jurisdiction: US

text:
 I
 108th CONGRESS 2d Session
 H. R. 4545
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 June 14, 2004
 Mr. Blunt (for himself, Mr. Ryan of Wisconsin, Mr. Green of Wisconsin, and Mr. McCotter) introduced the following bill; which was referred to the Committee on Energy and Commerce
 A BILL
 To amend the Clean Air Act to reduce the proliferation of boutique fuels, and for other purposes.
 1.Short titleThis Act may be cited as the The Gasoline Price Reduction Act of 2004.
 2.Waiver of fuel provisions in case of fuel supply disruptionSection 211(c)(4)(C) of the Clean Air Act (42 U.S.C. 7545(c)(4)(C)) is amended by adding the following at the end thereof: The Administrator may waive the provisions of any applicable implementation plan approved under this subparagraph with respect to a fuel or fuel additive if the Administrator, in consultation with the Secretary of Energy, determines that such waiver is necessary by reason of a significant fuel supply disruption in any area subject to such plan. Such waiver shall remain in effect in the area concerned for such period as the Administrator, in consultation with the Secretary of Energy, deems necessary by reason of such fuel supply disruption. No State or person shall be subject to an enforcement action, penalties, or liability solely arising from actions taken pursuant to the issuance of a waiver under this section..
 3.Cap and reduction of boutique fuels
 (a)EPA approval of State plans with boutique fuelsSection 211(c)(4) of the Clean Air Act (42 U.S.C. 7545(c)(4)) is amended by adding the following at the end thereof:
 (D)In the case of gasoline, after the enactment of this subparagraph, the Administrator may give a preference to the approval of State implementation plan provisions described in subparagraph (C) if the control or prohibition in such provisions requires the use of either of the following:
 (i)Reformulated gasoline as defined in subsection (k).
 (ii)Gasoline having a Reid Vapor Pressure of 7.0 or 7.8 pounds per square inch (psi) for the high ozone season (as determined by the Administrator).The Administrator shall have no authority, when considering State implementation plan revisions under subparagraph (C), to approve any fuel or fuel additive if the effect of such approval would be to increase the total number of fuels and fuel additives approved in all State implementation plans nationwide prior to June 1, 2004..
 (b)Cross referenceSection 211(c)(4)(C) of the Clean Air Act (42 U.S.C. 7545(c)(4)(C)) is amended by adding the following at the end thereof: After the date of enactment of subparagraph (D) of this paragraph, any State implementation plan revision under this subparagraph involving gasoline shall be considered only pursuant to both this subparagraph and subparagraph (D)..
 (c)StudyThe Administrator of the Environmental Protection Agency, in cooperation with the Secretary of Energy, shall undertake a study of the effects on air quality, on the number of fuel blends, on fuel availability, and on fuel costs of the State plan provisions adopted pursuant to section 211(c)(4)(D) of the Clean Air Act. In carrying out such study, the Administrator shall obtain comments from affected parties. The Administrator shall submit the results of such study to the Congress not later than 18 months after the enactment of this Act, together with any recommended legislative changes to the list of fuels in section 211(c)(4)(D), which, if expanded, shall not exceed 10 fuels.


type: wikipedia

text:
Chlodovik I. alebo Clovis I. (asi * 466 - † 511), bol kráľom salských Frankov a franský kráľ (481 - 511) z rodu Merovejcov, syn kráľa Childericha I.
 Rodina
 Chlodovik mal jedného syna s neznámou manželkou:
 Teoderich I. (od 511 - do 534) kráľ Remeši
 V roku 492 se stala jeho druhou manželkou Chrodichilda (Klotilda) s ktorým mal štyroch synov a jednu dcéru:
 Ingomer (* asi 493 alebo 494 - † veľmi mladý)
 Chlodomir (od 511 - do 524) kráľ Orléans
 Childebert I. (od 511 - do 558) kráľ v Paríži
 Chlothar I. (od 511 do 561) kráľ Soissons, neskôr franský kráľ
 Chlodechilda († 531), pochovaná v Paríži, bola vydatá v roku 526 alebo 527 za vizigótskeho kráľa Alaricha
 Prvotné výboje a získanie moci
 Chlodovik nastúpil na trón po svojom otcovi. Rozklad rímskej moci v Galii umožnil Chlodovikovi začať úspešné výboje do vnútrozemia ríše. Okolo roku 486 zaútočil na Soissons, kde vládol Syagrius, rex Romanorum, Syagriovu armádu zničilKultura středověké Evropy, Jacques Le Goff, Odeon, 1991, str.44, ISBN 80-207-0206-7 a Syagrius utiekol k vizigótskemu kráľovi Alarichovi II. (484–507). Chlodovik naliehal na Alaricha, aby mu ho vydal. Ten tak urobil a Chlodovik Syagria zabil.Moc Sálských frankov sa tak rozšírila na juh až po Loiru, teda vlastne na celú severnú Gáliu. Toto víťazstvo natoľko posilnilo Chlodovikovu pozíciu, že mohol pokračovať v expanzii a zjednocovaní všetkých franských kmeňov. Ďalším terčom Chlodovikových výbojov sa stali Durínkovia usadení na ľavom brehu Sály. V roku 491 si ich Chlodovik podrobil, hoci iba dočasne. Nasledovali boje s Alamanmi, ktorých kmeňový zväz sídlil v oblastiach okolo horného Dunaja (na východe od ústia rieky Lech (rieka) Lech do Dunaja). V súvislosti s Alamanmi sa viaže aj legenda o Chlodovikovom krste. Podľa franského kronikára Gregora z Tours Chlodovik počas veľkej bitky s Alamanmi, ktorá sa odohrala asi pri Zülpichu (Tolbiacum) niekedy v roku 496 - 497, sľúbil, že ak sa mu podarí zvíťaziť, tak sa dá pokrstiť. Jeho vojská zázračne zvíťazili a franský kráľ - aj pod vplyvom svojej katolíckej manželky, prijal z rúk remešského arcibiskupa krst (496/497). Alamanov Chlodovik definitívne porazil aj za pomoci Porýnskych frankov až v roku 502 resp. 506. Chlodovík sa pokúsil ovládnuť aj Burgundov. Zaútočil na nich v roku 500 až 501, avšak po zásahu Vizigótov a Teodoricha Veľkého od ďalších útokov upustil.
 Boje s Vizigótmi
 Najvýznamnejší vojenský úspech Chlodovik dosiahol v juhozápadnej Galii proti Vizigótom. V roku 502 uzavrel s Alarichom II. mier. Napriek tejto dohode vpadol Chlodovik v spojenectve s Burgundmi a Porýnskymi frankami v roku 507 do jeho kráľovstva. Byzantská ríša, ktorá videla v Chlodovikovi významného konkurenta ostrogótskeho kráľa Teodoricha Veľkého, vyslala proti Ostrogótom flotilu, čim zabránila, aby prišli na pomoc Vizigótom. V bitke pri Vouillé Frankovia zvíťazili a Vizigóti sa stiahli až k Narbonne v Septimánii. Vizigótsky kráľ Alarich II. bol v bitke zabitý, údajne samotným Chlodovíkom. Po tomto víťazstve sa v Chlodovikových rukách ocitla bohatá Akvitánia. Nevedel si však vynútiť prístup k Stredozemnému moru, lebo tieto oblasti boli v moci Vizigótov (Septimánia) a Ostrogótov (Provensálsko). Byzantská podpora sa prejavila aj vo formálnom uznaní Chlodovikovho postavenia: v roku 508 mu byzantské posolstvo vedené cisárom Anastasiom I. odovzdalo v Tourse odznaky konzulskej moci, čo znamenalo, akoby vládol v mene cisára.
 Zjednotenie kmeňov a smrť
 Po ovládnutí Akvitánie Chlodovik I. prikročil k zjednoteniu franských kmeňov. Tajne dal zavraždiť kráľa Porýnskych Frankov Sigiberta aj jeho syna - a svojho dovtedajšieho spojenca - Chlodericha. Rovnako odstránil Charachira, kráľa bližšie neznámeho franského kmeňa. Podobný osud stihol ďalšieho franského vládcu, sídliaceho v Cambrai, Ragnachara. Po týchto víťazstvách mal Clodovik I. vo svojich rukách už bezmála celú Gáliu. Ku koncu svojej vlády preniesol kráľovské sídlo do Paríža, kde aj v roku 511 zomrel. Štyria Chlodovikovi synovia si podľa germánskeho zvyku rozdelili ríšu medzi seba. Každý z nich mal titul Rex Franconum (franský kráľ) a kráľovskými sídlami (sedes regiae) sa stali Remeš, Orleáns, Paríž a Soissons. Všetci štyria dostali okrem svojho údelu aj podiel v jadre ríše, v tzv. Francii (územie medzi Rýnom a Loirou) a podiel v Akvitánii - hospodársky najrozvinutejšej časti kráľovstva.
 Referencie
 Literatúra
 Pozri aj
 Merovejovci
 Iné projekty
 Úmrtia v 511
 Vládcovia Frankov
 Merovejovci


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/CC/01
 Tratado de la Unión Europea - Protocolo sobre los criterios de convergencia previstos en el - Artículo 109 J. del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea - Artículo 1
 Diario Oficial n° C 191 de 29/07/1992 p. 0085
 Artículo 1 El criterio relativo a la estabilidad de precios contemplado en el primer guión del apartado 1 del artículo 109 J del Tratado se entenderá en el sentido de que los Estados miembros deberán tener un comportamiento de precios sostenible y una tasa promedio de inflación, observada durante un período de un año antes del examen, que no exceda en más de un 1,5 % la de, como máximo, los tres Estados miembros con mejor comportamiento en materia de estabilidad de precios. La inflación se medirá utilizando el índice de precios al consumo (IPC) sobre una base comparable, teniendo en cuenta las diferencias en las definiciones nacionales.


type: caselaw

text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/17
 Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
 (Дело T-499/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 178/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Wulff и U. Hildebrandt, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 11 юни 2015 г. (свързани преписки R 1565/2014-2 и R 1939/2014 2) относно производство по възражение между Cyrus Wellness Consulting GmbH и LG Electronics, Inc.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Осъжда LG Electronics, Inc. да понесе направените от него съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски, понесени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и от Cyrus Wellness Consulting GmbH.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 11.1.2018.
 COM(2018) 7 final
 2018/0002(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora osnovanog na temelju Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza u pogledu donošenja zajedničkih smjernica za provedbuSporazuma
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Sporazum između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza
 1
 stupio je na snagu 1. siječnja 2014. Sporazumom su na temelju uzajamnosti utvrđena pravno obvezujuća prava i obveze u cilju pojednostavljenja postupaka izdavanja viza za građane Europske unije i Republike Azerbajdžana. Člankom 12. Sporazuma osniva se Zajednički odbor zadužen za praćenje provedbe Sporazuma. Zajednički odbor istaknuo je potrebu za zajedničkim smjernicama kako bi se osiguralo da konzulati Azerbajdžana i konzulati država članica, odnosno stranaka Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, primjenjuju odredbe Ugovora na potpuno dosljedan način te kako bi se pojasnio odnos između Sporazuma i drugih odredaba ugovornih stranaka koje se i dalje primjenjuju na pitanja u pogledu viza koja nisu obuhvaćena Sporazumom.
 Ove Smjernice nisu dio Sporazuma i nisu pravno obvezujuće. Međutim, diplomatskom i konzularnom osoblju preporučuje se da ih se dosljedno pridržavaju.
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Sporazum ima prednost pred Uredbom (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama)
 2
 u pitanjima koja se uređuju i jednim i drugim dokumentom.
 Odredbe Zakonika o vizama primjenjuju se na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom kao što su određivanje države članice schengenskog prostora koja je stranka Konvencije i nadležna za obradu zahtjeva za vizu, razlozi za odbijanje izdavanja vize, pravo žalbe na negativnu odluku ili opća pravila o osobnom razgovoru s podnositeljem zahtjeva.
 Schengenska pravila
 3
 i po potrebi nacionalno pravo nastavljaju se primjenjivati i na pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput priznavanja putnih isprava, dokazivanja dostatnih sredstava za život, zabrane ulaska na državno područje države članice ili mjera protjerivanja.
 Na temelju članka 2. stavka 1. Sporazuma pojednostavljenje viznih postupaka iz ovog Sporazuma primjenjuje se na građane Azerbajdžana samo ako oni nisu izuzeti od obveze pribavljanja vize na temelju Uredbe 539/2001
 4
 . Naime, kad bi se Republika Azerbajdžan uključila u Prilog II. Uredbi 539/2001 u kojem se navodi popis zemalja čiji su državljani izuzeti od obveze posjedovanja vize, Sporazum bi se prestao primjenjivati. Međutim, budući da bi se takvo izuzeće odobrilo samo nositeljima biometrijskih putovnica (izuzeće treba navesti u bilješci u Prilogu II.), Sporazum bi se i dalje primjenjivao na građane Azerbajdžana s nebiometrijskom putovnicom.
 2.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 Svrha je Smjernica, koje donosi Zajednički odbor nakon donošenja stajališta Europske unije na temelju ovog Prijedloga, detaljno objasniti odredbe Sporazuma radi njegove pravilne i potpuno usklađene provedbe.
 U njima se uzimaju u obzir Zakonik o vizama i drugi zakonodavni akti u području vizne politike EU-a i Azerbajdžana. Smjernicama se želi osigurati da konzularno osoblje država članica pri provedbi Sporazuma djeluje u skladu s pravnom stečevinom EU-a u području viza. Namijenjene su i azerbajdžanskim konzulatima kako bi se osigurala pravilna primjena Sporazuma.
 3.REZULTATI SAVJETOVANJA I PROCJENE UČINAKA
 Komisija je na sjednicama Zajedničkog odbora 27. svibnja 2015. i 3. svibnja 2016. raspravljala o nacrtu Smjernica s nadležnim tijelima Republike Azerbajdžana. Rasprava se vodila i razmjenom e-pošte između ugovornih stranaka.
 O nacrtu Smjernica iz Priloga ovom Prijedlogu odluke Vijeća savjetovalo se s državama članicama u okviru lokalne schengenske suradnje u Bakuu i Radne skupine za vize (posljednje savjetovanje: 16.lipnja 2017.). Zajednički odbor razmjenom e-pošte usuglasio je konačnu verziju Smjernica 5. lipnja 2017.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Ovaj prijedlog ne utječe na proračun EU-a.
 2018/0002 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora osnovanog na temelju Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza
 u pogledu donošenja zajedničkih smjernica za provedbu
 Sporazuma
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/242/EU od 14. travnja 2014. o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza
 5
 ,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 1.Člankom 12. Sporazuma između Europske unije i Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza
 6
 (u nastavku: „Sporazum”) uspostavlja se Zajednički odbor. Njime se posebno propisuje da Zajednički odbor mora pratiti provedbu Sporazuma.
 2.Uredbom (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
 7
 uspostavljeni su postupci i uvjeti za izdavanje viza za potrebe tranzita kroz ili planiranog boravka na državnom području država članica u trajanju od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
 3.Zajedničke smjernice potrebne su kako bi se osigurala potpuna usklađenost pri provedbi Sporazuma u konzulatima država članica te kako bi se razjasnio odnos između Sporazuma i odredaba ugovornih stranaka koje se nastavljaju primjenjivati na pitanja povezana s vizama koja nisu obuhvaćena Sporazumom.
 4.Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora o donošenju zajedničkih smjernica za provedbu Sporazuma.
 5. Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine
 8
 . Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
 6.Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine
 9
 . Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
 7.U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje treba donijeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru osnovanom člankom 12. Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza, u pogledu donošenja zajedničkih smjernica za provedbu Sporazuma, temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora priloženom ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 SL L 128, 30.4.2014., str. 49.– 60.
 (2)
 SL L 243, 15.9.2009., str. 1.
 (3)
 Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), SL L 77, 23.3.2016., str. 1.
 (4)
 Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, SL L 81, 21.3.2001., str. 1.
 (5)
 SL L 128, 30.4.2014., str. 47.– 48.
 (6)
 SL L 128, 30.4.2014., str. 49.– 60.
 (7)
 Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL L 243, 15.9.2009., str. 1.).
 (8)
 Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine, SL L 131, 1.6.2000., str. 43.
 (9)
 Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine, SL L 64, 7.3.2002., str. 20.
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 11.1.2018.
 COM(2018) 7 final
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora osnovanog na temelju Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza u pogledu donošenja zajedničkih smjernica za provedbuSporazuma
 NACRT
 ODLUKE br. .../201.. ZAJEDNIČKOG ODBORA
 OSNOVANOG SPORAZUMOM
 IZMEĐU EUROPSKE UNIJE I REPUBLIKE AZERBAJDŽANA
 O POJEDNOSTAVLJENJU IZDAVANJA VIZA
 od....
 u pogledu donošenja zajedničkih smjernica za provedbu Sporazuma
 ODBOR JE,
 uzimajući u obzir Sporazum između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza (
 1
 ) (dalje u tekstu „Sporazum”), a posebno njegov članak 12.,
 budući da je Sporazum stupio na snagu 1. rujna 2014.,
 ODLUČIO SLJEDEĆE:
 Članak 1.
 Zajedničke smjernice za provedbu Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza utvrđene su u Prilogu ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u...
 Za Europsku uniju
 Za Republiku Azerbajdžan
 NACRT
 SMJERNICE
 ZA PROVEDBU
 SPORAZUMA IZMEĐU EUROPSKE UNIJE I REPUBLIKE AZERBAJDŽANA
 O POJEDNOSTAVLJENJU IZDAVANJA VIZA
 Svrha je Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza, koji je stupio na snagu 1. rujna 2014. (dalje u tekstu: „Sporazum”), na temelju uzajamnosti pojednostavniti postupke izdavanja viza građanima Unije i Republike Azerbajdžana koje su namijenjene za boravak u trajanju od najviše 90 dana u razdoblju od 180 dana.
 Sporazumom se utvrđuju pravno obvezujuća prava i obveze u cilju pojednostavljenja postupaka izdavanja viza za građane Azerbajdžana i EU-a.
 Cilj je smjernica, koje je donio Zajednički odbor osnovan člankom 12. Sporazuma („Zajednički odbor”), osigurati usklađenu provedbu odredbi Sporazuma od strane diplomatskih misija i konzularnih ureda država članica schengenskog prostora i Republike Azerbajdžana. Smjernice nisu dio Sporazuma i stoga nisu pravno obvezujuće. Međutim, diplomatskom i konzularnom osoblju preporučuje se da ih se dosljedno pridržava pri provedbi odredaba Sporazuma.
 Te su smjernice osmišljene tako da ih se ažurira s obzirom na iskustva u provedbi Sporazuma na temelju odgovornosti Zajedničkog odbora.
 Kako bi se osigurala trajna i usklađena provedba Sporazuma i u skladu s Poslovnikom Zajedničkog odbora za pojednostavljenje izdavanja viza, stranke su se sporazumjele o tome da između formalnih sastanaka Zajedničkog odbora održavaju neformalne kontakte kako bi se bavile hitnim pitanjima. O tim pitanjima i neformalnim kontaktima bit će podnesena detaljna izvješća na sljedećem sastanku Zajedničkog odbora za pojednostavljenje izdavanja viza.
 I.
 OPĆENITO
 1.1.
 Svrha i područje primjene
 Člankom 1. Sporazuma određuje se sljedeće: Svrha je ovoga Sporazuma pojednostaviti, na temelju uzajamnosti, izdavanje viza građanima Unije i državljanima Republike Azerbajdžana za namjeravani boravak od najviše 90 dana u razdoblju od 180 dana.
 Sporazum se primjenjuje na sve građane Unije i Republike Azerbajdžana koji podnose zahtjev za vizu za kratkotrajni boravak, bez obzira na državu u kojoj borave.
 Sporazum se ne primjenjuje na osobe bez državljanstva koje imaju boravišnu dozvolu izdanu u nekoj državi članici ili Republici Azerbajdžanu. Na tu se kategoriju osoba primjenjuju uobičajena pravila pravne stečevine EU-a u pogledu viza i nacionalno pravo Republike Azerbajdžana.
 1.2.
 Područje primjene Sporazuma
 Člankom 2. Sporazuma određuje se sljedeće:
 1.
 Pojednostavljenje viznog postupka utvrđeno ovim Sporazumom primjenjuje se na građane Unije i državljane Republike Azerbajdžan samo ako oni nisu izuzeti od obveze pribavljanja vize prema zakonima i propisima Republike Azerbajdžana, Unije ili država članica, prema ovom Sporazumu ili drugim međunarodnim sporazumima.
 2.
 Nacionalno pravo Republike Azerbajdžana, prava država članica ili pravo Unije primjenjuju se na pitanja koja nisu obuhvaćena odredbama ovog Sporazuma, poput odbijanja izdavanja vize, priznavanja putnih isprava, dokaza o sredstvima dostatnim za uzdržavanje te odbijanje ulaska i mjere protjerivanja.
 Ne dovodeći u pitanje njegov članak 10. (kojim se predviđa izuzeće od obveze pribavljanja vize za građane Europske unije i Republike Azerbajdžana koji imaju valjane diplomatske putovnice), Sporazumom se ne utječe na postojeća pravila o obvezama posjedovanja vize ili o izuzeću od posjedovanja vize. Na primjer, člankom 4. Uredbe Vijeća br. 539/2001
 2
 državama članicama dopušta se da od obveze pribavljanja vize, među ostalim kategorijama, izuzmu civilnu posadu zrakoplova i plovila.
 U tom kontekstu treba dodati da u skladu s člankom 21. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma
 3
 sve države članice schengenskog prostora moraju priznati vize za dugotrajni boravak i dozvole boravka koje su izdale druge stranke te Konvencije kao valjane za kratkotrajne boravke na njihovu državnom području. Sve stranke Konvencije prihvaćaju boravišne dozvole, vize D i vize za kratkotrajni boravak zemalja pridruženih Schengenu za ulazak i kratkotrajni boravak i obratno.
 Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća („Zakonik o vizama”)
 4
 primjenjuje se na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput određivanja stranke Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma nadležne za obradu zahtjeva za izdavanje vize, obrazloženja odbijanja izdavanja vize, prava žalbe protiv negativne odluke, općeg pravila o osobnom razgovoru s podnositeljem zahtjeva za vizu i pružanje informacija o zahtjevu za vizu. Nadalje, schengenska pravila
 5
 (zabrana ulaska na državno područje, dokazivanje dostatnih sredstava za život itd.) i po potrebi nacionalno pravo i dalje se primjenjuju na pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput priznavanja putnih isprava, dokazivanja dostatnih sredstava za život, zabrane ulaska na područje države članice ili mjera protjerivanja.
 Čak i ako su uvjeti iz Sporazuma ispunjeni, na primjer, podnositelj zahtjeva za vizu podnio je dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja za kategorije predviđene u članku 4., izdavanje vize i dalje se može odbiti ako uvjeti iz članka 6. Uredbe (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (Zakonik o schengenskim granicama
 6
 ) nisu ispunjeni, odnosno ako osoba ne posjeduje važeću putnu ispravu, ako je izdano upozorenje u Schengenskom informacijskom sustavu, ako se smatra da osoba predstavlja prijetnju za javni poredak, unutarnju sigurnost itd.
 Ostale fleksibilnosti u izdavanju viza predviđene Zakonikom o vizama i dalje se primjenjuju. Na primjer, vize za višekratni ulazak s duljim rokom valjanosti (do pet godina) mogu se izdati za sve kategorije osoba osim onih navedenih u članku 5. Sporazuma ako su ispunjeni uvjeti predviđeni u Zakoniku o vizama (članak 24.). Jednako tako, odredbe Zakonika kojima se dopušta oslobađanje od plaćanja ili smanjenje vizne pristojbe nastavit će se primjenjivati (članak 16. stavci 5. i 6. Zakonika o vizama).
 Zakon o migracijama
 7
 i drugi odgovarajući normativni pravni akti Republike Azerbajdžana primjenjuju se na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput obrazloženja odbijanja izdavanja vize, prava žalbe protiv negativne odluke, općeg pravila o osobnom razgovoru s podnositeljem zahtjeva za vizu i pružanje informacija o zahtjevu za vizu, priznavanja putnih isprava, dokazivanja dostatnih sredstava za život, zabrane ulaska na državno područje Republike Azerbajdžana, mjera protjerivanja.
 Ostale fleksibilnosti u izdavanju viza predviđene nacionalnim zakonom Republike Azerbajdžana i dalje se primjenjuju ako su povoljnije za podnositelja zahtjeva. Primjerice, odredbe sadržane u Zakonu Republike Azerbajdžana u odjeljku o državnim naknadama (članak 17. stavak 2.) kojima se omogućuje oslobađanje od plaćanja naknade za vizu te odredbe u Zakonu o migracijama Republike Azerbajdžana (članak 38.) kojima se omogućuje izdavanje elektroničkih viza i dalje se primjenjuju.
 Čak i ako su ispunjene odredbe predviđene Sporazumom, primjerice ako podnositelj zahtjeva za vizu podnese dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja, izdavanje vize i dalje se može odbiti ako nisu ispunjeni uvjeti iz članka 36. Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana (osim članka 36. stavka 1. točke 7.) ili ako postoje okolnosti navedene u članku 16. Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana.
 1.3.
 Vrste viza koje su obuhvaćene područjem primjene Sporazuma
 U članku 3. točki (d) Sporazuma „viza” znači odobrenje koje je izdala država članica ili Republika Azerbajdžan za tranzit kroz državno područje države članice ili Republike Azerbajdžana ili namjeravani boravak od najviše 90 dana u razdoblju od 180 dana na državnom području države članice ili Republike Azerbajdžana.
 Pojednostavnjenja omogućena Sporazumom primjenjuju se na jedinstvene vize koje su valjane za cjelokupno državno područje država članica te na vize s ograničenom područnom valjanošću (LTV)
 8
 .
 Pojednostavljenja utvrđena Sporazumom primjenjuju se na sve vize utvrđene u 5. poglavlju Zakona o vizama Republike Azerbajdžana.
 1.4.
 Izračun trajanja boravka odobrenog vizom
 Zakonikom o schengenskim granicama
 9
 pojam kratkotrajnog boravka utvrđuje se kako slijedi: „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana koje podrazumijeva uzimanje u obzir razdoblja od 180 dana koje prethodi svakom danu boravka”.
 Definicija se primjenjuje i na vize za kratkotrajni boravak koje izdaje Republika Azerbajdžan u skladu sa Sporazumom.
 Dan ulaska računat će se kao prvi dan boravka na državnom području država članica, a dan izlaska računat će se kao posljednji dan boravka na državnom području država članica. Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu „pomičnog” referentnog razdoblja od 180 dana, računajući svaki dan boravka u posljednjem razdoblju od 180 dana, kako bi se provjerilo poštuje li se i dalje uvjet maksimalno dopuštenog boravka od 90 dana u razdoblju od 180 dana. To znači da se u slučaju odsutnosti na državnom području država članica u neprekinutom razdoblju od 90 dana dopušta novi boravak u trajanju do 90 dana.
 Definicija je stupila na snagu 18. listopada 2013. „Kalkulator kratkotrajnog boravka”, kojim se može koristiti za izračun razdoblja dopuštenog boravka prema novim pravilima, može se pronaći na sljedećoj adresi:
 http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm
 .
 Primjer izračuna boravka na temelju nove definicije:
 Osoba koja posjeduje vizu za višekratni ulazak u trajanju od 1 godine (18.4.2014. – 18.4.2015.) prvi put ulazi 19.4.2014. i ostaje 3 dana. Ta ista osoba zatim ponovno ulazi 18.6.2014. i ostaje 86 dana. Kakvo je stanje na određene datume? Kada će ta osoba ponovno smjeti ući?
 Dana 11.9.2014.: tijekom posljednjih 180 dana (16.3.2014.–11.9.2014.) osoba je boravila tri dana (19.– 21.4.2014.) plus 86 dana (18.6.2014.–11.9.2014.) = 89 dana = Nema prekoračenja boravka. Osoba može ostati još 1 dan.
 Od 16.10.2014.: osoba može ući i boraviti još 3 dana (16.10.2014. boravak na dan 19.4.2014. postaje nevažan (jer je izvan razdoblja od 180 dana); 17. 10.2014. boravak od 20. travnja 2014. postaje nevažan (jer je izvan razdoblja od 180 dana itd.)
 Od 15.12.2014.: osoba može ući i boraviti još 86 dana (15.12. 2014. boravak na dan 18.6.2014. postaje nevažan (jer je izvan razdoblja od 180 dana); 16.12.2014. boravak na dan 19.6. 2014. postaje nevažan itd.).
 1.5.
 Stanje u odnosu na države članice koje još u potpunosti ne primjenjuju schengensku pravnu stečevinu, države članice koje ne sudjeluju u EU-ovoj zajedničkoj viznoj politici i pridružene zemlje
 Države članice koje su pristupile Uniji 2004. (Češka, Estonija, Cipar, Latvija, Litva, Mađarska, Malta, Poljska, Slovenija i Slovačka), 2007. (Bugarska i Rumunjska) i 2013. (Hrvatska) obvezane su Sporazumom od njegova stupanja na snagu.
 Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska još uvijek ne provode u potpunosti schengensku pravnu stečevinu. Te će države nastaviti izdavati nacionalne vize čija je valjanost ograničena na njihovo državno područje. Nakon što te države članice budu u potpunosti provodile schengensku pravnu stečevinu, nastavit će s primjenom Sporazuma.
 Nacionalno pravo i dalje se primjenjuje na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom do datuma kada te države članice započnu s potpunom provedbom schengenske pravne stečevine. Od tog datuma, schengenska pravila/nacionalno pravo primjenjivat će se na pitanja koja nisu uređena ovim Sporazumom.
 Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska ovlašteni su priznati boravišne dozvole, vize D i vize za kratkotrajni boravak, koje su izdale stranke Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma i pridružene zemlje za kratkotrajne boravke na njihovu državnom području
 10
 .
 U skladu s člankom 21. Konvencije o provedbi schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama, sve stranke Konvencije moraju priznati vize za dugotrajni boravak i boravišne dozvole koje su te stranke izdale kao valjane za kratkotrajne boravke na njihovu području. One prihvaćaju boravišne dozvole, vize D i vize za kratkotrajni boravak pridruženih zemalja za ulazak i kratkotrajni boravak i obratno.
 Sporazum se ne primjenjuje na Dansku, Irsku i Ujedinjenu Kraljevinu, ali obuhvaća zajedničke izjave o tome da je poželjno sklapanje bilateralnih sporazuma između tih država članica i Republike Azerbajdžan o pojednostavljenju izdavanja viza.
 Iako su pridruženi schengenskom prostoru, Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska nisu obvezani Sporazumom. Međutim, Sporazum sadržava zajedničku izjavu o tome da je poželjno da te zemlje pridružene Schengenu s Republikom Azerbajdžan bez odgode sklope bilateralne sporazume o pojednostavljenju izdavanja viza.
 Sporazum o pojednostavljenju izdavanja viza između Vlade Republike Azerbajdžan i Vlade Kraljevine Norveške potpisan je 3. prosinca 2013. i stupio je na snagu 1. lipnja 2015. Sporazum o pojednostavljenju izdavanja viza između Vlade Republike Azerbajdžan i Švicarske Konfederacije potpisan je 10. listopada 2016. i stupio je na snagu 1. travnja 2017. Sporazum između Vlade Republike Azerbajdžan i Vlade Kneževine Lihtenštajn o uzajamnoj primjeni pravila, naveden u „Sporazumu o pojednostavljenju izdavanja viza između Europske unije i Republike Azerbajdžan”, stupio je na snagu 15. veljače 2017.
 1.6.
 Sporazum/bilateralni sporazumi
 Člankom 13. Sporazuma određuje se sljedeće:
 Ovaj Sporazum od trenutka stupanja na snagu ima prednost pred odredbama bilo kojeg bilateralnog ili multilateralnog sporazuma ili dogovora sklopljenog između pojedinih država članica i Republike Azerbajdžana, u mjeri u kojoj odredbe potonjih sporazuma ili dogovora pokrivaju pitanja koja uređuje ovaj Sporazum.
 Od datuma stupanja na snagu Sporazuma, odredbe važećih bilateralnih sporazuma između država članica i Republike Azerbajdžana o pitanjima obuhvaćenima Sporazumom prestale su se primjenjivati. U skladu s pravom Unije, države članice moraju poduzeti potrebne mjere kako bi uklonile neusklađenosti između svojih bilateralnih sporazuma i Sporazuma.
 Ako je neka država članica sklopila bilateralni sporazum ili dogovor s Republikom Azerbajdžanom o pitanjima koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput, na primjer, mogućnosti izuzeća od obveze posjedovanja vize za nositelje službenih putovnica, to će se izuzeće nastaviti primjenjivati nakon stupanja na snagu Sporazuma Europske unije o pojednostavljenju izdavanja viza.
 Sljedeće su države članice sklopile bilateralni sporazum s Republikom Azerbajdžanom kojim se omogućuje izuzeće od obveze posjedovanja vize za nositelje službenih putovnica: Austrija, Bugarska, Hrvatska, Mađarska, Italija, Portugal, Rumunjska, Slovenija, Latvija i Slovačka
 11
 .
 Izuzeće za nositelje službenih putovnica, koje je odobrila neka država članica, primjenjuje se samo na putovanje na državnom području te države članice, a ne za putovanje u druge države schengenskog prostora.
 II.
 SMJERNICE O POSEBNIM ODREDBAMA
 2.1.
 Nova pravila koja se primjenjuju na sve podnositelje zahtjeva za vizu
 Važno: Podsjeća se da se niže navedena pojednostavljenja povezana s pristojbama za obradu zahtjeva za vizu, trajanjem postupka obrade zahtjeva za izdavanje vize, odlaskom u slučaju krađe ili gubljenja dokumenata i produljenja važenja vize u iznimnim okolnostima primjenjuju na sve podnositelje zahtjeva za vizu i nositelje viza koji su građani Republike Azerbajdžana ili država članica EU-a, uključujući primjerice turiste.
 2.1.1.
 Pristojba za izdavanje vize
 Člankom 6. stavkom 1. Sporazuma određuje se sljedeće:
 1.Pristojba za obradu zahtjeva za izdavanje vize iznosi 35 EUR.
 U skladu s člankom 6. stavkom 1. naknada za obradu zahtjeva za izdavanje vize iznosi 35 EUR. Ta naknada primjenjivat će se na sve podnositelje zahtjeva za vizu iz EU-a i Azerbajdžana (uključujući turiste) i odnosi se na vize za kratkotrajni boravak, neovisno o broju ulazaka u zemlju.
 Člankom 6. stavkom 2. Sporazuma određuje se sljedeće:
 2.
 Ne dovodeći u pitanje odredbe stavka 3., naknade za obradu molbi za izdavanje vize ne naplaćuju se sljedećim kategorijama osoba:
 (a)
 bliskim rođacima: (bračni drugovi, djeca (uključujući posvojenu djecu), roditeljima (uključujući skrbnike), djedovima i bakama te unučadi građana Europske unije koji zakonito borave na državnom području Republike Azerbajdžana, državljana Republike Azerbajdžana koji zakonito borave na državnom području država članica ili građana Europske unije koji borave na državnom području države članice čiji su državljani ili državljana Republike Azerbajdžana koji borave na državnom području Republike Azerbajdžana;
 (b)
 članovima službenih izaslanstava uključujući stalne članove službenih izaslanstava, koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu sudjeluju na službenim sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili jedne od država članica održavaju međuvladine organizacije;
 (c)
 učenicima, studentima, studentima poslijediplomskih studija i učiteljima koji se nalaze u pratnji, a koji putuju zbog studija ili strukovnog obrazovanja, kako u okviru programa razmjene, tako i drugih školskih aktivnosti;
 (d)
 osobama s invaliditetom i osobama koje ih prate, ako je potrebno; (Napomena: Kako bi se iskoristilo oslobođenje od pristojbe za ovu kategoriju, trebalo bi predočiti dokaze o tome da oba podnositelja zahtjeva za vizu pripadaju ovoj kategoriji. Kada je invaliditet podnositelja zahtjeva očit (slijepe osobe, osobe bez jedne noge), prihvatljivo je vizualno utvrđivanje invaliditeta u konzularnom uredu za vize.)
 U opravdanim slučajevima zahtjev može podnijeti predstavnik ili skrbnik osobe s invaliditetom.
 (e)
 sudionicima međunarodnih sportskih događaja i osobama koje ih prate u profesionalnom svojstvu; (Napomena: navijači se neće smatrati osobama u pratnji);
 (f)
 osobama koje sudjeluju u znanstvenim, kulturnim i umjetničkim aktivnostima, uključujući sveučilišne i druge programe razmjene;
 (g)
 osobama koje su predočile dokumente kojima dokazuju nužnost putovanja iz razloga humanosti, uključujući osobe kojima je potrebno hitno liječenje te osobe u njihovoj pratnji, osobe koje putuju zbog pogreba bliskog srodnika ili osobe koje posjećuju bliskog srodnika koji je teško bolestan;
 (h)
 predstavnicima organizacija civilnog društva koji putuju radi strukovnog obrazovanja, seminara, konferencija, uključujući one koje su u okviru programa razmjene; (Napomena: Kako bi iskoristili pravo na oslobođenje od plaćanja naknade iz ove kategorije, podnositelji zahtjeva za vizu moraju predočiti dokaze o članstvu u organizacijama civilnog društva ili neprofitnim organizacijama registriranima u državama članicama ili Republici Azerbajdžanu – poveznica s člankom 4.)
 (i)
 umirovljenicima; (Napomena: Kako bi se iskoristilo pravo na oslobađanje od plaćanja pristojbe za ovu kategoriju, podnositelji zahtjeva moraju priložiti dokaze o umirovljeničkom statusu. Oslobođenje od naknade nije opravdano u slučajevima u kojima je svrha putovanja plaćena djelatnost.)
 (j)
 djeci mlađoj od 12 godina;
 (k)
 novinarima i tehničkom osoblju koje ih prati u profesionalnom svojstvu; (Napomena: Kako bi iskoristili pravo na oslobođenje od plaćanja naknade iz ove kategorije, podnositelji zahtjeva za vizu moraju predočiti dokaze o članstvu u stručnim novinarskim ili medijskim organizacijama – poveznica s člankom 4. Sporazuma);
 K tomu, u državama članicama od naknade se u potpunosti oslobađaju gore navedene kategorije osoba. Osim toga, od naknade se također oslobađaju u skladu s člankom 16. stavkom 4. Zakonika o vizama sljedeće kategorije osoba:
 -istraživači koji putuju unutar Europske unije u svrhu provođenja znanstvenog istraživanja kako je utvrđeno u Preporuci 2005/761/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. rujna 2005.,
 -predstavnici neprofitnih organizacija stari 25 godina ili mlađi koji sudjeluju na seminarima, konferencijama, sportskim, kulturnim ili obrazovnim događanjima koja organiziraju neprofitne organizacije.
 Kako je navedeno u članku 16. stavku 6. Zakonika o vizama, u pojedinačnim slučajevima, svota vizne pristojbe koja se naplaćuje, može se ne naplatiti ili umanjiti, ako to pridonosi promidžbi kulturnih ili sportskih interesa, kao i interesa u području vanjske politike, razvojne politike, u drugim područjima važnog javnog interesa ili iz humanitarnih razloga.
 U članku 16. stavku 7. Zakonika o vizama navodi se da se vizna pristojba naplaćuje u eurima, u nacionalnoj valuti treće zemlje ili u valuti koja se uobičajeno koristi u trećoj zemlji u kojoj je podnesen zahtjev, te se ne vraća osim u slučajevima da zahtjev nije dopušten ili konzulat nije nadležan.
 Kako bi se izbjegao nesklad koji bi mogao prouzročiti trgovanje vizama, države bi članice u Republici Azerbajdžanu trebale osigurati slične pristojbe za sve azerbajdžanske podnositelje zahtjeva za vizu kad se ona naplaćuje u stranoj valuti.
 Jednako tako, u Republici Azerbajdžanu od plaćanja naknade oslobađaju se, u skladu s člankom 17. stavkom 2. Zakona Republike Azerbajdžana o državnim naknadama, sljedeće kategorije stranaca:
 -članovi državnih delegacija i dužnosnici,
 -predstavnici međunarodnih humanitarnih organizacija u Republici Azerbajdžanu,
 -osobe koje studiraju ili se bave pedagoškim aktivnostima u okviru državnih programa,
 -osobe koje putuju u obrambene svrhe.
 Podnositeljima zahtjeva iz EU-a i Azerbajdžana izdaje se potvrda o uplaćenoj naknadi za obradu vize.
 Člankom 6. stavkom 3. Sporazuma određuje se sljedeće:
 3.
 Ako država članica ili Republika Azerbajdžan surađuju s vanjskim pružateljem usluga u vezi s izdavanjem viza, vanjski pružatelj usluga može naplatiti pristojbu za pruženu uslugu. Ta naknada treba biti razmjerna troškovima vanjskog pružatelja usluga u obavljanju njegovih zadaća i ne smije biti viša od 30,00 eura. Države članice i Republika Azerbajdžan zadržavaju mogućnost da svi podnositelji zahtjeva podnesu svoje zahtjeve izravno kod svojih konzulata.
 Vanjski pružatelj usluga obavlja svoju djelatnost za Uniju u skladu sa Zakonikom o vizama i poštujući u potpunosti zakonodavstvo Republike Azerbajdžana.
 Vanjski pružatelj usluga obavlja svoju djelatnost za Republiku Azerbajdžan u skladu sa zakonodavstvom Republike Azerbajdžana i zakonodavstvom država članica EU-a.
 Kada je riječ o modalitetima suradnje s vanjskim pružateljima usluga, u članku 43. Zakonika o vizama navode se detaljne informacije o njihovim zadaćama.
 2.1.2.
 Trajanje postupaka za obradu zahtjeva za izdavanje vize
 Člankom 7. Sporazuma određuje se sljedeće:
 1.
 Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžana odlučuju o zahtjevu za vizu u roku od 10 kalendarskih dana od dana primitka zahtjeva i dokumenata koji su potrebni za izdavanje vize.
 2.
 Razdoblje donošenja odluke o zahtjevu za izdavanje vize može se produljiti do 30 kalendarskih dana u pojedinačnim slučajevima, posebno kada je potrebno dodatno preispitivanje zahtjeva.
 3.
 Razdoblje donošenja odluke o zahtjevu za izdavanje vize može se skratiti na 2 radna dana ili manje u hitnim slučajevima.
 Odluka o zahtjevu za vizu donijet će se, u načelu, u roku od 10 kalendarskih dana od datuma podnošenja zahtjeva koji je dopušten.
 To se razdoblje može produljiti na najviše 30 kalendarskih dana u pojedinačnim slučajevima, posebno kada je potrebno zahtjev dodatno razmotriti ili u slučaju zastupanja kada su konzultirana tijela zastupane države članice.
 Svi ti rokovi počinju teći tek kada je priložena dokumentacija u cijelosti, odnosno od dana primitka zahtjeva za izdavanje vize zajedno s popratnom dokumentacijom.
 U načelu, za diplomatske misije i konzularne urede koji imaju sustav zakazivanja sastanaka vremensko razdoblje potrebno za dobivanje termina sastanka ne uračunava se u vrijeme obrade. Na to pitanje i ostale praktične upute za podnošenje zahtjeva za vizu primjenjuju se Zakonik o vizama (članak 9.) i Zakon o migracijama Republike Azerbajdžana.
 Ako se od podnositelja zahtjeva traži da za podnošenje zahtjeva imaju zakazan sastanak, taj se sastanak u pravilu mora održati u roku od dva tjedna od datuma kad je zatražen.
 Pri zakazivanju sastanka trebalo bi uzeti u obzir moguću hitnost koju je istaknuo podnositelj zahtjeva za vizu, u skladu s provedbom članka 7. stavka 3. Sporazuma. Odluku o skraćivanju vremena za donošenje odluke o zahtjevu za izdavanje vize donosi konzularni službenik.
 U opravdanim hitnim slučajevima (kada zahtjev za izdavanje vize nije mogao biti podnesen ranije zbog razloga koje podnositelj zahtjeva za vizu nije mogao predvidjeti) konzulat može podnositeljima zahtjeva dopustiti da podnesu zahtjev bez sastanka ili se sastanak dogovara odmah.
 2.1.3.
 Izlazak iz zemlje u slučaju gubitka osobnih isprava
 Člankom 8. Sporazuma određuje se sljedeće:
 Građani Europske unije i državljani Republike Azerbajdžan koji su izgubili svoje osobne isprave ili kojima su te isprave ukradene tijekom boravka na državnom području Republike Azerbajdžana ili državnom području država članica mogu napustiti državno područje Republike Azerbajdžana ili državno područje država članica na temelju valjanih osobnih isprava koje ih ovlašćuju na prelazak granice, a koje su izdale diplomatske misije ili konzularni uredi država članica ili Republike Azerbajdžana, bez bilo kakve vize ili drugog odobrenja.
 U slučaju gubitka ili krađe osobnih isprava, valjane osobne isprave koje izdaju diplomatske misije ili konzularna predstavništva i kojima se omogućuje imatelju vize da prijeđe granicu, dostatne su za napuštanje državnog područja Republike Azerbajdžana ili schengenskog prostora. Nadležna tijela zemlje domaćina ne mogu tražiti nikakve daljnje dokumente, ovlaštenja ili formalnosti.
 2.1.4. Produljenje vize u iznimnim okolnostima
 Člankom 9. Sporazuma određuje se sljedeće:
 Građanima Europske unije i državljanima Republike Azerbajdžan koji zbog više sile ne mogu napustiti državno područje Republike Azerbajdžan ili država članica do datuma navedenog u njihovim vizama produljuje se rok važenja izdane vize i/ili trajanje boravka utvrđeno vizom bez plaćanja pristojbe, u skladu sa zakonodavstvom koje Republika Azerbajdžan ili država članica primateljica primjenjuju, na razdoblje potrebno za njihov povratak u državu u kojoj borave.
 U odnosu na mogućnost produljenja važenja vize u slučajevima opravdanih osobnih razloga, kada nositelj vize nije u mogućnosti napustiti područje države članice do datuma navedenog na naljepnici vize, odredbe članka 33. Zakonika o vizama primjenjivat će se sve dok su u skladu sa Sporazumom. Stoga je produljenje vize besplatno u slučaju više sile ili humanitarnih razloga.
 Zakon o migracijama u Republici Azerbajdžanu primjenjuje se na pitanja u vezi s produljenjem razdoblja privremenog boravka stranaca u Republici Azerbajdžanu.
 Odluka o produljenju razdoblja privremenog boravka stranaca u Republici Azerbajdžanu službeni je dokument kojim se strancima odobrava privremeni boravak u Republici Azerbajdžanu.
 Stranci kojima je razdoblje privremenog boravka u Republici Azerbajdžanu produljeno mogu izaći iz zemlje preko graničnih prijelaza uz predočenje putovnice ili drugih isprava za prelazak granice te odluke o produljenju razdoblja privremenog boravka.
 2.2. Nova pravila koja se primjenjuju na određene kategorije podnositelja zahtjevâ za vizu
 2.2.1.
 Dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja
 Za kategorije osoba navedene u članku 4. stavku 1. Sporazuma tražit će se samo navedene dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja. Kako je navedeno u članku 4. stavku 3. neće se tražiti druga opravdanja, pozivi ili potvrde povezani sa svrhom putovanja.
 Međutim, to ne znači oslobođenje od opće obveze osobnog pojavljivanja radi podnošenja zahtjeva za izdavanje vize i popratnih dokumenata koji se odnose, primjerice, na sredstva za uzdržavanje, što ostaje nepromijenjeno.
 Ako u pojedinačnim slučajevima i dalje bude postojala sumnja u vjerodostojnost dokumenta kojim se dokazuje svrha putovanja, podnositelja zahtjeva za vizu može se na temelju članka 21. stavka 8. Zakonika o vizama i Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana pozvati na dodatan razgovor u veleposlanstvo/konzulat, u kojem ga se može ispitati u pogledu stvarne svrhe posjeta ili namjere povratka. U takvim pojedinačnim slučajevima podnositelj zahtjeva za vizu može dobrovoljno predati dodatne dokumente ili ih iznimno može zatražiti konzularni službenik. Takvi se postupci ne provode sustavno, a Zajednički ih odbor pomno prati.
 U načelu, uz zahtjev za izdavanje vize mora se podnijeti izvornik dokumenta iz članka 4. stavka 1. Sporazuma. Međutim, konzulat može započeti s obradom zahtjeva za izdavanje vize na temelju telefaksa ili preslikâ dokumenta. Ipak, konzulat može zatražiti izvornik dokumenta u slučaju podnošenja prvog zahtjeva za izdavanje vize, a zatražit će ga u pojedinačnim slučajevima u kojima postoji sumnja.
 Na kategorije osoba koje se ne spominju u članku 4. Sporazuma (npr. turisti) i dalje će se primjenjivati opća pravila u pogledu dokumenata kojima se dokazuje svrha putovanja. Isto se odnosi i na dokumente povezane s pristankom roditelja za putovanja djece mlađe od 18 godina.
 Schengenska pravila ili nacionalno pravo primjenjivat će se na pitanja koja nisu obuhvaćena odredbama ovog Sporazuma, kao što su priznavanje putnih isprava i jamstava u pogledu povratka i dostatnih sredstava za život.
 Članak 4. – Dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja
 1.Za sljedeće kategorije građana Unije i državljana Republike Azerbajdžan dostatni su sljedeći dokumenti za opravdavanje svrhe putovanja u drugu stranku:
 (a)
 za bliske srodnike - bračne drugove, djecu (uključujući usvojenu djecu), roditelje (uključujući skrbnike), bake i djedove i unučad - koji su u posjetu građanima Europske unije koji zakonito borave na državnom području Republike Azerbajdžan ili državljanima Republike Azerbajdžana koji zakonito borave na državnom području država članica ili građanima Europske unije koji borave na državnom području države članice čiji su državljani ili državljani Republike Azerbajdžana koji borave na državnom području Republike Azerbajdžana:
 –
 pisani poziv domaćina;.
 Nadležno tijelo mora dokazati vjerodostojnost potpisa pozivatelja u skladu s nacionalnim zakonodavstvom zemlje boravka.
 Poziv bi trebala potvrditi nadležna tijela.
 Ta se odredba primjenjuje i na srodnike osoblja diplomatskih misija i konzulata koji putuju na državno područje država članica ili Republike Azerbajdžana u posjet obitelji u trajanju od najviše 90 dana, osim potrebe dokazivanja zakonitog boravka i obiteljskih veza.
 (b)
 ne dovodeći u pitanje članak 10., za članove službenih izaslanstava, uključujući stalne članove izaslanstava, koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu sudjeluju na službenim sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili jedne od država članica održavaju međuvladine organizacije:
 –
 dopis nadležnog tijela države članice ili Republike Azerbajdžana ili dopis europske institucije u kojem se potvrđuje da je podnositelj zahtjeva član izaslanstva ili stalni član izaslanstva koje putuje na državno područje druge stranke radi sudjelovanja u ranije navedenim događanjima, uz priloženi primjerak službenog poziva;
 Ime podnositelja zahtjeva mora biti navedeno u dopisu koji je izdalo nadležno tijelo, a kojim se potvrđuje da je ta osoba dio delegacije koja putuje na državno područje druge stranke kako bi sudjelovala na službenom sastanku. Ime podnositelja zahtjeva ne mora nužno biti navedeno i u službenom pozivu za sudjelovanje na sastanku, iako to može biti slučaj ako je službeni poziv upućen određenoj osobi.
 Ta se odredba primjenjuje na članove službenih delegacija, neovisno o vrsti putovnice koju imaju (službena ili obična putovnica).
 (c)
 za poslovne ljude i predstavnike poslovnih organizacija:
 –
 pisani poziv domaćina: pravne osobe ili poduzeća, organizacije ili njihovih ureda ili podružnica, državnih i lokalnih tijela Republike Azerbajdžana ili država članica ili organizacijskih odbora trgovinskih ili industrijskih izložbi, konferencija i simpozija koji se održavaju na državnom području Republike Azerbajdžana ili državnom području jedne od država članica, potvrđen od strane nadležnih tijela u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;
 Osim toga, nacionalni poslovni registar izdat će dokument kojim se potvrđuje postojanje poslovne organizacije.
 (d)
 za vozače koji obavljaju usluge međunarodnog prijevoza robe i putnika između državnih područja Republike Azerbajdžana i država članica u vozilima koja su registrirana u državama članicama ili u Republici Azerbajdžanu:
 –
 pisani zahtjev nacionalnog prijevozničkog poduzeća ili udruženja (sindikata) prijevoznika Republike Azerbajdžana ili nacionalnih udruženja prijevoznika država članica koji pružaju usluge međunarodnog cestovnog prijevoza, u kojem se navodi svrha, ruta, trajanje i učestalost putovanja.
 Za izdavanje pisanog zahtjeva nadležno je nacionalno udruženje iz zemlje iz koje vozač dolazi. Regionalne ili druge podružnice nacionalnih udruženja država članica također mogu izdavati pisane zahtjeve.
 (e)
 za učenike, studente, studente poslijediplomskih studija i učitelje koji se nalaze u pratnji, a koji putuju zbog studija ili strukovnog obrazovanja, kako u okviru programa razmjene, tako i drugih školskih aktivnosti:
 –
 pisani poziv ili potvrda o upisu sveučilišta, akademije, instituta, visoke škole domaćina ili školska odnosno studentska iskaznica ili potvrda o tečajevima koje će osoba pohađati;
 Studentska iskaznica prihvaća se kao opravdanje svrhe putovanja samo ako su je izdali sveučilište, viša škola ili škola domaćin na kojima će se pohađati studij ili stručno usavršavanje.
 (f)
 za osobe koje sudjeluju u znanstvenim, akademskim, kulturnim ili umjetničkim aktivnostima, uključujući sveučilišne i druge programe razmjene:
 –
 pisani zahtjev organizacije domaćina o sudjelovanju u aktivnostima;
 (g)
 za novinare i tehničko osoblje koje ih prati u profesionalnom svojstvu:
 –
 potvrda ili drugi dokument koji je izdala strukovna organizacija ili poslodavac osobe o kojoj je riječ kojom se dokazuje da je ta osoba kvalificirani novinar te u kojoj se navodi da je svrha putovanja obavljanje novinarskog posla ili kojom se dokazuje da je ta osoba član tehničkog osoblja koje novinara prati zbog obavljanja posla.
 Ovom kategorijom nisu obuhvaćeni slobodni novinari i njihovi asistenti.
 Moraju se predočiti potvrda ili dokument koji izdaje profesionalna novinarska organizacija ili poslodavac podnositelja zahtjeva kojim se dokazuje da je podnositelj zahtjeva profesionalni novinar ili osoba koja ga prati u svojstvu stručnjaka i u kojem se navodi da je svrha putovanja novinarski posao ili pomaganje pri takvom poslu.
 (h)
 za sudionike međunarodnih sportskih događaja i osobe koje ih prate u profesionalnom svojstvu:
 –
 pisani poziv organizacije domaćina, nadležnih tijela, nacionalnih sportskih saveza država članica ili Republike Azerbajdžana ili Nacionalnog olimpijskog odbora Republike Azerbajdžana ili nacionalnih olimpijskih odbora država članica;
 Popis osoba u pratnji ako je riječ o međunarodnim sportskim događajima bit će ograničen na osobe koje prate sportaše/sportašice u svojstvu stručnjaka: trenere, masere, menadžere, zdravstveno osoblje i voditelje sportskih klubova. Navijači se dakle neće smatrati osobama u pratnji.
 (i)
 za sudionike službenih programa razmjene koje organiziraju gradovi-prijatelji:
 –
 pisana zamolba čelnika uprave/gradonačelnika tih gradova;
 Voditelj uprave / gradonačelnik grada ili drugog lokaliteta koji je nadležan za izdavanje pisanog zahtjeva voditelj je uprave / gradonačelnik grada domaćina ili drugog lokaliteta u kojem će se odvijati aktivnost prijateljskog povezivanja. Ova kategorija obuhvaća samo službene aktivnosti prijateljskog povezivanja.
 (j)
 za osobe koje putuju iz zdravstvenih razloga i osobe koje su u potrebnoj pratnji:
 –
 službeni dokument zdravstvene ustanove kojim se potvrđuje nužnost zdravstvene skrbi u toj ustanovi i potreba postojanja pratnje te dokaz o dostatnim financijskim sredstvima za plaćanje liječenja;
 Podnijet će se dokument koji je izdala zdravstvena ustanova kojim se potvrđuju tri elementa (nužnost zdravstvene skrbi u toj ustanovi, potreba za pratnjom te dokaz o dostatnim financijskim sredstvima za plaćanje liječenja, poput dokaza o unaprijed plaćenim troškovima).
 (k)
 za osobe koje se bave slobodnim zanimanjima i koje sudjeluju na međunarodnim izložbama, konferencijama, simpozijima, seminarima i sličnim događanjima koja se održavaju na državnom području Republike Azerbajdžana ili državnom području država članica:
 –
 pisani poziv organizacije domaćina kojom se potvrđuje da navedena osoba sudjeluje u događaju;
 (l)
 za predstavnike organizacija civilnog društva koji putuju radi strukovnog obrazovanja, seminara, konferencija, uključujući one koje su u okviru programa razmjene:
 –
 pisani poziv organizacije domaćina, potvrda da ta osoba predstavlja organizaciju civilnog društva i potvrda o tome da je takvo društvo upisano u odgovarajući registar, a koju je izdalo državno tijelo u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;
 Mora se predočiti dokument organizacije civilnog društva kojim se potvrđuje da podnositelj zahtjeva predstavlja tu organizaciju.
 Članovi takvih organizacija civilnog društva nisu obuhvaćeni Sporazumom.
 (m)
 rođaci koji koji putuju radi sudjelovanja na sahranama:
 –
 službeni dokument koji potvrđuje smrtni slučaj kao i obiteljsku ili drugu vezu između podnositelja molbe i pokopane osobe;”
 (n)
 za posjete vojnim i civilnim grobljima:
 –
 službeni dokument kojim se potvrđuje postojanje i očuvanje groba te obiteljski ili drugi odnosi između podnositelja zahtjeva i pokopanog.
 U sporazumu se ne navodi točno treba li gore navedeni službeni dokument izdati tijelo države u kojoj se nalazi groblje ili države boravišta osobe koja želi posjetiti groblje. Trebalo bi prihvatiti da nadležna tijela obiju zemalja mogu izdavati takve službene dokumente.
 Potrebno je predočiti prethodno navedeni službeni dokument kojim se potvrđuje postojanje i održavanje groba te obiteljska ili druga veza između podnositelja zahtjeva i pokopane osobe.
 Važno: Sporazumom se ne stvaraju nova pravila o odgovornosti za fizičke ili pravne osobe koje izdaju pisani zahtjev. U slučaju lažnog izdavanja takvih zahtjeva primjenjuje se relevantno pravo EU-a / nacionalno pravo.
 2.2.2.
 Izdavanje viza za višekratni ulazak
 U slučajevima u kojima podnositelj zahtjeva za vizu mora često putovati na državno područje država članica ili Republike Azerbajdžana vize za kratkotrajni boravak mogu se izdati za više posjeta, pod uvjetom da ukupno trajanje tih posjeta ne prelazi 90 dana u razdoblju od 180 dana.
 Člankom 5. Sporazuma određuje se sljedeće:
 1.
 Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžana izdaju vize za višekratni ulazak s rokom važenja od pet godina sljedećim kategorijama državljana:
 (a)
 bračnim drugovima, djeci (uključujući usvojenu djecu) koja su mlađa od 21 godine ili su uzdržavana, roditeljima (uključujući skrbnike) koji su u posjetu građanima Europske unije koji zakonito borave na državnom području Republike Azerbajdžana ili državljanima Republike Azerbajdžana koji zakonito borave na državnom području država članica ili građanima Europske unije koji borave na državnom području države članice čiji su državljani ili državljanima Republike Azerbajdžana koji borave na državnom području Republike Azerbajdžana.
 (b)
 stalnim članovima službenih izaslanstava koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu redovito sudjeluju na sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili jedne od država članica održavaju međuvladine organizacije;
 Odstupajući od prve rečenice, u slučajevima kada je potreba ili namjera čestog ili redovitog putovanja očito ograničena na kraće razdoblje, rok važenja vize za višekratni ulazak ograničen je na to razdoblje, a posebice kad je:
 –
 u slučaju osoba navedenih u točki (a), rok važenja dozvole boravka za državljane Republike Azerbajdžana koji zakonito borave u jednoj od država članica ili građane Unije koji zakonito borave u Republici Azerbajdžanu;
 –
 njihov mandat, u slučaju osoba iz točke (a), rok važenja njihovog statusa stalnog člana službene delegacije, u slučaju osoba iz točke (b),
 kraći je od pet godina.
 Uzimajući u obzir profesionalni status tih kategorija osoba ili njihovo obiteljsko srodstvo s građaninom Republike Azerbajdžana koji zakonito boravi na području država članica ili s državljaninom EU-a koji zakonito boravi na državnom području Republike Azerbajdžana ili s državljaninom EU-a koji boravi u državi članici čiji je državljanin, opravdano je odobriti im vizu za višekratni ulazak s rokom valjanosti do pet godina ili ograničenu na mandat ili njihov zakoniti boravak ako isti traju kraće od pet godina.
 Osobe koje su obuhvaćene člankom 5. stavkom 1. točkom (a) Sporazuma moraju predočiti dokaz o zakonitom boravku pozivatelja.
 Kad je riječ o osobama koje su obuhvaćene člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Sporazuma, trebalo bi izdati potvrdu o njihovu profesionalnom statusu i o trajanju njihova mandata.
 Ova se odredba neće primjenjivati na osobe koje su obuhvaćene člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Sporazuma ako su one Sporazumom izuzete od zahtjeva za vizu, tj. ako su nositelji diplomatske putovnice.
 Ako su potreba ili namjera u pogledu čestog ili redovitog putovanja jasno ograničene na kraće razdoblje, rok valjanosti vize za višekratni ulazak ograničava se na duljinu tog razdoblja.
 2.
 Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžan izdaju vize za višekratni ulazak s rokom važenja od jedne godine sljedećim kategorijama državljana, pod uvjetom da im je tijekom prethodne godine izdana barem jedna viza i da su istu koristili u skladu sa zakonima o ulasku i boravku na državnom području države koju posjećuju:
 (a) studenti, postdiplomski studenti koji redovito putuju za potrebe studija ili
 stručne izobrazbe, uključujući u okviru programa razmjene;
 (b) novinari i tehničko osoblje koje ih prati u profesionalnom svojstvu;
 (c) sudionici službenih programa razmjene koje organiziraju gradovi-prijatelji;
 (d) vozači koji obavljaju usluge međunarodnog prijevoza robe i putnika između državnih područja Republike Azerbajdžan i država članica u vozilima koja su registrirana u državama članicama ili u Republici Azerbajdžan;
 (e) osobe kojima su potrebni redoviti posjeti iz zdravstvenih razloga i osobe koje ih prate;
 (f) osobe koje se bave slobodnim zanimanjima koje sudjeluju na međunarodnim izložbama, konferencijama, simpozijima, seminarima ili sličnim događanjima koja se održavaju na državnom području Republike Azerbajdžana ili država članica;
 (g) predstavnici organizacija civilnog društva koji redovito putuju u Republiku Azerbajdžan ili države članice radi strukovnog obrazovanja, seminara, konferencije, uključujući one koje su u okviru programa razmjene;
 (h) osobe koje sudjeluju u znanstvenim, kulturnim i umjetničkim aktivnostima, uključujući sveučilišne i druge programe razmjene, koje redovito putuju u Republiku Azerbajdžan ili države članice;
 (i) sudionici međunarodnih sportskih događaja te osobama koje ih prate u profesionalnom svojstvu;
 (j) članovi službenih izaslanstava koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu, redovito sudjeluju na sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili država članica održavaju međuvladine organizacije;
 (k) poslovni ljudi i predstavnici poslovnih organizacija koji redovito putuju u Republiku Azerbajdžan ili države članice.
 Odstupajući od prve rečenice, ako su potreba ili namjera u pogledu čestog ili redovitog putovanja jasno ograničene na kraće razdoblje, važenje vize za višekratni ulazak ograničuje se na to razdoblje.
 U načelu, vize za višekratni ulazak s rokom valjanosti od godine dana izdat će se gore navedenim kategorijama ako je podnositelj zahtjeva za vizu u protekloj godini (12 mjeseci) dobio najmanje jednu vizu i koristio se njome u skladu s propisima o ulasku i boravku jedne ili više država koje je posjetio (na primjer, osoba nije prekoračila dopušteni boravak) te ako postoje razlozi zahtijevanja vize za višekratni ulazak.
 U slučajevima u kojima nije opravdano izdati vizu s rokom važenja od godine dana, na primjer, ako je trajanje programa razmjene kraće od godine dana ili osoba ne treba putovati cijelu godinu dana, rok važenja vize bit će kraći od godine dana, pod uvjetom da su ispunjeni ostali uvjeti za izdavanje vize.
 3.
 Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžana izdaju vize za višekratni ulazak s rokom važenja od najmanje dvije, a najviše pet godina kategorijama osoba iz stavka 2. ovog članka, pod uvjetom da su tijekom prethodne dvije godine koristili vize za višekratni ulazak izdane na godinu dana u skladu sa zakonima o ulasku i boravku na državnom području države koju posjećuju, osim u slučajevima kada je potreba ili namjera čestog ili redovitog putovanja očito ograničena na kraće razdoblje, u kojem je slučaju rok važenja vize za višekratni ulazak ograničen na to razdoblje.
 4. Ukupno vremensko razdoblje boravka osoba iz stavaka 1. do 3. ovog članka na državnom području država članica ili Republike Azerbajdžana ne smije biti dulje od 90 dana unutar razdoblja od 180 dana.
 Vize za višekratni ulazak s rokom valjanosti od dvije do pet godina izdat će se kategorijama navedenima u članku 5. stavku 2. Sporazuma, pod uvjetom da su tijekom protekle dvije godine (24 mjeseca) iskoristili dvije jednogodišnje vize za višekratni ulazak u skladu sa zakonima o ulasku i boravku na državnom području država koje posjećuju i da su razlozi za traženje izdavanja vize za višekratni ulazak još uvijek valjani. Treba napomenuti da će se viza čiji je rok valjanosti od 2 do 5 godina izdati samo ako su podnositelju zahtjeva za vizu tijekom prethodne dvije godine izdane dvije vize čija je valjanost godinu dana, a ne kraća, i ako se tim vizama koristio u skladu s propisima o ulasku i boravku na području jedne ili više država članica koje je posjetio. Diplomatske misije i konzularni uredi na temelju procjene svakog zahtjeva za vizu odlučivat će o roku valjanosti tih viza tj. roku od 2 do 5 godina.
 Ne postoji obveza izdavanja vize za višekratni ulazak ako podnositelj zahtjeva nije iskoristio prethodno izdanu vizu.
 2.2.3.
 Nositelji diplomatskih putovnica
 Člankom 10. Sporazuma određuje se sljedeće:
 1.
 Građani Europske unije i državljani Republike Azerbajdžana, nositelji valjanih diplomatskih putovnica mogu bez vize ulaziti u državna područja Republike Azerbajdžan ili država članica, napuštati ih i prolaziti kroz njih.
 2.
 Osobe iz stavka 1. mogu boraviti na državnim područjima Republike Azerbajdžana ili država članica tijekom razdoblja koje ne smije biti dulje od 90 dana unutar razdoblja od 180 dana.
 Postupci koji se odnose na upućivanje diplomata u države članice nisu obuhvaćeni Sporazumom. Primjenjuje se uobičajeni postupak akreditacije.
 III.
 SURADNJA U POGLEDU PUTNIH ISPRAVA
 U Zajedničkoj izjavi priloženoj Sporazumu stranke su suglasne da bi Zajednički odbor osnovan na temelju članka 12. Sporazuma trebao ocijeniti utjecaj razine sigurnosti odgovarajućih putnih isprava na funkcioniranje Sporazuma. U tu svrhu, stranke su se obvezale redovito uzajamno izvješćivati o mjerama poduzetima u cilju sprječavanja umnažanja putnih isprava, razvoja tehničkih aspekata sigurnosti putnih isprava te postupka provjeravanja identiteta prilikom njihova izdavanja.
 IV.
 STATISTIKA
 Kako bi se Zajedničkom odboru osnovanom Sporazumom omogućilo učinkovito praćenje Sporazuma, diplomatske misije i konzularni uredi država članica trebaju Komisiji svakih šest mjeseci dostavljati statističke podatke, ako je to moguće razvrstane po mjesecima i posebno u pogledu:
 -broja odbijenih zahtjeva za vizu,
 -broju izdanih viza za višekratni ulazak,
 -rokovima valjanosti izdanih viza za višekratni ulazak,
 -broj viza izdanih bez pristojbe.
 (1)
 SL L 128, 30.4.2014., str. 49.– 60.
 (2)
 Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, SL L 81 od 21.3.2001., koja je posljednji put izmijenjena Uredbom (EU) 1289/2013 od 11.12.2013., SL L 347, 20.12.2013., str. 74.
 (3)
 SL L 239, 22.9.2000., str. 19.
 (4)
 Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog Parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama), SL L 243 od 15.9.2009., str. 1.
 (5)
 Posebno, Uredba (EU) br. 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016.
 o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) SL
 L 77, 23.3.20016., str. 1.
 (6)
 SL L 105, 13.4.2006., str. 1., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 610/2013, SL L 182, 29.6.2013., str. 1.
 (7)
 Zakon o migracijama Republike Azerbajdžana donesen je Zakonom br. 713-IVQ 2. srpnja 2013., a na snagu je stupio 1. kolovoza 2013.
 (8)
 Usp. članci 2., 24. i 25. Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama), SL L 243, 15.9.2009., str. 1.
 (9)
 Uredba (EU) br. 610/2013 Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 182, 29.6.2013., str. 1.
 (10)
 Odluka br. 565/2014/EU od 15. svibnja 2014. od 16/06/2014, kojom se Bugarskoj, Cipru, Hrvatskoj i Rumunjskoj odobrava jednostrano priznavanje samo jedinstvenih viza za kratkotrajni boravak koje vrijede za dva ili više ulazaka te viza za dugotrajni boravak i boravišnih dozvola izdanih u državama članicama schengenskog prostora, kao i nacionalnih viza i boravišnih dozvola koje su izdale Bugarska, Hrvatska i Rumunjska kao isprave jednakovrijedne svojim nacionalnim vizama ne samo za tranzit, nego i za namjeravane boravke na njezinu državnom području koji ne prelaze 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Zbog nepostojanja diplomatskih odnosa, Cipar trenutačno izuzima imatelje azerbajdžanskih putovnica (osim diplomatskih putovnica) iz odredbi Odluke 565/2014/EU od 15.5.2014.
 (11)
 Izuzeće od obveze pribavljanja vize u skladu s člankom 4. stavkom 1. Uredbe Vijeća 539/2001.


text:
 23.11.2013
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 344/4
 2013 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę
 (Byla C-189/11) (1)
 (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Apmokestinimas - PVM - Direktyva 2006/112/EB - 306-310 straipsniai - Speciali kelionių agentūroms skirta schema - Kalbinių versijų skirtumai - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad ši speciali schema taikoma kitiems asmenims nei keleiviai - „Keleivio“ ir „kliento“ sąvokos - Minėtos schemos netaikymas tam tikram mažmeniniam pardavimui - Atskaitytino PVM, nesusijusio su mokėtinu arba sumokėtu pirkimo mokesčiu, sumos nurodymas sąskaitoje faktūroje - Apmokestinamosios vertės už numatytą laikotarpį nustatymas bendrai - Nesuderinamumas)
 2013/C 344/03
 Proceso kalba: ispanų
 Šalys
 Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Lozano Palacios ir C. Soulay
 Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Centeno Huerta
 Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, T. Müller ir J. Očková, Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir J.-S. Pilczer, Lenkijos Respublika, atstovaujama A. Kraińska, A. Kramarczyk, M. Szpunar ir B. Majczyna, Portugalijos Respublika, atstovaujamos L. Inez Fernandes ir R. Laires, Suomijos Respublika, atstovaujama J. Heliskoski ir M. Pere
 Dalykas
 Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 73, 168, 169, 226 ir 306-310 straipsnių pažeidimas — Speciali kelionių agentūroms skirta schema.
 Rezoliucinė dalis
 1)
 Ispanijos Karalystė:
 —
 netaikydama specialios kelionių agentūroms skirtos schemos veikiančių savo vardu mažmeninių kelionių agentūrų vykdomam kelionių, kurias organizuoja didmeninės agentūros, mažmeniniam pardavimui;
 —
 leisdama kelionių agentūroms tam tikromis nustatytomis aplinkybėmis įrašyti į sąskaitą faktūrą visą pridėtinės vertės mokesčio sumą, kuri nėra susijusi su kliento iš tikrųjų sumokėtu mokesčiu, o klientui, tuo atveju, jeigu jis yra apmokestinamasis asmuo, atskaityti šią visą sumą nuo mokėtino PVM, ir
 —
 leisdama kelionių agentūroms, kurioms taikytina minėta speciali schema, nustatyti bendrą mokėtino mokesčio apmokestinamąją vertę už kiekvieną apmokestinamąjį laikotarpį,
 neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 168, 226 ir 306-310 straipsnius.
 2)
 Atmesti kitą ieškinio dalį.
 3)
 Europos Komisija padengia vieną ketvirtąją savo bylinėjimosi išlaidų.
 4)
 Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir tris ketvirtąsias Komisijos bylinėjimosi išlaidų.
 5)
 Čekijos Respublika, Prancūzijos Respublika, Lenkijos Respublika, Portugalijos Respublika ir Suomijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas,
 (1) OL C 186, 2011 6 25.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 21985A0131(01)
 Euroopa Liidu Teataja L 026 , 31/01/1985 Lk 0002 - 0004 Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 11 Köide 11 Lk 0170 Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 11 Köide 11 Lk 0170 Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 11 Köide 21 Lk 0178 Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 11 Köide 21 Lk 0178
 KoostöölepingEuroopa Majandusühenduse ja Jeemeni Araabia Vabariigi vahelEUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGUühelt poolt jaJEEMENI ARAABIA VABARIIGI VALITSUSteiselt poolt,VÕTTES ARVESSE Jeemeni Araabia Vabariigi ja ühenduse liikmesriikide sõbralikke suhteid ja ajaloolisi sidemeid,OLLES OTSUSTANUD tugevdada ja süvendada olemasolevaid Jeemeni Araabia Vabariigi ja Euroopa Majandusühenduse vahelisi suhteid,OLLES TEADLIKUD, et nende eesmärkide saavutamiseks on vaja võimalikult ulatuslikku koostööd, mis peaks kummagi lepinguosalise vastastikustes huvides hõlmama kogu kaubandus-, majandus- ja arendustegevust,OLLES VEENDUNUD, et sellele koostööle tuleb luua rakenduslik raamistik, mis võimaldab sel areneda käsikäes kummagi lepinguosalise tegevuspõhimõtetega,ON OTSUSTANUD sõlmida koostöölepingu ja on selleks nimetanud oma täievolilisteks esindajateks:EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU:Peter BARRY,Iirimaa välisminister,Wilhelm HAFERKAMP,Euroopa Ühenduste Komisjoni asepresident,JEEMENI ARAABIA VABARIIGI VALITSUS:Mohamed al-GUNEID,arenguminister ja keskplaneerimisasutuse esimees,KES, olles esitanud oma kehtivaks ja vormikohaseks tunnistatud täisvolitused,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES.Artikkel 1Enamsoodustuskord1. Import- ja eksportkaupade puhul kohtlevad lepinguosalised teineteist enamsoodustuskorras kõikides küsimustes, mis on seotud:- igasuguste tolli- ja muude maksudega, sealhulgas selliste maksude kogumise korraga,- tollivormistust, transiiti, ladustamist või ümberlaadimist käsitlevate eeskirjadega,- otseste või kaudsete maksude ja muude riigisiseste maksudega,- eeskirjadega, mis käsitlevad makseid, sealhulgas välisvääringute eraldamist ja selliste maksete ülekandmist,- eeskirjadega, mis käsitlevad kaupade müüki, ostu, vedu, turustamist ja kasutamist siseturul.2. Lõiget 1 ei kohaldata:a) piiriliikluse hõlbustamiseks naaberriikidele antud soodustustele;b) soodustustele, mis on antud eesmärgiga luua tolliliit või vabakaubanduspiirkond või sellise tolliliidu või vabakaubanduspiirkonna nõuete kohaselt;c) soodustustele, mis on antud teatavatele riikidele üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe kohaselt;d) soodustustele, mida Jeemeni Araabia Vabariik annab teatavatele riikidele arengumaade vahelisi kaubandusläbirääkimisi käsitleva protokolli kohaselt üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe raames.3. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe järgseid õigusi ja kohustusi.Artikkel 2Kaubanduskoostöö1. Lepinguosalised kohusutvad võtma sobivaid meetmeid, et saavutada nendevahelise kaubanduse arengu ja mitmekesistumise võimalikult kõrge tase, võttes arvesse kummagi arengutaset.2. Lepinguosalised lepivad kokku, et uurivad kaubanduse hõlbustamise viise ja vahendeid ning uurivad ja soovitavad oma asjakohaste õigusnormide ja tegevuspõhimõtete kohaselt kaubanduse edendamise meetmeid, mis võivad soodustada impordi ja ekspordi arengut.Artikkel 3Majanduskoostöö1. Oma asjakohaseid tegevuspõhimõtteid ja majanduslikke eesmärke silmas pidades soodustavad lepinguosalised oma pädevuse piires majanduskoostööd kõikides vastastikust huvi pakkuvates valdkondades, et toetada oma majanduse arengut.Selle koostöö eesmärgiks on toetada lepinguosaliste majanduse arengut ja tõsta nende elatustaset.2. Sellises raamistikus on kõnealuse koostöö eesmärkideks vastavalt vajadusele muu hulgas:- koostöö soodustamine põllumajanduse, sellega seotud tööstuse, kalanduse, maaelu arengu ja Jeemeni Araabia Vabariigi turismi suurendamise vallas,- Jeemeni Araabia Vabariigi tööjõu arendamine, eelkõige kutseõppe vallas,- koostöö hõlbustamine energeetika vallas,- teaduse ja tehnoloogia arengu soodustamine,- soodsate investeerimisolude säilitamise ja parandamise vajaduse vastastikuse tunnustamise soodustamine.3. Ilma et see piiraks Euroopa ühenduste asutamislepingute sätete kohaldamist, ei mõjuta käesolev leping ega ükski selle alusel võetud meede mingil viisil ühenduste liikmesriikide õigust alustada Jeemeni Araabia Vabariigiga majanduskoostöö vallas kahepoolset tegevust ja sõlmida vajaduse korral selle riigiga uusi majanduskoostöölepinguid.Artikkel 4Arengukoostöö1. Ühendus tunnustab, et Jeemeni Araabia Vabariik on arengumaa.2. Ühendus on Jeemeni Araabia Vabariigi arendamiseks valmis jätkama ja arendama rahalist ja tehnilist koostööd oma abistamisprogrammide raames, millega soodustatakse mitteassotsieerunud arengumaid.3. Ühendus püüab kooskõlastada oma arengukoostööd liikmesriikide omaga, mida viimased teevad Jeemeni Araabia Vabariigis.Artikkel 5Ühine koostöökomitee1. Asutatakse ühine koostöökomitee, kuhu kuuluvad mõlema lepinguosalise esindajad, et edendada ja jälgida mitmesugust koostööd, mis lepinguosalised on lepingu raames ette näinud, ning anda vajalikke soovitusi.2. Ühiskomitee võtab vastu oma töökorra ja -plaani.3. Komitee tuleb tavaliselt kokku üks kord aastas.Artikkel 6Territoriaalne kohaldatavusKäesolevat kokkulepet kohaldatakse ühelt poolt territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut selles lepingus sätestatud tingimustel, ja teiselt poolt Jeemeni Araabia Vabariigi territooriumi suhtes.Artikkel 7Kehtivusaeg1. Käesolev leping jõustub selle kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised teatavad teineteisele selleks vajalike menetluste lõpuleviimisest. Lepingut kohaldatakse esialgu viis aastat ja edaspidi kahe aasta kaupa, kui kumbki lepinguosaline ei kasuta oma õigust lõpetada leping kirjaliku teatega, mis antakse kuus kuud enne mõne nimetatud tähtaja möödumist.2. Lepinguosaliste vastastikusel nõusolekul võib käesolevat lepingut muuta, et võtta arvesse uusi asjaolusid, mis võivad tekkida.Artikkel 8Autentsed keeledKäesolev leping on koostatud kahes eksemplaris hollandi, inglise, itaalia, kreeka, prantsuse, saksa, taani ja araabia keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.--------------------------------------------------