19 januari 2004 op grond van artikel XXIV, lid 6, van de GATT 1994.De EG stemt ermee in om in haar lijst van verbintenissen voor het douanegebied van de EG-25 de concessies te verwerken die in haar vorige lijst van verbintenissen voor de EG-15 waren opgenomen.De EG stemt ermee in om in haar lijst van verbintenissen voor het douanegebied van de EG-25 de concessies te verwerken die in de bijlage bij deze overeenkomst zijn opgenomen.Deze overeenkomst treedt in werking op de datum waarop de EG en Brazilië brieven uitwisselen waarin zij hun instemming betuigen, zulks na overweging ervan door de partijen volgens hun eigen procedures. De EG zal zich naar beste vermogen inspannen om ervoor te zorgen dat de tenuitvoerleggingsmaatregelen vóór 1 november, doch niet later dan 1 januari 2007, van kracht zijn.".Ik heb de eer u mede te delen dat mijn regering met de inhoud van uw brief instemt.Namens de Federatieve Republiek Brazilië+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Важна правна забележка
 |
 22001D0126
 Официален вестник n° L 022 , 24/01/2002 стр. 0005 - 0006 специално чешко издание глава 11 том 07 стр. 7 - 8 специално испанско издание глава 11 том 07 стр. 7 - 8 специално унгарско издание глава 11 том 07 стр. 7 - 8 специално литвийско издание глава 11 том 07 стр. 7 - 8 LV.ES глава 11 том 07 стр. 7 - 8 MT.ES глава 11 том 07 стр. 7 - 8 PL.ES глава 11 том 07 стр. 7 - 8 SK.ES глава 11 том 07 стр. 7 - 8 специално словенско издание глава 11 том 07 стр. 7 - 8
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 126/2001от 23 ноември 2001 годинаотносно изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към споразумението беше изменено с Решение No 102/2001 на Съвместния комитет на ЕИП от 26 октомври 2001 г. [1].(2) Решение 2000/281/ЕО на Комисията от 31 март 2000 г. относно одобрение на предложения от Германия план за премахване на класическата чума по свинете сред популациите от диви свине в Саксония-Анхалт [2] се включва в споразумението.(3) Решение 2000/428/ЕО на Комисията от 4 юли 2000 г. относно установяване на процедури за диагностициране, методи за вземане на проби и критерии за оценка на резултатите от лабораторните тестове за потвърждаване и диференциална диагноза на везикулозната болест по свинете [3] се включва в споразумението.(4) Това решение не се прилага за Исландия и Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Приложение I, глава I, част 3.2 от споразумението се изменя, както следва:1. След точка 13 (Решение 2000/112/ЕО на Комисията) се добавя следната точка:"14. 32000 D 0428: Решение 2000/428/ЕО на Комисията от 4 юли 2000 г. относно установяване на процедури за диагностициране, методи за вземане на проби и критерии за оценка на резултатите от лабораторните тестове за потвърждаване и диференциална диагноза на везикулозната болест по свинете (ОВ L 167, 7.7.2000 г., стр. 22)."2. Под заглавието "ПРАВНИ АКТОВЕ, КОИТО ДЪРЖАВИТЕ ОТ ЕАСТ И НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ СЛЕДВА ДА ВЗЕМАТ ПОД НАДЛЕЖНО ВНИМАНИЕ" след точка 10 (Решение 1999/335/ЕО на Комисията) се добавя следната точка:"11. 32000 D 0281: Решение 2000/281/ЕО на Комисията от 31 март 2000 г. относно одобрение на предложения от Германия план за премахване на класическата чума по свинете сред популациите от диви свине в Саксония-Анхалт (ОВ L 92, 13.4.2000 г., стр. 27)."Член 2Текстовете на Решения 2000/281/ЕО и 2000/428/ЕО на Комисията на норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 24 ноември 2001 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП. [****] съгласно член 103, параграф 1 са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейските общности.Съставено в Брюксел на 23 ноември 2001 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателE. Bull[1] ОВ L 322, 6.12.2001 г., стр. 6.[2] ОВ L 92, 13.4.2000 г., стр. 27.[3] ОВ L 167, 7.7.2000 г., стр. 22.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Agathangelosz vagy Agatangeghosz (5. század) örmény ókeresztény író.
 Rómából származott, IV. (III.) Tiridatész örmény király jegyzője volt, örmény nyelven alkotott. Az ő nevéhez fűződik az Örményország története (Hajoc patmutjun) című munka. Az írás Világosító Szent Gergely legendáját dolgozza fel, és ehhez csatlakozik még az üldözött Szent Hripszime és Gajane története is. A történet ugyan meglehetősen egyenetlen, zavaros, és legendás elemek szövik át, de mégis értékes forrásműnek számít a korabeli (pogány) hitvilágról.
 Források
 Ókeresztény írók lexikona. Szent István Társulat, Budapest, 2004. 14. old.
 Magyar nagylexikon I. Akadémiai Kiadó, Budapest, 1993. 236. old.
 Ókeresztény örmény írók
 Örmény tudósok


type: caselaw

text:
 8.4.2006
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 86/32
 Prasība, kas celta 2006. gada 24. janvārī — Berlin-Brandenburg (MABB) pret Eiropas Kopienu Komisiju
 (Lieta T-24/06)
 (2006/C 86/66)
 tiesvedības valoda — vācu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Medienanstalt Berlin-Brandenburg (MABB), Berlīne (Vācija) (pārstāvji — M. Schütte, B. Immenkamp, Rechtsanwälte)
 Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
 Prasītājas prasījumi:
 —
 atcelt Komisijas 2005. gada 9. novembra lēmumu (K(2005) 3903 final) par valsts atbalstu, ko Vācijas Federatīvā Republika piešķīrusi digitālās (DVB-T) televīzijas ieviešanai Berlīnē-Brandenburgā;
 —
 piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.
 Pamati un galvenie argumenti
 Prasītāja vēršas pret Komisijas 2005. gada 9. novembra lēmumu K(2005) 3903 final par valsts atbalsta piešķiršanu digitālās televīzijas (DVB-T) ieviešanai Berlīnē-Brandenburgā. Komisija apstrīdētajā lēmumā paskaidroja, ka Vācijas Federatīvās Republikas DVB-T iesaistītajiem radio apraides uzņēmumiem piešķirtais atbalsts nav saderīgs ar kopējo tirgu un uzlika Vācijas Federatīvajai Republikai par pienākumu atprasīt nelikumīgi piešķirto atbalstu. Apstrīdētajā lēmumā prasītāja tieši tika minēta kā atbalsta devēja.
 Savas prasības atbalstam prasītāja min trīs pamatus.
 Pirmkārt, tā norāda, ka apstrīdētajā lēmumā ir tiesību kļūdas, jo ir tikušas pārkāptas galvenās procesuālās tiesību normas. Komisija it īpaši nav izpildījusi pamatošanas pienākumu, jo tā saprotamā veidā nav norādījusi, kādēļ šajā gadījumā ir runa par valsts atbalstu.
 Ar otro pamatu prasītāja norāda uz EKL 87. panta pārkāpumu. No vienas puses, tā ir pārliecināta, ka valsts atbalsts nepastāv EKL 87. panta izpratnē. No otras puses, tā uzsver, ka, ja tik tiešām pastāvētu valsts atbalsts, tas saskaņā ar EKL 87. panta 3. punkta c) un d) apakšpunktu būtu saderīgs ar kopējo tirgu.
 Visbeidzot, prasītāja savu prasību pamato ar to, ka apstrīdētais lēmums ir pretrunā ar EKL 86. panta 2. punktu, jo, ja valsts atbalsts pastāv, tad tas ir saderīgs ar kopējo tirgu.


text:
(1386) Storeria – planetoida z pasa głównego asteroid okrążająca Słońce w ciągu 3 lat i 233 dni w średniej odległości 2,36 au. Została odkryta 28 lipca 1935 roku w Obserwatorium Simejiz na górze Koszka na Półwyspie Krymskim przez Grigorija Nieujmina. Nazwa planetoidy pochodzi od Normana Wymana Storera, profesora astronomii na Uniwersytecie Kansas. Nazwę tę zaproponowała jego studentka Brenton, która obliczyła orbitę planetoidy. Przed nadaniem nazwy planetoida nosiła oznaczenie tymczasowe (1386) 1935 PA.
 Zobacz też
 lista planetoid 1001–2000
 lista ponumerowanych planetoid
 Przypisy
 Bibliografia
 Linki zewnętrzne
 Planetoidy pasa głównego
 Nazwane planetoidy
 Obiekty astronomiczne odkryte w 1935


type: other

text:
Agravo de Instrumento no Novo CPC: guia completo 2020
 O agravo de instrumento é um recurso que tem como objetivo evitar que danos graves e irreversíveis sejam causados a uma das partes a partir de uma decisão interlocutória.
 Mesmo não proferindo uma sentença, as decisões que um juiz toma durante um processo possuem grande impacto na resolução do mesmo.
 Seja para garantir uma tutela provisória, para definir o mérito ou para admitir a intervenção de terceiros, as decisões podem ser tão importantes quanto a sentença em si.
 Da mesma forma, uma decisão tomada sem a análise completa do todo ou de forma precipitada pode causar grandes danos a uma das partes de um processo. Danos esses que podem alterar completamente o curso da disputa judicial.
 E o papel do recurso de agravo de instrumento é justamente pedir uma reanálise da decisão proferida para um Tribunal de Justiça (TJ) ou para o Supremo Tribunal Federal (STF), com o objetivo de evitar esses danos.
 Este artigo aborda questões a respeito do agravo de instrumento no Novo CPC, além de falar o que ele é, qual é a sua aplicação e quais foram as principais mudanças que o CPC de 2015 trouxe para esse recurso. Boa leitura!
 O que é o agravo de instrumento?
 Quando é cabível o agravo de instrumento?
 Para que serve o agravo de instrumento?
 Requisitos para agravo de instrumento
 Mudanças que o Novo CPC trouxe para o agravo de instrumento
 Prazo do agravo de instrumento no Novo CPC
 Efeito suspensivo do agravo de instrumento
 Artigo 1.015 do Novo CPC: taxativo ou exemplificativo?
 Qual o recurso cabível contra agravo de instrumento?
 Agravo de instrumento no processo trabalhista
 Prazo no processo trabalhista
 Efeito suspensivo no processo trabalhista
 O agravo de instrumento é um dos tipos de recursos jurídicos do Direito Processual Civil brasileiro. Ele está regulamento no Novo Código de Processo Civil (Lei no 1.3105/15) entre os artigos 1.015 e 1.020.
 Ele é o recurso utilizado para combater decisões interlocutórias, ou seja, decisões que o magistrado toma dentro de um processo que não levam à resolução do mérito da disputa.
 O recurso é dirigido ao Tribunal de Justiça específico ou ao Superior Tribunal de Justiça, pois é um pedido de reanálise de uma decisão interlocutória tomada pelo juiz designado para o processo em primeira instância.
 Diferente do CPC de 1973, onde havia os recursos de agravo retido e de instrumento, o Novo CPC não prevê o agravo retido, além de ter definido com mais clareza em quais situações o recurso de agravo de instrumento pode ser utilizado.
 O artigo 1.015 do Novo CPC define quais são as decisões interlocutórias onde cabe o recurso de agravo de instrumento. São elas:
 XI - redistribuição do ônus da prova nos termos do art. 373, § 1o ;
 Nota-se que não são todas as decisões interlocutórias que podem ser atacadas por agravo de instrumento.
 A princípio (a menos que exista jurisprudência para tal), as demais decisões interlocutórias tomadas pelo magistrado não podem ser atacadas pelo agravo de instrumento. Em outras situações de discordância com a decisão interlocutória, cabe a apelação.
 Como foi mostrado anteriormente, o agravo de instrumento é um recurso dentro do direito processual civil que tem como objetivo atacar e pedir a reanálise de uma decisão interlocutória (aquela que não é sentencial) de um magistrado dentro de um processo.
 Para ilustrar o que isso significa na prática, vamos utilizar um exemplo: Letícia precisa urgentemente de medicamentos que não são distribuídos nos postos de saúde para o tratamento de uma doença.
 Ela entra com uma ação judicial contra a União, pedindo que os medicamentos sejam fornecidos. Como a sua situação é urgente, Letícia entra com o pedido de tutela provisória no processo, para poder receber os medicamentos antes que saia a sentença.
 Entretanto, o magistrado responsável pelo processo, após a análise do pedido, não acha que se trate de uma situação urgente, e nega o pedido de tutela provisória de Letícia.
 Nesse caso, Letícia pode entrar com o recurso de agravo de instrumento contra a decisão interlocutória do magistrado, que foi de negar o pedido de tutela provisória. Assim, ela pode mostrar diretamente para o Tribunal competente a sua necessidade e, quem sabe, conseguir a tutela provisória.
 Como o nome já diz, o agravante (aquele que entra com o recurso de agravo de instrumento) deverá compor um instrumento (um documento) que mostre os motivos da discordância com a decisão interlocutória.
 Esse instrumento será entregue ao Tribunal competente, para que o pedido seja analisado. De acordo com os artigos 1.016 e 1.017 do Novo CPC, o pedido de agravo de instrumento deve conter:
 “Art. 1.016. O agravo de instrumento será dirigido diretamente ao tribunal competente, por meio de petição com os seguintes requisitos:
 III - facultativamente, com outras peças que o agravante reputar úteis”.
 É importante destacar que os advogados têm autonomia para incluir outros documentos que julguem necessários para que o Tribunal competente compreenda o motivo do pedido de agravo de instrumento.
 Além disso, é possível não enviar todos os documentos. Nesse caso, o advogado precisa apresentar uma declaração afirmando a inexistência do documento faltante, conforme aponta o inciso II do artigo 1.017 do Novo CPC.
 O Novo CPC trouxe algumas mudanças para os recursos de agravo e, especificamente, para o próprio agravo de instrumento.
 A primeira mudança notável é a extinção do agravo retido, que era uma das possibilidades de agravo. O artigo 994 do Novo CPC, então, não apresenta mais o agravo retido.
 A segunda mudança foi a mudança do prazo, de 10 dias para 15 dias úteis, para a interposição do agravo de instrumento na decisão interlocutória.
 A terceira mudança que o Novo CPC trouxe é a respeito do rol de decisões interlocutórias onde cabe o recurso de agravo de instrumento, conforme aponta o artigo 1.015.
 No CPC de 1973, o agravo de instrumento possuía aplicações mais brandas e menos descritivas, o que causava dúvidas a respeito da sua aplicabilidade. O Novo CPC criou, no artigo 1.015, uma lista de situações onde o recurso de agravo de instrumento pode ser aplicado.
 O artigo 1.017 do Novo CPC também fez com que novos documentos fossem pedidos para que o agravante entre com o recurso. Além dos documentos anteriormente requisitados, a apresentação da petição inicial, contestação e petição que definiu a decisão agravada também são necessários.
 O parágrafo 2 do artigo 1.017 também inovou na forma como o recurso de agravo de instrumento pode ser protocolado. O recurso não precisa mais ser protocolado apenas no tribunal competente para julgá-lo, pode ser entregue diretamente na Comarca ou Subseção em que tramita o processo original.
 Essas mudanças apontam que o Novo CPC tem como objetivo evitar burocracias relacionadas aos recursos, explicando de forma mais exaustiva as suas aplicações e diminuindo vícios processuais.
 O Novo CPC definiu que o prazo para interposição do agravo de instrumento é de 15 dias úteis, contados a partir do momento que a decisão interlocutória do magistrado é publicada.
 O prazo máximo para manifestação do Tribunal em relação ao recurso de agravo de instrumento é também de 15 dias. Deve-se notar que em casos onde a Fazenda Pública entra com o agravo de instrumento, o prazo é dobrado.
 No CPC de 1973, o agravo de instrumento, por via de regra, era um recurso que possuía efeito suspensivo no processo. Isso quer dizer que enquanto o agravo de instrumento não fosse devidamente analisado e julgado, os demais prazos do processo e suas etapas não ocorriam.
 Atualmente, no Novo CPC, o agravo de instrumento não possui diretamente o efeito suspensivo. Entretanto, o julgador pode, conforme a necessidade, atribuir o efeito suspensivo ao recurso, através de uma liminar.
 Após a criação do Novo CPC e do artigo 1.015, que traz um rol de decisões interlocutórias onde cabe o recurso de agravo de instrumento, doutrinadores discutiram a respeito de sua natureza. Afinal, o rol do artigo 1.015 é exemplificativo ou taxativo?
 O Supremo Tribunal Federal (STF), em 2018, entrou no consenso de que o rol do artigo 1.015 do Novo CPC é de taxatividade mitigada, pois apresenta situações onde o recurso de agravo de instrumento pode ser utilizado, entregando, também, a possibilidade de expansão do rol a partir de lei específica (inciso XIII do artigo 1.015 do Novo CPC).
 Em 1993, o Superior Tribunal de Justiça (STJ) definiu que o recurso cabível contra acórdão decisivo acerca de recurso de agravo de instrumento é o recurso especial.
 O recurso especial, então, é enviado ao STJ quando a parte não concorda com a decisão proferida pelo tribunal competente a respeito do recurso de agravo de instrumento.
 Na súmula 86/1993, o STJ define que o recurso especial só poderá ser utilizado contra a decisão de agravo de instrumento quando essa resultar em uma decisão terminativa do processo, tendo sido julgado mérito ou não.
 O agravo de instrumento não é um recurso exclusivo do processo civil. Ele também está tipificado na Consolidação das Leis do Trabalho (CLT).
 O parágrafo 5o do artigo 897 define quais são os itens obrigatórios e facultativos que devem formar o instrumento do recurso de agravo de instrumento. São eles:
 “§ 5o Sob pena de não conhecimento, as partes promoverão a formação do instrumento do agravo de modo a possibilitar, caso provido, o imediato julgamento do recurso denegado, instruindo a petição de interposição:
 II - facultativamente, com outras peças que o agravante reputar úteis ao deslinde da matéria de mérito controvertida”.
 Embora os documentos necessários para a formação do instrumento sejam relativamente similares aos do agravo de instrumento do Novo CPC, o recurso previsto na CLT possui algumas diferenças em relação ao recurso presente no Novo CPC.
 A mais nítida delas é que, diferente do agravo de instrumento no Novo CPC, o recurso só é debatido após a sentença, por meio de preliminar de recurso.
 O agravo de instrumento, dentro do processo trabalhista, possui o prazo de 8 dias úteis para a sua aplicação, conforme apresenta o artigo 897, b da CLT.
 Da mesma forma, o agravado possui o prazo de 8 dias úteis para dar uma resposta ao recurso de agravo de instrumento, tendo a possibilidade de juntar outros documentos para dar suporte a sua decisão.
 O recurso de agravo de instrumento no processo trabalhista não possui efeito suspensivo, pois o recurso só é avaliado após a sentença, tendo efeito devolutivo.
 O agravo de instrumento é um recurso que tem como objetivo impugnar, reanalisar e atacar decisões interlocutórias (aquelas que não definem a sentença) proferidas pelo magistrado.
 O agravo de instrumento é um recurso importante para defender os interesses do agravante, além de dar a possibilidade do mesmo expressar, por meio da formação do instrumento, os motivos que levam a parte a discordar da decisão do juiz.
 O CPC/2015 trouxe mudanças importantes para o recurso de agravo de instrumento. Nota-se como principal mudança a criação do rol previsto no artigo 1.015 do mesmo Código, que é definido pelo STF como de taxatividade mitigada.
 Esperamos que este artigo tenha tirado as suas dúvidas a respeito do recurso de agravo de instrumento e quais foram as principais alterações que o Novo CPC trouxe a esse recurso importante do processo civil.
 Fique atento ao blog da ProJuris para mais conteúdos informativos a respeito do direito brasileiro. Até a próxima!


text:
C 335/36 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 25.11.2000
 Fundamentos e principais argumentos tendo em conta o quadro coercivo que constitui o aviso
 de vaga/aviso de concurso. Nessas condições, cometeu
 Os fundamentos e principais argumentos são idênticos aos um erro de direito ao considerar que a AHCC não
 invocados no processo C-335/00 (2); o prazo para transposição cometeu um manifesto erro de apreciação nem desvio de
 fixado no artigo 2.o da Directiva terminou em 30 de Junho de poder ao não considerar a candidatura do recorrente e ao
 1999. não declarar verificada a manifesta falta de fundamen-
 tação de que está viciada a decisão recorrida.
 (1) JO L 318, p. 43.
 (2) JO C ... — Erro de direito: o Tribunal de Primeira Instância cometeu
 um erro de direito ao considerar que o recorrente não
 apresentou dentro dos prazos uma reclamação contra a
 decisão de não renovação do seu contrato de agente
 temporário para além de 30 de Junho de 1998. Com
 efeito, a decisão definitiva e inequı́voca nesse sentido não
 consta da carta do director do CEDEFOP de 25 de Maio
 de 1998, mas da carta de 3 de Junho de 1998 que se
 Recurso interposto em 18 de Setembro de 2000, por baseia num reexame da situação jurı́dica do recorrente à
 Michel Hendrickx do acórdão do Tribunal de Primeira luz de um novo elemento, o relatório do presidente do
 Instância das Comunidades Europeias (Quinta Secção), Comité de Selecção.
 proferido em 13 de Julho de 2000, no processo
 T-87/99, Michel Hendrickx contra o Centro Europeu para
 o Desenvolvimento da Formação Profissional
 (Processo C-344/00 P)
 (2000/C 335/62)
 Deu entrada em 18 de Setembro de 2000, no Tribunal de
 Justiça das Comunidades Europeias, um recurso do acórdão Recurso interposto em 19 de Setembro de 2000 pela
 do Tribunal de Primeira Instância das Comunidades Europeias Fédération nationale d’agriculture biologique des régions
 (Quinta Secção), proferido em 13 de Julho de 2000, no de France (FNAB), pelo Syndicat européen des transforma-
 processo Michel Hendrickx contra o Centro Europeu para teurs et distributeurs de produits de l’agriculture biologi-
 o Desenvolvimento da Formação Profissional (CEDEFOP) que (SETRAB) e pela Sàrl Est Distribution Biogam contra
 interposto por Michel Hendrickx, representado por Jean-Noël o acórdão proferido em 11 de Julho de 2000 pelo Tribunal
 Louis e Véronique Peere, advogados com domicı́lio escolhido de Primeira Instância (Terceira Secção) no processo
 no Luxemburgo na Société de Gestion Fiduciaire sàrl, 13, T-268/99, Fédération nationale d’agriculture biologique
 avenue du Bois. des régions de France (FNAB), Syndicat européen des
 transformateurs et distributeurs de produits de l’agricul-
 O recorrente conclui pedindo que o Tribunal se digne: ture biologique (SETRAB) e Sàrl Est Distribution Biogam
 contra o Conselho da União Europeia
 — anular a decisão do Cedefop que rejeitou a candidatura
 do recorrente ao lugar de responsável do support général
 na administração; (Processo C-345/00 P)
 — anular a decisão do Cedefop de não renovar o contrato
 de agente temporário do recorrente para além de 30 de (2000/C 335/63)
 Junho de 1998;
 — condenar o recorrido nas despesas. Deu entrada em 19 de Setembro de 2000, no Tribunal de
 Justiça das Comunidades Europeias, um recurso interposto
 pela Fédération nationale d’agriculture biologique des régions
 Fundamentos e principais argumentos de France (FNAB), pelo Syndicat européen des transformateurs
 et distributeurs de produits de l’agriculture biologique
 — Erro de direito: o Tribunal de Primeira Instância cometeu (SETRAB) e pela Sàrl Est Distribution Biogam, representadas
 um erro de direito ao estimar que a autoridade habilitada por Dirk Leermakers, advogado nos foros de Bruxelas e
 a celebrar os contratos («AHCC») não cometeu um Luxemburgo, e Catriona Hatton, solicitor, com domicı́lio
 manifesto erro de apreciação nem de desvio de poder ao escolhido no Luxemburgo em 5, place du Théâtre, contra o
 não considerar a candidatura do recorrente ao lugar de despacho proferido em 11 de Julho de 2000 pelo Tribunal de
 responsável do support général (administration) porque Primeira Instância (Terceira Secção) no processo T-268/99,
 «... não obteve o mı́nimo de pontos exigidos». O Tribunal Fédération nationale d’agriculture biologique des régions de
 de Primeira Instância cometeu um erro de direito ao não France (FNAB), Syndicat européen des transformateurs et
 verificar a regularidade dos trabalhos do Comité de distributeurs de produits de l’agriculture biologique (SETRAB)
 Selecção e, nomeadamente, a legalidade da decisão de e Sàrl Est Distribution Biogam contra o Conselho da União
 fixar uma percentagem mı́nima de 70 % dos pontos Europeia.


text:
Karinthy Frigyes (született Karinthi Frigyes Ernő) (Budapest, 1887. június 25. – Siófok, 1938. augusztus 29.) magyar író, költő, műfordító, eszperantista. Karinthi Ada festő és illusztrátor öccse, Karinthy Ferenc apja.
 Élete
 Édesapja Karinthi József (1846–1921) művelt tisztviselő, a Magyar Filozófiai Társaság alapító tagja. Családneve eredetileg Kohn volt, amit 1874-ben magyarosított Karinthira. 1886. január 3-án az evangélikus vallásra tért ki feleségével és négy leánygyermekével, Elzával (1879–1930), Adával (1880–1955), Gizivel (1882) és Emiliával (1885) együtt. Doleschall Sándor, a Deák téri evangélikus templom lelkésze keresztelte meg őket, akárcsak később született gyermekeiket, Mariskát (1886–1887), Mária Katalint (1889–1894), Frigyest (1887), Erzsébetet (1890–1930) és Józsefet (1892). Az édesanya, Engel Karolina (1850–1895) halála után az apa egyedül nevelte a hat életben maradt gyermeket.
 A Markó utcai főreál gimnáziumban végezte tanulmányait.
 1898 és 1900 között kezdett írni: színműveket, kalandos történeteket, verses meséket, emellett naplót vezetett. Mintegy ezer versét, 10-15 nagyobb zsengéjét, iskolai bukása miatt apja elégette. Tizenöt éves volt, amikor a Magyar Képes Világ folytatásokban közölte a Nászutazás a Föld középpontján keresztül című regényét.
 Az 1905-ben tett érettségi vizsga után a matematika–fizika szakon, a bölcsészkaron és a sebészeten is hallgatott egyetemi előadásokat. Noha diplomát soha sem szerzett, egész életében élénk érdeklődéssel és feltétlen tisztelettel fordult a tudományok felé. Bajor Andor szerint „hitt az értelem erejében, sőt azt mondhatjuk: vakon hitte, hogy múló tünemény a vakság”.
 1906-ban Az Újság munkatársa lett. Ebből az időből ered legendás barátsága Kosztolányi Dezsővel. A következő években sorra jelentek meg novellái, paródiái, humoros írásai a különböző budapesti lapokban, de az ismertséget az Így írtok ti című paródiakötete hozta meg számára, 1912-ben.
 1914. szeptember 17-én Budapesten, Józsefvárosban vette feleségül Judik Etel színésznőt, aki 1918-ban spanyolnáthában meghalt. Gyermekük Karinthy Gábor költő.
 1920-ban házasodott össze Böhm Arankával. Gyermekük Karinthy Ferenc (Cini) író.
 Mesterének Jonathan Swiftet vallotta; az Utazás Faremidóba és Capillária című regényei a Gulliver ötödik és hatodik utazása alcímet viselik.
 1929-es Láncszemek című novellájában megalapozza a hat lépés távolság elméletét, mely később világhírű lett, főként a vele foglalkozó tudósok és művészek által.
 Karinthy 1932-től 1938-ig a Magyar Országos Eszperantó Egyesület elnöke volt.
 1935-ben Baumgarten-díjjal jutalmazták.
 1936. május 4-én agydaganattal műtötte meg Stockholmban Herbert Olivecrona. A betegségével kapcsolatos élményeiről és gondolatairól írta Utazás a koponyám körül című regényét.
 1938. augusztus 29-én Siófokon agyvérzésben halt meg. Sírja a Kerepesi temetőben található.
 Egyes szóalkotásai (például halandzsa) és kifejezései („magyarázom a bizonyítványomat”) a mai köznyelvet gazdagítják.
 Műveinek kiadásában közreműködött titkára, a később rejtvényein, fejtörőin keresztül ismertté vált Grätzer József is.
 Munkássága
 Karinthy maga mondta, hogy minden műfajban alkotott maradandót. Az olvasóközönség többnyire irodalmi karikatúráit ismeri, az Így írtok tit, valamint a kisdiák életéből megírt képeket tartalmazó Tanár úr kéremet. De Karinthy életműve ennél jóval tartalmasabb és sokrétűbb. Fiatalkorától kezdve vonzódott a tudományokhoz, a magyarok közül elsőként ült repülőre Wittmann Viktor pilóta mellett, majd annak szerencsétlenségből bekövetkezett halála után megírta életrajzát.
 Első irodalmi sikerét gyerekkorában érte el, Verne hatását mutató kisregényét, a Nászutazás a Föld középpontján keresztül című írást 15 éves korában kiadták.
 A század eleji vicclapokban közölt irodalmi karikatúráival és humoreszkjeivel szerzett magának hírnevet. Ezeket a műveit később sem tagadta meg, de nem egy nyilatkozatából, írásából, kortársak által lejegyzett mondatából kiérződik a keserűség, hogy a humoros művei miatt nem veszik őt eléggé komolyan, nem törődnek filozófiai, politikai gondolataival. (Erre utal A cirkusz című novellájában is.) Főként újságokba, folyóiratokba (Nyugat, Magyar Írás stb.) írt, több mint ötezer cikket alkotott életében, ezek között akad riport, tudósítás, útinapló, filozófiai eszmefuttatás, irodalmi elemzés, tűnődés a politika állásáról és temérdek humoreszk.
 Regényei nő és férfi kapcsolatát boncolgatják, leginkább a Gulliver utazásai folytatásaként írt Capillária és az Utazás Faremidóba. Legnépszerűbb regénye mégis az Utazás a koponyám körül, amelyet az agydaganata miatt bekövetkezett eseményekről írt. A regényben részletesen leírja az agyműtét közbeni gondolatait, érzéseit, emiatt a külföldi orvosok körében is ismert lett ez az írás.
 Novelláiban is sokat foglalkozik a párkapcsolat és a szerelem problémáival, férfi és nő közti egyenlőtlenséggel. A történetek fő témája a szenvedés, a megalkuvás, a magát érvényesíteni próbáló hős sikertelensége. Emellett számos, ma a sci-fi műfajába sorolható történetet is írt.
 Sikeres színpadi szerző volt, művei többnyire egyfelvonásos bohózatok, de írt egész estés vígjátékot (Földnélküly János, A nagy ékszerész) és komoly hangvételű darabot is (Holnap reggel). Összegyűjtött színpadi művei három kötetet töltenek meg.
 Bár magát sokszor költőnek vallotta, viszonylag kevés verset írt, ezeknek kisebb része a lírai jellegű (pl. a Lecke, a Kudarc, az Ősz) – többségük szabadvers: hosszú, központozás nélküli gondolatkitörés (pl. a Számadás a tálentumról vagy a Karácsonyi elégia).
 Sok ismert mű magyar fordítása kötődik a nevéhez, köztük a legnépszerűbb a két Micimackó-meseregény: a Micimackó, és folytatása, a Micimackó kuckója. Mivel Karinthy Frigyes sem angolul, sem németül nem beszélt tökéletesen, a fordítások nagy részének nyersfordítását a nyelvzseninek ismert nővére, Karinthy Emília (Mici) készítette elő az író számára. Őrá utal a Micimackó név.
 A Színházi adattárban regisztrált bemutatóinak száma: 136.
 Lelkes és erős amatőr sakkozó volt, a Kelenföld–Lágymányosi Sakk-kör, majd később a Hadik kávéházban működő „Szávay sakk-kör” elnöke volt. Emlékezetes „ellenelemzése” jelent meg 1934-ben, az akkor indult Budapesti Sakkújság első számában.
 Legendásnak tartják ma már a néhol Kosztolányinak, néhol Babitsnak tulajdonított mondást, miszerint „Ez a marha volt köztünk az egyetlen zseni!” Babits több írásában is megerősítette véleményét, ő Karinthyt rendszeresen zseninek nevezte.
 Művei
 Karinthy Frigyes műveinek bibliográfiáját, műveinek idegen nyelvű fordításait lásd még az OSZK Nyugat-honlapján.
 1919-ig
 Utazás a Merkurba – regény, 1898–1901
 Nászutazás a Föld középpontján keresztül – regény, 1902
 Pesti mókák; Schenk, Bp., 1911 (Mozgó könyvtár)
 Így írtok ti. Irodalmi karrikatúrák; karikatúra Dezső Alajos, Major Henrik; Athenaeum, Bp., 1912 (Modern könyvtár)
 Esik a hó. Novellák; Nyugat, Bp., 1912 Online
 Ballada a néma férfiakról. Novellák; Athenaeum, Bp., 1912 (Modern könyvtár)
 Együgyű lexikon; Tevan, Békéscsaba, 1912 (Tevan-könyvtár)
 Görbe tükör; Athenaeum, Bp., 1912 (Jeles elbeszélők kincsestára)
 Találkozás egy fiatalemberrel. Elbeszélések; Athenaeum, Bp., 1913
 Budapesti emlék. Meséskönyv. Képeskönyv; Athenaeum, Bp., 1913 (Modern könyvtár)
 Grimasz. Szatírák és humoreszkek; Athenaeum, Bp., 1914 (Modern könyvtár)
 Írások írókról. Kritikák; Tevan, Békéscsaba, 1914 (Tevan-könyvtár)
 Beszéljünk másról. Újabb karcolatok; Athenaeum, Bp., 1915 (Modern könyvtár)
 Két hajó. Novellák; Athenaeum, Bp., 1915
 A repülő ember. A repülő ember. Wittmann Viktor emlékére. A pilóta arcképével; Athenaeum, Bp., 1915 (Modern könyvtár)
 Aki utoljára nevet; Galantai, Bp., 1916 (Galantai könyvtár)
 Holnap reggel. Tragikomédia; Tevan, Békéscsaba, 1916 (Tevan-könyvtár)
 Az ezerarcú lélek; Légrády Ny., Bp., 1916
 Tanár úr kérem. Képek a középiskolából; Dick, Bp., 1916
 Ó nyájas olvasó. Mindenféle dolog; Dick, Bp., 1916
 Utazás Faremidóba. Gulliver ötödik útja; Athenaeum, Bp., 1916
 Így láttátok ti. A háborús irodalom karrikatúrája; Dick, Bp., 1917
 Legenda az ezerarcú lélekről és egyéb elbeszélések; Lampel, Bp., 1917 (Magyar könyvtár)
 A bűvös szék. Komédia; Athenaeum, Bp., 1918 (Modern könyvtár)
 Hogyan tesz a gránát?; Pátria Ny., Bp., 1918 (Tábori levél)
 Írások írókról. Kritikák; Tevan, Békéscsaba, 1918
 Krisztus és Barabbás. Háború és béke; Dick, Bp., 1918
 Gyilkosok. Novellák; Dick, Bp., 1919
 1920–1938
 Hogy kell bánni a férfiakkal?; Kultúra, Bp., 192? (Tréfás könyvek)
 Kacsalábon forgó kastély. Mese-paródia a magyar humoristákról és színházakról; Kultúra, Bp., 192? (Tréfás könyvek)
 Kolombuc tojása; Kultúra, Bp., 1920 (Tréfás könyvek)
 Ne bántsuk egymást. Újabb tréfák; Pallas Ny., Bp., 1921
 Hököm-színház. Kis tréfák és jelenetek; Athenaeum, Bp., 1921 (Színházi könyvtár)
 Jelbeszéd. Válogatott novellák; Dick, Bp., 1921
 Így írtok ti; bőv. kiad.; Athenaeum, Bp., 1921
 Holnap reggel. Tragikomédia; Tevan, Békéscsaba, 1921 Online
 Capillária. Regény; Kultúra, Bp., 1921 (Magyar regényírók) Online
 Visszakérem az iskolapénzt; Franklin, Bp., 1922
 Vitéz László színháza. Új jelenetek; Új modern könyvtár, Bécs, 1922 (Új modern könyvtár)
 Két mosoly; Pegazus, s.l., 1922
 Fából vaskarika. A csokoládé-király meséi; Kultúra, Bp., 1923
 Kötéltánc. Regény; Dick, Bp., 1923 (A mi íróink)
 Két álom. Mozgóképjáték; Franklin, Bp., 1923
 Nevető dekameron. Száz humoreszk; Athenaeum, Bp., 1923
 Harun al Rasid. Kis novellák; Athenaeum, Bp., 1924
 Egy tucat kabaré; Tolnai, Bp., 1924 (Tolnai regénytára)
 Drámák ecetben és olajban; Tevan, Békéscsaba, 1926 (A toll mesterei)
 Panoráma; Grill, Bp., 1926
 „Ki kérdezett...?”. Címszavak a nagy enciklopédiához; Singer-Wolfner, Bp., 1926
 Írta ... Színházi karikatúrák; Kultúra, Bp., 1926
 Karinthy Frigyes notesze; Singer-Wolfner, Bp., 1927
 Lepketánc. Fantasztikum; Athenaeum, Bp., 1927
 A másik Kolumbusz és egyéb elbeszélések; Lampel, Bp., 1927 (Magyar könyvtár)
 Heuréka; Singer-Wolfner, Bp., 1927
 Színház; Athenaeum, Bp., 1928 (Karinthy Frigyes munkái)
 Új görbe tükör; Athenaeum, Bp., 1928 (Karinthy Frigyes munkái)
 Harun al Rasid; 2. bőv. kiad.; Athenaeum, Bp., 1928 (Karinthy Frigyes munkái)
 Esik a hó. Novellák; 2. bőv. kiad.; Athenaeum, Bp., 1928 (Karinthy Frigyes munkái)
 Krisztus vagy Barabás. Háború és béke; Dick, Bp., 1928 (Karinthy Frigyes munkái)
 Nem tudom a nevét; Singer-Wolfner, Bp., 1928 (Műkedvelők Színháza. Új sorozat)
 Minden másképpen van. Ötvenkét vasárnap; Athenaeum, Bp., 1929 (Karinthy Frigyes munkái)
 Két hajó; 2. bőv. kiad.; Athenaeum, Bp., 1929 (Karinthy Frigyes munkái)
 Nem mondhatom el senkinek. Karinthy Frigyes versei; Athenaeum, Bp., 1930
 Vendéget látni, vendégnek lenni... Gundel Károly tanácsaival; Cserépfalvi, Bp., 1933
 Hasműtét. Novellák; Athenaeum, Bp., 1933
 Haditanács Anthroposban. Élettan-politikai dráma és tudománytörténelem; rajz Berény Róbert; Révai Ny., Bp., 1933
 Még mindig így írtok ti. Karinthy Frigyes új karikatúrái; előszó Kosztolányi Dezső; Nyugat, Bp., 1934
 100 új humoreszk; Nyugat, Bp., 1934
 Barabbás; Hungária Ny., Bp., 1935 (Hungária Könyvek)
 Nevető betegek; Athenaeum, Bp., 1936
 Mennyei riport; Nova, Bp., 1937
 Utazás a koponyám körül; Athenaeum, Bp., 1937
 Amiről a vászon mesél. Jegyzetek a filmről; Singer-Wolfner, Bp., 1938 (Szép könyvek)
 Üzenet palackban; Cserépfalvi, Bp., 1938
 Karinthy Frigyes kiadatlan naplója és levelei; bev. Babits Mihály, sajtó alá rend. Ascher Oszkár; Nyugat, Bp., 1938
 1939–1989
 Betegek és bolondok. Elbeszélések; Új Idők, Bp., 1946
 Az emberke tragédiája. Madách Imrike után Istenkéről, Ádámkáról és Luci Ferkóról. A versikéket írta Karinthy Fricike; a csonkán fennmaradt kézirat kieg. Karinthy Ferenc; Új Idők, Bp., 1946
 Így írtok ti. A „Még mindig így írtok ti” és egyéb irodalmi torzképekkel bőv. legújabb kiad.; Új Idők, Bp., 1947
 Martinovics; a könyvdíszeket Hincz Gyula rajzolta; Új Idők, Bp., 1947
 A bűvös szék. Komédia; Testvériség-Egység Kiadó, Újvidék, 1951 (Színpadunk)
 Cirkusz. Válogatott írások, 1–2.; vál., bev. Kolozsvári Grandpierre Emil, sajtó alá rend., utószó Vajda Miklós; Szépirodalmi, Bp., 1956
 A lélek arca. Összegyűjtött novellák, 1–2.; szerk. Abody Béla, Szalay Károly, utószó Abody Béla; Magvető, Bp., 1957
 Számadás a tálentomról; összeáll., bev. Abody Béla; Magvető, Bp., 1957
 Hőköm-Színház, 1–3.; sajtó alá rend., utószó Kellér Andor; Szépirodalmi, Bp., 1957
 Az egész város beszéli. Karcolatok, 1–4.; összegyűjt., utószó Abody Béla; Szépirodalmi, Bp., 1958
 Méné tekel...; terv. Szántó Tibor, ill. Würtz Ádám; s. n., Bp., 1959
 Karinthy Frigyes válogatott művei; vál., sajtó alá rend., jegyz. Kardos László; Szépirodalmi, Bp., 1962 (Magyar klasszikusok)
 Az író becsülete. Válogatott írások; vál., utószó [Erdős Magda, ill. Kondor Béla; Magyar Helikon, Bp., 1962 (Új Elzevir könyvtár)
 Naplóm, életem; vál., bev. Szalay Károly; Magvető, Bp., 1964
 Hátrálva a világ körül. Válogatott cikkek; összegyűjt., utószó, jegyz. Szalay Károly; Szépirodalmi, Bp., 1964
 Miniatűrök; összeáll., bev. Szalay Károly; Gondolat, Bp., 1966
 Följelentem az emberiséget, 1–2.; vál., szerk., bev. Domokos Mátyás; Szépirodalmi, Bp., 1967
 A delejes halál. Tudományos-fantasztikus elbeszélések; utószó Ladik János, életrajz Kuczka Péter; Kozmosz Könyvek, Bp., 1969 (Kozmosz fantasztikus könyvek)
 Heuréka. Karcolatok, humoreszkek; szerk., sajtó alá rend. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1975 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Görbe tükör. Karcolatok, humoreszkek; szerk., sajtó alá rend. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1975 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Nem mondhatom el senkinek. Versek; szerk., szöveggond. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1977 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Új Iliász; ill. Dános Judit; Magyar Iparművészeti Főiskola, Bp., 1978
 Jelbeszéd. Novellák, 1–2.; szerk., szöveggond. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1978 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Így írtok ti. Paródiák, 1–2.; szerk., szöveggond. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1979 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei) életmű; 1. kötet 2. kötet
 Címszavak a Nagy Enciklopédiához. Cikkek, 1–2.; vál., szöveggond. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1980 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Idomított világ, 1–2.; vál., sajtó alá rend. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1981 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Szavak pergőtüzében; vál., szöveggond. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Bp., 1984 (Karinthy Frigyes összegyűjtött művei)
 Gyermekkori naplók. 1898–1899, 1899–1900, 1–3.; sajtó alá rend., utószó Szalay Károly; Helikon, Bp., 1987 + hanglemez
 Babits és Karinthy Frigyes; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyodaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet–Zrínyi Ny., Bp., 1988 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)
 1990–
 Kísértetek és szellemek. Válogatás az író kötetben még nem publikált műveiből; gyűjt., vál. Urbán V. László; Pannon, Bp., 1992
 Felvesznek a csecsemőklinikára. Kötetben eddig meg nem jelent írások; sajtó alá rend. Urbán V. László; Editorg, Bp., 1992
 Az elátkozott munkáskisasszony. Válogatás az író kötetben még nem publikált írásaiból; vál., szerk. Urbán V. László; Aqua, Bp., 1992
 A kutya szimulál. Paródiák, szatírák, humoreszkek; vál. Végvári Judit; Gulliver, Bp., 1992 (Szamárfüles könyvek)
 Ekmekstek; szerk., utószó Urbán V. László; Hunga-print, Bp., 1993 (Filléres füzetek)
 Az utolsó palackposta. Kiadatlan írások. Karcolatok, humoreszkek, cikkek; gyűjt., vál. utószó Ungvári Tamás, szerk., szöveggond. Kaiser László; Talentum, Bp., 1994
 Összegyűjtött versek; utószó Halász Lajos; Nippon, Bp., 1996
 Margó. Karinthy a margón; Karinthy Frigyes gyerekkori rajzaival; Ab Ovo, Bp., 1996
 A gép hazudik. Írások a filmről; vál., szerk. Nagy Csaba; Art'húr Kortárs Művészeti és Kulturális Alapítvány, Zsámbék, 1996
 A feleségem beszéli; összeáll. Urbán László; Noran, Bp., 1997
 Minden másképp van. Karinthy Frigyes füveskönyve; vál., összeáll. Praznovszky Mihály; Lazi, Szeged, 2009
 Így írsz te. Tragédia-átfordítások Karinthy Frigyes írásaiban; szerk., előszó Nagy Edit; Madách Irodalmi Társaság, Szeged–Bp., 2010
 A negyedik halmazállapot. Tudományos-fantasztikus írások; vál., szerk. ifj. Veress István; Arión, Bp., 2011
 Tragédia-átfordítások Karinthy Frigyes írásaiban; vál., szerk., bev. Nagy Edit; 2. bőv., átdolg. kiad.; Madách Irodalmi Társaság, Szeged–Bp., 2011 (Madách könyvtár)
 Az ezerarcu lélek és Telma Titusz kiáltványa egy kötetben; tan. Bacsó Beáta; Sáránszki, Sajóvelezd, 2011
 „Új lélektan”. Pszichoanalitikus írások; vál., szerk., utószó Hárs György Péter; Múlt és Jövő, Bp., 2013 (Nepes. Múlt és Jövő pszichológia)
 A feleségem beszéli; összeáll. Urbán László; 2. bőv., jav. kiad.; kieg. Bíró-Balogh Tamás; Noran Libro, Bp., 2016
 Karinthy Frigyes összegyűjtött versei; sajtó alá rend. Kőrizs Imre, utószó Keresztesi József, Magvető, Bp., 2017
 Társszerzőkkel
 Bródy Miksa–Karinthy Frigyes–Tábori Kornél: Csak semmi háború!; Vidám Könyvtár, Bp., 1918 (Vidám könyvtár)
 Karinthy Frigyes–Szini Gyula–Tábori Kornél: Írói intimitások; Révai Ny., Bp., 1919 (Vidám könyvtár. Új sorozat)
 Karinthy Frigyes–Emőd Tamás: A vándor katona. Ünnepi történet; Athenaeum, Bp., 1920 (Modern könyvtár)
 Polgári kiáltvány a társadalom megmentéséről!; többekkel; Magyar Polgári Blokk, Bp., 1932
 Kozma Lajos: Zsuzsa Bergengóciában. Álompanoráma; huszonkét betűre versbe szedte Karinthy Frigyes; Sacelláry, Bp., 1921
 Karinthy Frigyes–Szinnai Tivadar–Kovács György: Az ezerarcú író. Tanulmányok H. G. Wells-ről; Pantheon, Bp., 1927
 Herczeg Ferenc–Karinthy Frigyes–Sebestyén Károly: Móra Ferenc emlékezete. 1879–1934. Móra Ferenc válogatott elbeszélései; Móra Emlékbizottság, Bp., 1934
 Művei alapján készült filmek
 Mágia (1917) rendezte Korda Sándor
 Barátságos arcot kérek (1935) rendezte Kardos László
 Tanár úr, kérem (1956) rendezte Mamcserov Frigyes
 Utazás a koponyám körül (1970) rendezte Révész György
 Holnap reggel (1970) rendezte Horváth Jenő
 A Nagy Ékszerész (1978) rendezte Karinthy Márton
 1 és a semmi (2004) (rövidfilm) rendezte Molnár Péter
 Utazás a koponyám körül (2005) készítette Chi Recordings
 Lux úr szabadalma (2006) (rövidfilm) rendezte Gerő Marcell
 T.U.K. – Tanár úr, kérem (2011) rendezte Mátyássy Áron
 Hangoskönyv formában megjelent művei
 A cirkusz – Lógok a szeren – Üzenet a palackban és más novellák (2014)
 Az emberke tragédiája és más íráskák (2006)
 Így írtok ti (LP, 1983)
 Tanár úr kérem és más írások (2017)
 Utazás a koponyám körül (2016)
 Műfordításai
 Charles Dickens: Két város regénye
 Stephen Leacock: Rosszcsirkeff Mária és társai
 Stephen Leacock: Gertrúd, a nevelőnő
 Alan Alexander Milne: Micimackó (átdolgozás)
 Alan Alexander Milne: Micimackó kuckója (átdolgozás)
 Alan Alexander Milne: Micsoda négy nap!
 Luigi Pirandello: Hat szerep keres egy szerzőt
 Jonathan Swift: Gulliver utazásai
 Mark Twain: Tom Sawyer kalandjai (fordítóként, majd Koroknay István új fordításának közreműködőjeként feltüntetve)
 Metta V. Victor: Egy komisz kölök naplója
 Frank Wedekind-novellák
 Néhány verset fordított többek között Goethétől, Heinétől, Morgensterntől és Wedekindtől.
 Származása
 Jegyzetek
 Források
 Dr. Mohácsy Károly: Irodalom a középiskolák III. osztálya számára 342–345. old. (Korona Kiadó, Budapest, 1992)
 Halász László: Karinthy Frigyes alkotásai és vallomásai tükrében, Szépirodalmi Könyvkiadó, Budapest, 1972 (Arcok és vallomások sorozat)
 Naplóm, életem (szerk. Szalay Károly), Magvető Kiadó, Budapest, 1964
 Merényi-Metzger Gábor: Karinthy Frigyes származásának anyakönyvi forrásai Irodalomtörténeti Közlemények 2003. 4-5.
 OSZK gyászjelentések
 Kulturális enciklopédia
 További információk
 Hallgatható művei
 [ Életrajza] – Magyar Irodalom Arcképcsarnoka
 Életrajz – literatura.hu
 Életrajz – Karinthy Frigyes Gimnázium
 Idézetek
 Irodalomtörténet
 Művei a Magyar Elektronikus Könyvtárban
 Szerzői oldala a Molyon
 Eredeti hangfelvétel; Karinthy saját versét mondja
 Kosztolányi és Karinthy kölcsönös ugratásai
 Életrajz, művei magyarul és fordításokban Bábel Web Antológia
 Nagy Lajos: Karinthy Frigyes (Nyugat, 1924)
 Kardos László: Karinthy Frigyes 1–5. (Nyugat, 1926)
 Tersánszky Józsi Jenő: Karinthy Frigyes (Nyugat, 1927)
 Komlós Aladár: Karinthy Frigyes (Korunk, 1927)
 Boross István: Karinthy Frigyes Tanulmány (Mezőtúr, 1929)
 Pap Gábor: Egy új enciklopédista. ; Kemény Gábor: A végső problémák embere. Karinthy Frigyes (Korunk, 1938)
 Soós László: Karinthy Frigyes halálára (Napkelet, 1938)
 Nagy Zoltán: Karinthy Frigyes versei (Nyugat, 1938)
 Mátrai László: Az író és a város. Karinthy Frigyes (Budapest [folyóirat], 1945)
 Szalay Károly: Karinthy Frigyes élete és munkássága ismeretterjesztő előadásokhoz (A TIT kiadványa. Bp., 1956)
 Szalay Károly: Karinthy Frigyes: Tanár úr kérem! (Irodalomtörténet, 1957)
 Szalay Károly: Karinthy Frigyes, a költő (Irodalomtörténet, 1960)
 Szalay Károly: Karinthy Frigyes Kismonográfia. 9 táblával (Irodalomtörténeti Kiskönyvtár. Bp., 1961)
 Hiller István: Kosztolányi Dezső és Karinthy Frigyes soproni szereplései (Soproni Szemle, 1961)
 Halász László: Karinthy Frigyes írói tehetségének pszichológiai elemzése (Magyar Pszichológiai Szemle, 1962)
 Weinstein Pál: Karinthy a szemklinikán (Élet és Irodalom, 1963)
 Szalay Károly: Mítoszokon és legendákon túl. Karinthy Frigyes és a vallás (Világosság, 1967)
 Mária Béla: Az író és betegsége (Kortárs, 1967)
 R. Kocsis Rózsa: A magyar groteszk tragikomédiát megteremtő Karinthy Frigyes (Irodalomtörténeti Közlemények, 1968)
 Vihar Béla: Karinthy Frigyes szülőháza (Budapest [folyóirat], 1968)
 Ficzay Dénes: Karinthy Frigyes Aradon (Irodalomtörténeti Közlemények, 1969)
 Pongrácz Zsuzsa: Karinthy Frigyes filmen. Beszélgetés Révész György rendezővel (Filmvilág, 1969)
 Vargha Balázs: Irodalmi városképek. Karinthy Frigyes badar Budapestje (Budapest [folyóirat], 1971)
 Halász László: Karinthy Frigyes alkotásai és vallomásai tükrében. Kismonográfia (Arcok és vallomások. Bp., 1972)
 Kardos László: Karinthy Frigyes: Találkozás egy fiatalemberrel (Irodalomtörténeti Közlemények, 1972)
 Robotos Imre: A kétkedés és a hit ellentétpárja Karinthy Frigyes humorában (R. I.: A nevetés vonzásában. Értelmezések a szatíra és a humor köréből. Bukarest, 1973)
 H. Boros Vilma: Karinthy Frigyes iskolája. 1–3. (Budapest [folyóirat], 1974)
 Karinthy Frigyes agyműtéte. Összeáll. Buzády Tibor (Új Írás, 1975)
 Karl Kraus és Karinthy Frigyes Párhuzamok és hasonlóságok (Helikon, 1976)
 Nagy Sz. Péter: Karinthy Frigyes: Kötéltánc (Irodalomtörténeti Közlemények, 1976)
 Nyerges András: „Nem mondhatom el senkinek.“ Karinthy Frigyes versei a képernyőn (Filmvilág, 1977)
 Szabolcsi Miklós: Halandzsa. Nyelv és valóság Karinthy Frigyes műveiben (Kortárs, 1978; Levendel Júlia: Így élt Karinthy Frigyes (Így élt. Bp., 1979)
 Tandori Dezső: „Volt valami példátlan izgalom és remény a levegőben...“ Karinthy Frigyes költészetéről (Irodalomtörténet, 1979)
 Büky László: „A szív idézete: líra.“ A szív főnév használata Füst Milán és Karinthy Frigyes költői nyelvében. 1–2. (Nyelvészeti dolgozatok. 192. és 199. Szeged, 1981)
 Egri Péter: Karinthy Frigyes Ibsen-karikatúrájáról (Irodalomtörténet, 1981)
 Nyéki Károly: Karinthy Frigyes nyíregyházi emléke (Pedagógiai Műhely, 1981)
 Robotos Imre: Utazás egy koponya körül (Kismonográfiák. Kolozsvár, 1982)
 Szabó János: Karl Kraus és Karinthy Frigyes Századunk első harmadának két szatirikusa (Modern Filológiai Füzetek. 34. Bp., 1982)
 „Nézzétek ezt a fotográfiát!“ Karinthy Frigyes összes fényképe. Összeáll. Kovács Ida. Az előszót írta Halász László. (Fototéka. Bp., 1982)
 Búzásy Éva: Karinthy Frigyes és a Színházi Élet (Irodalomtörténet, 1982)
 Büky László: A mély főnév Füst Milán és Karinthy Frigyes költői nyelvének képalkotási rendszerében (Magyar Nyelvőr, 1982)
 Hellenbart Gyula: Minden másképpen van. Karinthy Frigyes és az elidegenedés (Új Látóhatás, 1983)
 Büky László: A lélek főnév Füst Milán és Karinthy Frigyes költői nyelvében (Magyar Nyelvőr, 1984)
 Szalay Károly: Minden másképpen van. Karinthy Frigyes munkássága viták és vélemények tükrében (Bp., 1987)
 Mennyei riport Karinthy Frigyes-sel. Összeáll. Fráter Zoltán (Bp., 1987)
 „Elmondtam hát mindenkinek.“ Karinthy Frigyes életéről és műveiről (Bp., 1987)
 Nagy Sz. Péter: Karinthy Frigyes antifreudista regénye. Kötéltánc – Fülöp László: Egy klasszikus tényregény. Karinthy Frigyes: Utazás a koponyám körül – Kun András: Gondolatok Karinthy Frigyes különös lírai őszinteségéről (Alföld, 1987)
 Moreau, Jean-Luc:Karinthy Frigyes, avagy akasztófa-kötéltánc – Mihályfi Márta: Karinthy Frigyes művei külföldön (Nagyvilág, 1987)
 Rónay László: „Minden álomnál több a valóság.“ A költő Karinthy Frigyes (Napjaink, 1987)
 Robotos Imre: Az értelmetlenség trónfosztása. Karinthy Frigyes (Budapest [folyóirat], 1987)
 Tidrenczel Sándor: Karinthy Frigyes és a nyíregyházi publikum (Szabolcs-Szatmár megyei Könyvtári Híradó, 1987)
 Kosztolányi Dezsőné: Karinthy Frigyes-ről (Bp., 1988)
 Pomogáts Béla: Karinthy Frigyes száz éve (Nyelvünk és Kultúránk, 1988)
 Büky László: Képalkotás és képrendszer Füst Milán és Karinthy Frigyes költői nyelvében. Monográfia. (Bp., 1989)
 Bíráló álruhában. Tanulmányok Karinthy Frigyes-ről. Az MTA Irodalomtudományi Intézete és a Karinthy Frigyes Emlékbizottság által 1988. máj. 17-én és 18-án, Budapesten rendezett ülésszak előadásai. Vál., szerk. Angyalosi Gergely (Bp., 1990)
 Dérczy Péter: Epikus hagyomány és személyiségválság. Karinthy Frigyes szépprózájáról (Literatura, 1990)
 Nemes Lívia: Karakter és korszellem. Párhuzamok Ferenczi Sándor és Karinthy Frigyes között (Thalassa, 1993)
 Juhász Erzsébet: „Találkozás egy haldoklóval.“ Karinthy Frigyes Utazás a koponyám körül c. regényéről (Iskolakultúra, 1994)
 Nagy Csaba: Privát filmesztétika. Karinthy Frigyes filmtémájú írásairól (Filmkultúra, 1994)
 Dörgő Tibor: Karinthy Frigyes Kötéltánca és Az ember tragédiája (Irodalomtörténeti Közlemények, 1995)
 Alföldy Jenő: Tündér és kobold. Karinthy Frigyes: A szegény kis trombitás szimbolista klapec nyöszörgései c. ciklusból (Hitel, 1995)
 Iván Éva: Karinthy Frigyes Kötéltánc című regényének egy lehetséges elemzése („Modernnek kell lenni mindenestül”? Szeged, 1996)
 Fábián Berta: a differenciált bánásmód és a tanári magatartás ábrázolása Karinthy Frigyes írásaiban (Magyartanítás, 1996)
 Fráter Zoltán: A Karinthy-életmű. Monográfia (Bp., 1998)
 A humor a teljes igazság. In memoriam Karinthy Frigyes Vál., szerk. Domokos Mátyás (In memoriam. Bp., 1998; 2. kiad. 2000; 3. kiad. 2003)
 Takács Edit: Karinthy Frigyes írói névadása a Tanár Úr kérem c. írásában (Névtani Értesítő, 1999)
 Szieberth Kristóf: Tündér és kobold. Karinthy S Frigyes: E a szegény X kis trombitás szimbolista klapec nyöszörgései c. ciklusból (Hitel, 1995)
 Bónus Tibor: Irónia, paródia, esztétikai szublimáció. Karinthy Frigyes: Így írtok ti. (Alföld, 2000)
 Balogh Tamás: „Csak férfi és nő van.“ Karinthy Frigyes: Capillária (Tiszatáj, 2000)
 Balogh Tamás: „...állandóan figyelni fognak.“ Karinthy Frigyes: Utazás Faremidóba (Tiszatáj, 2001)
 Karinthy Márton: Ördöggörcs. Utazás Karinthyába. I–II. köt. (Bp., 2003)
 Merényi-Metzger Gábor: Karinthy Frigyes származásának anyakönyvi forrásai (Irodalomtörténeti Közlemények, 2003)
 Takács Edit: Írói névadás Karinthy Frigyes Kötéltánc c. regényében (Névtani Értesítő, 2003)
 Braun Tibor: Egyetemes lángelme – a hálózatok új tudományának előfutára: Karinthy Frigyes (Magyar Tudomány, 2003)
 Balogh Tamás: Tréfa a humorban. Karinthy Frigyes, a humorista? (Bárka, 2003)
 Büky László: Egy Karinthy-paródia stílusekvivalenciái (Magyar Nyelvjárások, 2003)
 Egyfülü kosár. Karinthy Frigyes szerelmei. Írta és vál. Fráter Zoltán (Szerelmes magyar írók. Bp., 2007)
 Nagy Edit: Lánc, lánc, háló-lánc – Mű és valóság viszonyáról Madách Imre, Karinthy Frigyes és Ottlik Géza írói világában. (Költészet és gondolkodás, Eger, 2007)
 Nagy Edit: Lánc, lánc, háló-lánc II. A „nem időben, hanem térben” megírt Tragédiáról (XV. Madách Szimpózium, 2007)
 Karinthy Frigyes-emlékszám (Budapesti Negyed, 2009)
 Nagy Edit: Így írsz te. Tragédia-átfordítások Karinthy Frigyes írásaiban (Híd, 2009)
 Tiringer Aranka–Tiringer István: Megküzdés és traumafeldolgozás Karinthy Frigyes Utazás a koponyám körül c. kisregényében (Pszichoterápia, 2010) Szállási Árpád: Karinthy Frigyes és a medicina (Orvosi Hetilap, 2010. 8.)
 Tiringer Aranka: Gyász, humor kreativitás Karinthy Frigyes gyermekkori naplóiban (Új Forrás, 2011)
 Miklós Ágnes Kata: Viszonyulások könyvön kívül és belül – problémafelvetések Karinthy Frigyes Capilláriája kapcsán (Tudományos Közlemények, 2012)
 Sereg Mariann: Az Így írtok ti szövegeinek textológiai vizsgálata (Irodalomtörténeti Közlemények, 2012)
 Nagy Edit: Karinthy Frigyes – A teljességigényű nagy álmodó (In.: N. E.: Moralitás és időbeliség, Szeged, 2012, 215-227.)
 Fráter Zoltán: Karinthy, a városi gerilla; Holnap, Bp., 2013
 Büky László: Karinthy-groteszkek nyomában (Forrás, 2014)
 Pesti csillagok. Karinthy Frigyes, Kosztolányi Dezső és Harmos Ilona. – A két egyetlen. Karinthy Frigyes, Böhm Aranka és Judik Etel (F. Z.: Szerelmes Budapest. Irodalmi háromszögek. Bp., 2015)
 Beck András: Szakítópróba. Karinthy, a Nihil és akiknek nem kell; Szépmesterségek Alapítvány, Miskolc, 2015 (Műút-könyvek)
 Minden másképp van. Karinthy Frigyes összes fényképe; összeáll., szerk., előszó, utószó Kovács Ida; jav., bőv. kiad.; PIM, Bp., 2016
 Balogh Gergő: Karinthy nyelvet ölt. Nyelv, technika és felelősség Karinthy Frigyesnél; szerk. Pataki Viktor; FISZ, Bp., 2018 (Minerva könyvek)
 "Itt vagyok én köztetek". Tanulmányok Karinthy Frigyes életművéről; szerk. Fráter Zoltán, Reichert Gábor; MIT, Bp., 2019 (MIT-konferenciák)
 Büky László: Karinthy és a nyelv; Magyar Szemiotikai Társaság, Bp., 2020 (Magyar szemiotikai tanulmányok)
 Kapcsolódó szócikkek
 Esztendő szépirodalmi folyóirat
 Magyar eszperantisták listája
 Eszperente
 Frigyes
 Magyar költők
 Magyar írók
 Magyar műfordítók
 Magyar humoristák
 Magyar eszperantisták
 Zuglóiak
 Zsidó származású magyarok
 Evangélikus magyarok
 1887-ben született személyek
 1938-ban elhunyt személyek
 A 11.300/1944. M. E. számú határozatban felsorolt szerzők
 Baumgarten-díjasok
 Budapesten született személyek
 A Négyesy-szemináriumok tagjai
 A Nyugat folyóirat szerzői
 Magyar Örökség díjasok


text:
Uusklassinen taloustiede on termi, jolla kutsutaan taloustieteen nykyisin vallitsevaa koulukuntaa. Uusklassisessa analyysissa tarkastellaan yksilöiden preferenssien pohjalta tekemiä valintoja. Yleensä oletetaan, että yksilö tekee valintansa rationaalisuuden tai hyödynmaksimoinnin mukaisesti, käytettävissään olevan informaation pohjalta. Uusklassista taloustiedettä sanotaan myös marginalistiseksi koulukunnaksi tai ortodoksiseksi taloustieteeksi.
 Nykyinen mikrotaloustiede pohjautuu suoraan uusklassiseen teoriaan, vaikkakin siihen kohdistettu kritiikki on vaikuttanut nykyiseen tieteeseen. Sen sijaan nykyisessä makrotaloustieteessä uusklassisuuden merkitys ei ole yksiselitteinen. Nykyajan yliopistomaailmassa se on hallitseva taloustieteen koulukunta. Sitä on myös kritisoitu voimakkaasti, sillä siltä katsotaan puuttuvan empiiristä evidenssiä ja useita sen taustaolettamuksia pidetään virheellisinä. Jotkut ovat jopa kutsuneet sitä pseudotieteeksi.
 Paul Krugmanin mukaan uusklassisessa taloustieteessä kaikki makrotalouden mallit täytyy rakentaa mikrotalouden perusteista, joissa on oletuksina täydellisen rationaaliset toimijat ja markkinat joilla myydään loppuun. Krugmanin mukaan makrotalouden malleissa Ayn Rand -tyyppinen logiikka ei ole realistista, ja Krugman pitää hicksiläistä IS-LM-mallia makrotaloudessa käyttökelpoisena.
 Joseph Stiglitzin mukaan informaation epäsymmetrisyys kumoaa uusklassisen taloustieteen ydinoletukset ja sen paradigmana ja siihen perustuvat mallit.
 Historia
 Klassinen taloustiede, joka kehitettiin 1700- ja 1800-luvuilla, sisälsi teorian tuotteen arvosta ja tulonjaosta. Arvon ajateltiin muodostuvan tuotannon kustannuksista. Tuotantoprosessin ajateltiin myös määräävän tulonjaon. Maanomistaja sai maanvuokran, työläiset palkan ja tuotantoon sijoittanut voitot. Klassinen taloustiede pohjautuu etenkin Adam Smithin ja David Ricardon työhön.
 Vähitellen osa taloustieteilijöistä alkoi painottaa kuluttajan saamaa hyötyä. Ajatuksen pohjalta muodostui teoria, jonka mukaan hyödykkeiden arvo määräytyy niiden tuottaman hyödyn perusteella. Tämän jälkeen ruvettiin tarkastelemaan kysynnän ja tarjonnan merkitystä hinnanmuodostuksessa, ja uusklassinen taloustiede sai alkunsa.
 Uusklassisen taloustieteen katsotaan tavallisesti alkaneen William Stanley Jevonsin Theory of political economy (1871), Carl Mengerin Principles of economics (1871) ja Leon Walrasin Elements of pure economics (1874–1877) myötä. Näiden taloustieteilijöiden sanotaan laukaisseen niin sanotun marginalismin tai uusklassisen vallankumouksen. Taloustieteen historian tutkijat ovat kiistelleet siitä:
 oliko hyödyn käsite vai marginalismin käsite tärkeämpi vallankumoukselle
 kehittyikö teoria vallankumouksenomaisesti vai oliko kyse ennemminkin tasaisesta kehityksestä ja painotuksen muutoksesta
 onko näiden taloustieteilijöiden rinnastuksesta enemmän haittaa kuin hyötyä, koska se piilottaa heidän erojaan
 Myöhemmin englantilaisen Alfred Marshallin vuonna 1890 julkaisema teos Principles of Economics sai määräävän aseman. Hänen mielestään edeltäjät olivat painottaneet liikaa kuluttajan hyötyä siinä missä klassiset taloustieteilijät olivat painottaneet tuotantoa eli tarjontaa. Marshall oli ensimmäinen, joka käytti kysyntä- ja tarjontafunktioita hinnan määrittämisessä.
 Seuraava iso kehitysaskel uusklassisessa teoriassa tapahtui 1933. Tällöin Joan Robinson ja Edward H. Chamberlain julkistivat lähes yhtäaikaisesti kirjansa "The economics of imperfect competition" ja "The theory of monopolistic competition", joissa esiteltiin epätäydellisen kilpailun periaate.
 Teorian matemaattisessa muotoilussa olennainen virstapylväs oli Paul Samuelsonin teos Foundations of Economic Analysis (1947).
 Makrotaloustiede
 Uusklassisella taloustieteellä () tarkoitetaan ensisijaisesti yllä kuvattua mikrotalouden teoriaa, jossa yleisen tasapainon avulla aggregoidaan yksittäisten kuluttajien ja yritysten toiminta makrotasolle. Tämä teoria ei kuitenkaan tuota mitään yhtenäistä analyysikehikkoa makrotaloustieteen tarpeisiin.
 Makrotaloustieteen yhteydessä termillä uusklassinen taloustiede (tai uusi klassinen taloustiede) () on täsmällisempi merkitys. Sillä viitataan koulukuntaan, joka sai alkunsa 1970-luvulla. Se vastusti keynesiläistä taloustiedettä, ja rakensi mallinsa puhtaasti uusklassisen teorian pohjalta. Koulukunta painottaa erityisesti makromallien mikroperustan tärkeyttä. Uuskeynesiläinen taloustiede kehittyi osittain juuri tämän kritiikin pohjalta.
 Koulukunnan keskeinen ajatus oli, että talouden toimijat ovat rationaalisia ja epävarmuuden vallitessa toimivat rationaalisten odotusten pohjalta. Sen tunnetuin teoria selittää suhdannevaihtelua. Real Business Cycle -mallin tunnettuja kehittäjiä ovat Robert Lucas Jr., Finn E. Kydland, ja Edward C. Prescott.
 Kritiikki
 Uusklassista taloustiedettä on kritisoitu siitä, että se sisältäisi normatiivisen vinouman. Se ei keskittyisi selittämään todellista taloudellista toimintaa vaan kuvaamaan ideaalisia tilanteita, joihin Pareto-optimaalisuus soveltuu.
 Esimerkiksi uusklassista olettamusta taloudellisten toimijoiden rationaalisuudesta on kritisoitu voimakkaasti eikä sen olla katsottu kuvaavan totuudenmukaisella tavalla inhimillistä psykologiaa. Esimerkiksi Thorstein Veblen kritisoi oppia pisteliääseen tyyliinsä toteamalla, että neoklassinen taloustiede olettaa henkilön olevan[A] lightning calculator of pleasures and pains, who oscillates like a homogeneous globule of desire of happiness under the impulse of stimuli that shift about the area, but leave him intact.Suurten korporaatioiden voidaan ehkä olettaa olevan lähempänä neoklassista ihannetta voittojen maksimoinnista, mutta tämä ei ole mitenkään välttämättä toivottava lopputulos laajempien sosiaalisten vaikutusten kannalta.
 Uusklassisen taloustieteen olettamus yleisestä tasapainosta (yleinen tasapainoteoria) ei monien kriitikoiden mukaan vastaa nykyistä, pääomahyödykkeitä sisältävää taloutta. Siirtyminen mikrotaloustieteellisestä tasapaino-olettamuksesta makrotaloudelliseen tasapainoon sisältää olettamuksia, jotka eivät ole realistisia; Sonnenschein-Mantel-Debreu teoreemana tunnetut tulokset osoittavat, uusklassisen formalismin sisällä, miten rajoittuneita tasapainon edellyttämät olettamukset ovat. Steve Keenin mukaan nämä olettamukset ovat niin rajoittuneita, että ne vain osoittavat koko tasapaino-olettamuksen mielettömyyden:If neoclassical economists took this neoclassical result seriously, then they would not draw “downward sloping market demand curves” in microeconomics–they would instead draw squiggly lines–and they wouldn’t use equilibrium “supply and demand” analysis. But not only do they do that, they also model the entire economy as a single individual in what they call “Dynamic Stochastic General Equilibrium” models.These absurd models were what led to them believing that the economy was in great shape, just before it collapsed into the Great Recession.Yleisesti monet näkevät uusklassisen teorian yrityksen mallintaa kompleksista järjestelmään matemaattisesti epärealistisena ja tuhoontuomittuna. Jotkut toisaalta näkevät uudemmassa tutkimuksessa käytettyjen matemaattisten mallien ylittävän perinteisen uusklassisen taloustieteen, missä toiset ovat eri mieltä. Kriitikot näyttäisivät jakautuvan niihin, jotka pitävät matemaattista metodia lähtökohtaisesti vääränä sekä niihin, joiden mukaan se on potentiaalisesti kelvollinen vaikka nykyisissä metodeissa on vakavia ongelmia.
 Juuri väitteet epärealistisista taustaolettamuksista, esimerkiksi taloudellisten agenttien psykologiaa koskevista, ovat uusklassisen taloustieteen kritiikin tavanomaisin lähtökohta. Se ei kuitenkaan ole ainoa premissi, jota kritisoidaan epärealistisuudesta. Uusklassista taloustiedettä on myös voimakkaasti kritisoitu sen individualismista tai siitä, miten se olettaa yksilöt preferenssiensä suhteen toisistaan riippumattomiksi. Tässä suhteessa sen on ristiriidassa sekä Adam Smithin että John Maynard Keynesin ajattelun kanssa, joista etenkin jälkimmäinen näki taloudellisen toiminnan olennaisella tavalla laumakäyttäytymisenä, kuten esimerkiksi hänen teoriansa talouden hintakuplista hyvin osoittaa.
 Kirjallisuus
 Keen, Steve: Debunking Economics: The Naked Emperor Dethroned?, Zed Books, 2001.
 Orléan, André: The Empire of Value, MIT Press, 2014.
 Schlefer, Jonathan: The Assumptions Economists Make, Cambridge University Press, 2012.
 Taleb, Nassim Nicholas: The Black Swan: The Impact of the Highly Improbable, Random House, 2007.
 Lähteet
 Taloustieteen metodologia ja koulukunnat


text:
Seaduslikkuse Erand Imu Mägipiirkondadele 🔨 Määrused - 2019
 Et.EmTudoDesign.com Määrused IMU vabastus mägedes ja osaliselt mägistes omavalitsustes on õigustatud
 Konstitutsioonikohus kinnitas aastate 2014 ja 2015 osas IMU erandiga seotud eeskirjade legitiimsust mägistes ja osaliselt mägistes omavalitsustes.
 Mägipiirkonnad, osaliselt mägi ja IMU erand
 Regulatiivne raamistik
 IMU erand: Sardiinia piirkonna kaebus
 Lazio TAR korraldused
 Hiljutise lause n. 17 esitatud 2. veebruaril 2018 Konstitutsioonikohus märkis põhiseaduslik legitiimsus mõnede väidete kohta IMU sisse mägede omavalitsused ja osaliselt mägi.
 Nende eeskirjade põhiseaduspärasuse küsimust, mis on tegelikult kehtetuks tunnistatud ja kehtinud vaid mõneks aastaks (2014 ja 2015), tõstatab siin Sardiinia piirkond ja alates TAR Lazio; kohtuotsuses moodustati ka mitmed omavalitsused.
 Lühidalt öeldes vaadake, millised on vaidlusalused sätted, millised on Regione Sardegna ja TAR Lazio väljavaated ning põhiseaduskohtu järeldused.
 Enne apellatsioonkaebuste analüüsi alustamist esitab Euroopa Kohus reguleeriv raamistik ja selle konteksti areng, milles see on lisatud, mida me siin kokku võtame.
 Siis kunst. 7, kaas. 1, lett. h, D. Lgs. 504/1992, teemal Kohalik maks kinnisvara kohtaICI), oli ette näinud maksuvabastuse nende põllumajandusmaade suhtes, mis asuvad mägi- või mägipiirkondades, mis on piiritletud vastavalt art. 15, L. n. 984/1977.
 Vabastatud maa tuli paigutada rahandusministeeriumi ringkirja - kohalike maksutulude osakond - lisas 14 loetletud omavalitsuste territooriumile, 14. juuni 1993. aasta teenistus nr. 9.
 Erand on laiendatud ka oma kohalikule maksule (IMU) - mis asendas ICI-d - kunstiga. 9, kaas. 8, seadusandlik dekreet nr. 23/2011. 13, D.L. 201/2011.
 Seejärel on kunst. 4, co. 5-bis, D.L. 16/2012 on ennustanud seda ministeeriumi dekreediga i võiks tuvastada omavalitsused kus nimetatud maksuvabastust oleks tulnud kohaldada ISTATi poolt koostatud Itaalia omavalitsuste nimekirjas esitatud kõrguse ja võimaluse korral ka maa kasumlikkuse alusel.
 2014. aastal oli kunst. 22 kaas. 2, D.L. 66/2014 asendas kunsti. 4, co. 5-bis, D.L. 16/2012, määrates a ministeeriumi dekreediga, alates maksustamisperioodist 2014, et tuvastada omavalitsused kus kohaldada IMU erandit. tkõrgus teatatudISTATi nimekiri, mitmekesistada samuti põllumajandustootjate ja põllumajanduslike ja mittepõllumajanduslike kindlustuste jaoks registreeritud kutseliste põllumajandusettevõtjate vahel.
 D.M. 28. novembril 2014, mis käsitleb põllumajandustootmisega seotud erandeid IMU-st vastavalt artiklile 7, kaasrahastamine. 1, lett. h, seadusandlik dekreet nr. 504/1992.
 Siis järgisite kunsti. 1 D. L. 4/2015, vaidlustatud kohtuotsuses märkuses, mis muutunud jällegi IMU-st vabastamise kord mägipiirkondade ja osaliselt mägipiirkondade põllumajandusmaa jaoks, mis on 2015. ja 2014. aasta seisuga vabastatud põllumajanduslikele ja mittekultuurilistele maadele, mis on paigutatud täielikult klassifitseeritud mägipiirkondadesseISTAT (lõike 1 punkt a), väiksematel saartel (lõike 1 punkt a-bis) ja osaliselt mägistes omavalitsustes, mis on samas nimekirjas ISTATiga, mida omavad ja haldavad põllumajandustootjad ja kutselised põllumajandusettevõtjad, kes on registreeritud põllumajanduskindlustus (lõike 1 punkt b).
 See artikkel vähendab maksust vabastatud klientide arvu, suurendades maksutulusid, mis kompenseerivad variatsiooniprognoosi (co.7 ja 9) ja mida riik omandab iga omavalitsuse poolt sama DL-ga näidatud summadega.
 Eelkõige sätestab lõige 7, et alates 2015. aastast toimuvad muudatused ühise solidaarsusfondi (seadusega 228/2012 kehtestatud) jaotamisel ja jagatakse omavalitsuste vahel.
 Seega selgitab lause:
 reegel tagab, et isegi režiimi korral on manööver kasu riigikassale, mis säilitab summad, mida ei ole kohaliku omavalitsuse üksustele solidaarsusfondist üle kantud, samas kui viimane seadusandja kavatsustes ei vähendaks ressursse, nautides neid IMU suurimate otseste tulude samaväärne näitaja, erandite vähendamise tulemus (põhiseaduse kohus 17/2018).
 Ko-quinques'id näevad siiski ette kompenseerivate muudatuste ajakohastamise, mis põhinevad 2014. aasta tulude kontrollimisel.
 See ajakohastamine viidi hiljem läbi dekreetseadusega 19. juuni 2015, n. 78.
 Kohus lõpetab seadusandliku ekskursiooni, tuletades meelde, et 2016. aastal kehtisid eeskirjad kehtetuks seadusega (artikli 1 lõike 13 punkt c) on seadus 208/2015 kehtetuks tunnistanud. 1, kaas. 1 kuni 9-bis, D.L. 4/2015); seetõttu on vaidlustatud sätet kohaldatud ainult aastaid 2014 ja 2015.
 Nagu me hiljem kokkuvõttes näeme, on Sardiinia piirkond need on põhimõtteliselt tema rikkumise kohta oskusi selles küsimuses.
 Kaebused on jagatud rühmadeks.
 Sardiinia regiooni kohaselt on art. 1, 1-bis ja 3 oleksid lühidalt kahjulikud tema teadmistele põllumajanduse ja metsade valdkonnas ning piirkondliku finantsautonoomia osas, reeglid, mis annavad piirkonnale õiguse maksustamise moduleerimiseks; pealegi, kunst. 1, punktid 1 ja 3 rikuksid regiooni põhikirja sätteid erandi tegemise korra, põhiseaduse artiklite 3 (võrdsus ja mõistlikkus), 53 (maksevõime) ja 97 (p.a hea tulemuslikkuse) kohta; Art.1, co.1 rikub ka allutatud viisil lojaalse koostöö ja subsidiaarsuse põhimõtteid.
 Kontrollikoja jaoks on IMU siiski a maksuseetõttu reguleeritakse seda riiklikud eeskirjad (vastavalt põhiseaduse artikli 117 lõike 2 punktile e), samuti üksikasjalike eeskirjade ja kontsessioonieeskirjade kohta.
 ei seepärast on see seotud piirkondlik pädevussamuti ei ole küsimus kohtualluvuse eeskirjade ega põhikirja järgimise kohta erandite tegemise korra suhtes; samuti, kuna IMU tulu ei ole seotud piirkonnaga, siis eeldatakse, et maksude või vigastuste muutmine on finantsautonoomia seisukohast võimeline.
 Kohtu jaoks ei ole isegi artiklite rikkumisi 3, 53 ja 97, Const.: Häid tulemusi ei ole ebaõiglaselt ega rikutud, kuna mägipiirkondade geograafilist identifitseerimist ei anna mitte ainult altimeetriline element, vaid ka madala kasumlikkusega element. Isegi kriteeriumide vanuse ja neile ette nähtud eeskirjade kehtetuks tunnistamise suhtes ei ole ebamõistlik: altimetria on tegelikult põhimõtteliselt muutumatu.
 Seejärel lisab kohus:
 Teiseks ei ole tõendatud, et piirkonna eeldus võrdlusandmete ebatäpsuse kohta - eeldusel, et maa tegelik kasumlikkus ei ole esindatud - on vähe väidetav. Lisaks sellele ei võeta arvesse nõuet, et mägipiirkondade nimekirja säilitamise eest vastutav tsentraalne loenduskomisjon peaks seda ajakohastama (vastavalt 1952. aasta seaduse nr 991 artikli 1 teisele lõigule), muutes seda. mis tahes lahknevused, mis võisid ilmneda 40 aastat enne kehtetuks tunnistamist. Lõpuks ei ole territoriaalse levimuse kriteeriumi kasutamine haldusperioodide (ühinemiste, kustutamiste jms) puhul järgmistel perioodidel täiesti ebaloogiline, ei ilmne õiguskindluse puudumise mõttes mõistetavust ja siiski, sama statistikaameti esitatud selgitused Senati rahanduskomisjoni 11. veebruari 2015. aasta kuulamisel dl konverteerimisel n. 4 - mõjutab nimekirja marginaalselt, olles mõnel juhul võrreldes täielikult või osaliselt vabastatud omavalitsuste arvuga. (Euroopa Kohtu põhiseadus 17/2018)
 Lisaks lisab Euroopa Kohus põhiseaduslike karistuste sätte, mille kohaselt
 Seadus sätestab mägipiirkondade kasuks (põhiseaduse artikli 44 lõige 2).
 - õigustab soodsat reguleerimist teiste ebasoodsate piirkondade suhtes.
 Mis puutub lojaalse koostöö ja subsidiaarsuse põhimõtetesse, siis tuletab kohus meelde, et on juba ja varem olnud järjekindlalt välistatud, et riigi ja regioonide vahelise lojaalse koostöö menetlusi rakendatakse riigi ainuõigusliku tegevuse puhul, nagu siin on; ja et see tavapärasele menetlusele sõnastatud väljajätmine kehtib veelgi dekreetseaduste puhul, mille eeldused on erakorralised vajaduse ja kiireloomulisuse juhtumid.
 teine Sardiinia autonoomse piirkonna poolt esitatud kaebuste põhiosa puudutab kunsti. D.L. n. 4, mis reguleerivad põllumajandussektori IMU maksmist seoses 2014. majandusaastaga ja puudutab ajastamine maksetähtajast: kuid ka sel juhul välistab piirkonna pädevuse puudumine suhteliste reeglite rikkumise.
 kolmas autonoomse piirkonna kaebuste rühm puudutab kunsti. 1, punktid 7, 8, 9, 9-bis ja 9-quinquies, D.L. n. 4 2015, mis reguleerib kompenseerivad erinevused uue maksuvabastuse süsteemi rakendamisest.
 Apellandi sõnul
 režiim, mis kompenseerib IMU suurenenud tulu ressurssidega, mida kohalikud omavalitsused on muul viisil riigile tagasi nõudnud, ka kohaliku omavalitsuse solidaarsusfondist, asendaks teatavad ebakindlate tuludega tulud - see põhineb juhuslikel ja ebatäpsetel hinnangutel, ilma et oleks võimalik teha parandusi. variatsioonide kogusummast, mis on jäetud seaduses märgitud summadesse (Euroopa Kohus 17/2018).
 See tähendaks finantsaruannete õigsuse põhimõtte rikkumist ja kulude katmist (põhiseaduse artikkel 81) ning sellest tulenevalt kohalike omavalitsuste finantsautonoomiat (põhiseaduse artikkel 119), piirkondlikku pädevust andvaid eeskirju. kohalike omavalitsuste ja kohalike rahaliste vahendite paigutamine, mis on tihedalt seotud piirkondliku tasandiga, lojaalse koostöö ja subsidiaarsuse põhimõtete järgimine kontekstis, kus kohalikud omavalitsused on kaasatud kohalike omavalitsuste ja kohaliku finantseerimise reguleerimisse.
 Seetõttu kaebab piirkond kohalike omavalitsuste rahastamissüsteemile tekitatud väidetava kahju üle.
 Piirkonna sõnul ei ole tulumaksust vabastamise režiimist saadavatest suurematest tuludest piisav kindlus, et tagada kavandatavate kulude katmine ja varem kaetud erinevate sissetulekutega, eelkõige linnavalitsuse solidaarsusfondi jaotamisega.
 See väide ei ole usutav, ütleb kohus, et loobutakse hiljuti teise süsteemi kasuks testitud erandisüsteemist, rohkem tutvumisest ja kasutamisest teistes valdkondades, mis võib põhjustada olulisi erinevusi piirkondades, mida iseloomustab struktuuriline ressursside nappus.
 Seadusandja on siiski hoolitsenud võimaliku tasakaalustamatuse eest, mõlemad, nähes ette ajutine jaexperimentability reeglitest, mõlemad valmistavad ette parandusmehhanismid.
 Euroopa Kohus kordab, mida on juba öeldud oma varasemates otsustes, nimeltfinantsautonoomia territoriaalsetele autonoomiatele põhiseaduslikult tagatud ei tähenda kvantitatiivset garantiid, st et neile eraldatud tulusid ei vähendata; tingimusel, et selline alandamine ei muuda seda võimatuks ega mõjuta tõsiselt selliste kohalike omavalitsuste ülesannete täitmist.
 Lisaks ei tohi puududa kohalike omavalitsuste kaasamise tagamine riigi rahanduse eesmärkide määratlemisel ja nende kvantifitseerimisel.
 Kontrollikoda märgib, et mägikeskkond kaitseb nii Euroopa kui ka Euroopa põhiseaduses (eespool nimetatud standardis, millele on viidatud artiklis 44) erilist kaitset ja ka meie põhiseadust ning et maksureklaam võib mõjutada eriti olulisi finantssuhteid., kuid arvestab põhiseadusevastasuse küsimusi artiklitega Põhiseaduse artiklid 81 ja 119, määratledes
 vaadeldavate rajatiste režiimi ajutist, eksperimentaalset ja rakendusprofiilide osas saab korrigeerida eelnevalt illustreeritud meetodite abil (põhiseaduse kohus 17/2018).
 Lõpuks, ka põhiseadusliku legitiimsuse küsimused, mille kohaselt: t
 piirkondliku ja kohaliku rahastamise vahelise seose puhul ohustaks kompensatsioonirežiim ka piirkonna rahalist autonoomiat ja selle jurisdiktsiooni kohaliku omavalitsuse ja kohaliku rahastamise valdkonnas (Euroopa Kohtu põhiseadus 17/2018).
 Kohalikule finantsautonoomiale kahju tekitamata ei näe kohus isegi piirkondliku rikkumise nägemist.
 Lisage sellele
 käesoleval juhul märgib kohus, et tegemist on riigieelarve ülekannetega või sissemaksetega sama ja kohalike omavalitsuste vaheliste finantssuhete kontekstis ning et erinevalt mandri autonoomiatest ei halda Sardiinia autonoomne piirkond. institutsioonilised ülekanded kohalikele omavalitsustele (2016. aasta lause nr 188). Sellest tuleneb ka küsimuse põhjendamatus seoses piirkondlike pädevustega kohaliku rahastamise valdkonnas (Corte Cost., 17/2018).
 Ka kunsti põhiseadusliku legitiimsuse küsimused. 1, punktid 9-bis ja 9-quinquies, d.l. n. 4, 2015, viidates artiklitele Põhikirja põhikirja 3 ja 117 ning 119 artikli 3 kohaselt ei loeta neid põhjendatuks.
 Piirkonna sõnul rikuksid reeglid, mis ei sisalda regiooni kaasatust, lojaalse koostöö põhimõtet vastavalt artiklile. Põhiseaduse 117. 3 Sardiinia eristaatuse kohta kohalike omavalitsuste korraldamisel ja kohalikul rahastamisel ning subsidiaarsuse põhimõttele vastavalt artiklile 3; 119 Kulud.
 Kaebus põhineb eeldusel, et seadusandlik juhtum sisaldab subsidiaarsuse nõudega seotud hüpoteesi, kuid Euroopa Kohus märgib, et hageja ei võta arvesse asjaolu, et käesolevas asjas olulised finantsaruanded ei puuduta institutsioonide ülekandeid omavalitsustele. Sardiinia autonoomne piirkond, kuid osamaksud (lõige 9-bis) ja riigieelarvest makstavad ülekanded või eraldised (lõige 9-quinquies), mis ei kuulu seega piirkondliku pädevuse alla: ei seal olles piirkondlik pädevus kohalike omavalitsuste reguleerimise ja rahastamise kohta, t ei on olemas kõne tingimused subsidiaarsuse, mis tähendab tegelikult piirkondliku pädevuse olemasolu.
 . T TAR Lazio tsenseerida kunsti. 1, lõike 1 punktid a ja b n. 4, sest naases a nimekiri valmisISTAT mägipiirkondade ja osaliselt mägipiirkondade klassifitseerimiseks jätab ta ISTATile õiguse valmistada ette soodsa maksusüsteemi kohaldamise tingimused.
 Norm, et reguleeritud selle nimekirja koostamine (seadus 991/1952) oli kehtetuks seadusega 142/1990 ja sellega koos alati Lazio TAR-i arvates ei oleks vaja õiguslikke kaalutlusi, et piirata nimetatud nimekirja haldamise kaalutlusõigust ja sellest tulenevalt kunstniku rikkumist. Põhiseaduse artikkel 23, mis jätab seaduse maksustamise.
 Vastavalt kohus Põhiseaduslik ei puudub põhiseadusliku õiguspärasuse puudumine: kui on tõsi, et art. Põhiseaduse artiklit 23 kohaldatakse kontsessioonisätete suhtes, mis on sarnased maksustamisega seotud sätetele (viitab oma 2010. aasta otsusele nr 123); ja et seadus
 see ei tohi piirduda antava summa ülemmäärade kindlaksmääramisega, vaid peab piisavalt kindlaks määrama ka lihtsustamisjuhtumid, määratledes nende põhielemendid, nagu subjektiivsed ja objektiivsed tingimused hüvitise saamiseks ”(2011. aasta lause nr 60). ) ", kuid see põhimõte ei too kaasa vaidlustatud sätte ebaseaduslikkuse tunnistamist, kuna viide on juba olemasolev ja alates 2009. taastast mitte ajakohastatud", mille andmed (nagu "montanità") ISTAT on kogunud ja levitanud. teavitamise eesmärgil ja millele seadusandja juhtis (Const. 17/2018).
 Seega puudub tühi reegel, see tähendab, et see annab võimu p.a. piiritlemata, jättes seega kodanikud oma sfääri õiguse kaitsest vabadus enne p.a.
 Nimetatud edasilükkamise järel järeldab kontrollikoda selles küsimuses, et seadusandja on seetõttu lihtsalt jaganud
 valikud, mis kristalliseerusid seal erinevatel eesmärkidel... edasilükkamise tõttu, on vabastuse subjektiivsete ja objektiivsete tingimuste kindlakstegemine midagi muud kui haldusasutusele... Valik on tegelikult täielikult rakendatud dekreetseadusega (kohus) Maksumus 17/2018).