text:
 |
 52011PC0838
 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II) /* KOM/2011/0838 lopullinen - 2011/0404 (COD) */
 PERUSTELUT
 1. EHDOTUKSEN TAUSTA
 Tätä ehdotusta olisi tarkasteltava yhdessä
 kaikkien, kauden 2014–2020 rahoituskehystä varten ehdotettujen Eurooppa 2020
 -strategiaa tukevasta talousarviosta annetussa komission tiedonannossa[1] esitettyjen rahoitusvälineiden
 kanssa. Tiedonannossa esitetään talousarviokehys otsakkeeseen 4 (Globaali
 Eurooppa) kuuluville EU:n ulkoisen toiminnan rahoitusvälineille, myös
 liittymistä valmistelevalle tukivälineelle (IPA). Tämän vuoksi komissio tekee
 ehdotuksen asetukseksi uuden IPA:n sääntelykehyksestä. Ehdotus julkaistaan
 yhdessä tukivälineeseen liittyviä vaihtoehtoisia toimintalinjoja tarkastelevan
 vaikutustenarvioinnin kanssa.
 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49
 artiklan mukaan unionin jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka
 kunnioittaa perussopimuksen 2 artiklassa tarkoitettuja arvoja ja sitoutuu
 edistämään niitä.
 Viimeisten 50 vuoden aikana EU on
 samanaikaisesti yhdentynyt ja laajentunut. Se on kasvanut kuudesta
 jäsenvaltiosta nykyiseksi 27 jäsenvaltion unioniksi, jonka väestö on kasvanut
 vajaasta 200 miljoonasta yli 500 miljoonaan. Kun EU:n viidennestä
 laajentumisesta vuonna 2004 oli kulunut viisi vuotta, komissio teki selvityksen[2], jossa todettiin seuraavaa:
 viimeisimmät laajentumiset ovat vaurastuttaneet kaikkia EU:n kansalaisia ja
 vahvistaneet Euroopan asemaa maailmantaloudessa; EU:n institutionaalisilla ja
 oikeudellisilla puitteilla sekä yhteisillä toimintalinjoilla on ollut keskeinen
 rooli menestyksen varmistamisessa; yrittäjät ja kansalaiset ovat saaneet selkeitä
 etuja ja laajentunut EU on ollut paremmin valmistautunut vastaamaan nykyisiin
 ja tuleviin haasteisiin.
 Perusteista jatkaa EU:n laajentumista
 muistutettiin viimeksi 14. joulukuuta 2010 annetuissa neuvoston päätelmissä: ”Laajentuminen
 lujittaa rauhaa, demokratiaa ja vakautta Euroopassa, palvelee EU:n strategisia
 etuja ja edistää EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamista tärkeillä
 aloilla, jotka ovat keskeisiä talouden elpymisen ja kestävän kasvun kannalta”.
 Neuvoston päätelmissä todettiin, että Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä
 EU voi samanaikaisesti jatkaa laajentumisprosessiaan ja syventää
 yhdentymiskehitystä.
 Tällä hetkellä EU:lla on viisi ehdokasmaata[3] ja neljä mahdollista
 ehdokasmaata[4].
 Vuoteen 2014 mennessä vain Kroatiasta odotetaan tulevan jäsenvaltio.
 Sosioekonomiset indikaattorit osoittavat, että Islantia lukuun ottamatta
 laajentumisprosessissa mukana olevat maat jäävät vielä selvästi alle EU:n
 keskiarvon ja jopa alle heikoimpien jäsenvaltioiden tason. Näin alhainen
 sosioekonomisen kehityksen taso edellyttää tuntuvia investointeja, jotta maat
 saadaan lähemmäs EU:n standardeja ja jotta ne voivat noudattaa
 jäsenyysvelvoitteita ja kestää sisämarkkinoiden kilpailupainetta. Lisäksi
 kyseisten maiden on oltava valmiita vastaamaan ilmastonmuutoksen kaltaisiin
 maailmanlaajuisiin haasteisiin ja toimimaan EU:n pyrkimysten mukaisesti tämän
 monitahoisen kysymyksen ratkaisemiseksi. Älykkääseen, kestävään ja
 osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian viiteen
 yleistavoitteeseen sisältyy ilmastonmuutoksen vastaisia toimia ja uusiutuvia
 energialähteitä koskevia tavoitteita. EU toteuttaa vähähiilistä kasvumallia, ja
 tämän on heijastuttava EU:n ulkoiseen toimintaan, myös laajentumisprosessissa.
 Lisäksi Länsi-Balkanilla valtiot ovat vielä suhteellisen
 nuoria, koska ne perustettiin entisen Jugoslavian hajottua. Poliittista
 vakautta, demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä hyvää hallintoa –
 jotka kaikki ovat EU:n perustana olevia arvoja – on vielä vahvistettava.
 Nämä maat eivät pysty vastaamaan yksin
 kaikista EU-jäsenyyden edellyttämistä toimista ja kustannuksista. Useimmilta
 puuttuu valmiuksia rahoittaa omin varoin institutionaaliset uudistukset ja
 julkiset investoinnit, jotka ovat tarpeen yhteiskunnan ja talouden
 vakauttamiseksi ja maiden saattamiseksi kestävän kehityksen uralle.
 Laajentumisprosessiin osallistuville maille
 osoitettava tekninen tuki ja rahoitustuki myönnetään nykyisin liittymistä
 valmistelevasta tukivälineestä (IPA)[5].
 Tämän tukivälineen voimassaolo päättyy vuoden 2013 lopussa. EU:n pitäisi
 tulevia liittymisiä varten tarjota ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille
 jatkossakin teknistä tukea ja rahoitustukea, joilla niitä avustetaan vaikean
 tilanteen voittamisessa ja kestävässä kehittymisessä.
 Uuden liittymistä valmistelevan tukivälineen
 olisi edelleen keskityttävä laajentumispolitiikan tavoitteiden täyttämiseen,
 mikä on yksi EU:n ulkoisen toiminnan keskeisiä prioriteetteja. Näin voidaan
 edistää vakautta, turvallisuutta ja vaurautta Euroopassa. Tätä varten uudella
 tukivälineellä olisi edelleen toteutettava politiikan yleistä tavoitetta ja
 tuettava ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita niiden valmistautuessa
 EU-jäsenyyteen sekä niiden instituutioiden ja talouksien asteittaista
 saattamista Euroopan unionin normien ja toimintalinjojen mukaisiksi. Samalla
 olisi otettava huomioon maiden erityistarpeet ja noudatettava kunkin kohdalla
 yksilöllistä liittymissuunnitelmaa. Rahoitustuen myöntämisen ja liittymistä
 valmistelevan strategian täytäntöönpanon yleisen edistymisen välistä
 johdonmukaisuutta olisi lisättävä.
 Lisäksi tulevan liittymistä valmistelevan tuen
 on oltava aikaisempaa strategisempaa, tehokkaampaa ja paremmin kohdennettua ja
 sillä on tähdättävä kestävämpiin tuloksiin näiden maiden valmiudessa liittyä
 jäseniksi. Uuden tukivälineen on toimittava joustavammin ja hankittava enemmän
 varoja toisilta tuenantajilta tai yksityissektorilta käyttämällä innovatiivisia
 rahoitusvälineitä. Samalla on kuitenkin pyrittävä yksinkertaistamiseen ja
 rahoitustuen hallinnointiin liittyvien rasitteiden vähentämiseen.
 Johdonmukaisuus muiden politiikan alojen
 kanssa
 Laajentumisprosessi ulottaa EU:n sisäiset
 politiikat edunsaajamaihin. Se edistää mm. sisämarkkinoiden, oikeuden ja
 vapauden alueen ja Euroopan laajuisten energia- ja liikenneverkkojen
 laajenemista, työllistymismahdollisuuksien, osaamisen, koulutuksen ja
 sosiaalisen osallisuuden kehittämistä, köyhyyden vähentämistä,
 ympäristönsuojelua ja rajat ylittävää ilman ja vesistöjen pilaantumisen
 vähentämistä, yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan
 noudattamista, pyrkimyksiä monipuolistaa energialähteitä[6], energiatehokkuuden
 saavuttamista, selviytymis- ja palautumiskykyä katastrofitilanteissa sekä
 riskien ehkäisyä ja hallintaa, yhdennetymmän ja strategisemman lähestymistavan
 saavuttamista meripolitiikassa, tieteellistä huippuosaamista ja
 digitaalistrategiaa. Lisäksi EU:n ilmastopolitiikan ja -lainsäädännön
 noudattaminen tuo edunsaajamaille merkittäviä etuja, sillä se edistää
 vähähiilistä kehitystä ja ympäristöystävällisempiä työpaikkoja alueella, joka
 on erittäin altis ilmastonmuutoksen vaikutuksille.
 Vakautus- ja assosiaatiosopimusten ja
 ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kanssa tehtyjen muiden sopimusten
 avulla EU rohkaisee lisäksi laajentumisprosessiin osallistuvia maita luomaan
 kilpailujärjestelmät. Uutta liittymistä valmistelevaa tukea on tarkoitus
 kohdentaa myös tutkimus- ja innovaatiokapasiteetin vahvistamiseen sekä tieto-
 ja viestintätekniikan kehittämiseen. Tämä puolestaan helpottaa innovaatiounionin
 toteuttamista, edistää muita Eurooppa 2020 ‐strategian tavoitteita ja
 tukee EU:n teknisten vaatimusten ja normien noudattamista monilla muilla
 toimintalohkoilla (kuten kansanterveys, elintarviketurva, ilmasto- ja
 ympäristönsuojelutoimet, myös luonnon monimuotoisuus ja ekosysteemit).
 Euroopan muuttaminen turvallisemmaksi on
 Tukholman ohjelman mukaisesti EU:n asialistan kärjessä. Liittymistä
 valmistelevan rahoitustuen parempi strateginen suuntaaminen auttaa
 laajentumisprosessiin osallistuvia maita, kun ne ehkäisevät ja torjuvat
 järjestäytynyttä rikollisuutta ja korruptiota ja vahvistavat valmiuksiaan
 lainvalvonnan, rajavalvonnan ja muuttoliikkeen hallinnan alalla.
 Laajentuminen antaa EU:lle enemmän painoarvoa
 ja lisää sen merkitystä kansainvälisillä foorumeilla. Nyt kun Lissabonin
 sopimus on tullut voimaan, EU:lla on paremmat vaikutusmahdollisuudet
 globaalilla tasolla. EU:n rooli YK:n yleiskokouksen Kosovo-päätöslauselman
 hyväksymisessä on yksi esimerkki tällaisesta vaikuttamisesta. Viides
 laajentumiskierros vahvisti EU:n suhteita sen itäisiin ja eteläisiin
 naapureihin ja sai sen kehittämään uusia aloitteita Baltian ja Mustanmeren
 alueille. Liittymisprosessi Länsi-Balkanin ja Turkin kanssa lisää EU:n
 intressiä ja vaikutusvaltaa Välimeren ja Mustanmeren alueella ja Tonavan
 alueella. Jos Turkin asemaa sen omalla alueella kehitetään liittymisprosessia
 täydentäen ja yhteistyössä EU:n kanssa, on mahdollista kasvattaa niin Turkin
 kuin EU:n painoarvoa maailmanpolitiikassa, varsinkin Lähi-idässä ja
 Etelä-Kaukasiassa. Yhdessä toimimalla EU ja Turkki voivat parantaa
 energiavarmuutta, ratkoa alueellisia ristiriitoja ja ehkäistä etnisten tai
 uskonnollisten jakolinjojen syntymistä sekä parantaa merenkulkualan yhteistyötä
 erityisesti Mustallamerellä. Islanti ja EU voivat puolestaan vaikuttaa
 merkittävällä tavalla arktisen alueen energia-, ympäristö-, ilmastonmuutos-,
 merenkulku- ja turvallisuuskysymyksiin toimimalla yhteistyössä.
 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA
 VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
 Sidosryhmien kuuleminen tulevasta
 liittymistä valmistelevasta tukivälineestä
 Ehdotus uudeksi liittymistä valmistelevaksi
 tukivälineeksi perustuu sidosryhmien laajaan kuulemiseen, joka käynnistettiin ”IPA:
 Sustainable results and impact” -konferenssissa, jonka komissio järjesti
 6.–7. joulukuuta 2010 Brysselissä. Tämän jälkeen sidosryhmien kanssa
 järjestettiin useita kuulemisia alkuvuonna 2011. Kuulemisista komissio sai
 aineistoa tulevan liittymistä valmistelevan tukivälineen ennakkoarviointiin.
 Näihin kuulemisiin sisältyivät seuraavat:
 ·
 verkkokysely, johon
 saatiin 338 vastausta jäsenvaltioiden edustajilta; IPA-tukea saavilta
 ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden viranomaisilta ja muilta
 sidosryhmiltä; komission yksiköiltä; tuenantajilta ja kansainvälisiltä
 rahoituslaitoksilta; muilta kansainvälisiltä järjestöiltä;
 kansalaisjärjestöiltä, tutkijoilta, asiantuntijoilta ja eturyhmiltä.
 ·
 useat kohderyhmätapaamiset, joista
 mainittakoon yksi korkean tason työryhmä; neljä ryhmää, joihin osallistui
 komission virkamiehiä ja ulkopuolisten sidosryhmien edustajia; kolme erityistä
 kohderyhmää, joissa käsiteltiin IPA-tukea rajat ylittävään yhteistyöhön,
 aluekehitykseen, henkilövoimavarojen kehittämiseen ja maaseudun kehittämiseen;
 kaksi kokousta jäsenvaltioiden edustajien kanssa teknisessä komiteassa, joka
 avustaa komissiota liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanossa, ja
 länsibalkanilaisten viranomaisten kanssa pidetty kokous, jossa keskityttiin
 rajat ylittävän tulevan yhteistyön vaihtoehtoihin Länsi-Balkanin sisärajoilla.
 ·
 kuulemiset seuraavien
 osapuolten kanssa: yksittäiset komission virkamiehet päätoimipaikassa ja
 edunsaajamaissa sijaitsevissa EU:n edustustoissa; teknistä apua tai poliittista
 tukea edunsaajamaissa tarjoavat organisaatiot; kansallisten
 IPA-koordinaattoreiden toimistot edunsaajamaissa; monenväliset ja kahdenväliset
 tuenantajat; kansainväliset ja alueelliset järjestöt (Yhdistyneiden
 Kansakuntien erityisjärjestöt, alueellinen yhteistyöneuvosto, OECD jne.) ja
 EU:n tasolla toimivat kansalaisjärjestöt (European Stability Initiative, International
 Crisis Group, Open Society Foundation jne.).
 ·
 työryhmätason kokous,
 jonka komissio järjesti 10.–11. toukokuuta Zagrebissa Unkarin kanssa
 yhteistyössä maan ollessa EU:n puheenjohtajavaltio. Kokouksessa esiteltiin
 kuulemisen alustavat tulokset ja niistä keskusteltiin kaikkien IPA-sidosryhmien
 kanssa.
 Sidosryhmien kuulemisessa esitettyjen
 näkemysten analyysin perusteella kannatusta saivat seuraavat periaatteet:
 –
 sovelletaan edelleen tukivälinettä, jossa sekä institutionaalisten valmiuksien parantamiseen että
 sosioekonomiseen kehittämiseen suunnataan yhtä paljon resursseja;
 –
 räätälöidään tuki
 kunkin maan tarpeisiin ja erityispiirteisiin sopivaksi;
 –
 vahvistetaan toimialakohtaista lähestymistapaa ja noudatetaan johdonmukaisempaa pitkän aikavälin suunnitteluprosessia,
 jossa luodaan strateginen väline tuenantajien toiminnan koordinointiin ja
 yksityissektorin investointien ohjaamiseen;
 –
 siirrytään monivuotiseen suunnitteluun, joka kattaa tulevan monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajan
 kokonaan ja joka sisältää väliarvioinnin, kehitetään monivuotista
 ohjelmointia myös siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden
 kehittämishankkeiden osalta sekä lisätään edunsaajien osallistumista
 ohjelmointiin, jota johtavat IPA-koordinoinnista vastaavat kehittyneemmät
 kansalliset viranomaiset;
 –
 palkitaan hyvästä suoritustasosta, joka perustuu vastaanottokykyyn ja strategisten tavoitteiden
 saavuttamiseen; käytetään ehtoja tiukemmin ja järjestelmällisemmin maa-,
 toimialastrategia- ja hankekohtaisella tasolla;
 –
 tehdään erityyppisen avun saanti riippuvaiseksi aikaisemman ehdokasmaa- / mahdollinen ehdokasmaa -aseman sijaan
 valmiudesta panna toimet täytäntöön, ja yhdistetään tähän asteittainen
 siirtyminen tuen hajautettuun hallinnointiin;
 –
 tarkastellaan uudelleen nykyistä osa-aluerakennetta, myös toimintalohkojen välisen koordinoinnin kehittämistä;
 –
 jatketaan yhteistyötä kansainvälisten
 rahoituslaitosten kanssa ja hankitaan varoja kansainvälisiltä
 rahoituslaitoksilta ja muilta tuenantajilta;
 –
 otetaan seurannassa ja arvioinnissa käyttöön kolmitasoinen
 lähestymistapa, jossa tarkastellaan edistymistä i)
 liittymisvalmisteluissa; ii) kansallisissa strategioissa ja iii) tulosten
 saavuttamisessa ohjelmien, toimialojen ja toimenpiteiden tasolla.
 Komission sisäinen kuuleminen tulevasta
 liittymistä valmistelevasta tuesta
 Vuoden 2013 jälkeen sovellettavan uuden
 IPA-välineen valmistelut komissiossa käsittivät laaja-alaisia keskusteluja
 tukivälineen hallinnointiin osallistuvissa neljässä pääosastossa ja niiden
 välillä (ts. laajentumisasioiden, aluepolitiikan, työllisyys-, sosiaali- ja
 osallisuusasioiden sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastot).
 Lisäksi keskusteluihin osallistuivat EU:n edustustot tai yhteystoimistot
 Islannissa, Länsi-Balkanilla ja Turkissa.
 Julkinen kuuleminen kaikista ulkoisen
 toiminnan rahoitusvälineistä
 Komissio järjesti 26. marraskuuta 2010 – 31.
 tammikuuta 2011 liittymistä valmistelevan tuen tulevaisuutta pohtineen
 laajemman julkisen kuulemisen, joka käsitteli EU:n ulkoisen toiminnan
 rahoittamista jatkossa. Kuuleminen toteutettiin verkkokyselylomakkeen avulla,
 jonka taustaksi komission ja EUH:n asianomaiset yksiköt laativat asiakirjan
 ”EU:n ulkoisen toiminnan rahoitus vuoden 2013 jälkeen”. Saadut 220 vastausta
 kuvastavat ulkoisen toiminnan alaan osallistuvien tahojen ja käsitysten
 laaja-alaisuutta ja vaihtelevuutta.
 Erityisesti kehitysavun alaa koskeviin
 kysymyksiin annetuista vastauksista seuraavat ovat merkityksellisiä myös
 liittymistä valmistelevan tuen osalta:
 ·
 Enemmistö vastaajista vahvisti käsityksen siitä,
 että EU:n toiminta tarjoaa tuntuvaa lisäarvoa tärkeimmillä
 toimintalohkoilla, joita ulkoisen toiminnan rahoitusvälineillä tuetaan[7]. Monet vastaajat mainitsivat
 EU:n tuottaman lisäarvon tulevan kehityksen tärkeimpänä vauhdittajana. EU:n
 pitäisi hyödyntää mittakaavaetuja ja kilpailuetua, joka liittyy sen globaaliin
 toimintaan, laaja-alaiseen asiantuntemukseen, ylikansalliseen luonteeseen, sen
 rooliin koordinoinnin edistäjänä.
 ·
 Keinona lisätä EU:n rahoitusvälineiden
 vaikuttavuutta lähes kaikki vastaajat kannattivat eriytetympää
 lähestymistapaa, joka on räätälöity edunsaajamaan tilanteeseen sopivaksi,
 perustuu vakaisiin kriteereihin ja tehokkaaseen tietojenkeruuseen.
 ·
 Kun tarkastellaan välineiden yksinkertaistamista
 sekä maantieteellisten ja temaattisen välineiden tasapainoa, mielipiteet
 vaihtelivat siitä, onko EU:n temaattisia ohjelmia tarpeen tarkistaa ja niiden
 määrää vähentää. Tuntuva enemmistö vastaajista kannatti EU:n
 rahoitusvälineiden maantieteellisen joustavuuden lisäämistä keinona vastata
 alueidenvälisiin haasteisiin.
 Asiantuntijoiden
 käyttö
 Laajentumisasioiden
 pääosasto teetti kaksi asiantuntijaselvitystä, joissa arvioidaan
 toimintalogiikkaa, tarkastellaan nykyisestä IPA-ohjelmasta saatuja oppeja
 (IPA:n meta-arviointi) ja valmistellaan vuoden 2013 jälkeen sovellettavan
 liittymistä valmistelevan tuen ennakkoarviointia. Molemmat selvitykset on
 julkaistu laajentumisasioiden pääosaston verkkosivuilla:
 http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm.
 Vaikutusten arviointi
 Laatiessaan uutta liittymistä valmistelevaa
 tukivälinettä koskeva ehdotusta komissio toteutti vaikutustenarvioinnin, jossa
 tarkasteltiin seuraavia toimintavaihtoehtoja:
 Vaihtoehto 1 – Ei
 muutosta.
 Vaihtoehto 2 – Muutetaan nykyistä asetusta. Tällöin vaihtoehtoisia ratkaisuja ovat seuraavat:
 –
 Ratkaisu 2.1 – Supistetaan
 soveltamisalaa ja säilytetään täytäntöönpanojärjestelyt ennallaan.
 Ratkaisussa keskitytään välttämättömiin oikeudellisiin ja institutionaalisiin
 muutoksiin, jotka ovat tarpeen liittymisperusteiden saavuttamiseksi, eikä
 osoiteta merkittäviä varoja sosioekonomiseen kehitykseen tehtävien julkisten
 investointien yhteisrahoitusta varten.
 –
 Ratkaisu 2.2 – Säilytetään osa-aluerakenne ja
 lisätään panostusta investointeihin. Tarkoitus on
 lisätä tuen sosioekonomista vaikutusta edunsaajamaissa ja vauhdittaa niiden
 valmisteluja rakennerahastojen, koheesiorahaston ja maaseudun
 kehittämisrahaston hallinnoimiseksi.
 –
 Ratkaisu 2.3: –
 Säilytetään soveltamisala ennallaan ja mukautetaan täytäntöönpanojärjestelyjä,
 jotka käsittävät sekä liittymisperusteiden saavuttamisen ja sosioekonomisen
 kehityksen tukemisen. Lisäksi mukautetaan nykyisen IPA-järjestelyn rakennetta
 ja täytäntöönpanosääntöjä.
 Vaihtoehto 3: –
 Perustetaan uusi rahoitusväline. Tätä vaihtoehtoa ei analysoitu
 yksityiskohtaisesti.
 Eri toimintavaihtoehtojen taloudellista
 vaikutusta arvioitiin tarkastelemalla sen todennäköisyyttä, että vaihtoehto
 i) viivästyttäisi tai nopeuttaisi laajentumista ja sisämarkkinoiden kasvamisen
 myönteisiä taloudellisia vaikutuksia; ii) säilyttäisi ennallaan kustannukset
 tai supistaisi kustannuksia, joita EU:lle ja jäsenvaltioille aiheutuu
 turvallisuustoimenpiteiden ja ‐riskien, rajavalvonnan ja laittoman
 maahanmuuton osalta; iii) ehkäisisi tai parantaisi mahdollisuuksia parempaan
 taloudelliseen yhdentymiseen esim. paremmalla integroitumisella Euroopan
 laajuisiin verkkoihin; iv) vaikuttaisi myönteisesti tai kielteisesti
 tuenantajien ja sijoittajien luottamukseen edunsaajamaita kohtaan.
 Eri toimintavaihtoehtojen sosiaalista
 vaikutusta arvioitiin tarkastelemalla todennäköistä vaikutusta köyhyyteen
 ja syrjäytyneisyyteen liittymisprosessiin osallistuvissa maissa ja edellytysten
 luomista paremmalle taloudelliselle suorituskyvylle ja poliittisille
 toimenpiteille, joilla voidaan puuttua näihin ongelmiin. Lisäksi tarkasteltiin
 todennäköisiä vaikutuksia riskeihin siitä, että oikeuden aluetta koskevat
 oikeudet ja oikeusvaltioperiaate voisivat joutua kyseenalaisiksi
 edunsaajamaissa viivästysten seurauksena, ja vaikutuksia liittymiseen kohdistuviin
 riskeihin.
 Toimintavaihtoehtojen ympäristövaikutusta
 arvioitiin tarkastelemalla sen todennäköisyyttä, että ympäristökustannukset
 kasvaisivat, jos laajentuminen viivästyisi tai vaarantuisi sen vuoksi, että
 edunsaajamaissa sovelletaan alhaisempia ympäristönormeja kilpailuedun
 saamiseksi, ja/tai sen vuoksi, että EU:n ympäristösäännöstön noudattamisen
 edellyttämät kalliit investoinnit viivästyisivät.
 Ratkaisulla 2.1
 arvioitiin olevan todennäköisesti kielteisiä vaikutuksia kaikilla
 tarkastelluilla osa-alueilla. Vaihtoehtoon 1 verrattuna ratkaisuista 2.2 ja
 2.3 odotettiin myönteisiä vaikutuksia painottuen eri osa-alueille. Ratkaisusta
 2.3 seuraavan tuen toimittamisedellytysten paranemisen – joka tapahtuisi
 kehittämällä keskittämistä, tehokkuutta, vaikuttavuutta, vipuvaikutusta ja
 muita vaikutuksia – arvioitiin johtavan yleisellä tasolla myönteisempiin
 vaikutuksiin kuin sosioekonomiseen kehitykseen tehtävien investointien
 kasvattamisen, jota ratkaisussa 2.2 ehdotetaan.
 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
 Laajentumispolitiikka perustuu Euroopan
 unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklaan, jossa määrätään seuraavaa: ”Unionin
 toiminta kansainvälisellä tasolla perustuu sen perustamisen, kehittämisen ja
 laajentumisen johtoajatuksena oleviin periaatteisiin, joita unioni pyrkii
 edistämään muualla maailmassa: demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja
 perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon
 kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden Kansakuntien
 peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen”.
 Liittymistä valmistelevan rahoitustuen
 oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
 212 artiklan 2 kohta.
 Ehdotus uudeksi liittymistä valmistelevaksi
 tukivälineeksi noudattaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa
 tarkoitettuja toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita.
 Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti EU:n tason
 toiminnalla saavutetaan ratkaisevaa lisäarvoa, joka perustuu moniin tekijöihin:
 –
 EU:n laajentuminen on jo luonteensa puolesta yhteinen
 hanke, joka voidaan toteuttaa vain EU:n tasolla. Vain yhdessä toimivat
 jäsenvaltiot voivat tehdä päätöksiä uusien ehdokkaiden liittymishakemuksista.
 EU:n talousarviosta myönnettävän liittymistä valmistelevan tuen tarkoitus on
 auttaa ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita valmistautumaan tulevaan
 jäsenyyteen. IPA on suunniteltu siten, että maat voivat testata
 jäsenyysvelvoitteiden noudattamista ennen liittymistään (kuten perustaa
 laitoksia, jotka hallinnoivat EU:n varoja liittymisen jälkeen, ja/tai hyväksyä
 EU:n säännöstöä ja normeja). Mikään toinen monenvälinen tai kahdenvälinen
 instrumentti ei voi tarjota yhtä kattavaa toimenpidekokonaisuutta. Joka
 tapauksessa vain EU voi määrittää, minkä tyyppistä tukea tarvitaan
 valmistauduttaessa soveltamaan sen säännöstöä.
 –
 Kun 27 jäsenvaltiota toimii yhteisten
 toimintalinjojen ja strategioiden mukaisesti, vain EU:lla on kriittinen massa
 globaaleihin haasteisiin vastaamiseksi. Yksittäisten jäsenvaltioiden toiminta
 voi olla rajallista ja hajanaista ja hankkeet ovat usein liian pieniä, jotta
 niillä voisi olla kestävä vaikutus tällä osa-alueella. Jäsenvaltioiden
 toiminnan virtaviivaistaminen EU:n kautta mahdollistaa paremman koordinoinnin
 ja tehostaa EU:n työtä.
 –
 Viime vuosina EU:n jäsenvaltiot ovat supistaneet
 kahdenvälistä tukea ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille, sillä ne ovat
 myöntäneet, että EU:n tasolla koordinoitu toiminta on tehokkaampaa. Noin puolet
 EU:n yhteenlasketusta rahoitustuesta laajentumisprosessiin osallistuville
 maille oli vuonna 2009 peräisin EU:n talousarviosta. Monenväliset
 tuenantajaorganisaatiot ovat vähitellen lopettamassa tukeaan ja vielä jäljellä
 olevat ovat saattaneet ohjelmansa EU:n prioriteettien mukaisiksi. Työskentely
 EU:n tasolla on myös edullisempaa. Sen hallintokustannukset ovat alhaisemmat
 kuin tärkeimpien kahdenvälisen tuenantajien keskimääräiset
 hallintokustannukset.
 –
 Liittymistä valmisteleva tuki on investointi EU:n
 tulevaisuuteen. Sillä tuetaan naapurimaiden vakautta ja vaurautta ja
 varmistetaan ehdokasmaiden todellinen valmius panna säännöstö täytäntöön
 liittymishetkellä, myös kyky hallinnoida rakenne-, koheesio-, maatalous- ja
 maaseudun kehittämis-, meri- ja kalastusrahastoja sekä toteuttaa unionin
 politiikkaa. Teknisellä tuella ja rahoitustuella nopeutetaan
 valmisteluprosessia ja kannustetaan tarvittaviin yhteiskunnan,
 oikeusjärjestelmän ja talouden muutoksiin. Tällainen tuki auttaa saavuttamaan
 EU:n sisäisten politiikan alojen tavoitteet, luo tilaisuuksia EU:n yrityksille
 ja tarjoaa tuntuvaa tuottoa investoinneille. Ilman liittymistä valmistelevaan
 tukeen sisältyvää intensiivistä osallistumista ja tiiviimpää kumppanuutta on
 selvää, että EU:n olisi pitänyt käyttää enemmän aikaa laittoman maahanmuuton
 torjuntaan, EU:n ulkorajojen turvaamiseen, energiavarmuuden ja turvallisten ja
 puhtaiden elintarvikkeiden tuonnin varmistamiseen kansalaisilleen sekä
 ilmastonmuutoksen ja saastumisen torjuntaan.
 Suhteellisuusperiaatteen
 mukaisesti tässä asetusehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden
 tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Eurooppa 2020 -strategiaa tukevasta
 talousarviosta kesäkuussa 2011 antamassaan tiedonannossa Euroopan komissio
 ehdotti, että kaudella 2014–2020 uudelle liittymistä valmistelevalle
 tukivälineelle osoitetaan 14 110 100 000 euroa (nykyhintoina).
 Ehdotuksen yksityiskohtaiset
 rahoitusvaikutukset on esitetty tämän ehdotuksen liitteenä olevassa säädökseen
 liittyvässä rahoitusselvityksessä. Ohjeelliset vuotuiset määrärahat* esitetään
 seuraavassa taulukossa.
 Liittymistä valmisteleva tukiväline || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 * Nykyhintoina,
 miljoonaa euroa.
 Yhteinen Erasmus -ohjelman mukaisessa
 kolmansille maille myönnettävässä korkeakoulutustoiminnan rahoituksessa
 noudatetaan EU:n ulkoisen toiminnan tavoitteita. Jotta ennakoitavuus voidaan
 varmistaa, monivuotiset määrärahat myönnetään kahdessa erässä, joista toinen
 kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja toinen ohjelmakaudesta jäljelle jäävät kolme
 vuotta. Rahoitus otetaan huomioon liittymistä valmistelevan tukivälineen
 monivuotisissa suuntaa antavissa strategioissa, joissa noudatetaan kyseisten
 maiden osalta määritettyjä tarpeita ja prioriteetteja. Määrärahoja voidaan
 tarkistaa, jos olosuhteissa tapahtuu merkittäviä ennakoimattomia muutoksia tai
 politiikkaa muutetaan tuntuvasti EU:n ulkosuhteiden prioriteettien perusteella.
 Varoihin sovelletaan Yhteinen Erasmus ‐ohjelmasta annetussa Euroopan
 parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o [--][8] asetettuja kyseistä ohjelmaa
 koskevia säännöksiä.
 Rahoitusavun
 myöntämistä Kyproksen turkkilaiselle yhteisölle jatketaan, kunnes vuosia
 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta annetun
 neuvoston asetuksen 11 artiklassa tarkoitettu mukautus on toteutettu.
 Rahoitusapua hallinnoidaan rahoitusvälineen perustamisesta Kyproksen
 turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi 27 päivänä
 helmikuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006 mukaisesti.
 Kyproksen turkkilaisen yhteisön tukemisen aiheuttama rahoitustarve katetaan
 liittymistä valmistelevaan tukivälineeseen osoitetuista kokonaismäärärahoista.
 5. LISÄTIETOJA
 Yksinkertaistaminen
 Komission prioriteettina tässä uudessa
 asetuksessa, kuten muissakin monivuotisen rahoituskehyksen mukaisissa
 ohjelmissa, on yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä ja helpottaa unionin tuen
 myöntämistä edunsaajamaille ja -alueille, kansalaisjärjestöille ja
 pk-yrityksille ym.
 Tässä ehdotuksessa yksinkertaistamiseen
 pyritään lähinnä virtaviivaistamalla osa-aluerakennetta ja keskittymällä
 tärkeimmille toimintalohkoille. Tämä merkitsee tukivälineen
 sääntelykehyksen ja annettavien täytäntöönpanosääntöjen yksinkertaistamista ja
 virtaviivaistettuja säännöksiä. Osa-aluerakenteen virtaviivaistamiseen liittyy tuen
 yhtäläinen saatavuus kullakin toimintalohkolla. Tämä tarkoittaa, että
 edunsaajamaita ei enää tarvitse määrittää erikseen tukivälineen
 oikeusperustassa. Enää ei siis tarvita edunsaajan aseman muuttumiseen liittyviä
 monimutkaisia menettelyjä, ja näin lyhennetään rahoitustuen myöntämisestä
 tehtyjen poliittisten päätösten ja kenttätason täytäntöönpanon välistä
 viivettä. Vastaavasti jos uudesta maasta tulee EU:hun liittymistä hakeva
 mahdollinen ehdokasmaa, menettelyvaatimukset kyseisen maan lisäämiseksi tuen
 edunsaajien joukkoon yksinkertaistuvat tuntuvasti.
 Komission eri yksiköt vastaavat jatkossakin
 tuen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta eri toimintalohkoissa. Koordinointia,
 viestintää ja käytännön toteutusta kehitetään kuitenkin edelleen
 yksinkertaistamisen avulla. Esimerkiksi täytäntöönpanon edistymistä
 edunsaajamaissa seurattaisiin tiiviimmin yhdessä ja
 hallinnointivaltuuksien myöntämiseen ja siirtämiseen tarvittaisiin
 vähemmän prosesseja. Komission toiminnan johdonmukaisuuden lisäämisen
 odotetaan myös vähentävän tuntuvasti edunsaajamaille komission käyttämistä eri
 viestintäkanavista ja menettelyistä aiheutuvia koordinointikustannuksia ja
 -rasitteita.
 Ehdotuksessa suunnitellaan lisäksi, että tuen
 myöntämistä koskevat strategiset päätökset tehdään kattavien monivuotisten
 maakohtaisten tai monta maata kattavien strategia-asiakirjojen kautta.
 Strategia-asiakirjat kattavat uuden rahoituskehyksen koko voimassaoloajan
 (2014–2020), ja ne on tarkoitus tarkistaa puolivälissä kautta. Näin
 korvattaisiin nykyinen kolmivuotisten suuntaa antavien suunnitteluasiakirjojen
 vuosittainen uudelleentarkastelu. Tämä vähentäisi kaikkien sidosryhmien osalta
 hallinnollista rasitusta, joka liittyy kunkin asiakirjan vuotuiseen
 uudelleentarkasteluun ja mahdollisten tarkistusten laatimiseen. Vastaavasti
 kaikki osapuolet hyötyvät hallintotoimien vähenemisestä ja tuen nopeammasta
 toimittamisesta, kun myös siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden
 kehittämistuen osalta siirrytään monivuotiseen ohjelmointiin.
 Yksinkertaistamiseen tähdätään myös toimialakohtaisen
 lähestymistavan käyttöönotolla myönnettäessä tukea toimialoille, joilla
 asianmukaiset edellytykset täyttyvät. Tuen tehokkuuden ja tuloksellisuuden
 parantamisen lisäksi tämä lähestymistapa voi johtaa hankkeiden/sopimusten
 lukumäärän supistumiseen ja vähentää näin hanke-/sopimushallintoon liittyvää
 hallinnollista rasitusta. Jos olosuhteet sallivat, toimialakohtainen
 lähestymistapa voisi sisältää myös talousarviotuen käytön, mikä vähentäisi
 edelleen hallinnollista rasitusta hanketukeen verrattuna.
 Yhteistä seurantaa ja hyväksyntäprosesseja
 koskevat yksityiskohdat vahvistetaan erillisissä täytäntöönpanosäännöissä.
 Näillä säännöillä pyritään edelleen yksinkertaistamaan ehdokasmaiden ja
 mahdollisten ehdokasmaiden välistä rajat ylittävää yhteistyötä. Tarkoitus on
 saattaa ohjelmointi ja täytäntöönpano paremmin yhteensopivaksi
 rakennerahastojen toimintalinjojen kanssa.
 Uuden asetuksen
 yksinkertaistamisen ja sen joustavien täytäntöönpanoprosessien avulla on
 mahdollista hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteet nopeammin ja toimittaa EU:n
 tuki nopeammin perille. Varainhoitoasetuksen ja erityisesti ulkoisia toimia
 koskevien erityissäännösten tarkistaminen auttaa edistämään
 kansalaisjärjestöjen ja pienyritysten osallistumista rahoitusohjelmiin.
 Ehdotuksella mm. yksinkertaistetaan sääntöjä, vähennetään
 osallistumiskustannuksia ja nopeutetaan myöntämismenettelyjä. Komissio soveltaa
 tämän asetuksen täytäntöönpanossa uuden varainhoitoasetuksen mukaisia
 yksinkertaistettuja menettelyjä.
 Yksityiskohtainen
 selvitys ehdotuksen säännöksistä
 Tässä ehdotuksessa ja tulevissa
 täytäntöönpanosäännöissä on tarkoitus tehdä seuraavat muutokset tukivälineen
 rakenteeseen ja täytäntöönpanoon (edellä mainitun yksinkertaistamisen lisäksi):
 1.
 Tuen toimittamisesta tehdään johdonmukaisempaa,
 strategisempaa ja tuloshakuisempaa seuraavin toimin:
 ·
 Toimintalohkoja käsitellään
 kattavissa monivuotisissa maakohtaisissa (ja monia edunsaajia koskevissa)
 strategia-asiakirjoissa, joissa otetaan huomioon laajentumisstrategian
 poliittiset prioriteetit ja jotka kattavat jokaisella toimintalohkolla kaikki
 tarvittavat institutionaaliset valmiudet, säännösten noudattamisen ja
 investointihankkeet. Soveltamisala määritetään tarpeiden arvioinnin perusteella
 ja räätälöidään maakohtaisesti.
 ·
 Lisätään (yhteis)rahoitusta sovituille
 toimialastrategioille, joilla edistetään politiikan tavoitteita,
 pikemminkin kuin rahoitusta yksittäisille hankkeille. Näin siirrytään pois
 pelkin avustusvaroin rahoitetuista hankkeista ja kasvatetaan toimialatason tuen
 osuutta (mukaan lukien toimialakohtainen talousarviotuki valikoiduille
 toimintalohkoille ja tehokkaasti kohdennettujen ennakkoehtojen perusteella). Unionin säännösten noudattamiseksi myönnettävää
 tukea voi kuitenkin edelleen saada hanketukena tai mm. erillisten tukijärjestelyjen
 kaltaisten muiden täytäntöönpanojärjestelyjen avulla, jos noudattamistuki ei
 kuulu laaja-alaisen toimialastrategian piiriin.
 ·
 Sovelletaan järjestelmällisempää monivuotista
 ohjelmointia myös siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämistuen
 mukaisten tavoitteiden osalta (esim. julkishallinnon ja oikeusjärjestelmän
 uudistaminen) sekä tuetaan niihin liittyvien toimialastrategioiden tehokasta
 täytäntöönpanoa ja lopulta myös niihin liittyvien tavoitteiden saavuttamista.
 ·
 Tehdään rahoitusavun saaminen suoremmin riippuvaiseksi
 edunsaajamaiden hallinnon kehittymisestä ja omistajuuden
 lisääntymisestä. Lisätään joustavuutta, jotta voidaan vastata äkillisiin
 tarpeisiin, ja kannustetaan parantamaan suoritustasoa.
 2.
 Tuen toimittamisesta tehdään joustavampaa ja se räätälöidään vastaamaan paremmin
 tarpeita seuraavin toimin:
 ·
 Hyväksytään eriyttämätön tuen saanti
 (riippumatta siitä, onko edunsaaja ehdokasmaa vai mahdollinen ehdokasmaa) ja
 määritetään tuelle eri soveltamisala ja intensiteetti tarpeiden sekä teknisten
 ja hallinnollisten valmiuksien perusteella. Edunsaajamaiden tarpeet toimisivat
 lähtökohtana määritettäessä tuettavia toimialoja/toimintalohkoja.
 ·
 Rahoitusavun hallinnointiin sovelletaan
 asteittaisempaa lähestymistapaa, jossa hallinnoinnista
 vastaa komissio tai edunsaajamaa ja jossa komissio joko harjoittaa tai ei
 harjoita ennakkovalvontaa riippuen liittymisstatuksesta/perspektiivistä, tuen
 kohteena olevasta toimialasta/toimintalohkosta sekä edunsaajan
 hallinnollisista, teknisistä ja tuen hallinnointiin liittyvistä valmiuksista. Liittymistä valmistelevan tuen päämääränä
 on jatkossakin luoda kyseisille toimialoille hallinnointirakenteet ja
 menettelyt, jotka vastaavat liittymisen jälkeen edellytettäviä rakenteita ja
 menettelyjä.
 ·
 Edistyminen eri hallinnointivaiheissa kytketään edistymiskertomusten mukaisin poliittisiin prioriteetteihin,
 neuvottelujen mukaisten arviointikriteerien saavuttamiseen ja
 assosiaatiosopimusten täytäntöönpanotilanteeseen.
 ·
 Lisätään prioriteettien välistä joustavuutta, jotta
 tuen toimittamisesta tulisi tuloksellisempaa, sallimalla toimintalohkojen
 väliset määrärahasiirrot ja soveltamalla mahdollisuutta siirtää varoja
 seuraavalle varainhoitovuodelle, uuden varainhoitoasetuksen sallimissa
 tilanteissa.
 3.
 Tuen käytön tehokkuutta ja vaikuttavuutta lisätään seuraavin toimin:
 ·
 Jatketaan sellaisten innovatiivisten
 rahoitusvälineiden määrittämistä ja käyttöä, jotka voisivat lisätä
 yksityisten tukivarojen määrää ja tarkastellaan mahdollisuutta hyödyntää
 synergiaa EU:n sisäisiä politiikan aloja varten kehitettyjen innovatiivisten
 rahoitusvälineiden kanssa. Lähtökohtana on koordinoitu lähestymistapa ja
 koordinoidut säännöt EU:n talousarvion käyttämiseen tällaisia välineitä varten.
 ·
 Toimialatason tuen osuuden kasvattamiseen
 yhdistetään lisääntynyt strateginen yhteistyö muiden tuenantajien sekä
 kansainvälisten ja muiden rahoituslaitosten kanssa. Lisäksi sovitaan
 politiikan painopisteistä ja selvemmästä työnjaosta.
 ·
 Jatketaan tukea alueellisille
 ohjelmille/hankkeille, jotka tuovat lisäarvoa edistämällä osaamisen ja
 kokemusten jakamista, toimintalinjojen lähentämistä, sopimista yhteisistä
 prioriteeteista ja keskinäisen luottamuksen kartuttamista. Alueelliset ohjelmat
 voivat myös lisätä toimintalinjojen tuloksellisuutta esimerkiksi liikenteen,
 energian, ympäristön, ilmastonmuutoksen, tilastojen ja järjestäytyneen
 rikollisuuden torjunnan alalla sekä muuttoliikekysymyksissä.
 ·
 Virtaviivaistetaan kummitoimintaan liittyvän
 avun hankkimista koskevat säännöt ja otetaan käyttöön
 mekanismit, joilla varmistetaan rekrytoitujen asiantuntijoiden sopivuus.
 Samalla lisätään mahdollisuus varojen saantiin erityisestä rahoitusvälineestä,
 jotta tarpeisiin voidaan vastata sitä mukaan kun niitä syntyy.
 Delegoidut säädökset
 Koska
 harkinnanvaraiset päätökset hakijamaiden asemasta olisi tehtävä toisella
 tasolla, komissio ehdottaa, että asetusehdotuksen liitteenä olevaan
 edunsaajamaiden luetteloon näiden päätösten perusteella tehtävät muutokset
 olisi vahvistettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn päätöksen 290
 artiklassa tarkoitetulla delegoidulla säädöksellä, sillä nämä muutokset eivät
 käytännössä vaikuta asetuksen olennaisiin osiin.
 Komissio ehdottaa
 myös, että sille pitäisi siirtää valta antaa yksityiskohtaisia sääntöjä, joilla
 vahvistetaan asetusehdotuksen täytäntöönpanoa koskevat yhdenmukaiset
 edellytykset, erityisesti hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen osalta. Nämä
 säännöt ovat tarpeen täydentämään yhteisellä täytäntöönpanoasetuksella
 vahvistettuja unionin ulkoisen toiminnan välineitä koskevia yhteisiä sääntöjä
 ja menettelyjä. Niissä olisi otettava huomioon aikaisemman liittymistä
 valmistelevan tukivälineen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta saadut
 kokemukset ja niitä olisi mukautettava edunsaajamaiden tilanteen kehittymisen
 perusteella.
 2011/0404 (COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
 liittymistä valmistelevasta tukivälineestä
 (IPA II)
 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
 UNIONIN NEUVOSTO, jotka
 ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan 2 kohdan,
 ottavat huomioon Euroopan komission
 ehdotuksen,
 sen jälkeen kun esitys
 lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
 kansallisille parlamenteille,
 ottavat huomioon Euroopan talous- ja
 sosiaalikomitean lausunnon[9],
 ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[10],
 noudattavat tavallista
 lainsäätämisjärjestystä,
 sekä katsovat seuraavaa:
 (1)
 Eurooppa 2020 -strategiaa tukevasta talousarviosta
 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle
 sekä alueiden komitealle annetussa komission tiedonannossa[11] komissio laatii
 talousarviokehyksen EU:n ulkoisen toiminnan välineille, myös liittymistä
 valmistelevalle tukivälineelle (IPA).
 (2)
 Koska liittymistä valmistelevasta tukivälineestä 17
 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006[12] voimassaolo päättyy 31 päivänä
 joulukuuta 2013, ulkoisen avun suunnittelemista ja toimittamista koskeva
 sääntelykehystä olisi jatkettava kaudella 2014–2020, jotta unionin ulkoista
 toimintaa voidaan tehostaa. Unionin laajentumispolitiikkaa pitäisi edelleen
 tukea erillisellä rahoitusvälineellä. Tämän vuoksi liittymistä valmistelevaa
 tukivälinettä (IPA) olisi uudistettava.
 (3)
 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan
 mukaan unionin jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka noudattaa
 ihmisarvon kunnioittamisen, vapauden, demokratian, tasa-arvon, oikeusvaltion ja
 ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteita.
 (4)
 Unionin jäsenyyttä hakeneesta Euroopan valtiosta
 voi tulla jäsen vain silloin, kun sen on vahvistettu täyttävän Eurooppa-neuvoston
 Kööpenhaminan kokouksessa kesäkuussa 1993 sovitut liittymisperusteet ja
 liittyminen tapahtuu siten, että unioni pystyy integroimaan uuden jäsenvaltion.
 Kyseiset liittymisperusteet liittyvät demokratian turvaamiseksi perustettujen
 instituutioiden vakauteen, oikeusvaltioperiaatteeseen, ihmisoikeuksien
 kunnioittamiseen, vähemmistöjen kunnioittamiseen ja suojeluun, talouteen, jonka
 on oltava riittävän kehittynyt kestääkseen kilpailupaineen sisämarkkinoilla,
 sekä valmiuteen omaksua perussopimuksista johtuvien oikeuksien lisäksi myös
 niistä johtuvat velvollisuudet.
 (5)
 Liittymisprosessi perustuu puolueettomiin
 arviointiperusteisiin ja kaikkien hakijamaiden tasapuolisen kohtelun
 periaatteeseen. Liittymisen eteneminen riippuu hakijamaan valmiudesta toteuttaa
 tarvittavat uudistukset, joilla sen poliittinen, institutionaalinen,
 oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen järjestelmä saatetaan vastaamaan
 unionin sääntöjä, normeja, politiikkoja ja menettelytapoja.
 (6)
 Eurooppa-neuvosto on myöntänyt ehdokasmaan aseman
 Islannille, Montenegrolle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle ja
 Turkille. Se on vahvistanut Albanian, Bosnia ja Hertsegovinan, Serbian ja
 Kosovon[13]
 Eurooppa-perspektiivin, ja nämä maat ovat mahdollisia ehdokasmaita.
 (7)
 Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea olisi
 myönnettävä tämän asetuksen liitteessä luetelluille ehdokasmaille ja
 mahdollisille ehdokasmailla, jäljempänä ’edunsaajamaat’, niiden asemasta
 riippumatta.
 (8)
 Tämän asetuksen mukaista tukea olisi myönnettävä
 osana laajentumispolitiikan viitekehystä, jonka unioni on määrittänyt kunkin
 edunsaajamaan osalta ottaen huomioon edistymiskertomukset ja
 laajentumisstrategian sisältävän komission vuosittaisen laajentumispaketin,
 vakautus- ja assosiaatiosopimukset ja Eurooppa- tai liittymiskumppanuudet. Tuki
 olisi keskitettävä pääasiassa muutamalle toimintalohkolle, jotka auttavat
 edunsaajamaita vahvistamaan demokraattisia instituutioita ja
 oikeusvaltioperiaatteen soveltamista, uudistamaan oikeuslaitosta ja
 julkishallintoa, kunnioittamaan perusoikeuksia ja edistämään miesten ja naisten
 välistä tasa-arvoa ja torjumaan syrjintää. Tuella olisi myös kehitettävä niiden
 taloudellista ja sosiaalista kehitystä, joka tähtää älykkääseen, kestävään ja
 osallistavaan kasvuun Eurooppa 2020 ‐strategian mukaisesti ja saattaa maat
 vähitellen vastaamaan Kööpenhaminan arviointiperusteita. Rahoitustuen ja
 liittymistä valmistelevan strategian täytäntöönpanon yleisen edistymisen
 välistä johdonmukaisuutta olisi lisättävä.
 (9)
 Ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden on
 oltava valmiita vastaamaan paremmin kestävän kehityksen ja ilmastonmuutoksen
 kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja toimimaan EU:n pyrkimysten
 mukaisesti näiden kysymysten ratkaisemiseksi. Tämän asetuksen mukaisella
 unionin tuella olisi myös edistettävä tavoitetta, jonka mukaan ilmastotoimien
 osuutta olisi korotettava vähintään 20 prosenttiin unionin talousarviosta.
 (10)
 Komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava
 tukiensa koordinointi, johdonmukaisuus ja keskinäinen täydentävyys erityisesti
 säännöllisellä konsultoinnilla ja tietojenvaihdolla tukiprosessin eri
 vaiheissa.
 (11)
 Jotta voidaan varmistaa liittymisprosessin sekä
 tämän asetuksen mukaisen rahoitustuen ja teknisen tuen välinen johdonmukaisuus
 sekä saavuttaa liittymisohjelman tavoitteet, komission olisi laadittava liittymistä
 valmistelevaa tukivälinettä koskeva yhteinen strategiakehys. Tässä kehyksessä
 olisi muun muassa määritettävä luettelo keskeisistä toimista, joita voidaan
 tukea tämän asetuksen nojalla, ja perusteet, joilla varoja myönnetään. Yhteisen
 strategiakehyksen olisikin muodostettava maakohtaisten ja useita maita
 koskevien strategia-asiakirjojen viitekehys.
 (12)
 Tuen tavoitteet olisi määriteltävä maakohtaisissa
 tai useita maita koskevissa suuntaa antavissa strategia-asiakirjoissa, jotka
 komissio laatii unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi
 yhteistyössä edunsaajamaiden kanssa ja niiden erityistarpeet ja
 liittymisohjelmat huomioon ottaen. Strategia-asiakirjoissa olisi määritettävä
 tuettavat toimintalohkot ja esitettävä varojen ohjeellinen jakautuminen
 toimintalohkoittain vuositasolla eriteltynä, mukaan lukien arvio ilmastoon
 liittyvistä menoista. Tämä ei kuitenkaan rajoita budjettivallan käyttäjän
 oikeuksia. Tukivälineen olisi oltava riittävän joustava, jotta voidaan vastata
 äkillisiin tarpeisiin ja kannustaa parantamaan suoritustasoa.
 Strategia-asiakirjoissa olisi varmistettava yhtenäisyys ja johdonmukaisuus
 edunsaajamaiden kansallisiin talousarvioihin perustuvien toimenpiteiden kanssa
 ja otettava huomioon muiden tuenantajien myöntämä tuki. Jotta voidaan ottaa
 huomioon sisäinen ja ulkoinen kehitys, suuntaa antavia monivuotisia
 strategia-asiakirjoja olisi tarkistettava tarpeen mukaan.
 (13)
 On unionin edun mukaista avustaa edunsaajamaita
 niiden toimissa järjestelmiensä uudistamiseksi siten, että ne saatetaan
 vastaamaan unionin järjestelmiä. Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
 saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin
 unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista
 tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
 Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
 asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
 (14)
 Jotta tällä asetuksella voidaan vastata nopeasti
 neuvoston tekemiin poliittisiin päätöksiin, komissiolle olisi siirrettävä
 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti valta
 hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteessä
 olevan edunsaajamaiden luettelon päivittämistä.
 (15)
 Vaikka ... hyväksytyssä Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksessa (EU) N:o .../...[14],
 jäljempänä ’yhteinen täytäntöönpanoasetus’, asetetaan unionin ulkoisen
 toiminnan välineitä koskevat yhteiset täytäntöönpanosäännöt ja -menettelyt,
 komissiolle olisi myös siirrettävä valta hyväksyä yksityiskohtaisempia
 sääntöjä, joilla vahvistetaan yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen
 täytäntöönpanemiseksi, erityisesti hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen
 osalta. Tällaisissa säännöissä olisi otettava huomioon aikaisemman liittymistä
 valmistelevan tuen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta saadut kokemukset, ja
 niitä olisi mukautettava edunsaajamaiden tilanteen kehittymisen perusteella.
 (16)
 Näiden delegoitujen säädösten osalta on erityisen
 tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset
 kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä
 valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat
 toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin
 ja asianmukaisesti.
 (17)
 Tuen myöntämisessä olisi jatkossakin hyödynnettävä
 rakenteita ja välineitä, jotka ovat osoittautuneet toimiviksi liittymistä
 valmistelevassa prosessissa. Siirtyminen komission hoitamasta liittymistä valmistelevien
 tukivarojen suorasta hallinnoinnista edunsaajamaalle siirrettyyn hajautettuun
 hallinnointiin olisi toteutettava asteittain ja kunkin edunsaajamaan
 valmiuksien mukaisesti.
 (18)
 Liittymistä valmistelevan tukivälineen yhteiseen
 strategiakehykseen ja strategia-asiakirjoihin liittyvää täytäntöönpanovaltaa
 olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti
 jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, annetun Euroopan
 parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[15] mukaisesti. Kun otetaan
 huomioon kyseisten täytäntöönpanosäädösten luonne, erityisesti niiden
 politiikkaa linjaava luonne ja taloudelliset vaikutukset, niiden hyväksymiseen
 olisi sovellettava tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta kustannuksiltaan vähäisiä
 teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
 (19)
 Tässä asetuksessa perustetuilla komiteoilla olisi
 oltava myös valtuudet aikaisempaa liittymistä valmistelevaa tukivälinettä sekä
 Kyproksen turkkilaiselle yhteisölle myönnettävää rahoitustukea koskevien
 säännösten täytäntöönpanoon.
 (20)
 Jos edunsaajamaa rikkoo unionin perustana olevia
 periaatteita tai se ei noudata unionin kanssa tehtyihin sopimuksiin sisältyviä
 sitoumuksia tai se ei edisty riittävästi liittymisperusteiden täyttämisessä,
 neuvoston olisi komission ehdotuksen pohjalta voitava toteuttaa tarvittavat
 toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi.
 (21)
 Kun otetaan huomioon tämän asetuksen mukaisen tuen
 tavoitteet ja soveltamisala, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden
 komiteaa olisi kuultava ennen asetuksen hyväksymistä,
 OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
 I
 OSASTO
 YLEISET SÄÄNNÖKSET
 1 artikla
 Yleinen tavoite
 Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä on
 tarkoitus tukea liitteessä lueteltuja ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita,
 jäljempänä ’edunsaajamaat’, kun ne panevat täytäntöön unionin jäsenyyttä varten
 poliittisia, institutionaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia, sosiaalisia ja
 taloudellisia uudistuksia, jotka ovat välttämättömiä, jotta maat voivat
 lähentyä unionin arvoihin ja mukautua asteittain unionin sääntöihin, normeihin,
 politiikkoihin ja menettelytapoihin.
 2 artikla
 Erityistavoitteet
 4.
 Tämän asetuksen mukaisessa tuessa on noudatettava
 seuraavia erityistavoitteita kunkin edunsaajamaan tarpeet ja niiden
 yksilölliset liittymisohjelmat huomioon ottaen:
 (a)
 Tuetaan muun muassa seuraavia poliittisia
 uudistuksia:
 (i). demokraattisten instituutioiden ja
 oikeusvaltioperiaatteen, myös sen täytäntöönpanon, lujittaminen;
 (ii). ihmisoikeuksien ja perusvapauksien
 edistäminen ja suojelu, vähemmistöjen oikeuksien entistä parempi
 kunnioittaminen, sukupuolten tasa-arvon edistäminen, syrjimättömyys,
 lehdistönvapaus ja hyvien naapuruussuhteiden edistäminen;
 (iii). korruption ja järjestäytyneen
 rikollisuuden torjunta;
 (iv). julkishallinnon uudistus ja hyvä
 hallintotapa;
 (v). kansalaisyhteiskunnan ja sosiaalisen
 vuoropuhelun kehittäminen;
 (vi). sovinto, rauhan rakentaminen ja
 luottamusta lisäävät toimenpiteet.
 (b)
 Tuetaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista
 kehitystä älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun aikaansaamiseksi muun
 muassa seuraavin toimin:
 (i). unionin normien saavuttaminen taloudessa
 ja talouden ohjauksessa ja hallinnassa;
 (ii) tarvittavat taloudelliset uudistukset,
 jotta maa pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa,
 ja pyrkimys taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden
 saavuttamiseen;
 (iii). työllisyyden edistäminen ja
 inhimillisen pääoman kehittäminen;
 (iv). erityisesti vähemmistöjen ja
 heikoimmassa asemassa olevien väestöryhmien sosiaalinen ja taloudellinen
 osallistaminen;
 (v). aineellisen pääoman kehittäminen,
 yhteyksien parantaminen unioniin ja alueellisten verkkojen parantaminen.
 (c)
 Vahvistetaan edunsaajamaiden valmiuksia täyttää
 jäsenyysvelvoitteet tukemalla asteittaista mukautumista unionin säännöstöön,
 rakenne-, koheesio-, maatalous- ja maaseudun kehittämisrahastoihin ja unionin
 eri politiikan aloihin niiden hyväksymistä, täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon
 valvontaa varten.
 (d)
 Tuetaan alueellista yhdentymistä ja alueellista
 yhteistyötä, johon osallistuu edunsaajamaita, jäsenvaltioita ja soveltuvin osin
 Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineestä annetun asetuksen (EU) N:o [...][16] soveltamisalaan kuuluvia
 kolmansia maita.
 5.
 Edistymistä 1 kohdassa tarkoitettujen
 erityistavoitteiden saavuttamisessa arvioidaan indikaattoreiden avulla, jotta
 kattavat muun muassa seuraavat osa-alueet:
 –
 edistyminen demokratian, oikeusvaltioperiaatteen,
 ihmisoikeuksien ja perusvapauksien noudattamisen, oikeusjärjestelmän ja
 hallinnollisten valmiuksien alalla;
 –
 edistyminen talousuudistuksissa; sosiaalisten ja
 taloudellisten kehitysstrategioiden vakaus ja tuloksellisuus, edistyminen
 älykkäässä, kestävässä ja osallistavassa kasvussa, myös julkisin investoinnein
 liittymistä valmistelevan tukivälineen avulla;
 –
 lainsäädännön saattaminen vastaamaan unionin
 säännöstöä; edistyminen unionin jäsenyyden edellyttämissä institutionaalisissa
 uudistuksissa, joihin kuuluu myös siirtyminen tämän asetuksen mukaisen tuen
 hajautettuun hallinnointiin;
 –
 alueellista yhteistyötä koskevien aloitteiden
 merkittävyys ja kauppavirtojen kehitys.
 Indikaattoreita on
 käytettävä tarpeen mukaan suoritustason seurantaan, arviointiin ja
 uudelleentarkasteluun.
 3 artikla
 Toimintalohkot
 1.
 Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään
 pääasiassa seuraaville toimintalohkoille:
 (a)
 siirtyminen kohti unionin jäsenyyttä ja valmiuksien
 kehittäminen;
 (b)
 aluekehitys;
 (c)
 työllisyys, sosiaalipolitiikka ja henkilöresurssien
 kehittäminen;
 (d)
 maatalous ja maaseudun kehittäminen;
 (e)
 alueellinen yhteistyö.
 2.
 Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetuille
 toimintalohkoille myönnetyllä tuella tuetaan edunsaajamaita 1 ja 2 artiklassa
 täsmennettyjen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamisessa.
 3.
 Edellä olevan 1 kohdan b–d alakohdassa
 tarkoitetuille toimintalohkoille myönnetty tuki voi sisältää muun muassa
 rahoitusta sen tyyppisille toimille, joista säädetään Euroopan
 aluekehitysrahastoa ja investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta
 koskevista erityissäännöksistä DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[17],
 koheesiorahastosta DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[18],
 Euroopan sosiaalirahastosta DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[19],
 erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen
 tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta DD/MM/YYYY annetussa Euroopan
 parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[20] ja Euroopan maaseudun
 kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun
 kehittämiseen DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[21].
 4.
 Tuella 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulle
 toimintalohkolle voidaan rahoittaa erityisesti useita maita koskevia tai
 horisontaalisia toimia sekä valtioiden rajat ylittäviä, valtioiden välisiä ja
 alueiden välisiä yhteistyötoimia.
 4 artikla
 Säännösten noudattaminen, johdonmukaisuus ja täydentävyys
 1.
 Tämän asetukseen mukaisen rahoitustuen on oltava
 Euroopan unionin politiikkojen mukaista. Sen on noudatettava sopimuksia, jotka
 unioni on tehnyt edunsaajamaiden kanssa, ja sellaisissa monenvälisissä
 sopimuksissa asetettuja sitoumuksia, joiden sopimuspuolena unioni on.
 2.
 Komissio, jäsenvaltiot ja Euroopan
 investointipankki varmistavat, että tämän asetuksen mukainen tuki sekä unionin,
 jäsenvaltioiden ja Euroopan investointipankin myöntämä muu tuki ovat keskenään
 johdonmukaisia.
 3.
 Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat
 tukiohjelmiensa keskinäisen yhteensovittamisen ulkoisen avun operatiivisen
 koordinoinnin kehittämistä koskevien vakiintuneiden periaatteiden mukaisesti
 sekä toimintalinjojen ja menettelyjen yhdenmukaistamiseksi, jotta voidaan
 lisätä tuen toimittamisen tuloksellisuutta ja tehokkuutta ja välttää
 päällekkäinen rahoitus. Yhteensovittaminen käsittää tukiprosessin eri vaiheissa
 säännöllistä neuvonpitoa ja toistuvaa tietojenvaihtoa erityisesti kentällä, ja
 se on keskeinen osa jäsenvaltioiden ja unionin ohjelmointiprosessia.
 4.
 Jotta tuen toimittamisen tuloksellisuutta ja
 tehokkuutta voidaan lisätä ja välttää päällekkäinen rahoitus, komissio
 toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarpeelliset toimet paremman
 yhteensovittamisen ja keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi monenvälisten
 ja alueellisten järjestöjen ja yhteisöjen, kuten kansainvälisten
 rahoituslaitosten ja Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestöjen, rahastojen
 ja ohjelmien sekä EU:n ulkopuolisten tuenantajien kanssa.
 5.
 Kun tämän asetuksen mukaista tukea valmistellaan,
 pannaan täytäntöön ja seurataan, periaatteena on, että komissio toimii
 kumppanuudessa edunsaajamaiden kanssa. Kumppanuuden osapuolia ovat tapauksesta
 riippuen toimivaltaiset kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset,
 talouselämän edustajat ja työmarkkinaosapuolet, kansalaisyhteiskunta ja muut
 valtiosta riippumattomat toimijat.
 II
 OSASTO
 STRATEGINEN SUUNNITTELU
 5 artikla
 Liittymistä valmistelevan tukivälineen yhteinen
 strategiakehys
 1.
 Komissio laatii liittymistä valmistelevan
 tukivälineen yhteisen strategiakehyksen. Liittymistä valmistelevan tukivälineen
 yhteisellä strategiakehyksellä laajentumispolitiikan poliittiset prioriteetit
 muunnetaan keskeisiksi toimiksi, joille voidaan myöntää tämän asetuksen
 mukaista tukea.
 2.
 Liittymistä valmistelevan tukivälineen yhteinen
 strategiakehys sisältää muun muassa seuraavat:
 (a)
 perusteet, joita käytetään varojen kohdentamisessa
 edunsaajamaille sekä useita maita koskeville ja alueellisille
 yhteistyötoimille;
 (b)
 toimenpidetyypit, joille liittymistä
 valmistelevasta tukivälineestä voidaan myöntää rahoitusta;
 (c)
 liittymistä valmistelevaa tukivälinettä koskevat
 yhteiset hallinnointi- ja täytäntöönpano-ohjeet;
 3.
 Komissio hyväksyy liittymistä valmistelevan
 tukivälineen yhteisen strategiakehyksen ja sen mahdolliset tarkistukset
 yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
 tarkastelumenettelyä noudattaen.
 6 artikla
 Strategia-asiakirjat
 1.
 Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään
 maakohtaisten tai useita maita koskevien suuntaa antavien
 strategia-asiakirjojen, jäljempänä ’strategia-asiakirjat’, perusteella, jotka
 komissio laatii unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi
 yhteistyössä kyseisen edunsaajamaan tai kyseisten edunsaajamaiden kanssa.
 2.
 Strategia-asiakirjoissa on täsmennettävä 3
 artiklassa tarkoitettujen toimintalohkojen asianmukainen yhdistelmä, jolle
 tämän asetuksen mukaista rahoitustukea myönnetään ja joka vastaa 2 artiklassa
 tarkoitettujen tavoitteiden, 5 artiklassa tarkoitetun liittymistä valmistelevan
 tukivälineen yhteisen strategiakehyksen ja kansallisten strategioiden mukaisia
 tarpeita ja painopisteitä.
 3.
 Strategia-asiakirjoissa on esitettävä myönnettävien
 unionin varojen suuntaa antavat määrät toimintalohkoittain, vuositasolla
 eriteltynä, 5 artiklassa tarkoitetun liittymistä valmistelevan tukivälineen
 yhteisen strategiakehyksen perusteiden mukaisesti. Varojen suuntaa antavassa
 kohdentamisessa on otettava asianmukaisesti huomioon edunsaajamaiden tarpeet,
 vastaanottokyky ja hallinnolliset valmiudet. Sen on myös mahdollistettava esiin
 tuleviin tarpeisiin vastaaminen ja sisällettävä kannustimia, joilla parannetaan
 edunsaajamaiden suoritustasoa suuntaa antavissa monivuotisissa strategioissa
 vahvistettujen tavoitteiden osalta.
 4.
 Strategia-asiakirjoja on tarkasteltava uudelleen
 niiden voimassaoloajan puolivälissä ja tarkistettava tarpeen mukaan. Niitä
 voidaan kuitenkin tarkistaa komission aloitteesta milloin tahansa.
 5.
 Komissio hyväksyy strategia-asiakirjat ja niiden
 mahdolliset tarkistukset yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3
 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
 III
 OSASTO
 TÄYTÄNTÖÖNPANO
 7 artikla
 Yleinen sääntelykehys
 Tämän asetuksen mukainen unionin tuki pannaan
 täytäntöön yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen
 ohjelmien ja toimenpiteiden avulla ja noudattaen sääntöjä, joilla vahvistetaan
 yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi erityisesti
 hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen osalta ja jotka komissio antaa tämän
 asetuksen 10 ja 11 artiklan mukaisesti. Täytäntöönpano tapahtuu pääsääntöisesti
 vuosittaisilla tai monivuotisilla, maakohtaisilla tai useita maita koskevilla ohjelmilla,
 jotka tapauksen mukaan edunsaajamaa ja/tai komissio laatii 6 artiklassa
 tarkoitettujen strategia-asiakirjojen mukaisesti.
 8 artikla
 Puitesopimukset ja täydentävät sopimukset
 1.
 Komissio ja edunsaajamaat tekevät tuen
 täytäntöönpanoa koskevia puitesopimuksia.
 2.
 Komissio ja edunsaajamaa tai sen
 täytäntöönpanoviranomaiset voivat tarvittaessa tehdä tuen täytäntöönpanoa
 koskevia täydentäviä sopimuksia.
 9 artikla
 Eri rahoitusvälineiden suhteita koskevat säännökset
 1.
 Jos toteutettava hanke tai ohjelma on luonteeltaan
 maailmanlaajuinen, alueellinen tai valtioiden rajat ylittävä, komissio voi
 asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja unionin rahoituksen
 johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi sekä alueellisen
 yhteistyön edistämiseksi päättää laajentaa 7 artiklassa tarkoitetut ohjelmat ja
 toimenpiteet kattamaan maita ja alueita, jotka eivät muutoin olisi 1 artiklan
 mukaisesti tukikelpoisia.
 2.
 Euroopan aluekehitysrahastosta rahoitetaan tämän
 asetuksen mukaisesti käyttöön otettuja ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka
 koskevat edunsaajamaiden ja jäsenvaltioiden välistä rajat ylittävää
 yhteistyötä. Euroopan aluekehitysrahaston rahoitusosuus määritetään
 erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen
 tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta ... annetun asetuksen (EU) N:o ... 4
 artiklan mukaisesti. Kyseisen rahoitusosuuden käyttämiseen sovelletaan tämän
 asetuksen säännöksiä.
 3.
 Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä voidaan
 tarvittaessa rahoittaa valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyöohjelmia
 tai -toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan [erityissäännöksistä
 Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen tukemiseksi Euroopan
 aluekehitysrahastosta] annetun asetuksen (EU) N:o ... säännösten mukaisesti
 ja joihin liittymistä valmistelevan tukivälineen edunsaajamaat osallistuvat.
 4.
 Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä voidaan
 tarvittaessa rahoittaa rajat ylittäviä yhteistyöohjelmia tai -toimenpiteitä,
 jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan Euroopan naapuruuspolitiikan
 rahoitusvälineestä ... annetun asetuksen (EU) N:o ... mukaisesti ja joihin
 liittymistä valmistelevan tukivälineen edunsaajamaat osallistuvat.
 IV
 OSASTO
 LOPPUSÄÄNNÖKSET
 10 artikla
 Säädösvallan siirtäminen komissiolle
 Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
 säädöksiä 11 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteen muuttamiseksi ja
 yhteisen täytäntöönpanoasetuksen täydentämiseksi erityissäännöin, joissa
 vahvistetaan yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi.
 11 artikla
 Komissiolle siirretyn säädösvallan käyttäminen
 1.
 Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
 säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
 2.
 Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
 säädöksiä tämän asetuksen voimassaoloajaksi.
 3.
 Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin
 tahansa peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan
 tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä
 päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
 lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei
 vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
 4.
 Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen,
 komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
 5.
 Delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos
 Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
 asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
 ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
 ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
 eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta
 tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
 12 artikla
 Komitea
 1.
 Komissiota avustaa IPA-komitea. Kyseinen komitea on
 asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
 2.
 Edunsaajamaiden välillisesti toteuttamien, 3
 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetuille toimintalohkoille kohdistettujen
 ohjelmien osalta komissiota avustaa rahastojen yhteensovittamisesta vastaava
 komitea, jota tarkoitetaan yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan
 aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan
 maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa
 koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan
 sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä
 asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta ... annetussa Euroopan parlamentin ja
 neuvoston asetuksessa (EU) N:o [...][22]
 143 artiklassa. Edunsaajamaiden välillisesti toteuttamien, 3 artiklan d
 alakohdassa tarkoitetulle toimintalohkolle kohdistettujen ohjelmien osalta
 komissiota avustaa maaseudun kehittämiskomitea, jota tarkoitetaan Euroopan
 maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun
 kehittämiseen ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o
 [...][23]
 91 artiklassa. Tällöin IPA-komitealle on ilmoitettava viipymättä muiden
 komiteoiden antamista lausunnoista.
 3.
 Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut komiteat ovat
 toimivaltaisia liittymistä valmistelevasta tukivälineestä 17 päivänä heinäkuuta
 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1085/2006[24]
 nojalla annettujen säädösten ja sitoumusten osalta. Lisäksi IPA-komitea on
 toimivaltainen rahoitusvälineen perustamisesta Kyproksen turkkilaisen yhteisön
 taloudellisen kehityksen edistämiseksi ja Euroopan jälleenrakennusvirastosta
 annetun asetuksen (EY) N:o 2667/2000 muuttamisesta 27 päivänä helmikuuta
 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006[25] 3 artiklan
 täytäntöönpanon osalta.
 13 artikla
 Unionin tuen keskeyttäminen
 Jos edunsaajamaa
 ei noudata demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien, vähemmistöjen
 oikeuksien ja perusvapauksien periaatteita tai se ei noudata unionin kanssa
 tehtyihin sopimuksiin sisältyviä sitoumuksia taikka se ei edisty riittävästi
 liittymisperusteiden täyttämisessä, unioni voi erityisen kiireellisiä tapauksia
 lukuun ottamatta kehottaa edunsaajamaata järjestämään neuvottelut molempia
 osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
 kumppanimaiden ja -alueiden kanssa tehtyihin kumppanuus- ja
 yhteistyösopimuksiin ja assosiaatiosopimuksiin sisältyvien tuen keskeyttämistä
 koskevien määräysten soveltamista. Jos neuvottelut edunsaajamaan kanssa eivät
 johda molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun tai jos neuvotteluista
 kieltäydytään tai tapaus on erityisen kiireellinen, neuvosto voi toteuttaa
 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 215 artiklan 1 kohdan mukaisesti
 aiheellisia toimenpiteitä, joihin voi kuulua unionin tuen keskeyttäminen
 kokonaan tai osittain. Tätä koskevat päätökset on annettava kokonaisuudessaan
 välittömästi tiedoksi Euroopan parlamentille.
 14 artikla
 Rahoituspuitteet
 1. Rahoituspuitteet tämän
 asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014–2020 ovat 14 110 100 000 euroa
 (nykyhintoina). Rahoituspuitteista enintään 3 prosenttia kohdennetaan
 edunsaajamaiden ja EU:n jäsenvaltioiden välisiin rajat ylittäviin
 yhteistyöohjelmiin.
 2. Budjettivallan käyttäjä
 myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.
 3. Jotta voidaan edistää
 korkea-asteen koulutuksen kansainvälistä ulottuvuutta, ulkoisista välineistä
 (kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan
 rahoitusvälineestä, liittymistä valmistelevasta tukivälineestä,
 kumppanuusvälineestä ja Euroopan kehitysrahastosta) osoitetaan 1 812 100 000
 euron ohjeellinen määrä toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää
 liikkuvuutta EU:n ulkopuolisiin maihin tai maista, sekä yhteistyöhön tai
 poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden
 viranomaisten/laitosten/organisaatioiden kanssa, kuten Yhteinen Erasmus -ohjelmasta
 annetun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädetään. Kyseisten varojen käyttöön
 sovelletaan Yhteinen Erasmus -ohjelmasta annetun asetuksen säännöksiä.
 Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena
 määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja
 toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon näiden välineiden
 suuntaa-antavassa monivuotisessa ohjelmoinnissa kyseisten maiden osalta
 kartoitettujen tarpeiden ja prioriteettien mukaan. Määrärahoja voidaan
 tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien
 poliittisten muutosten perusteella EU:n ulkoisen toiminnan prioriteettien
 mukaisesti..
 15 artikla
 Voimaantulo
 Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä
 sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
 Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan
 velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
 puolesta
 Puhemies Puheenjohtaja
 LIITE
 –
 Albania
 –
 Bosnia ja Hertsegovina
 –
 Islanti
 –
 Kosovo*
 –
 Montenegro
 –
 Serbia
 –
 Turkki
 –
 Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia
 *YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman
 1244/1999 mukaisesti.
 SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ
 RAHOITUSSELVITYS
 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi
 1.2. Toimintalohko(t)
 toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
 1.3. Ehdotuksen/aloitteen
 luonne
 1.4. Tavoitteet
 1.5. Ehdotuksen/aloitteen
 perustelut
 1.6. Toiminnan
 ja sen rahoitusvaikutusten kesto
 1.7. Hallinnointitapa
 (hallinnointitavat)
 2. HALLINNOINTI
 2.1. Seuranta-
 ja raportointisäännöt
 2.2. Hallinnointi-
 ja valvontajärjestelmä
 2.3. Toimenpiteet
 petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
 RAHOITUSVAIKUTUKSET
 3.1. Kyseeseen
 tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
 3.2. Arvioidut
 vaikutukset menoihin
 3.2.1. Yhteenveto
 arvioiduista vaikutuksista menoihin
 3.2.2. Arvioidut
 vaikutukset toimintamäärärahoihin
 3.2.3. Arvioidut
 vaikutukset hallintomäärärahoihin
 3.2.4. Yhteensopivuus
 nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
 3.2.5. Ulkopuolisten
 tahojen osallistuminen rahoitukseen
 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin
 SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
 LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
 1.
 PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
 1.1.
 Ehdotuksen/aloitteen nimi
 Liittymistä
 valmisteleva tukiväline (IPA)
 1.2.
 Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
 budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[26]
 Laajentumisasiat
 1.3.
 Ehdotuksen/aloitteen luonne
 x Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen.
 ̈ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen,
 joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[27].
 ̈ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
 toimen jatkamiseen.
 ̈ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on
 suunnattu uudelleen.
 1.4.
 Tavoitteet
 1.4.1.
 Komission monivuotinen strateginen tavoite
 (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
 ehdotus/aloite tukee
 Laajentumispolitiikan
 yleistavoitteena on panna täytäntöön Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49
 artikla, jossa tarjotaan Eurooppa-perspektiivi kaikille sellaisille Euroopan
 valtioille, jotka noudattavat EU:n perusarvoja ja ovat sitoutuneet edistämään
 niitä.
 Laajentumispolitiikalla
 edistetään vakautta, turvallisuutta ja vaurautta Euroopassa ja lisätään EU:n
 kansainvälistä painoarvoa.
 Laajentumispolitiikka
 tukee demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen vakiintumista Euroopassa. Se lisää
 taloudellisia mahdollisuuksia ja parantaa EU:n valmiuksia vastata
 ilmastonmuutoksen, kilpailukyvyn sekä finanssimarkkinoiden sääntelyn ja
 valvonnan kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin. Se myös edistää yhteisten
 toimien toteuttamista Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseksi.
 Liittymisprosessi toimii voimakkaana kannustimena poliittisille ja
 taloudellisille uudistuksille.
 Yhdentymiskehityksen
 tiivistäminen laajentumisprosessin avulla myös auttaa EU:ta saavuttamaan
 tavoitteensa monilla aloilla (esim. energia, liikenne, ympäristönsuojelu ja
 ilmastonmuutoksen torjunta), jotka ovat avainasemassa älykkääseen, kestävään ja
 osallistavaan kasvuun tähtäävien sosiaalisten ja taloudellisen uudistusten
 toteuttamisessa. Uudet jäsenyyshakemukset ovat osoitus EU:n vetovoimasta ja
 asemasta vakauden, turvallisuuden ja vaurauden edistäjänä.
 EU:n
 laajentumispolitiikka mahdollistaa huolellisesti hallinnoidun prosessin, jossa
 ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat lähentyvät EU:ta poliittisten ja
 taloudellisten uudistustensa tahdissa sitä mukaa kuin ne pystyvät selviytymään
 jäsenyysvelvoitteista Kööpenhaminan arviointiperusteiden edellyttämällä
 tavalla. Alueellinen yhteistyö on Länsi-Balkanilla edelleen avainasemassa ja
 keskeinen osa vakautus- ja assosiaatioprosessia.
 Kun neuvosto
 on päättänyt aloittaa liittymisneuvottelut hakijamaan kanssa, hakijamaan
 edistyminen eurooppalaisten normien täyttämisessä käy ilmi
 jäsenyysneuvotteluissa avattavista ja suljettavista unionin säännöstön luvuista.
 Laajentunut EU
 on viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana osoittanut pystyvänsä yhteistyöhön
 merkittävien haasteiden edessä. Sitä mukaa kuin laajentumisprosessissa mukana
 olevat maat ovat toteuttaneet uudistuksia, ne ovat voineet edetä liittymisprosessin
 vaiheesta toiseen.
 EU:n
 laajentumisprosessi etenee vauhdilla, joka määräytyy ensisijaisesti sen
 perusteella, miten jäseniksi havittelevat maat pystyvät selviytymään
 jäsenyysvelvoitteista. Tämä edellyttää pysyviä uudistuksia sekä uskottavia
 lainsäädännöllisiä ja institutionaalisia mukautuksia. Sitä mukaa kuin
 asianomaiset maat täyttävät niille asetetut vaatimukset, jotka liittyvät muun
 muassa demokratiaan, oikeusvaltioon sekä perusoikeuksiin ja -vapauksiin, EU on
 sitoutunut tekemään niiden kanssa yhteistyötä, jotta ne voisivat edetä
 prosessin seuraaviin vaiheisiin.
 Laajentumisstrategian
 rahoitusperustaksi ehdotetaan liittymistä valmistelevaa yhtenäistettyä
 tukivälinettä, johon yhdistetään kaikki sisäisten politiikkojen ja temaattisen
 kysymysten eri ulottuvuudet.
 Tavoitteena on
 varmistaa, että varsinaiset ja mahdolliset ehdokasmaat ovat täysin
 valmistautuneita mahdolliseen liittymiseen. Painopiste on hyvässä
 hallintotavassa, hallinnollisissa valmiuksissa, sosiaalis-taloudellisessa
 kehityksessä, alueellisessa yhteistyössä, unionin säännöstön hyväksymisessä ja
 täytäntöönpanossa sekä valmistautumisessa sisäisten politiikkojen
 hallinnointiin liittymisen koittaessa. Tukiväline toteutetaan kansallisin/monen
 edunsaajan ohjelmin, joista sovitaan edunsaajien kanssa. Siinä otetaan huomioon
 myös rakennerahastot, koheesiorahasto ja Euroopan maaseudun kehittämisen
 maatalousrahastoa sekä niiden kohdentaminen julkishyödykkeiden tarjoamiseen.
 Lisäksi
 laajentumisprosessiin osallistuvissa maissa voidaan edelleen tarvittaessa
 käyttää poliittisia ja finanssikriisiin liittyviä rahoitusvälineitä
 (makrotaloudellinen apu ja vakautusväline).
 1.4.2.
 Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
 (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
 Erityistavoite nro..
 (a)
 Tuetaan poliittisia uudistuksia
 (b)
 Tuetaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista
 kehitystä, joka tähtää älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun
 (c)
 Vahvistetaan edunsaajamaiden valmiuksia täyttää
 jäsenyysvelvoitteet tukemalla asteittaista lähentymistä unionin säännöstöön,
 sen hyväksymistä, täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon valvontaa, mukaan lukien
 valmistautuminen EU:n rakenne-, koheesio-, maatalous- ja maaseudun
 kehittämisrahastojen täytäntöönpanoon ja hallinnointiin
 (d)
 Alueellinen yhdentyminen ja alueellinen yhteistyö.
 Toiminto
 (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
 04 06
 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Henkilövoimavarojen kehittäminen
 05 05
 Maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevat liittymistä valmistelevat
 toimenpiteet
 13 05
 Rakennepoliittiset liittymistukitoimet
 22 02
 Laajentumisprosessi ja -strategia
 22 04 02
 Yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnatut tiedotus- ja viestintäohjelmat.
 1.4.3.
 Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset
 Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella
 on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen
 Uusi
 liittymistä valmisteleva tukiväline keskittyy edelleen laajentumispolitiikan
 tavoitteiden täyttämiseen, mikä on yksi EU:n ulkoisen toiminnan keskeisiä
 prioriteetteja. Näin voidaan edistää vakautta, turvallisuutta ja vaurautta
 Euroopassa. Tätä varten uuden tukivälineen on jatkossakin edistettävä yleisen
 poliittisen tavoitteen toteutumista eli tuettava ehdokasmaita ja mahdollisia
 ehdokasmaita niiden valmisteluissa EU-jäsenyyttä varten sekä niiden
 kansallisten järjestelmien ja talouksien asteittaista saattamista Euroopan
 unionin normien ja toimintalinjojen mukaisiksi. Samalla otetaan huomioon maiden
 erityistarpeet ja noudatetaan yksilöllisiä liittymisohjelmia.
 Kun tarkastellaan
 saavutettavia tuloksia ja vaikutuksia, uusi tukiväline kohdistetaan i)
 kehityksen puutekohtiin/haasteisiin edunsaajamaissa, ii) edunsaajamaiden
 rajallisiin valmiuksiin puuttua niihin omin varoin ja heikkoihin julkisiin
 toimielimiin ja/tai hallinnollisiin valmiuksiin ja iii) edunsaajamaiden
 välisten erojen vähentämiseen. Tavoitteena ovat:
 i) paremmin
 toimivat demokraattiset instituutiot, jotta varmistetaan erityisesti
 oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien noudattaminen sekä vähemmistöjen
 osallisuus; korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden vähentäminen,
 uudistettu ja nykyaikaistettu julkishallinto;
 ii) EU:n
 normit täyttävä talous ja talouden ohjaus ja hallinta; paremmat valmiudet
 kilpailla unionin markkinoilla; työllisyysasteen parantaminen, henkilöstöresurssien
 kehittäminen ja sosiaalisen eriarvoisuuden vähentäminen; lisääntynyt tutkimus-
 ja innovointikapasiteetti;
 iii) lainsäädännön
 saattaminen asteittain vastaamaan EU:n säännöstöä, säännöstön hyväksyminen ja
 täytäntöönpano; paremmat valmiudet toteuttaa ja hallinnoida EU:n rakenne-,
 maatalous- ja maaseudun kehittämisrahastoja; laajempi osallistuminen
 valikoituihin EU:n ohjelmiin ja erillisvirastojen toimintaan;
 iv) alueen
 taloudellisen integraation lisääntyminen, mm. rajat ylittävän energia- ja
 liikenneinfrastruktuurin kautta, tiiviimmät ja lujitetut naapuruussuhteet
 edunsaajamaiden välillä ja EU:n kanssa.
 Edistyminen näissä erityisissä poliittisissa tavoitteissa edistää myös
 EU:n laaja-alaisempien politiikan kehysten täytäntöönpanoa (kuten Eurooppa 2020
 -strategia, EU:n ilmasto- ja energiapaketti ja innovaatiounioni).
 1.4.4.
 Tulos- ja vaikutusindikaattorit
 Selvitys
 siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
 Edistymistä
 uuden tukivälineen erityistavoitteiden saavuttamisessa voidaan arvioida kolmen
 pääasiallisen makroindikaattorin avulla:
 ·
 edistyminen liittymisperusteiden täyttämisessä
 (neuvotteluissa avatut/suljetut luvut) tai assosiaatiosopimusten
 täytäntöönpanosta saadut myönteiset tulokset, jotka käyvät ilmi mm. myönteisistä
 edistymiskertomuksista, tunnettujen kansainvälisten järjestöjen laatimiin
 selvityksiin perustuvista indikaattoreista hallinnon tehokkuuden kaltaisilla
 aloilla; yhteiskunnan poliittinen vakaus ja väkivallan puuttuminen;
 oikeusvaltioperiaate;
 ·
 sosioekonominen kehitys,
 jota mitataan vaikutusindekseillä, jollaisia ovat mm. vaurautta mittaava UNDP:n
 inhimillisen kehityksen indeksi (HDI); työttömyysaste; maahan tehtyjen suorien
 ulkomaisten sijoitusten määrä; kauppatase;
 ·
 alueellinen yhteistyö ja yhdentyminen, joita mitataan selvityksiin perustuvilla indekseillä, jotka kuvaavat
 käsitystä turvallisuuden ja vakauden tasosta (trendistä); poliittiset, taloudelliset
 ja kulttuurialan yhteydet.
 Näihin
 makroindikaattoreihin liittyvät tavoitteet ja välitavoitteet voivat sisältää
 mm. seuraavat: EU-jäsenyyshakemuksen vastaanottaminen, komission myönteinen
 lausunto hakemuksesta tai suositus myöntää ehdokasmaan asema, suositukset
 aloittaa liittymisneuvottelut, neuvottelulukujen avaaminen tai väliaikainen
 sulkeminen, liittymisneuvottelujen päättäminen, Kööpenhaminan
 arviointiperusteiden noudattamistaso, viisumivapautus- ja
 takaisinottosopimusten tulo voimaan, IPA-tuen hallinnointivaltuuksien
 siirtäminen, IPA-tuen hallinnointia koskevasta ennakkovalvonnasta luopuminen,
 tulli-/kauppasopimuksen tulo voimaan ja kaupan rajoitusten / teknisten esteiden
 poistaminen, osallistuminen alueellisiin aloitteisiin, kahdenvälisten
 kysymysten ratkaiseminen ja edistyminen integroitumisessa Euroopan laajuisiin
 verkkoihin.
 Operatiivisella
 tasolla edistymistä voitaisiin mitata suhteessa operatiivisiin tavoitteisiin,
 jotka vastaavat tulevalle liittymistä valmistelevalle tukivälineelle
 määritettyjä i–iv kohdan mukaisia erityistavoitteita. Operatiivisia tavoitteita
 ovat seuraavat:
 (a)
 kehitetään demokratiaan ja oikeusjärjestelmään sekä
 ihmisoikeuksien noudattamiseen ja syrjimättömyyteen liittyviä asenteita;
 nopeutetaan tuomioistuinkäsittelyä odottavien tapausten käsittelyä ja
 vähennetään perusoikeuksien rikkomistapauksien määrää; lisätään lainvalvontavalmiuksia
 ja hallinnollisia valmiuksia yleisesti, vähennetään henkilöstön vaihtuvuutta.
 (b)
 kehitetään vakaat ja vaikuttavat sosiaaliset ja
 taloudelliset kehitysstrategiat; parannetaan osaamis- ja koulutustasoa ja
 kehitetään työmarkkinapalveluja; tuetaan julkisia investointeja; perustetaan
 hallinnointirakenteet EU:n rakenne-, koheesio- ja maaseudun kehittämisvaroille,
 jotta hyväksyntäprosessit ja hallinnointivaltuuksien siirto saadaan toteutettua
 liittymiseen mennessä;
 (c)
 kehitetään lainsäädäntökehystä; saatetaan lainsäädäntö
 vastaamaan EU:n säännöstöä, perustetaan ja vahvistetaan instituutioita ja
 täytäntöönpanorakenteita; osallistutaan EU:n ohjelmiin laaja-alaisesti;
 (d)
 edistetään pidemmälle menevää yhteistyötä.
 Operatiiviset
 tavoitteet on räätälöitävä kunkin edunsaajan tilanteen mukaisiksi, ja ne on
 tarkoitus vahvistaa ohjelmointiasiakirjoissa määritettyjen haasteiden pohjalta.
 Ennakkoarviointi
 on myös korostanut tarvetta esittää yksityiskohtaista ohjeistusta ja kehittää
 edunsaajamaiden valmiuksia kerätä järjestelmällisesti edellytetyt tiedot, joita
 tarvitaan edistymisen arviointiin operatiivisella tasolla. Aikaisemmat
 laajentumiset ovat johtaneet siihen, että lisää painoarvoa annetaan
 ohjelmatason seurannalle ja arvioinnille sekä näyttöön perustuvalle
 toimintalinjojen laatimiselle uusien jäsenvaltioiden osalta. Lisäksi varoja on
 tarkoitus myöntää jatkossa suoritustason sekä edellytysten ja tarpeiden
 täyttämisen perusteella. Tämän odotetaan kannustavan vastaavanlaiseen
 suuntaukseen ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokasmaissa.
 Ilmastotoimien
 valtavirtaistamiseksi otetaan käyttöön seurantajärjestelmä sen määrittämiseksi,
 millä ohjelmilla edistetään ilmastotoimia tai energiatehokkuutta. Näin EU
 pystyy osoittamaan selvästi, mikä osuus sen menoista liittyy ilmastotoimiin. Laaditaan
 selkeät tavoitteet sekä seuranta- ja raportointisäännöt. Ilmastotoimiin
 liittyvien menojen seuranta toteutetaan OECD:n vakiintunutta menetelmää
 käyttäen (nk. Rion tunnusmerkit). Osana komission laajempaa sitoutumista
 valtavirtaistamiseen OECD:n kehitysapukomitean (DAC) osoitinjärjestelmää
 sovelletaan biodiversiteetin suojelun ja aavikoitumisen vähentämisen
 seurantaan.
 Tulevassa
 seurannassa ja arvioinnissa on otettava huomioon se, että tulokset ja
 vaikutukset vaihtelevat edunsaajamaittain niiden erojen ja erilaisten tarpeiden
 sekä liittymisprosessissa saavutetun vaiheen perusteella. Koska tukiväline
 toimii jatkossakin poliittisen neuvotteluprosessin ja muiden
 liittymiseen tähtäävien toimien rinnalla, on vaikeaa osoittaa, mikä osa
 edistymisestä perustuu yksinomaan tukivälineeseen, erityistoimia lukuun
 ottamatta. Monet tulevan ohjelman tulokset – kuten edistyminen
 liittymisen edellyttämien poliittisten kriteerien täyttämisessä – ovat jo luonteensa
 puolesta vaikeita mitata. Tukivälineen tavoitteet voidaankin jossain
 määrin saavuttaa edunsaajamaalle myönnettävän aseman perusteella siinä missä
 EU:n rahoitustoimien tulostenkin perusteella.
 1.5.
 Ehdotuksen/aloitteen perustelut
 1.5.1.
 Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
 lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
 Tuensaajia
 ovat EU-jäsenyyttä hakeneet ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat
 Länsi-Balkanilla sekä Islanti ja Turkki.
 Vuonna 1999
 laadittiin visio EU:n ja Länsi-Balkanin välisiä suhteita varten ja siirryttiin
 aikaisemmasta alueellisesta lähestymistavasta soveltamaan uutta politiikan
 välinettä eli vakautus- ja assosiaatioprosessia. Vakautus- ja
 assosiaatioprosessilla tähdätään poliittiseen ja taloudelliseen vakauteen sekä
 alueelliseen yhteistyöhön. Siihen on lisätty vähitellen laajentumiskehityksen
 välineitä, jotta maat voidaan saattaa lähemmäs EU:n arvoja ja normeja.
 Feirassa
 kesäkuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että vakautus- ja
 assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat olivat ”mahdollisia
 ehdokkaita” EU:n jäseniksi. Näitä maita koskeva Eurooppa-perspektiivi
 vahvistettiin kesäkuussa 2003 Thessalonikissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston
 kokouksessa, jossa hyväksyttiin Länsi-Balkania koskeva Thessalonikin
 toimintasuunnitelma. Tämä toimintasuunnitelma on jatkossakin kyseistä aluetta koskevan
 EU:n politiikan kulmakivi. Sarajevossa 2. kesäkuuta 2010 järjestetyssä EU:n ja
 Länsi-Balkanin ministerikokouksessa EU toisti sitoutumisensa Länsi-Balkanin
 Eurooppa-perspektiiviin ja painotti, että alueen maiden tulevaisuus on EU:ssa.
 Alun perin vakautus-
 ja assosiaatioprosessiin osallistuneista maista ehdokasmaiden aseman ovat
 saavuttaneet Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja äskettäin myös
 Montenegro. Mahdollisia ehdokasmaita ovat Albania, Bosnia ja Hertsegovina,
 Kosovo[28]
 ja Serbia. Muut maat, joille on myönnetty EU-jäsenyysperspektiivi ovat Turkki,
 joka haki jäsenyyttä jo vuonna 1987 ja jolle myönnettiin hakijamaan asema
 vuonna 1999, ja Islanti, joka haki jäsenyyttä 2009 ja jolle myönnettiin
 ehdokasmaan asema vuonna 2010.
 Liittymisen
 edellyttämät kolme keskeisintä vaatimusta vahvistettiin Kööpenhaminassa vuonna
 1993 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä (ns. Kööpenhaminan
 arviointiperusteet). Arviointiperusteet ovat seuraavat:
 i) vakaat
 instituutiot, jotka takaavat demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen
 toteutumisen, ihmisoikeudet, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen ja
 vähemmistöjen suojelun;
 ii) maassa on
 toimiva markkinatalous, ja se pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien
 paineista unionissa; ja
 iii) maa
 pystyy suoriutumaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, joihin kuuluu
 myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.
 Madridissa
 joulukuussa 1995 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa viitattiin tarpeeseen
 ”luoda edellytykset, jotka mahdollistavat ehdokasmaiden asteittaisen ja
 sopusointuisen integroitumisen, erityisesti markkinatalouden kehittämisen,
 hallintorakenteidensa mukauttamisen sekä vakaan taloudellisen ja
 rahoituksellisen ympäristön luomisen avulla.
 Mahdollisten
 jäsenten on täytettävä Kööpenhaminan arviointiperusteet ennen kuin
 jäsenyysneuvottelut voidaan aloittaa. Edunsaajien saattaminen vastaamaan
 liittymisperusteita edellyttää merkittävää panostusta niin julkisten
 investointien kuin korkeatasoisen osaamisen ja asiantuntemuksen saannin kautta.
 EU:n tuki on suunniteltu avustamaan ehdokkaita näiden arviointiperusteiden
 täyttämisessä.
 1.5.2.
 EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo
 Laajentumispolitiikka
 on osa ulkoisia toimia ja sillä edistetään globaaleihin haasteisiin, globaaliin
 toimintaan ja globaaliin johtajuuteen liittyvien yhteisten tavoitteiden
 saavuttamista.
 EU:n
 laajentuminen on jo luonteensa puolesta yhteinen hanke, joka voidaan
 toteuttaa vain EU:n tasolla. Vain yhdessä toimivat jäsenvaltiot voivat tehdä
 päätöksiä uusien ehdokkaiden liittymishakemuksista. EU:n talousarviosta
 myönnettävän liittymistä valmistelevan tuen tarkoitus on auttaa ehdokasmaista
 ja mahdollisia ehdokasmaita valmistautumaan tulevaan jäsenyyteen. Liittymistä
 valmisteleva tukiväline on suunniteltu siten, että maat voivat testata
 jäsenyysvelvoitteiden noudattamista ennen varsinaista liittymistään (kuten
 perustaa laitoksia, jotka hallinnoivat EU:n varoja liittymisen jälkeen, ja/tai
 hyväksyä EU:n säännöstöä ja normeja). Mikään toinen monenvälinen tai kahdenvälinen
 instrumentti ei voi tarjota yhtä kattavaa toimenpidekokonaisuutta. Joka
 tapauksessa vain EU voi määrittää, minkä tyyppistä tukea tarvitaan
 valmistauduttaessa soveltamaan sen säännöstöä.
 Liittymistä
 valmisteleva tuki on investointi EU:n tulevaisuuteen. Sillä tuetaan
 naapurimaiden vakautta ja vaurautta ja varmistetaan ehdokasmaiden todellinen
 valmius panna säännöstö täytäntöön liittymishetkellä. Tekninen tuki ja
 rahoitustuki nopeuttavat valmisteluprosessia ja tarjoavat kannustimia
 tarvittaviin yhteiskunnan, oikeusjärjestelmän ja talouden muutoksiin. Tällainen
 tuki auttaa saavuttamaan EU:n sisäisen politiikan tavoitteet, luo tilaisuuksia
 EU:n yrityksille ja tarjoaa tuntuvaa tuottoa investoinneille. Ilman liittymistä
 valmistelevaan tukeen sisältyvää intensiivistä osallistumista ja tiiviimpää
 kumppanuutta on selvää, että EU:n olisi pitänyt käyttää enemmän aikaa laittoman
 maahanmuuton torjuntaan, EU:n ulkorajojen turvaamiseen, energiavarmuuden ja
 turvallisten ja puhtaiden elintarvikkeiden tuonnin varmistamiseen
 kansalaisilleen, ilmastonmuutoksen ja saastumisen torjuntaan sekä katastrofien
 rajat ylittävien vaikutusten torjuntaan ja EU:n yhteisvastuullisuuden
 osoittamiseen maille, joiden selviytymis- ja palautumiskyky
 katastrofitilanteissa on heikko.
 Viime vuosina EU:n jäsenvaltiot ovat supistaneet kahdenvälistä apuaan
 ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille, sillä ne ovat myöntäneet, että
 EU:n tasolla koordinoitu toiminta on tuloksellisempaa. Noin puolet EU:n
 yhteenlasketusta rahoitustuesta laajentumisprosessiin osallistuville maille
 vuonna 2009 oli peräisin EU:n talousarviosta. Monenväliset
 tuenantajaorganisaatiot ovat lopettaneet tukensa vähitellen lähes kokonaan ja
 vielä jäljellä olevat ovat saattaneet ohjelmansa EU:n prioriteettien
 mukaisiksi. On huomattava, että liittymistä valmisteleva tuki luokitellaan
 erityisten kehitystavoitteidensa ja ‐vaikutustensa vuoksi EU:n
 viralliseksi kehitysavuksi.
 1.5.3.
 Vastaavista toimista saadut kokemukset
 IPA:n
 väliarviointi saatiin päätökseen helmikuussa 2011.
 Kyseinen meta-arviointi keskittyy pääasiassa IPA:n strategiakehykseen (suuntaa
 antavat monivuotiset suunnitteluasiakirjat) ja ohjelmointiin (lähinnä teknisen
 tuen ja institutionaalisten valmiuksien kehittämisen osa-alueet). Siinä
 arvioidaan toimintalogiikkaa ja tuen vaikutuksia (toteutunutta tai odotettua)
 erityisesti sen merkittävyyttä, tehokkuutta, tuloksellisuutta, vaikuttavuutta
 ja kestävyyttä.
 Toimintalogiikan
 osalta (ts. miten tuki on suunniteltu ja ohjelmoitu) arvioinnissa pääteltiin,
 että suuntaa antavat monivuotiset suunnitteluasiakirjat ovat keskeisiä
 ohjelmointiasiakirjoja, jotka tarjoavat olennaista suuntaus- ja
 keskittämisohjeistusta ohjelmointiprosessiin ja jotka ovat selkeästi parempia
 kuin aikaisempien liittymistä valmistelevien tukiohjelmien vastaavat
 asiakirjat. Arvioinnissa todettiin myös, että suuntaa antavien monivuotisten
 suunnitteluasiakirjojen tavoitteiden ja indikaattoreiden sekä
 ohjelmointiasiakirjojen laatu on parantunut ajan myötä. Lisää parannuksia
 kuitenkin suositeltiin tehtäväksi.
 Arvioinnissa
 todettiin, että IPA tuotti hyviä ja merkityksellisiä tuloksia. Tuen todettiin
 olevan tuloksekkainta unionin säännöstöön liittyvillä aloilla, kun taas tietyt
 horisontaaliset alat, kuten julkishallinnon uudistus, olivat erityisen
 haastavia. Edunsaajamaiden rahoitustarpeet, erityisesti infrastruktuuriin
 liittyvät, olivat selvästi suurempia kuin IPA-välineestä ja muilta
 tuenantajilta saatavissa oleva rahoitus. Tämän vuoksi tulevaisuuden keskeisenä
 haasteena on käyttää IPA-varat tehokkaasti ja jatkaa muiden rahoituslähteiden
 käytön kasvattamiseen tähtäävää toimintaa. Lisäksi todettiin, että hankkeet oli
 yleensä kohdistettu hyvin liittymisperusteiden täyttämiseen, mutta
 institutionaalisten valmiuksien kehittämistuen keskittäminen rajatummalle
 joukolle prioriteettialoja voisi lisätä tuen tuloksellisuutta ja
 vaikuttavuutta. Arvioinnissa todettiin, että tuenantajien toiminnan
 koordinoinnin ja tuen yhdenmukaistamisen mekanismit oli toteutettu hyvin.
 Määräävä tekijä vaikutusten ja kestävyyden saavuttamiseksi oli edunsaajamaan
 omistajuus uudistussuunnitelmissa ja hallinnolliset valmiudet, joita olisi
 tarpeen vahvistaa.
 Arvioinnissa
 pääteltiin, että monivuotisen/toimialakohtaisen lähestymistavan[29] soveltaminen suunnitteluun ja
 ohjelmointiin helpottaisi todennäköisesti painopisteiden asettamista, tuen
 jaksottamista, tuenantajien välistä koordinointia ja lisäisi edunsaajamaan
 omistajuutta.
 Kaksivaiheinen
 väliarviointi kahdeksasta ensimmäisestä rajat ylittävästä
 IPA-yhteistyöohjelmasta Länsi-Balkanin alueella saatiin päätökseen
 toukokuussa 2011. Arvioinnissa pääteltiin, että sidosryhmät kokivat
 naapuruussuhteiden parantuneen ohjelman seurauksena ja pitivät sitä olennaisena
 tulevan yhteistyön kannalta. Lisäksi olosuhteita pidettiin otollisina
 yhteistyön lisäämiseen. Arvioinnissa suositeltiin sosioekonomisen analyysin
 tehostamista hyödyntämällä ajantasaisempia tilastoja, selittämällä paremmin
 käytetyt kriteerit ja varmistamalla parempi yhdenmukaisuus eri tilastoalojen
 kanssa. Lisäksi suositeltiin hakemusasiakirjojen ja arviointimenettelyn
 järkiperäistämistä ja yksinkertaistamista.
 Aluekehitystä, henkilöstöresursseja ja maaseudun kehittämistä koskevien
 operatiivisten ohjelmien ennakkoarviointeja
 toteutettiin ohjelmointiprosessin tukemiseksi ja yksinkertaistamiseksi. Suositukset
 kehittää ohjelmien suuntaamista tukevia analyyseja sekä parantaa edelleen
 ohjelmilla aikaansaatavia tuloksia ja vaikutuksia koskivat kaikkia ohjelmia.
 Väliarviointeja toteutetaan parhaillaan.
 Vuoden 2013 jälkeen sovellettavien liittymistä valmistelevien
 rahoitusvälineiden ennakkoarvioinnissa todettiin,
 että laajentumisprosessille EU:n tasolla tarjottavan rahoitustuen jatkamiseen
 on vahvat perusteet. Ilmeiseksi tuli myös tarve varmistaa jatkuvuus suhteessa
 nykyiseen tukivälineeseen, sillä EU:n tuen hallinnoinnin edellyttämät rakenteet
 ja järjestelyt ovat jo perusteilla. Edunsaajamaiden välisten erojen
 (sosio-ekonomiset, instituutioiden ja julkishallinnon kehitystason ja
 mahdollisen liittymisajankohdan erot) vuoksi kuulemisessa suositeltiin entistä räätälöidympää
 toimintamallia, yksinkertaistettuja täytäntöönpanosääntöjä, tuen myöntämisen
 joustavampaa ja kehittyneempää suuntaamista strategioiden mukaan sekä
 monivuotisen ohjelmoinnin järjestelmällisempää käyttöä.
 1.5.4.
 Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
 kanssa ja mahdolliset synergiaedut
 Laajentumisstrategian
 rahoitusperustaksi ehdotetaan jatkossakin liittymistä valmistelevaa
 yhtenäistettyä tukivälinettä, johon yhdistetään kaikki sisäisen politiikan ja
 temaattisten kysymysten eri ulottuvuudet. Syynä tähän on se, että
 laajentumispolitiikan ensisijaisena tavoitteena on avustaa kumppaneita
 soveltamaan asteittain EU:n säännöstöä ja että EU:n suhteet ehdokasmaiden ja
 mahdollisten ehdokasmaiden kanssa kattavat käytännössä kaikki temaattiset
 kysymykset (vauraus, turvallisuus, kauppa, ihmisoikeudet jne.).
 Johdonmukaisuuden, tehokkuuden, tuloksellisuuden ja vaikuttavuuden vuoksi
 sisäiset politiikat ja temaattiset kysymykset olisi valtavirtaistettava
 johdonmukaisiin maastrategioihin ja tavoitteet olisi pyrittävä saavuttamaan
 maakohtaisilla, useita edunsaajia koskevilla tai rajat ylittävillä ohjelmilla,
 joista sovitaan edunsaajamaiden kanssa. Kehitysyhteistyöpolitiikan
 johdonmukaisuutta koskevan EU:n päämäärän mukaisesti IPA kattaa kaikki sisäisen
 politiikan alat. Näin EU:n kehitystavoitteiden osalta voidaan ottaa paremmin
 huomioon sisäisen politiikan ulkoiset vaikutukset liittymistä valmisteleviin
 maihin. Tämä on tärkeää erityisesti kaupan, ilmastonmuutoksen, maahanmuuton ja
 energian alalla.
 Jos edunsaajamaa ei kuitenkaan noudata toimenpiteiden painopisteitä
 (esim. teknistä tai globaalia ulottuvuutta verrattuna pelkkään
 liittymistavoitteeseen) tai Euroopan perusarvoja (kuten ihmisoikeuksien
 kunnioittaminen) tai jos sisäpolitiikan välineellä on merkittävä ulkoinen
 ulottuvuus, muut rahoitusvälineet voivat tulla kysymykseen
 laajentumisprosessiin osallistuvalla alueella (esim. demokratiaa ja
 ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline, väline
 ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten, vakautusväline ja
 makrotaloudellinen rahoitusapu sekä Verkkojen Eurooppa -väline).
 1.6.
 Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto
 x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
 on rajattu.
 x Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014.
 x Rahoitusvaikutukset alkavat 1.1.2014 ja päättyvät 31.12.2020.
 ̈ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa
 ei ole rajattu.
 –
 Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna
 VVVV,
 –
 minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.
 1.7.
 Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[30]
 ý komissio hallinnoi suoraan keskitetysti
 ý välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
 –
 ý toimeenpanovirastoille
 –
 ̈ yhteisöjen perustamille elimille[31]
 –
 ý kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen
 palvelun tehtäviä hoitaville elimille
 –
 ̈ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
 unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
 varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
 ý hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa: EU:n jäsenvaltioiden ja IPA-edunsaajamaiden
 rajat ylittävien yhteistyöohjelmien toteuttamisesta vastaavat EU:n
 jäsenvaltioiden viranomaiset osana yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia.
 ý hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
 ý hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa: yhteistyössä toteutettavaan
 hallinnointiin osallistuu lähinnä kansainvälisiä rahoituslaitoksia (kuten EIP,
 ERDB, Maailmanpankki ja Euroopan neuvoston kehityspankki) ja tarvittaessa YK:n
 erityisjärjestöjä.
 Jos käytetään useampaa kuin yhtä
 hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
 lisätietoja.
 Huomautukset
 Asetuksen
 lopullisena tavoitteena on, että tuen hallinnointi tapahtuu yksinomaan
 edunsaajamaiden vastuulla hajautetun hallinnoinnin periaatteen mukaisesti. Tätä
 tavoitetta toteutetaan kuitenkin vähitellen sitä mukaa kuin edunsaajamaiden
 hallinnolliset valmiudet kehittyvät ja edellytykset hallinnointivaltuuksien
 siirtämiseen täytetään. Alkuvaiheessa komissio pitää hallinnointivallan
 itsellään ja antaa täytäntöönpanovaltuudet erityiselimille tapauksesta riippuen
 joko välillisen tai yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin mukaisesti.
 Keskitettyä hallinnointia sovelletaan ensisijaisesti monia maita koskeviin
 ohjelmiin.
 Yhteistyössä
 tapahtuvaa hallinnointia käytetään myös kansainvälisten ja eurooppalaisten
 rahoituslaitosten kanssa toteutettavissa hankkeissa, jotta voidaan hankkia
 lisärahoitusta investoinneille välttämättömään sosiaaliseen tai taloudelliseen
 infrastruktuuriin.
 Yhteistyössä
 tapahtuvaa hallinnointia käytetään jatkossakin alueellista yhteistyötä
 koskeviin tavoitteisiin, jotka koskettavat myös jäsenvaltioita.
 2.
 HALLINNOINTI
 2.1.
 Seuranta- ja arviointijärjestelyt
 Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset
 Seuranta- ja
 arviointijärjestelyjä kehitetään nykytilanteeseen verrattuna ja
 tuloshakuisuutta lisätään. Niissä määritetään täsmälliset, mitattavissa ja
 saavutettavissa olevat tavoitteet sekä niitä vastaavat indikaattorit.
 Euroopan
 komission seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskitytään entistä enemmän
 tuloksiin, ja seurantaan ja arviointiin osallistuu komission henkilöstöä ja
 ulkopuolisia asiantuntijoita. Edustustojen ja päätoimipaikan vastuuhenkilöt
 seuraavat jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanoa eri tavoin,
 mahdollisuuksien mukaan myös menemällä paikan päälle. Seurannan avulla saadaan
 arvokasta tietoa edistymisestä, ja vastuuhenkilöt voivat havaita todelliset ja
 potentiaaliset pullonkaulat ja tehdä nopeasti tarvittavia korjauksia.
 Lisäksi
 riippumattomille ulkopuolisille asiantuntijoille annetaan tehtäväksi arvioida
 EU:n ulkoisia toimia monien täydentävien järjestelmien avulla. Arviointien
 avulla voidaan lisätä vastuuvelvollisuutta ja parantaa käynnissä olevia toimia.
 Niissä otetaan myös huomioon aiemmat kokemukset, joiden pohjalta tulevia
 politiikkoja ja toimia voidaan kehittää. Kaikissa arviointivälineissä käytetään
 kansainvälisesti tunnustettuja OECD:n kehitysapukomitean arviointikriteerejä,
 mukaan lukien (mahdolliset) vaikutukset.
 Komissio myös
 auttaa edunsaajamaita kehittämään omia valmiuksiaan seurata ja arvioida menoja.
 Uuden tukivälineen myötä vastuuta seurannasta ja arvioinnista siirretään
 enemmän edunsaajamaille. Kun komissio hallinnoi tukea edunsaajan puolesta,
 sillä on päävastuu seurannasta ja arvioinnista. Toisaalta silloin, kun
 edunsaajamaat hallinnoivat tukea omalla vastuullaan (hajautettu hallinnointi),
 komissiolla on lähinnä valvontarooli (lukuun ottamatta ennakko- ja
 jälkiarviointeja) ja päävastuu on edunsaajalla.
 Hanketason
 seurannassa arvioidaan edistymistä suunnitelmiin
 verrattuna erityisesti seuraavilla osa-alueilla: i) julkiset hankinnat /
 avustusten myöntäminen ja ii) tulosten aikaansaaminen. Hankevastaavien
 toimintaa tukee myös tulospainotteinen seurantajärjestelmä (ROM), joka tuottaa
 lyhyen laatukatsauksen otoksesta toimia. Riippumattomat ROM-asiantuntijat
 arvioivat jäsenneltyä ja vakiomuotoista menettelyä käyttäen hankkeen vahvuuksia
 ja heikkouksia ja antavat suosituksia siitä, miten tuloksellisuutta voidaan
 lisätä.
 Seurannan
 lisäksi hanketason arviointeja voidaan toteuttaa EU:n edustuston tai
 hankkeesta vastaavien operatiivisten yksikköjen johdolla. Hanketason
 arviointien tarkoituksena on täydentää nykyisiä seurantajärjestelmiä, ja niiden
 avulla pyritään tuottamaan yksityiskohtaisempia syvällisiä analyyseja.
 Vastuuhenkilöt voivat niiden pohjalta kehittää käynnissä olevia toimia ja
 varmistaa niiden tuloksellisuuden ja kestävyyden.
 Toimiala-
 ja ohjelmatasolla seurantakomiteat, joita
 hallinnoidaan edunsaajamaiden ja komission yhteispuheenjohtajuusjärjestelyin,
 tarjoavat puitteet edistymisen arvioinnille. Näiden komiteoiden toimintaa
 tukevat sekä seurantaraporttien että arviointien tulokset. Uuden tukivälineen
 myötä seurantakomiteoiden roolia vahvistetaan sekä ehdokasmaissa että
 mahdollisissa ehdokasmaissa. Tavoitteena on varmistaa, että rahoitustuki
 otetaan asianmukaisesti huomioon toimintalinjoja koskevassa vuoropuhelussa ja
 komitean päätelmiä ja suosituksia noudatetaan ja jatkotoimia toteutetaan
 järjestelmällisemmin.
 Hanketasoa
 laaja-alaisempien arviointien (jotka ovat esim.
 toimiala-, ohjelma- tai strategiakohtaisia tai temaattisia) hallinnoinnista
 vastaavat useimmiten komission yksiköt. Osa arvioinneista, erityisesti
 päätöksentekoprosessin tukemiseen tarkoitetut väliarvioinnit, siirretään
 vähitellen edunsaajamaille omistajuuden ja valmiuksien kehittämistä varten.
 Arviointien
 tulokset tai yhteenveto tuloksista annetaan säännöllisesti tiedoksi
 IPA-komitealle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille IPA-vuosikertomuksen
 osana. Ne julkaistaan myös komission verkkosivuilla.
 2.2.
 Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
 2.2.1.
 Todetut riskit
 IPA:n
 toimintaympäristölle ominaisia ovat seuraavat sen tavoitteiden saavuttamista
 koskevat riskit:
 –
 IPA on suunniteltu toimimaan pääasiassa hajautetun
 hallintotavan mukaisesti ja kiinteänä osana EU-jäsenyyteen valmistautumista.
 Tämä merkitsee, että siihen sisältyy korkeampi riski, sillä lopullisella
 hallinnoijalla (komissio) ei ole suoraa toimivaltaa hajautetun hallinnoinnin
 täytäntöönpanorakenteessa;
 –
 liittymisprosessille ominaiset säännölliset
 muutokset täytäntöönpanoympäristössä, kuten siirtyminen keskitetystä
 hallinnoinnista hajautettuun hallinnointiin ja sitten luopuminen
 ennakkovalvonnasta, asettavat yleensä suurempia vaatimuksia organisaation
 koordinoinnille, henkilöstön sopeutumiskyvylle ja koulutukselle, koska
 muutokset edellyttävät puolestaan säännöllisiä muutoksia sisäiseen valvontaan
 ja organisaatiojärjestelyihin komissiossa;
 –
 mahdollisten edunsaajien kirjavuus ja erot niiden
 sisäisen valvonnan rakenteissa ja valmiuksissa voivat hajauttaa niitä
 resursseja, joita komissiolla on käytettävissä täytäntöönpanon tukemiseen ja
 seurantaan;
 –
 edunsaajamaiden institutionaalisten ja
 hallinnollisten valmiuksien puutteet voivat johtaa hallinnoinnin hajauttamisen
 viivästymiseen ja kyseenalaistaa sidottujen varojen oikea-aikaisen käytön
 ja/tai ne voivat vaikeuttaa ja viivästyttää yksittäisten toimien suunnittelua
 ja täytäntöönpanoa;
 –
 liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanon
 tuloksista ja vaikutuksista kumppanimaissa käytettävissä olevien tietojen huono
 laatu ja vähyys voivat heikentää komission kykyä raportoida ja vastata
 tuloksista;
 –
 taloudelliset/poliittiset ongelmat voivat
 vaikeuttaa ja viivästyttää toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa varsinkin
 nuorissa ja hauraissa valtioissa;
 –
 ratkaisemattomat perustuslailliset,
 institutionaaliset tai rajoja koskevat kysymykset edunsaajamaiden sisällä ja
 välillä voivat jäädyttää keskeisten tukihankkeiden täytäntöönpanon ja johtaa
 merkittäviin varojen menetyksiin;
 –
 hallinnollisten määrärahojen riittämättömyys voi
 johtaa siihen, että tukivälineen asianmukaiseen hallinnointiin ei ole
 riittävästi resursseja.
 2.2.2.
 Valvontamenetelmä(t)
 IPA:sta
 vastaavien pääosastojen sisäinen valvonta-/hallinnointiprosessi on suunniteltu niin,
 että sillä voidaan kohtuudella varmistaa niiden tavoitteiden saavuttaminen,
 jotka liittyvät toimintojen tuloksellisuuteen, tehokkuuteen ja
 taloudellisuuteen, tilinpäätösraportoinnin luotettavuuteen sekä lainsäädännön
 ja menettelyjen noudattamiseen.
 Varmistaakseen
 operaatioidensa tuloksellisuuden, tehokkuuden ja taloudellisuuden (ja
 alentaakseen liittymistä valmistelevan tuen toimintaympäristölle ominaista
 korkeaa riskitasoa) laajentumisasioiden pääosasto (muut IPA:sta vastaavat
 pääosastot soveltavat samanlaista tai hieman muutettua valvontajärejstelyä,
 joka on optimoitu EU:n rakenne- ja maatalousrahastojen valvontakehykseen
 siirtymistä varten) soveltaa jatkossakin kaikkien välineidensä osalta
 räätälöityä rahoitustuen hallinnointikehystä (joka vahvistetaan säännöllisesti
 päivitettävässä sisäisen valvonnan strategiassa) kaikkien muiden komission
 strategiseen politiikanteko- ja suunnitteluprosessiin, sisäiseen tarkastukseen
 ja sisäisen valvonnan normeihin liittyvien vaatimusten lisäksi.
 Hallinnointikehys kattaa seuraavat:
 –
 hajautettu hallinnointi kansallisissa
 täytäntöönpanovirastoissa, jolloin komissio siirtää hallinnointivaltuudet sen
 jälkeen, kun tiukat hallinnointinormit on vahvistettu perusteellisessa
 prosessissa, ja valtuuksien käyttöä arvioidaan mm. kattavien
 järjestelmätarkastusten avulla;
 –
 EU:n edustustojen kenttätasolla toteuttama
 ennakkovalvonta, joka käsittää kaikki kansallisissa
 täytäntöönpanojärjestelmissä hyväksytyt tuet, kunnes järjestelmien arvioidaan
 olevan riittävän valmiita, jotta ennakkovalvonnasta voidaan luopua
 turvallisesti; kansallisten järjestelmien toimien arviointi sisältää mm.
 hylättyjen asiakirjakokonaisuuksien määrän kehityksen arvioinnin;
 –
 taloudellisen vastuun ja tulosvastuun selvä
 delegointi kansallisista täytäntöönpanojärjestelmistä komission
 edelleenvaltuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle (johtaja), mukaan lukien
 sääntöjenvastaisuuksia koskeva raportointi, kansallisten tulojen ja menojen
 hyväksyjien vuotuiset lausumat tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana
 olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta ja kansallisten
 tilintarkastusviranomaisten antamat tarkastuslausumat;
 –
 komission tilintarkastajien järjestelmätasoa
 alemmalla tasolla toteuttamat tarkastukset, joissa arvioidaan, onko
 hallinnointinormien noudattaminen jatkunut hallinnointivaltuuksien siirtämisen
 jälkeen;
 –
 määritetyt tilien tarkastamis- ja
 hyväksymismenettelyt, mukaan lukien lisävarmennukset ja jäsennelty
 toimintalinja kansallisten ja komission tilintarkastajien havaitsemien
 transaktio- ja järjestelmäkohtaisten virheiden oikaisemiseksi;
 –
 EU:n edustustot hallinnoivat hajautetusti suurinta
 osaa ulkoisesta avusta, kunnes hallinnointivaltuudet voidaan siirtää
 kansallisille täytäntöönpanovirastoille;
 –
 hajautettua hallinnointia koskevan taloudellisen vastuun
 selkeä delegointi EU:n edustuston päällikölle päätoimipaikassa sijaitsevan
 edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän (johtaja)
 edelleenvaltuutuksella;
 –
 EU:n edustustot laativat ja päivittävät vuosittain
 varmistusstrategiat, jotka toimitetaan edelleenvaltuutetuille menojen ja
 tulojen hyväksyjälle (johtaja), mukaan lukien riskiarvioinnin sisältävät
 yksityiskohtaiset valvonta- ja tarkastussuunnitelmat;
 –
 tuen täytäntöönpanoa ja varmistusstrategioita
 koskeva säännöllinen raportointi EU:n edustustoista päätoimipaikkaan
 (edelleenvaltuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle / hallinnointiraportit),
 mukaan lukien edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän / edustuston
 päällikön vuotuiset lausumat tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien
 toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta;
 –
 edustustojen säännölliset sisäiset
 tilintarkastukset sekä hajautettua täytäntöönpanoa valvovissa että delegoinnin
 perusteella siitä vastaavissa edustustoissa;
 –
 päättyneiden ohjelmien jälkivalvonta, jotta voidaan
 varmistaa, että edellytetyt standardit on saavutettu kaikilla hallinnoinnin ja
 valvontajärjestelmän tasoilla;
 –
 perusteellinen koulutusohjelma sekä päätoimipaikan
 että edustustojen henkilöstölle:
 –
 merkittävää tukea ja ohjausta päätoimipaikalta edustustoille
 (myös internetin välityksellä);
 –
 hanke- ja ohjelmasyklin hallintamenetelmä, joka
 sisältää:
 –
 laatua tukevia välineitä muun muassa toimen
 suunnittelua, sen toteutustavan, rahoitusmekanismin ja hallinnointijärjestelmän
 määrittelyä sekä mahdollisten täytäntöönpanokumppaneiden arviointia ja valintaa
 varten;
 –
 tehokkaan täytäntöönpanon mahdollistavat välineet
 ohjelman/hankkeen hallinnointiin, seurantaan ja raportointiin, mukaan lukien
 hankkeiden säännöllinen ulkopuolinen seuranta paikalla;
 –
 asianmukaiset arviointi- ja tarkastusosiot.
 Jotta voidaan
 varmistaa, että ulkopuolisilta tilintarkastajilta (Euroopan
 tilintarkastustuomioistuin) saadaan huomautuksia sisältämätön
 tarkastuskertomus, laajentumisasioiden pääosasto noudattaa komission
 suoriteperusteista kirjanpitojärjestelmää (ABAC) ja ulkoisen avun
 erityisvälineitä, kuten unionin ulkopuolisiin maihin suunnattua unionin apua
 hallinnoivan toimialan tietojärjestelmää (CRIS).
 Lainsäädännön
 ja menettelyjen noudattamisen valvontamenetelmät vahvistetaan 1.3 kohdassa
 (Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi).
 2.2.3.
 Valvonnan kustannukset ja hyödyt
 2.2.3.1.
 Valvontakustannukset
 Uuden
 IPA-välineen osalta ehdotettu valvontajärjestely ei poikkea merkittävästi
 nykyisen tukivälineen yhteydessä sovellettavasta. Tämän vuoksi sen
 kustannusrakennekin on samanlainen. Tukivälineen uudistamisen odotetaan
 kuitenkin supistavan tuntuvasti noudattamisvirheiden todennäköisyyttä.
 Joustavampi ohjelmointi, joka mahdollistaa hankevalikoiman optimoinnin, ja
 innovatiivisten rahoitusvälineiden laajempi käyttö (esim. kansainvälisiltä
 rahoituslaitoksilta ja muilta tuenantajilta saatujen varojen lisääminen) ja
 muut vastaavat toimenpiteet edistävät tämän tavoitteen toteutumista.
 Arvioidut
 kustannukset esitetään nykyhintoina, ja arviot perustuvat seuraaviin
 oletuksiin:
 –
 IPA:sta vastaavien pääosastojen henkilöstömäärä
 pysyy vakaana koko kauden ajan.
 –
 Virkamieskohtaiset keskimääräiset kustannukset =
 127 000 euroa (EU:n edustustojen virkamiesten osalta kaksinkertainen määrä).
 –
 Kustannukset sopimussuhteista toimihenkilöä kohtaan
 = 64 000 euroa.
 Laskelma ei
 sisällä kustannuksia, joita kansallisille järjestelmille aiheutuu IPA:n
 hajautetusta hallinnoinnista vastaavissa maissa. On huomattava, että merkittävä
 osuus tällaisten järjestelmien perustamisen edellyttämistä investoinneista ja
 koulutuskustannuksista rahoitetaan IPA:n toimintamenoista.
 IPA:n hallinnointi- ja valvontakustannukset vuodessa yhteensä (henkilöstö kohdennettu ohjelmien hallinnointiin tai budjettihallintoon ja petostentorjuntaan) Kiinteät kustannukset (nykyiset ja suunnitellut toimintamenot) Laajentumisasioiden pääosaston virkamiehet päätoimipaikassa Laajentumisasioiden pääosaston sopimussuhteiset toimihenkilöt päätoimipaikassa EU:n edustustojen virkamiehet EU:n edustustojen sopimussuhteiset toimihenkilöt Kustannukset paikallisista toimihenkilöistä, paikalliset kustannukset sopimussuhteisista toimihenkilöistä ja muut edustuston toiminnasta aiheutuvat kustannukset Virkamiehet ja sopimussuhteiset toimihenkilöt IPA:sta vastaavissa muissa pääosastoissa IPA:sta vastaavien muiden pääosastojen ulkoinen henkilöstö EU:n edustustoissa Muuttuvat kustannukset (arvio kokonaiskustannuksista vuositasolla) Tilintarkastustoimeksiantojen ja jälkivalvonnan kustannukset Arviointitoimeksiantojen kustannukset Seurantatoimeksiantojen kustannukset (ROM) Tarkastuskertomukset (edunsaajien toimeksiannot) Valvonta paikan päällä ja muut lisätarkastustoimeksiannot, jotka kuuluvat varainhoitoprosessin tarkastuksiin Valvontakustannukset (IPA) yhteensä vuodessa || milj. € 11,2 7,3 9,4 6,5 28,5 2,0 6,0 1,0 3,0 2,0 2,0 0,8 79,7
 Taulukossa
 esitetyt kustannukset ovat hallinnointi- ja valvontakustannuksia ja niiden
 määrä on noin 80 miljoonaa euroa eli noin 4 prosenttia suunnitelluista
 vuotuisista menoista kaudella 2014–2020. Ne sisältävät tukivälineen
 hallintorakenteen kokonaisuudessaan suunnittelusta ja ohjelmoinnista
 täytäntöönpanoon. Jos valvonta määritellään kapea-alaisemmin ja käsittää vain
 transaktioiden sääntöjenmukaisuutta suoraan koskevien tarkastusten kustannukset,
 kokonaiskustannukset olisivat noin 30 miljoonaa euroa alhaisemmat. Tällöin
 kustannukset olisivat siis 50 miljoonaa euroa (noin 2,5 % suunnitelluista
 vuotuisista menoista kaudella 2014–2020).
 Viimeiset
 viisi riviä kuvaavat muuttuvia kustannuksia. Niiden vuotuinen määrä riippuu
 edelleenvaltuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien varmistusstrategioissa
 edellytettyjen tarkastusten määrästä. Määrä arvioidaan kaikkia voimassa olevia
 sopimuksia koskevan perusteellisen riskiarvioinnin perusteella, ja siinä
 otetaan huomioon käytettävissä olevat määrärahat. Taulukossa esitetyt vuotuiset
 kustannukset perustuvat nykykäytäntöön.
 Muuttuvien
 kustannusten tapauksessa yksittäisen toimeksiannon perusteella toteutettaviin
 valvontatoimiin sovelletaan seuraavia keskimääräisiä yksikkökustannuksia:
 Varmentaminen
 (tarkastuslausunnot):
 Tilintarkastuksen
 keskimääräinen kustannus avustusta kohden: noin 0,2 prosenttia sopimuksen
 arvosta
 Tilintarkastuksen
 keskimääräinen kustannus palvelusopimusta kohden: noin 0,1 prosenttia sopimuksen
 arvosta
 Jälkivalvonta:
 Keskimääräinen
 kustannus jälkivalvonnasta, joka käsittää noin 22 miljoonan euron transaktiot
 (17 miljoonaa EU:n rahoitusta): 50 000 € (= 2 300 / 3 000 € tilintarkastuksen
 kohteena olevaa miljoonaa kohden)
 Valvonta
 paikan päällä:
 Keskimääräinen
 kustannus, kun kohteena on noin 175 miljoonan euron transaktiot: 75 000 €
 (430 € tarkastettua miljoonaa kohden).
 2.2.3.2.
 Valvonnan hyödyt
 Valmisteleviin
 ja varsinaisiin IPA-ohjelmiin sovellettu valvontajärjestely on tuottanut
 tasaisesti alle 2 prosentin virhetason menoissa. Vuoden 2010 loppuun
 mennessä hajautetun hallinnoinnin alaisten loppuun saatettujen ohjelmien
 takaisinperityt määrät olivat yhteensä 29 miljoonaa euroa, kun tarkastusten
 kohteena oli yhteensä 3 500 miljoonaa (0,82 %).
 Yksi
 mahdollinen menetelmä arvioida hajautetun hallinnoinnin osalta käytössä olevan
 valvontajärjestelmän etuja on hyödyntää asiakirjakokonaisuuksien hylkäämisasteeseen
 perustuvia arvoja ja suuntauksia. Kun kansalliset järjestelmät kehittyvät ja
 ennen kuin hankinta-asiakirjoja koskevasta ennakkovalvonnasta luopumista
 voidaan harkita, EU:n edustustojen tällaisessa ennakkovalvonnassa hylkäämien
 asiakirjakokonaisuuksien määrän pitäisi supistua erittäin alhaiselle tasolle.
 Lähellä
 liittymistä olevassa maassa (Kroatia), hylkäämisaste on vuonna 2010 laskenut
 noin 14–20 prosenttiin asiakirjakokonaisuuden tyypistä riippuen. Maassa, jolla
 on vielä jonkin verran matkaa ennen kuin ennakkovalvonnasta luopumista voidaan
 harkita (Turkki), hylkäämisluvut vaihtelevat 19 prosentista yli 60 prosenttiin.
 Asiakirjakokonaisuus
 voidaan hylätä monistakin syistä ja useimmiten kyseessä ovat lainsäädäntöön ja
 sääntöjenmukaisuuteen liittyvät kysymykset. Jos oletetaan, että puolet
 hylkäämisistä perustuu sääntöjenmukaisuudessa esiintyviin ongelmiin, saaduista
 kokemuksista voidaan kohtuudella päätellä, että hankintajärjestelyjen
 ennakkovalvonta mahdollistaa virhetason supistamisen 10–30 prosentista alle 2
 prosenttiin. Tässä ei oteta huomioon eroja, joita saattaa syntyä, jos
 asiakirjakokonaisuuteen liittyvä rahallinen arvo otettaisiin lähtökohdaksi
 analyysille asiakirjakokonaisuuksien määrän sijaan. Voidaan kuitenkin
 turvallisesti olettaa, että hajautetun hallinnoinnin nykyinen
 valvontajärjestely on suurin piirtein asianmukaisessa tasapainossa, jotta
 virheet voidaan pitää komission sisäisen valvonnan tavoitteen mukaisissa
 rajoissa eli enintään 2 prosentissa.
 Vaikka IPA on
 suunniteltu kehittymään kohti hajautettua hallinnointia mahdollisimman pian,
 keskitetty hallinnointi voi muodostaa merkittävän osan kaikista IPA-menoista,
 jos hallinnointivaltuuksien siirtäminen viivästyy samanaikaisesti useissa
 maissa. Näin tapahtui kaudella 2010–2011, ja tilanne jatkuu samana
 todennäköisesti vuoteen 2013.
 Vuonna 2010
 laajentumisasioiden pääosaston keskitetyn hallinnoinnin ja yhteistyössä
 tapahtuvan hallinnoinnin piirissä suoritettuihin maksuihin tehtiin 350 oikaisua
 (vähennyksiä tai takaisinperintää). Niiden arvo oli noin 6 miljoonaa euroa.
 Tämä on noin 1 prosentti kaikista keskitetyistä maksuista vuonna 2010. Sitä
 voidaan käyttää viitteenä hyödyistä, joita saadaan tavanomaisen
 varainhoitoprosessin mukaisten tarkastusten sisällä ja niiden lisäksi
 suoritettavista ylimääräisistä tarkastuksista.
 Hajautetun
 hallinnoinnin tapaan tämä vastaa käsitystä siitä, että IPA:n nykyinen
 valvontajärjestely on suurin piirtein tasapainossa sisäisen valvonnan
 tavoitteisiin nähden.
 2.2.3.3.
 Sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisen
 odotettu taso
 Vuoteen 2006
 asti tilintarkastustuomioistuin totesi yleensä, ettei liittymistä
 valmisteleviin transaktioihin liittynyt olennaisia virheitä (alle 2 %
 virheitä), ja tuki hallinnoijan käsitystä käytetyn valvontajärjestelyn
 tehokkuudesta.
 Vuodesta 2007 alkaen
 tilintarkastustuomioistuin ei ole enää käsitellyt liittymistä valmistelevia
 transaktioita erillisen täysin edustavan otannan perusteella. Tämän jälkeen
 tilintarkastustuomioistuin on arvioinut liittymistä valmistelevat toimenpiteet
 yhdessä kaikkien muiden ulkoisen avun välineiden kanssa. Tämän vuoksi kyseisen
 ajankohdan jälkeen ei ole voitu tehdä tilastollista ekstrapolointia yksinomaan
 liittymistä valmistelevaa politiikkaa ja sen toteuttamisen valvontaa varten.
 Tilintarkastustuomioistuin
 on todennut tätä seuranneina vuosina ulkoisen avun rahoitusvälineiden
 virhemäärän olevan yleisesti 2–5 prosentin tasoa.
 Kun otetaan
 huomioon edellä 2.2.3.2 kohdassa esitetyt seikat, on kohtuullista odottaa, että
 liittymistä valmistelevan tukivälineen valvontajärjestelyn mukaisten
 tarkastusten kustannukset ja hyödyt ovat asianmukaisessa tasapainossa. Sen
 pitäisi varmistaa, että sisäisen valvonnan tavoitteen mukainen alle 2 prosentin
 virhetaso kaikissa menoissa voidaan saavuttaa myös tulevaisuudessa.
 Lisäksi uuden
 tukivälineen ehdotetun yksinkertaistamisen ja joustavoittamisen odotetaan
 vahvistavan tätä oletusta, sillä ne vähentävät noudattamisvirheiden
 todennäköisyyttä.
 Toisaalta
 uusia riskejä syntyy, kun tulevina vuosina hallinnointivaltuuksien siirtäminen
 tulee ajankohtaiseksi sellaisten maiden osalta, joiden hallinnolliset valmiudet
 ovat suhteelliset heikot.
 Vaikka on
 vaikeaa kvantifioida tukivälineen kehittämisen ja lisääntyneiden riskien
 yhteisvaikutusta, voidaan olettaa, että sisäisen valvonnan tavoitetaso pysyy nykyistä
 vastaavana.
 Päätelmänä
 voidaan todeta, että valvontajärjestely vaikuttaa olevan tasapainossa.
 Hallinnoijan vuotuisissa riskiarvioinnin sisältävissä varmistusstrategioissa
 esitettyjen yksityiskohtaisten valvontasuunnitelmien avulla on mahdollista lisätä
 tai vähentää muuttuvia kustannuksia riskiympäristön muutosten mukaan, jotta
 voidaan varmistaa kustannus-hyötysuhteen pysyminen vakaana.
 Yleinen
 valvontajärjestely on todennäköisesti erittäin altis kiinteiden kustannusten
 valvonnan negatiivisille poikkeamille erityisesti siksi, että niitä ei
 ehdotettava lisättäväksi yleisen menokehityksen mukaisesti.
 2.3.
 Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
 ehkäisemiseksi
 Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut
 torjunta- ja suojatoimenpiteet
 Kun otetaan
 huomioon ne monet riskit, joita laajentumisasioiden pääosastolla on
 toimintaympäristössään, niiden järjestelmissä on varauduttava noudattamiseen
 liittyviin virheisiin transaktioissa ja kehitettävä tehokkaat menetelmät
 virheiden ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi maksuprosessin
 mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Käytännössä tämä tarkoittaa, että
 noudattamista koskevassa laajentumisasioiden pääosaston valvonnassa pidetään
 tärkeimpänä komission henkilöstön tekemiä ennakkotarkastuksia, jotka koskevat
 hanketransaktioita, ja hajautettujen maksujärjestelmien järjeselmällisiä
 järjestelmätarkastuksia (samanaikaisesti toteutetaan myös jälkivalvontaa ja
 tarkastuksia), mikä menee huomattavasti pidemmälle kuin mitä
 varainhoitoasetuksessa vaaditaan. Noudattamista koskeva laajentumisasioiden
 pääosaston valvonta muodostuu mm. seuraavista tekijöistä:
 - Ehkäisevät
 toimenpiteet
 -
 tukea hallinnoivalle henkilöstölle ja tarkastajille annettava pakollinen
 peruskoulutus petoksiin liittyen;
 -
 ohjauksen antaminen (myös internetin välityksellä), mukaan lukien julkaisut
 Practical Guide to Contracts, laajentumisasioiden pääosaston
 valvontastrategiaan (Control Strategy framework) sisältyvät hallinnointiohjeet;
 -
 kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten ennakkotarkastus ennen
 hallinnointivaltuuksien siirtoa, mukaan lukien arviointi, jolla varmistetaan,
 että kyseisiä varoja hallinnoivilla viranomaisilla on käytössään asianmukaiset
 petostentorjuntatoimenpiteet petosten ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi EU:n
 varojen hallinnoinnissa;
 -
 edunsaajamaassa käytössä olevien petostentorjuntamekanismien ennakkoarviointi
 osana julkisen varainhoidon arviointia ehtona budjettituen saamiselle (ts.
 aktiivinen sitoutuminen petosten ja korruption torjuntaan, pätevät
 valvontaviranomaiset, tuomioistuinlaitoksen riittävät valmiudet sekä tehokkaat
 toiminta- ja seuraamusmekanismit);
 -
 kaikkien kansallisten hankintasopimusten ennakkovalvonta; valvonnasta
 vapautetut kansalliset järjestelmät täyttävät tiukat hallinnointi- ja
 valvontakriteerit;
 - Havaitsemista
 helpottavat ja korjaavat toimenpiteet
 -
 komission henkilöstön tekemät transaktioiden ennakkotarkastukset;
 -
 sisäiset ja ulkoiset, myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemät
 tarkastukset;
 -
 jälkitarkastukset ja takaisinperintä.
 Jos sääntöjenvastaisuuden
 epäillään olevan tahallista (petos), laajentumisasioiden pääosastolla on
 käytössään mm. seuraavia muita toimenpiteitä:
 -
 maksumääräajan lykkääminen ja ilmoitus yksikölle;
 -
 erityistarkastukset (tapauskohtainen/rikostekninen tarkastus)
 -
 varhaisvaroitusjärjestelmä ja sopimusten tehostettu seuranta;
 -
 sopimuksen keskeyttäminen/päättäminen:
 -
 poissulkemismenettely;
 -
 rahoituspyyntöjen lykkääminen;
 -
 hallinnointivaltuuksien siirron lykkääminen tai valtuuksien poistaminen.
 Laajentumisasioiden
 pääosasto saattaa petostentorjuntastrategiansa vastaamaan entistä paremmin 24.
 kesäkuuta 2011 hyväksyttyä komission uutta petostentorjuntastrategiaa.
 3.
 EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
 3.1.
 Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
 otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
 –
 Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
 budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi....] || JM/EI-JM ([32]) || EFTA-mailta[33] || ehdokas¬mailta[34] || kolman¬silta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 Otsake 4 || 04 01 04 13 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Henkilövoimavarojen kehittämisen osa-alue – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 04 06 01 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Henkilövoimavarojen kehittäminen || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 05 01 04 03 Liittymistä valmisteleva tuki maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla (Ipard) – Hallintomenott || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 05 05 02 Liittymistä valmisteleva tukiväline maaseudun kehittämisen alalla (Ipard) || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 01 04 02 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Aluekehityksen osa-alue – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 05 02 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Aluekehityksen osa-alue || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 05 03 01 Rajat ylittävä yhteistyö – Rahoitusosuus alaotsakkeesta 1 b || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 05 03 02 Ehdokasmaiden rajat ylittävä yhteistyö ja näiden maiden osallistuminen rakennerahastojen alaan kuuluviin valtioiden ja alueiden välisiin ohjelmiin – Rahoitusosuus otsakkeesta 4 || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 01 04 01 Liittymistä valmisteleva tuki – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 01 04 04 Liittymistä valmisteleva teknisen avun ohjelma (TAIEX) – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 01 04 30 Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto – Rahoitusosuus laajentumisen toimintalohkoon kuuluvista otsakkeen 4 ohjelmista || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 01 Siirtymävaiheen tuki ja instituutioiden kehittämistuki ehdokasmaille || EI-JM || EI || EI || EI || KYLLÄ
 Otsake 4 || 22 02 02 Siirtymävaiheen tuki ja instituutioiden kehittämisvaiheen tuki mahdollisille ehdokasmaille || EI-JM || EI || EI || EI || KYLLÄ
 Otsake 4 || 22 02 03 Siirtymävaiheen siviilihallinto Länsi-Balkanin maissa || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 04 01 Rajat ylittävä yhteistyö liittymistä valmistelevan tukivälineen piiriin kuuluvien maiden välillä ja osallistuminen EAKR:n maiden/alueiden välisiin ohjelmiin ja ENPI:n merialueita koskeviin ohjelmiin || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 04 02 Rajat ylittävä yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 06 Liittymistä valmisteleva teknisen avun ja tiedonvaihdon (Taiex) järjestely || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 07 01 Alueelliset ja horisontaaliset ohjelmat || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 07 02 Unionin avun tulosten arviointi sekä seuranta- ja tarkastustoimet || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 10 02 Kolmansiin maihin suunnattu tiedotus ja viestintä || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 07 03 Taloudellinen tuki Kyproksen turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 32 04 11 Energiayhteisö || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 –
 Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
 budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 IPA II:n talousarvio laaditaan
 varainhoitoasetuksen 41 artiklan mukaisesti. Vaikka tälle säädökselle osoitetut
 määrärahat palvelevat laajentumispolitiikkaa, kyseessä olevien toimien
 hallinnointivastuu on jaettu eri pääosastojen kesken (ELARG, REGIO, EMPL ja
 AGRI). Jokainen näistä yksiköistä vastaa omasta toimintalohkostaan, mutta
 laajentumisasioiden pääosastolla on yleinen koordinointirooli.
 Tämän vuoksi IPA II -määrärahat jaetaan eri
 toimintalohkoille varmistamalla asianmukainen politiikkayhdistelmä
 edunsaajamaiden tarpeiden sekä kyseisten neljän pääosaston yhteisen sopimuksen
 mukaan. Jos strategia-asiakirjojen ja talousarvion tehokas täytäntöönpano sitä
 edellyttää, toimintalohkojen väliset määrärahasiirrot ovat mahdollisia
 kyseisistä toimintalohkoista vastaavien yksiköiden sopimuksen mukaan.
 Joustava siirtyminen IPA:sta IPA II:een
 varmistetaan, jotta IPA:n nojalla myönnetty tuki voidaan saattaa päätökseen
 tehokkaasti ja tuloksellisesti.
 Yksityiskohtainen määrärahaehdotus esitetään
 vuoden 2014 talousarvioesityksessä, jotta voidaan varmistaa sen johdonmukaisuus
 toimintoperusteisen budjetoinnin ja hallintoperiaatteiden kanssa.
 3.2.
 Arvioidut vaikutukset menoihin
 3.2.1.
 Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin
 milj.
 euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 4 || Globaali Eurooppa
 PO: AGRI/ELARG/EMPL/REGIO || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat || || || || || || || ||
 22 02 Taloudellinen tuki ehdokasmaille / mahdollisille ehdokasmaille 04 06 01 Henkilövoimavarat 05 05 02 Maaseudun kehittäminen 13 05 02 Aluekehitys 13 05 03 Rajat ylittävä yhteistyö 32 04 11Energiayhteisö || Sitoumukset || (1) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Maksut[35] || (2) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
 22 02 07 03 Taloudellinen tuki Kyproksen turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi[36] || Sitoumukset || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Maksut || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[37] || || || || || || || ||
 22 01 04 01/04/30 04 01 04 13 05 01 04 03 13 01 04 02 || || (3) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 ELARG/AGRI/EMPL/REGIO PO:n määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Maksut || =2+2a +3 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Maksut || (5) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Maksut || =5+ 6 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || Hallintomenot
 milj.
 euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 PO: ELARG/AGRI/REGIO/EMPL ||
  Henkilöresurssit || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
  Muut hallintomenot || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 PO ELARG/ AGRI/REGIO/EMPL YHTEENSÄ || || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 milj.
 euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 1925,7 || 1962,7 || 2001,1 || 2040,6 || 2080,9 || 2122,0 || 2163,9 || 14296,8
 Maksut || 451,7 || 1196,2 || 1956,3 || 1994,9 || 2034,2 || 2074,4 || 2114,9 || 11822,6
 3.2.2.
 Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin
 Tässä vaiheessa kustannukset ovat epävarmoja
 tai muuttuvia tulevaisuudessa tapahtuvan ohjelmoinnin vuoksi, jonka tuloksia ei
 ole mahdollista ennakoida. Tämän vuoksi yksikkökustannuksia ei voi esittää
 tässä vaiheessa. Tuotoksia ei voida kvantifioida ja esittää pelkkinä
 numerotietoina, sillä edistymistä mitataan suhteessa maiden edistymiseen niiden
 liittymisprosessissa. Arviot kustannuksista ja yksikkökustannuksista esitetään
 tarvearvioinnin perusteella, kun maakohtaiset ja monia maita koskevat
 strategia-asiakirjat laaditaan ja hyväksytään.
 ̈ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
 ý Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja.
 3.2.3.
 Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
 3.2.3.1.
 Yhteenveto
 ̈ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
 x Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
 Huom. Otsakkeen 5 luvut sisältävät
 laajentumisasioiden pääosastoa, EU:n edustustoja ja pääosastoja AGRI/REGIO/EMPL
 koskevat tiedot. Otsakkeen 4 mukaiset luvut sisältävät pääosastoja
 ELARG/EMPL/AGRI/REGIO koskevat tiedot.
 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHT.
 Monivuotisen rahoituskehityksen OTSAKE 5 || || || || || || || ||
 Henkilöresurssit || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
 Muut hallintomenot || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[38] || || || || || || || ||
 Henkilöresurssit || 49,9 || 50,9 || 52,0 || 53,0 || 54,1 || 55,1 || 55,7 || 370,6
 Muut hallintomenot || 5,5 || 5,6 || 5,7 || 5,8 || 5,9 || 6,1 || 6,2 || 40,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 YHTEENSÄ || 83,2 || 83,3 || 84,1 || 85,3 || 86,4 || 87,6 || 88,3 || 598,2
 3.2.3.2.
 Henkilöresurssien arvioitu tarve
 ̈ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
 ý Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti:
 Huom. Otsakkeen 5 luvut sisältävät
 laajentumisasioiden pääosastoa, EU:n edustustoja ja pääosastoja AGRI/REGIO/EMPL
 päätoimipaikassa koskevat tiedot. Niissä on otettu huomioon Kroatian
 edustustojen vähittäisestä lopettamisesta johtuva virkojen väheneminen.
 Otsakkeen 4 mukaiset luvut sisältävät pääosastojen
 ELARG/EMPL/AGRI/REGIO henkilöstöä koskevat tiedot.
 arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella)
 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 || Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) ||
 22 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 108,0 || 107,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0
 04 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 10,9 || 10,9 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5
 05 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9
 13 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13
 22 01 01 02 (edustusto)[39] || 46,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0
 22 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || na || na || na || na || na || na || na
 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || na || na || na || na || na || na || na
 Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muunnettuna)[40] ||
 22 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 18,6 || 18,5 || 18,3 || 18,1 || 18,1 || 18,1 || 18,1
 04 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || - || - || - || - || - || - || -
 05 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9
 13 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5
 22 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) || 17,7 || 17,5 || 17,3 || 17,2 || 17,2 || 17,2 || 17,2
 22 01 04 01/04[41] || - päätoimipaikassa[42] || 102,3 || 100,1 || 98,0 || 96,0 || 93,9 || 91,9 || 90,0
 - EU:n ulkop. edustustossa || 399,5 || 400,6 || 401,7 || 402,8 || 403,9 || 404,9 || 405,9
 04 01 04 13 edustustoissa || 13,2 || 13,3 || 13,3 || 13,3 || 13,4 || 13,4 || 13,4
 05 01 04 03 edustustoissa || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5
 13 01 04 02 edustustoissa || 39,7 || 39,8 || 39,9 || 40,0 || 40,1 || 40,2 || 40,3
 22 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || na || na || na || na || na || na || na
 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || na || na || na || na || na || na || na
 Muu budjettikohta (mikä?) || na || na || na || na || na || na || na
 YHTEENSÄ || 789,3 || 781 || 777,3 || 776,2 || 775,3 || 774,5 || 773,7
 Henkilöresurssien tarve katetaan toimen
 hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa
 toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla
 henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea
 hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä
 talousarvion puitteissa.
 Kuvaus henkilöstön tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Rahoitustuen suunnittelu, ohjelmointi, hallinnointi ja seuranta.
 Ulkopuolinen henkilöstö || Rahoitustuen suunnittelu, ohjelmointi, hallinnointi ja seuranta.
 3.2.4.
 Yhteensopivuus vuosien 2014–2020 monivuotisen
 rahoituskehyksen kanssa
 ý Ehdotus/aloite on vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen
 mukainen.
 ̈ Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
 rahoitussuunnitelman muuttamista.
 Selvitys
 rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen
 tulevat budjettikohdat ja määrät
 ̈ Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön
 ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista[43].
 Selvitys
 tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös kyseeseen tulevat
 rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät
 3.2.5.
 Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen
 ý Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia
 tahoja.
 ̈ Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia
 tahoja seuraavasti (arvio):
 määrärahat,
 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || ...ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || Yhteensä
 Rahoitukseen osallistuva taho || || || || || || || ||
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || || || || || || || ||
 3.3.
 Arvioidut vaikutukset tuloihin
 ý Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
 ̈ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
 ̈ vaikutukset omiin varoihin
 ̈ vaikutukset sekalaisiin tuloihin
 milj.
 euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[44]
 vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n+3 || ...ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6)
 Momentti ............. || || || || || || || ||
 Vastaava(t) menopuolen budjettikohta (budjettikohdat)
 käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa:
 Selvitys tuloihin kohdistuvan vaikutuksen
 laskentamenetelmästä.
 [1] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
 neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Eurooppa
 2020 -strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500 lopullinen, 29.6.2011.
 [2] Euroopan komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
 neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja
 Euroopan keskuspankille "Viisi vuotta laajentuneessa EU:ssa –
 Taloudelliset saavutukset ja haasteet", 20.2.2009.
 [3] Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia,
 Islanti, Montenegro ja Turkki.
 [4] Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia ja Kosovo
 (sellaisena kuin se on määritelty YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa
 1244/99).
 [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 1085/2006, annettu 17.
 heinäkuuta 2006.
 [6] Komission tiedonanto energian toimitusvarmuudesta ja
 kansainvälisestä yhteistyöstä – ”EU:n energiapolitiikka: yhteistyö
 rajanaapureiden kanssa”, KOM(2011) 539, 7.9.2011.
 [7] Ts. rauha ja turvallisuus, köyhyyden vähentäminen,
 humanitaarinen apu, investoinnit vakauteen ja kasvuun laajentumisprosessiin
 osallistuvissa maissa ja naapurimaissa, globaaleihin haasteisiin vastaaminen,
 EU:n ja kansainvälisten normien ja arvojen edistäminen sekä kasvun ja
 kilpailukyvyn tukeminen ulkomailla.
 [8] EUVL L ...
 [9] EUVL C , s..
 [10] EUVL C , s..
 [11] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
 neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eurooppa
 2020 –strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500 lopullinen,
 29.6.2011.
 [12] EUVL L 210, 31.7.2006, s. 82.
 [13] YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999
 määritelmän mukaisesti.
 [14] EUVL
 L ....
 [15] EUVL
 L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [16] EUVL
 L ...
 [17] EUVL
 L .....
 [18] EUVL L .....
 [19] EUVL
 L .....
 [20] EUVL
 L .....
 [21] EUVL
 L .....
 [22] EUVL
 L ...
 [23] EUVL
 L ...
 [24] EYVL
 L 210, 31.7.2006, s. 82–93.
 [25] EUVL L 65, 7.3.2006, s. 5.
 [26] ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB:
 toimintoperusteinen budjetointi.
 [27] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
 49 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa.
 [28] YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999
 mukaisesti.
 [29] Toimialakohtainen lähestymistapa tuen suunnitteluun ja
 ohjelmointiin perustuu maakohtaisiin toimialastrategioihin ja yhdistää
 resursseja eri tuenantajilta. Sillä pyritään laaja-alaisempien poliittisten
 tavoitteiden saavuttamiseen.
 [30] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
 varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
 osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
 [31] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
 185 artiklassa.
 [32] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
 määrärahat.
 [33] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.
 [34] Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
 ehdokasmaat.
 [35] Vain uuteen IPA-välineeseen liittyvät maksut.
 [36] Kunnes vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen
 rahoituskehyksen hyväksymisestä annetun neuvoston asetuksen 11 artiklassa
 tarkoitettu mukautus on toteutettu, rahoitustarpeet Kyproksen turkkilaisen
 yhteisön tukemiseksi katetaan liittymistä valmistelevalle tukivälineelle
 osoitetuista kokonaismäärärahoista.
 [37] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
 ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
 epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
 [38] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
 ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
 epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
 [39] Mukaan lukien 5 kokoaikaista virkaa/toimea IPA-tuen
 saattamiseen päätökseen ja seuraamiseksi Kroatiassa vuonna 2014.
 [40] Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
 nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa, paikalliset
 toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat.
 [41] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
 enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
 Tämä budjettikota sisältää myös 22 kokoaikaista virkaa/toimea Kyproksen
 turkkilaiselle yhteisölle myönnettävän tuen täytäntöönpanoon, seurantaan ja
 vähittäiseen lopettamiseen. Kyseessä on varaus, joka puretaan ja siirretään
 talousarvion asianmukaiseen otsakkeeseen kun vuosia 2014–2020 koskevan
 monivuotisen rahoituskehyksen hyväksymisestä annetun neuvoston asetuksen 11
 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu mukautus on toteutettu.
 [42] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
 maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.
 [43] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
 [44] Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on
 ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja
 vastaava 25 prosentin osuus.