type: other

text:
Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta - PDF
 Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta
 Download "Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta"
 1 Jani Kaasinen Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta - opettajaopiskelijoiden käsitykset, käsitysten jäsentyneisyys ja muutos perinnerakentamisen opintojakson aikana Publications of the University of Eastern Finland Dissertations in Education, Humanities, and Theology No 52
 2 Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta - opettajaopiskelijoiden käsitykset, käsitysten jäsentyneisyys ja muutos perinnerakentamisen opintojakson aikana
 4 JANI KAASINEN Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta - opettajaopiskelijoiden käsitykset, käsitysten jäsentyneisyys ja muutos perinnerakentamisen opintojakson aikana Publications of the University of Eastern Finland Dissertations in Education, Humanities, and Theology No 52 University of Eastern Finland Joensuu 2014
 5 Kopijyvä Oy Joensuu, 2014 Sarjan toimittaja: Ritva Kantelinen Myynti: Itä-Suomen yliopiston kirjasto ISBN: (NID.) ISBN: (PDF) ISSNL: ISSN: ISSN:
 6 Kaasinen, Jani Perinnerakentaminen käsitteenä ja osana teknologiakasvatusta. - opettajaopiskelijoiden käsitykset, käsitysten jäsentyneisyys ja muutos perinnerakentamisen opintojakson aikana. Joensuu: Itä-Suomen yliopisto, Publications of the University of Eastern Finland Dissertations in Education, Humanities, and Theology; 52 ISBN: (nid.) ISBN: (PDF) ISSNL: ISSN: ISSN: ABSTRAKTI Perinnerakentaminen on käsite, jonka kohtaa mitä moninaisimmissa yhteyksissä. Käsitteenä se on nuori, eikä sitä ole suomalaisessa tieteellisessä kirjallisuudessa aikaisemmin määritelty. Suomessa ei ole myöskään aikaisemmin tutkittu, mitä perinnerakentamisella ylipäätään ymmärretään. Tässä tutkimuksessa oli tavoitteena tutkia käsityökasvatuksen (perusopetuksessa opetettava aine tekninen työ) aineopintoja opiskelevien opettajaopiskelijoiden käsityksiä perinnerakentamisesta ennen ja jälkeen perinnerakentamista käsittelevää opintojaksoa. Käsitysten tutkimiseen päädyttiin, koska käsityksiä perinnerakentamisesta ei Suomessa ole aikaisemmin tutkittu. Tutkimuksen tavoitetta lähestyttiin kahdella erilaisella tarkastelutavalla. Tutkimustehtävään vastaamiseksi tarkasteltiin ensin opiskelijoiden yleisiä käsityksiä perinnerakentamisesta. Toiseksi tarkasteltiin sitä, kuinka jäsentyneitä nämä heidän käsityksensä olivat. Tutkimuksessa selvitettiin myös perinnerakentamisen käsitettä, koska opiskelijoiden käsitysten jäsentyneisyyttä olisi ollut mahdotonta tutkia ilman käsitteen perusluonteista määritelmää. Tutkimuksen kohdejoukkona toimi Itä-Suomen yliopiston Savonlinnan kampuksen käsityökasvatuksen 60 op:n aineopintoja suorittavat opiskelijat kahdelta vuosikurssilta (N28). Opiskelijoista miehiä oli 17 ja naisia 11. Tutkimukseen osallistuneet kaksi opiskelijaryhmää suorittivat perinnerakentamista käsittelevän pedagogisen opintojakson vuosina 2011 ja Opetusjakso perustui Savonlinnan kampuksen käsityökasvatuksen teknologiakasvatukselliseen filosofiaan. Opiskelijat laativat ennen ja jälkeen opintojakson ohjeistetun kirjoitelman, jossa he pohtivat käsityksiään perinnerakentamisesta. Kuvaus opiskelijoiden käsityksistä luotiin fenomenografisen analyysin avulla. Käsitysten jäsentyneisyyden tutkimista varten perinnerakentamisen määritelmän sisällöt pisteytettiin. Laaditun kriteeristön pohjalta opiskelijoiden kirjoitelmissa esiintyvät perinnerakentamista koskevat ilmaisut pisteytettiin ilmaisujen tarkkuuden perusteella. Käsitysten jäsentyneisyyttä kuvattiin kolmeportaisella jäsentyneisyyden tasoasteikolla, jonka tasot olivat: jäsentymätön, melko jäsentynyt ja jäsentynyt. Käsitysten jäsentyneisyyden tarkastelun syvyyttä lisättiin siten, että verrattiin saatuja tuloksia taustatietoihin, jotka oli kerätty opiskelijoilta ennen opintojaksoa. v
 7 Tutkimustulosten mukaan käsityökasvatuksen opettajaopiskelijoiden käsitykset perinnerakentamisesta ovat tässä tutkimuksessa laaditun perinnerakentamisen määritelmän suuntaisia, mutta keskimäärin pinnallisia. Opiskelijat pystyivät kuvaamaan perinnerakentamiseen liittyviä yleisluonteisia arvoja, mutta arvojen taustalla olevien materiaaliteknologisten ja rakennusfysikaalisten kokonaisuuksien ymmärtämisessä oli usein perustavanlaatuisia puutteita. Käsitysten jäsentyneisyyden tarkastelun tulokset vastasivat käsitysten fenomenografisessa analyysissä saatuja tuloksia. Opintojaksolla havaittiin olevan merkitystä perinnerakentamista koskevien käsitysten jäsentymiselle. Lisäksi merkitystä oli myös opiskelijoiden henkilökohtaisella taustalla, mikä näkyi eritoten yksilökohtaisina suurina eroina käsitysten jäsentyneisyydessä. Johtopäätöksenä voidaan todeta, että tieteelliseen tutkimustietoon perustuvalla teknologiakasvatuksellisella opetuksella voidaan nähdä olevan merkitystä opettajaopiskelijoiden perinnerakentamiseen liittyvien käsitysten jäsentymiselle. Asiasanat: perinnerakentaminen, käsitykset, käsitteellinen muutos, jäsentyneisyys, kirjoitelma, fenomenografia, teknologiakasvatus vi
 8 Kaasinen, Jani Heritage Building as a Concept and as a Part of Technology Education - Conceptions of, structuredness of conceptions of, and conceptual change in students in teacher training during a study module on heritage building Joensuu: University of Eastern Finland, Publications of the University of Eastern Finland Dissertations in Education, Humanities, and Theology; 52 ISBN: (nid.) ISBN: (PDF) ISSNL: ISSN: ISSN: ABSTRACT The concept of heritage building is used in a multitude of contexts. As a concept, heritage building is young and previously undefined in Finnish scientific literature. Earlier studies about the very notions of heritage building are also nonexistent in Finland. The purpose of the present dissertation was to investigate the conceptions of students in teacher training about heritage building before and after a study module on heritage building, which constitutes a part of their subject studies in didactics of handicrafts (with crafts as their future instructed subject in basic education). Lack of previous studies about conceptions of heritage building in Finland lead to selection of these conceptions as a research target. The study uses two different approaches for achieving its purpose. In order to find answers to the research problem, the students common conceptions about heritage building were examined first. Secondly, it was considered how structured these conceptions were. Therefore, the research process included a conceptual review of heritage building to provide a baseline for comparing the student s conceptions and their structuredness. The target group (N28) comprised two classes of students carrying out subject studies in didactics of handicrafts (60 ECTS) in the University of Eastern Finland s Savonlinna campus. 17 of the students were male and 11 female. The two groups of students completed the pedagogical study module on heritage building in 2011 and The philosophy behind didactics of handicrafts in the Savonlinna campus includes technology education, which has given rise to the above mentioned study module. The students wrote an instructed essay on their conceptions about heritage building before and after the study module. A description of the students conceptions about heritage building before and after the study module was created through a phenomenographical analysis. For the purposes of analysing the structuredness of the conceptions, the contents of the definition of heritage building were scored. On the basis of the created criteria, the expressions about heritage building in the students essays were given points depending on their accuracy. The structuredness of conceptions was described by employing a three-stage scale: unstructured, fairly structured, and structured. The review of structuredness was given more depth by assessing the results against the student background information collected prior to the study module. vii
 9 The research results indicate that even though students in didactics of handicrafts have conceptions about heritage building that are parallel with the definition formulated for the purposes of the dissertation, they are superficial on average. The students were able to describe general values associated with heritage building, but understanding of the underlying material technology and structural physical systems often had fundamental limitations. The review of structuredness of conceptions supported the results achieved in the phenomenographical analysis of conceptions. It was observed that completing the study module had an impact on the structuredness of conceptions. Furthermore, the students personal background was found to have some implications on how structured their conceptions on heritage building were, which was evidenced by notable differences in structuredness of conceptions on the individual level. Therefore, the conclusion is that instruction based on scientific research knowledge and drawing from technology education has influence on how structured the conceptions on heritage building are among students in teacher training. Key words: heritage building, conceptions, conceptual change, structuredness, essay, phenomenography, technology education viii
 10 Esipuhe Pienestä saakka olen ollut toivottoman kiinnostunut kaikesta vanhasta, oli sitten kyseessä esineet, rakennukset tai autot. Tähän kun yhdistyy palava into käsillä tekemiseen, lopputulos on arvattavissa. Kiinnostus muuttuu tekemiseksi. Käsillä tekeminen kulki lapsuuden majojen ja pienoismallien rakentelusta nuoruusvuosien mopojen ja vanhojen autojen rassaamiseen. Savonlinnassa 1990-luvulla luokanopettajaksi opiskellessani oli luontevaa erikoistua tekniseen työhön. Valmistuttuani luokanopettajaksi suoritin teknisen työn opettajan pätevyyteen vaadittavat opinnot Turun yliopiston Rauman opettajankoulutuslaitoksella luokanopettajan töiden ohessa. Harrastus oli muuttunut työksi. Sama ennalta arvaamaton elämän polku kuljetti minut seuraavaksi luokanopettajan ja teknisen työn opettajan työstä opettajankouluttajaksi omaan entiseen opinahjooni Itä-Suomen yliopiston Savonlinnan kampukselle. Ihminen, joka on loputtoman kiinnostunut käsillä tekemisestä, haluaa usein rakentaa tai remontoida itselleen ja perheelleen kodin. Kun tähän yhtälöön lisää vielä palavan kiinnostuksen vanhaan suomalaiseen rakennuskulttuuriin, löysin vuonna 2003 itseni 90-vuotiaan autioituneen suojellun kievarirakennuksen portailta kauppakirja toisessa kädessä ja avain toisessa. Nuoruuden innossa autioitunut ja ränsistynyt 270 neliöinen hirsikievari ei tuntunut lainkaan mahdottomalta urakalta. Todellisuus on usein hieman erilainen kuin mielikuvat tai unelmat. Tämän sain myös kohdata taloamme remontoidessa. Monta mutkaa polulla kohdattiin, mutta kertaakaan ei tullut mieleen heittää pyyhettä nurkkaan. Kokemus oli kasvattava. Nyt tasan kymmenen vuotta myöhemmin istun samaisen talon työhuoneessa kirjoittamassa tätä tekstiä tulen rapistessa pönttöuunissa ja isoisäni 50-vuotislahjaksi vuonna 1949 saaman seinäkellon raksuttaessa keittiössä. Olen kotona ja olen saanut jotain aikaiseksi. Tutkimusprojektini motivaationa on ollut oman teknologiakasvatuksellisen opettajuuden kasvattaminen. Aikanaan tutkimuksen aihetta pohdittaessa kollegani kasvatustieteen tohtori Asko Heinonen totesi viisaasti, että tutki jotain itsellesi tuttua. Näin kaikkea ei tarvitse lähteä alusta asti opettelemaan. Tuossa ohjeessa oli viisauden siemen, joka johdatti minut perinnerakentamisen tutkimiseen opettajankoulutuksen ja teknologiakasvatuksen kontekstista. Vahvana tutkimuksellisena vaikuttimena olivat omakohtaiset havainnot perinnerakentamisesta ja käsitteestä vallitsevat ristiriitaiset tulkinnat. Väitöstyö on prosessi, jossa kokeneempien antama ohjaus on kullan arvoista. Kiitän tutkimukseni pääohjaajaa käsityötieteen professori Sinikka Pöllästä erittäin ammatti- ix
 11 taitoisesta paneutumisesta tutkimusprosessini eri vaiheisiin. Kiitän myös tutkimukseni toista ohjaajaa kasvatustieteen tohtori Asko Heinosta. Onneni oli saada kaksi hyvin toisiaan täydentävää ohjaajaa. Sinikka osasi luovia ja ohjata työni läpi tutkimuksellisten ja muodollisten karikkojen ja Asko pystyi katsomaan prosessiani enemmän teknologiakasvatuksen ainesubstanssin näkökulmasta. Ohjaajieni rautainen ammattitaito näkyi tekemieni ratkaisujen viisaassa kyseenalaistamisessa ja perustelujen vaatimisessa. Lisäksi molemmat olivat sitoutuneet samaan päämäärään tutkimukseni suhteen, jolloin missään tilanteessa ei syntynyt ristivetoa erilaisten ratkaisuvaihtoehtojen suhteen. Ohjaajien positiivinen asenne ja kannustus auttoi puurtamaan tutkimustyön vaikeiden vaiheiden yli. Esitän lämpimät kiitokset myös väitöskirjani esitarkastajille, vastaväittäjälleni teknologiakasvatuksen dosentti Matti Parikalle ja käsityötieteen professori Pirita Seitamaa-Hakkaraiselle. Heidän asiantuntevat huomionsa auttoivat suuresti väitöstyön viimeistelyssä ja samalla antoivat vahvistusta tutkimuksen aihealueen ajankohtaisuudesta ja merkityksellisyydestä. Perinnerakentamisen määrittelyssä apuaan kommenttien muodossa ovat antaneet yliopistonlehtori Anu Soikkeli, emeritusprofessori Panu Kaila, opetushallituksen erityisasiantuntija Heljä Järnefelt, arkkitehti ja lehtori Markku Hyvönen, arkkitehti Teuvo Ranki sekä arkkitehti Hannu Rinne. Kaikille heille tahdon osoittaa lämpimät kiitokset. Filosofian maisteri Jouko Heikkistä kiitän väitöstyöni kieliasun tarkistuksesta ja filosofian maisteri Kati Soljaa tiivistelmän kääntämisestä englanniksi. Kiitoksen ansaitsevat myös tutkimusseminaarini jäsenet, jotka omilla kommenteillaan ovat tuoneet tutkimusprosessiin tervetulleita näkökulmia. Kiitokset ansaitsee myös koko Savonlinnan kampuksen henkilökunta, jonka ihmiset ovat positiivisesti kannustaneet tutkimustyössä ja auttaneet lukuisissa pienissä asioissa artikkelien etähakujen tekemisestä tietokonetukeen. Ilman käsityökasvatuksen opiskelijoita tämä tutkimus olisi tässä muodossaan jäänyt tekemättä. Esitänkin nöyrimmät kiitokset niille 28 opiskelijalle, jotka ennakkoluulottomasti ottivat osaa hieman erilaiselle opintojaksolle. Heidän paneutumisensa aineistonkeruuseen oli vilpitöntä ja mieleltään avointa. Tärkeät kiitokset menevät lähimmälle työyhteisölleni pajalla, kasvatustieteen tohtori Asko Heinoselle, joka oli samalla työni toinen ohjaaja, kasvatustieteen maisteri Tuomas Ollille ja teknisen työn ohjaaja Keimo Lappalaiselle. Työyhteisössämme vallitsee erittäin hyvä ja kannustava henki. Yhteishenkeä on parannettu usein pullakahveilla tai vaikka Keimon kesämökin saunan lauteilla yhteisen illanvieton merkeissä. Näiden tyky -toimien vaikutusta henkiseen jaksamiseen myös tutkimusprosessin aikana ei voi aliarvioida. Työyhteisöni ansaitsee kiitokset myös tutkimusvapaideni sijaisten pyyteettömästä perehdyttämisestä tehtävieni hoitoon. Entisten opiskelijoidemme, kasvatustieteen maisteri Karri Hýpenin ja kasvatustieteen kandidaatti Carl Collianderin huomaan oli turvallista jättää opetustyö tutkimusvapaiden ajaksi. Tutkimustyötäni ovat taloudellisesti tukeneet Itä-Suomen yliopiston filosofinen tiedekunta ja Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Savon rahaston William, Bertta ja Erkki Lylyksen rahasto. Näiden apurahojen turvin pystyin irrottautumaan opetustyöstäni kokopäiväiseen tutkimiseen. Tämä mahdollisuus nopeutti tutkimuksen valmistumista oleellisesti ja olen tästä hyvin kiitollinen. x
 12 Kiitokset ansaitsevat myös hyvät ystävät, tuttavat ja sukulaiset, jotka ovat omalla läsnäolollaan auttaneet välillä unohtamaan tutkimustyön. Appivanhempiani tahdon kiittää kaikesta pyyteettömästä avusta perhettämme kohtaan näiden kiireisten tutkimusvuosien aikana. Muita tutkimuksen aikaisia henkireikiä on ollut aktiivinen urheilu, jolle on aina pitänyt löytää aikaa. Joskus jumissa olleet ajatukset ovat kirkastuneet vasta kesken päivää tehdyllä reippaalla lenkillä tai punttisalilla rautaa riivatessa. Suunnattoman suuren kiitoksen ansaitsevat vanhempani Ritva ja Yrjö Kaasinen, jotka ovat mahdollistaneet kasvuni sellaiseksi ihmiseksi, joka olen. Erityisen kiitoksen osoitan tutkimusprosessin loppuvaiheen aikana poisnukkuneelle isoisälleni Toivo Väistölle, joka isänmaamme puolustamisen takia nuoruudessaan menetti mahdollisuutensa haluamaansa koulutukseen. Hän aina korosti minulle opiskelun merkitystä, kannusti opiskelemaan ja olisi varmasti halunnut nähdä valmistumiseni. Suurimmat kiitokseni ansaitsevat puolisoni Katri ja poikani Elias, joille tämä väitöskirja on omistettu. Olette jaksaneet kulkea kanssani tämän prosessin ja tukenne on ollut ehdoton. Ilman teitä olisin hyvin vähän. Tutkimukseni nopeata valmistumista kollegani kommentoi sanomalla syyn olevan oppiaineemme luonteessa. Olemme tottuneet käden taitoja harjoittaessamme projekteihin, joilla on selkeä alku ja loppu. Tarkemmin ajateltuna tämä on aivan totta. Käden taitoja harjoitettaessa projektit useimmiten ovat selkeitä ja lopputulos on jo alussa nähtävissä joko tekijän omissa mielikuvissa tai piirustuksissa. Tähän olen tottunut niin huonekaluja rakentaessani, autoa entisöidessäni tai vanhaa taloamme korjatessa. Samankaltainen suhtautuminen on leimannut väitöstutkimusprosessiakin ja nyt projekti on valmis. Jo vuosia sitten päätin, että väitöstyön valmistuttua rakennan kievarimme pihaan tilavan autotallin harrastuksiani varten. Rakennuslupa odottaa kirjekuoressa lipaston päällä ja vuosia sitten sahuutetut mäntylankut odottavat muokkausta oviksi ja ikkunoiksi. Uusi työ odottaa tekijäänsä. Hirvensalmella Kirjalan Kievarissa itsenäisyyspäivänä Jani Kaasinen xi
 14 Sisältö ABSTRACT...vii ESIPUHE...ix 1 JOHDANTO TEKNOLOGIAKASVATUKSEN PERUSTEITA Tiedon ja taidon määrittely Tekniikka, teknologia ja teknologiakasvatus Kestävä kehitys teknologiakasvatuksen näkökulmasta Puun rooli ilmastonmuutoksessa teknologiakasvatuksen näkökulmasta Teknologian ymmärtämiseen liittyvien käsitysten muuttuminen KESKEISET PERINNERAKENTAMISEN NÄKÖKULMAT Perinnerakentaminen perusopetuksen opetussuunnitelman 2004 perusteissa Perinnerakentamiseen liittyvää käsitteistöä Perinnerakentamisen käsitteellinen tausta Ihmisen suhde rakennettuun perinneympäristöön ympäristöpsykologinen näkökulma Perinnerakentaminen ja perinteiset materiaalit Puu Puu ihmisen kokemana materiaalina Perinteinen rakennuspuu, sen kaato ja kuivaus Hirren käyttö rakennusmateriaalina Hirrestä sahatavaraan Hirsitalosta lautataloon Perinteisen rakentamisen eristys- ja tiivistysmateraalit sekä rakenneratkaisut Perinteiset vesikatemateriaalit Perinteiset pintakäsittelymateriaalit Tiili, kivi ja betoni Ikkunalasi ja metallituotteet Perinteisen puurakentamisen työvälineet...84 xiii
 15 4 TUTKIMUKSEN TAVOITE TUTKIMUKSEN KULKU Tutkimusote Tutkimuksen filosofisista taustasitoumuksista Fenomenografia Tutkimuksen toteuttaminen Kirjoitelma aineistonkeruumenetelmänä Aineistonkeruun konteksti ja design Aineiston analyysi TUTKIMUKSEN TULOKSET Perinnerakentaminen käsitteenä Opiskelijoiden käsitykset perinnerakentamisesta ennen opintojaksoa Yleiskäsitys perinnerakentamisesta Opiskelijoiden henkilökohtainen suhde perinnerakentamiseen ennen opintojaksoa Opiskelijoiden käsitykset perinnerakentamisesta opintojakson jälkeen Yleiskäsitys perinnerakentamisesta Perinnerakentamisen arvostus ja merkitys Opintojakson merkitys perinnerakentamista koskeviin käsityksiin Käsitysten jäsentyneisyys perinnerakentamisesta Perinnerakentamisen käsitysten jäsentyneisyys Käsitysten jäsentyneisyyden suhde taustatietoihin POHDINTA Tulosten yhteenveto ja tarkastelu Opiskelijoiden käsitykset perinnerakentamisesta Opiskelijoiden käsitysten jäsentyneisyys perinnerakentamisesta Perinnerakentaminen käsitteenä Tutkimusprosessin arviointi Tutkimuksen merkitys ja jatkotutkimushaasteet LÄHTEET LIITTEET xiv
 16 KUVIOLUETTELO Kuvio 1. Teknologian käsitteen historiallinen tausta Parikan (1998, 40) mukaan...14 Kuvio 2. Teknologian käsite pedagogiselta kannalta (Parikka & Ojala 2008, Parikan & Rasisen 2009, 22 mukaan)...15 Kuvio 3. Yrittäjyyskasvatus koulutusjärjestelmän eri asteilla Parikan ja Ojalan (2008, 13) mukaan...22 Kuvio 4. Teknologiakasvatuksen oppimispolku Itä-Suomen yliopiston Savonlinnan kampuksella...24 Kuvio 5. Tutkivan oppimisen osatekijät ja jaettu asiantuntijuus (Hakkarainen ym. 1999, 202)...35 Kuvio 6. Asiantuntijuuden kehittyminen käsitteellisen muutoksen näkökulmasta.38 Kuvio 7. Tutkimuksen aineistonkeruuseen tarkoitetun ensimmäisen opintojakson rakenne Kuvio 8. Perinnerakentamista koskevien kirjoitelmien analyysin kolmevaiheinen malli Kuvio 9. Opiskelijoiden käsitys perinnerakentamisesta ennen opintojaksoa. Ylätason kategoria ja alatason kategoriat. Alatason kategorioiden yhteydessä on mainittu käsittelyluku Kuvio 10. Perinnerakentamisen yleiskäsitys alakategorian teemoitteluryhmät ennen opintojaksoa. Laatikoissa on näkyvillä myös teemoitteluryhmän käsittelyluku (N28) Kuvio 11. Opiskelijoiden perinnerakentamisen henkilökohtaisen suhteen kategorisointi alateemoittain (N28) Kuvio 12. Opiskelijoiden käsitys perinnerakentamisesta opintojakson jälkeen. Ylätason kategoria ja alatason kategoriat. Alatason kategorioiden yhteydessä on mainittu niitä käsittelevät luvut numeroin Kuvio 13. Opiskelijoiden perinnerakentamisen yleiskäsityksen alakategorian sisäinen teemoittelu (N28). Teemoitteluryhmän yhteydessä on mainittu käsittelyluku Kuvio 14. Opiskelijoiden arvostuksen ja merkityksen kategorisointi alateemoittain (N28).Alateemojen yhteydessä on mainittu käsittelyluku Kuvio 15. Käsitysten jäsentyneisyyden muutoksen prosentuaalisen suuruuden suhde loppukirjoitelman jälkeiseen kokonaisjäsentyneisyyteen (N28).167 Kuvio 16. Tutkimukseen osallistuneiden opiskelijoiden jäsentyneisyyden kokonaispistemäärien keskiarvot alku- ja loppukirjoitelmissa koulutustaustan mukaan Kuvio 17. Tutkimukseen osallistuneiden opiskelijoiden keski-ikää vanhempien ja keski-ikää nuorempien opiskelijoiden jäsentyneisyyden kokonaispistemäärien keskiarvot alku- ja loppukirjoitelmissa Kuvio 18. Maaseudulta, maaseutukeskuksesta ja kaupungista kotoisin olevien opiskelijoiden jäsentyneisyyden kokonaispistemäärien keskiarvot alkuja loppukirjoitelmissa Kuvio 19. Tutkimukseen osallistuneiden opiskelijoiden teknisen työn opinnot tunteina perusopetuksen luokilla 3 9 sukupuolittain ja koko ryhmän keskiarvoina xv
 17 Kuvio 20. Teknisen työn opinnot perusopetuksen luokilla 3 9 ja käsitysten jäsentyneisyys perinnerakentamisesta alku- ja loppukirjoitelmissa Kuvio 21. Tutkimukseen osallistuneiden opiskelijoiden jäsentyneisyyden kokonaispistemäärien keskiarvot teknisiin töihin / tekniikkaan liittyvien harrasteiden mukaan Kuvio 22. Perinnerakentamista harrastavien ja harrastamattomien opiskelijoiden jäsentyneisyyden kokonaispistemäärien keskiarvot alku- ja loppukirjoitelmissa TAULUKKOLUETTELO TAULUKKO 1. Erilaisia tiedon määritelmiä ja tiedon lajittelua...8 TAULUKKO 2. Teknologiakasvatuksen yhtymäkohdat muiden kasvatuksen alueiden kanssa (Parikka 1998, 126)...18 TAULUKKO 3. Käsityön kulttuuriasteteoria Kananojaa (1989, 342) mukaillen...20 TAULUKKO 4. Asiantuntijuuden kehittymisen tasot (Dreyfuss 2004, 181; Dreyfuss & Dreyfuss 1989, 50)...36 TAULUKKO 5. Asiantuntijuuden kehittymisen suhde mestari oppipoika-malliin...38 TAULUKKO 6. Ekologisen rakentamisen yhtymäkohtia perinnerakentamiseen (muokattu Outilan 2002,45 pohjalta)...46 TAULUKKO 7. Perinnerakentamiseen liittyvä käsitteistö tässä tutkimuksessa...48 TAULUKKO 8. Perinnerakentamisen käsitysten jäsentyneisyyden tasot Lepistöä (2004, 13) mukaillen TAULUKKO 9. Perinnerakentaminen käsitteenä TAULUKKO 10. Perinnerakentamisen määrittelyn rakennuksen iän mukaan alkukirjoitelmissa kokonaislukumäärinä ja prosentuaalisesti esitettynä (N28) TAULUKKO 11. Perinnerakentamisen määrittely työvälineiden kautta, määritelmien esiintyminen (N28) TAULUKKO 12. Perinnerakentamisen materiaaleihin liittyvän määrittelyn esiintyvyys alkukirjoitelmissa (N28) TAULUKKO 13. Perinnerakentamisen määrittely esimerkkirakennelmien kautta alkukirjoitelmissa, ilmaisujen esiintyvyys (N28) TAULUKKO 14. Perinnerakentamisen määrittely tyylisuuntien, paikallisuuden, esteettisyyden kuvailun kautta (N28) TAULUKKO 15. Perinnerakentamisen määrittely tiedon siirtymisen ja talkoiden kautta (N28) TAULUKKO 16.Opiskelijoiden alkukirjoitelmista poimitut perinnerakentamisen määritelmät ja niiden prosentuaalinen osuus kaikista tutkimukseen osallistuneista (N28) TAULUKKO 17. Henkilökohtainen suhde perinnerakentamiseen, luokittelu (N28).138 TAULUKKO 18. Perinnerakentamisen määrittely rakennuksen iän mukaan loppukirjoitelmissa kokonaislukumäärinä ja prosentuaalisesti esitettynä (N28) xvi
 18 TAULUKKO 19. Opiskelijoiden saamat käsitysten jäsentyneisyyspisteet kirjoitelmissa 1 ja 2 (N28) TAULUKKO 20. Jäsentyneisyyden pistejakauma alku- ja loppukirjoitelmissa TAULUKKO 21. Jäsentyneisyyden pistejakauma sukupuolittain alku- ja loppukirjoitelmissa TAULUKKO 22. Kirjoitelmista saadut keskiarvot ryhmänä ja sukupuolittain sekä keskiarvojen prosentuaalinen muutos kirjoitelmien välillä sukupuolittain ja sukupuolten välillä TAULUKKO 23. Kirjoitelmista saadut jäsentyneisyyden keskiarvot tutkimukseen osallistuneiden koulutustaustan mukaan sekä ryhmien opiskelijoiden ikien keskiarvo TAULUKKO 24. Kirjoitelmista saadut jäsentyneisyyden keskiarvot tutkimukseen osallistuneiden keski-ikää vanhempiin ja nuorempiin eroteltuna TAULUKKO 25. Kirjoitelmista saadut jäsentyneisyyden keskiarvot tutkimukseen osallistuneiden kotiseudun mukaan TAULUKKO 26. Jäsentyneisyyden keskiarvot tutkimukseen osallistuneiden peruskoulussa opiskelemien teknisen työn opintojen määrän (tuntia) mukaan ja muutos prosentteina TAULUKKO 27. Kirjoitelmista saadut jäsentyneisyyden keskiarvot tutkimukseen osallistuneiden teknisen työn / tekniikan harrastuneisuuden mukaan TAULUKKO 28. Jäsentyneisyyden keskiarvot tutkimukseen osallistuneiden perinnerakentamisen harrastuneisuuden mukaan ja muutos prosentteina TAULUKKO 29. Perinnerakentamisen määrittelyn prosentuaalisia t unnuslukuja alku- ja loppukirjoitelmissa (N28) TAULUKKO 30. Käsitysten jäsentyneisyyden keskiarvot alku- ja loppukirjoitelmissa suhteessa tutkittavien keski-ikään ja kotipaikkaan (N28) TAULUKKO 31. Perinnerakentamisen käsitysten jäsentyneisyyttä ilmaisevien käsitteiden esiintyminen opiskelijoiden loppukirjoitelmissa (N28) KUVALUETTELO Kuva 1. Hyvälaatuisesta männyn sydänpuusta valmistettu ikkunan vesinokallinen alapuite...56 Kuva 2. Erilaatuisia puukappaleita. Vasemmalla sydänpuuvoittoista hitaasti kasvanutta mäntyä, toinen vasemmalta kesäpuuvoittoista pintapuuta, toinen oikealta nopeasti kasvanutta mäntyä, oikealla nopeasti kasvanutta kuusta...56 Kuva 3. Megaron-muotoa noudatteleva aitta (Kolehmainen 1997, 31)...58 Kuva 4. Käsin piiluttua 7 :n hirsiseinää...58 Kuva 5. Suomalaisia nurkkasalvosrakenteita (Kolehmainen 1997, 61)...59 xvii
 19 Kuva 6. Umpi- ja avovaraus (Rinne 2010, 51)...60 Kuva 7. Kirveellä veistettyä savutuvan sisäkattolautaa 1800-luvun alkupuolelta Kuva 8. Ylempänä raamisahalla sahattua ja alempana pyörösahalla sahattua lautaa...62 Kuva 9. Käsin 1800-luvulla höylättyä ulkovuorauslistaa, pinnassa kulunut punamultamaali...63 Kuva 10. Tyypillinen jälleenrakennuskauden seinärakenne. (H. Rinne, henkilökohtainen tiedonanto )...64 Kuva 11. Hirsiseinän umpivarausta, tilkkeenä sammal...65 Kuva 12. Rossipohjan rakenne (Seppälä 2010, Cronhjortin 2010, 39 mukaan)...65 Kuva 13. Puukuitulevyn käyttäminen hirsirakenteisen talon sisäpuolisena lisälämmöneristyksenä (Rinne 2010, 52)...67 Kuva 14. Vuoliaiskaton rakenne (Kolehmainen 1997, 146)...69 Kuva luvun alun savutuvan punamullattua kattolautaa, jossa toisen reunan höylätty ura on vielä selvästi näkyvissä...69 Kuva 16. Pärekaton rakenne ja asennuksen apuna käytetty sidelauta (Kolehmainen 1997, 145)...71 Kuva 17. Sementtikattotiili...72 Kuva 18. Nykyaikainen kolmiorimahuopakate...73 Kuva 19. Luonnollisesti harmaantunutta hirsiseinää rakennuksen eteläseinältä Kuva 20. Punamultakeittomaalilla maalattua veistettyä hirsiseinää...76 Kuva 21. Vanhan hirsiaitan pistemäinen luonnonkiviperustus...78 Kuva 22. Limittäin aseteltua porakiviperustusta ja ilmanvaihdon niin sanottu kissanluukku...79 Kuva 23. Käsinlyödystä tiilestä muurattua seinää (tiilet on purettu vanhasta leivinuunista)...80 Kuva 24. Puhallettua lasia puhallusvirheineen vanhan 1800-luvun savutuvan lasiurallisessa ikkunanpuitteessa...82 Kuva 25. Erilaisia naulatyyppejä. Ylinnä taottu naula, seuraavaksi kolme leikattua naulaa. Alinna kaksi nykyaikaista lankanaulaa, ylempi kuumasinkitty, alempi kirkas...83 Kuva 26. Sepän takoma lehtimäinen sarana 1800-luvulta. Karmin sarana on uudempi. Raudan muoto viittaa 1700-luvun barokkimaailmaan (henkilökohtainen tiedonanto, M. Luostarinen )...84 Kuva 27. Perinteisiä puutyökaluja. Ylärivissä vasemmalla piilukirves, keskellä veistokirves ja oikealla taltta, alarivissä kourukirveitä eli telsoja (Kolehmainen 1996, 86)...85 Kuva 28. Perinteisiä puutyökaluja. Ylärivissä vasemmalla hirsivara ja oikealla kaarisaha, alarivissä puunuijia ja oikealla harppi (Kolehmainen 1996, 87)...85 Kuva 29. Eri salvostyypeissä tarvittavia työkaluja (Kolehmainen 1997, 136)...86 Kuva 30. Erilaisia hirsirakentamisessa käytettyjä höyliä...87 Kuva luvun alun hirsirakentajan Juho Väistön työkaluarkku, jossa työkalut matkasivat työmaalta toiselle...88 xviii
 20 1 Johdanto Sydänpuoli säätä vasten Muista poika aina lauta Silloin se kestää pitempään Sydänpuoli säätä vasten Siinä se on koko niksi Isä sanoi ja naulas laudan kiinni (Kari Tapio - Sydänpuoli säätä vasten 2009) Yllä oleviin edesmenneen Kari Tapion laulun sanoihin sisältyy pieni suuri totuus, vaikka laulu kokonaisuudessaan käsitteleekin paljon suurempaa asiaa, isän ja pojan suhdetta. Laudan sydänpuoli ulospäin ulkoseinää verhoiltaessa on ohje, johon kiteytyy useita perinnerakentamisen keskeisiä ulottuvuuksia: tekijän tietoutta materiaalista, sen ominaisuuksista ja viisaasta tavasta hyödyntää materiaalin luontaisia ominaisuuksia rakentamisessa. Perinnerakentaminen on sanana useimmille tuttu. Perinnerakentamisesta puhutaan useissa yhteyksissä, niin televisio-ohjelmissa, sisustus- ja rakennuslehdissä, mainoksissa kuin asuntovälittäjien myynti-ilmoituksissakin. Arkipuheessa perinnerakentamiseen liitetään usein konnotaatioita perinteisestä, aidosta ja puhtaasta rakentamisesta, jonka avulla esimerkiksi toivotaan saatavan apua vaikkapa koulujen sisäilmaongelmiin (Nissilä 2013). Perinnerakentamiseen liitetään myös käsitteet kestävä kehitys (esim. El Harouny 2008a; Outila 2002) ja tiedostava kuluttajuus (esim. Young, Hwang, McDonald & Oates 2010) sekä ajatus ilmastonmuutoksen vastustamisesta (esim. Toimi ; Paloheimo 1998). Koska käsitettä perinnerakentaminen käytetään siis hyvin monenlaisissa yhteyksissä, jää sen täsmällinen merkitys arkikielessä hämäräksi. Hämäryyttä lisää sekin, että perinnerakentamisen ohella puhutaan myös muun muassa perinteisestä rakentamisesta, perinteitä kunnioittavasta rakentamisesta, restauroinnista tai konservoinnista. Erilaisia lähi- ja rinnakkaiskäsitteitä on paljon ja niiden merkityssisällöt vaihtelevat asiayhteyden mukaan. Tämän tutkimuksen avainsanaksi on valittu tietoisesti perinnerakentaminen, ja muut sitä ilmaisevat, määrittelevät tai rajaavat käsitteet tulevat huomioiduksi perinnerakentamista kuvattaessa.
 21 Perinnerakentaminen-sanan käyttöä ilmenee suomalaisissa tieteellisissä julkaisuissa lähinnä opinnäytetöissä. Perinteistä suomalaista rakentamista koskevissa väitöstutkimuksissa perinnerakentaminen-käsitettä ei käytetä joko lainkaan (esim. Jokelainen 2005; Soikkeli 2000) tai sitten käsite tulee esiin lähteitä referoidessa (esim. El Harouny 2008a, 2008b). Tällöinkään käsitettä ei ole määritelty, joten lukijan on pitänyt suorittaa käsitteen rajaus kontekstin perusteella. Toisinaan perinnerakentaminen näyttäytyy arvostettuna toimintatapana ja jopa korjaussuunnittelun lähtökohtana siten, että vanha rakennus korjataan alkuperäistä tyyliä kunnioittaen, mutta rakenteellinen toteutus on kuitenkin täysin moderni (esim. Tuomola 2013). Toisinaan suunnittelu ja rakentaminen voidaan toteuttaa hyvin perinteisin menetelmin, materiaalein ja rakenneratkaisuin, joissa nykyaikaiset ratkaisut tai vaadittu talotekniikka on pyritty minimoimaan tai piilottamaan (esim. Uosukainen 2012). Kaikissa tapauksissa kontekstikaan ei aina anna vihjeitä perinnerakentamisen merkityksestä, vaan käsite jää irralliseksi muoti-ilmaukseksi (esim. Heino 2006). Perinnerakentamisesta puhuttaessa ja sitä kuvattaessa painopiste saattaa olla myös täysin tekijän taitojen ja tietojen arvioinnissa (esim. Hotinen 2003). Perinteistä rakentamista koskevassa alan asiantuntijoiden laatimassa yleiskirjallisuudessa perinnerakentaminen-sanaa käytetään vaihtelevasti. Osa kirjoittajista ei käytä käsitettä käytännössä lainkaan (mm. Kaila 2009, 2008, 1997; Vuolle-Apiala 2006, 2002; Koskela 2003; Kaila, Pietarila & Tomminen 1987; Kaila & Vihavainen 1983; Härö & Kaila 1976). Käsitteenä perinnerakentaminen on alan kirjallisuudessa hitaasti yleistynyt vasta 2000-luvulla (mm. Rinne 2013, 2010). Suomen lukuisien rakennusperintöä vaalivien yhdistysten internet-sivuilla sana perinnerakentaminen on hitaasti alkanut yleistyä 2000-luvun edetessä (esim. Eri rakennusperintöyhdistysten lehdissä julkaistuissa perinteistä rakentamista koskevissa artikkeleissa käsitettä käytetään vielä harvoin, vaikka yksittäisiä artikkeleja löytyykin (mm. Sulonen 2005). Rakennusalan ammattijulkaisuissa perinnerakentamisen alle kootaan muun muassa perinteisistä tekniikoista ja materiaaleista kertovia artikkeleja (esim. Rissanen 2003). Internetissä rakennettua kulttuuriperintöämme käsittelevät viralliset sivustot, esimerkiksi Ympäristöministeriön ja Museoviraston yhteistyössä ylläpitämä Rakennusperintö.fi (www.rakennusperintö.fi) tai Museoviraston omat internet-sivut (www.nba.fi) eivät sisällä käsitettä perinnerakentaminen yhden artikkelin pientä sivuhuomautusta lukuun ottamatta. Muualla internetissä sanaa perinnerakentaminen käytetään yleisemmin. Esimerkiksi hakukone Google löytää sanalle perinnerakentaminen osumaa (tilanne ) ja suomalaisia blogeja listaava Blogilista. fi löytää 17 blogia, joiden avainsanana on perinnerakentaminen (tilanne ). Edellä mainituista havainnoista saa sen käsityksen, että mitä virallisempaa tai tieteellisempää teksti on, sen vähemmän perinnerakentamista käsitteenä käytetään. Tämä voi johtua toisaalta käsitteen nuoruudesta ja toisaalta siitä, että käsitteellä ei ole mitään virallista määritelmää. Tällainen määritelmä olisi tieteellisen käytön edellytys. Tähän tilanteeseen tutkimus osaltaan pyrkii tuomaan parannusta. Tämän tutkimuksen tavoitteena on tuottaa uutta tietoa opettajaopiskelijoiden perinnerakentamiseen liittyvistä käsityksistä. Perinnerakentamiseen liittyviä käsityksiä ei ole Suomessa aiemmin tutkittu ja tästä syystä tutkija piti aihetta tutkimisen arvoisena. Koska tutkija toimii Itä-Suomen yliopiston Savonlinnan kampuksella teknolo- 2
 22 giakasvatuksen opettajankouluttajana, oli luontevaa tutkia omien opiskelijoiden käsityksiä perinnerakentamisesta. Perinnerakentaminen ja rakentaminen yleensä ovat aihealueita, joista ihmisten tietämys ja kiinnostus vaihtelevat suuresti. Tästä syystä tutkimuksen aineistonkeruun koeryhmäksi valikoitui 28 perusopetuksen teknisen työn aineenopettajan kelpoisuuteen opiskelevaa luokan- tai aineenopettajaopiskelijaa kahdelta eri vuosikurssilta. Rajattuaan tutkittavien joukkoa tutkija saattoi olettaa, että tutkimukseen osallistuvat olisivat kiinnostuneita ja tietäisivät paljon tekniikasta ja teknologiasta. Näin he olivat tutkimuksen kannalta otollisia informantteja (Polkinghorne 2005; Tuomi & Sarajärvi 2002). Tulevien opettajien valitseminen tutkimuksen kohdejoukoksi oli myös loogista, koska perusopetuksella on suuri vastuu lasten ja nuorten kulttuuriperintökasvatuksesta. Tämä näkyykin yli oppiainerajojen ja läpi perusopetuksen opetussuunnitelman perusteiden (POPS 2004). Perinnerakentamista koskevien käsitysten tutkiminen palvelee myös tutkijan teknologiakasvatuksen opetusta siten, että se syventää ymmärrystä perinteisten tietojen ja taitojen laaja-alaisesta merkityksestä oppiaineelle. Tutkimuksen aineistonkeruuseen suunniteltiin opintojakso, jonka aluksi opiskelijat kirjoittivat vapaamuotoisen kirjoitelman aiheesta Mitä on perinnerakentaminen?. Kirjoitelmaa varten tutkija oli laatinut kirjallisen ohjeistuksen (liitteet 2 ja 4). Opintojaksolla opiskelijat laativat itseohjautuvasti (Brockett & Donaghy 2011; Heinonen 2002; Väisänen 2000; Koro 1993) ja tutkivan oppimisen (Lakkala & Lallimo 2002; Hakkarainen ym. 1999) hengessä pienryhmissä perinteisen suomalaisen rakennuksen pienoismallin aidoista materiaaleista ja pääosin perinteisin työtavoin. Toteuttaakseen opettajankoulutuksen pedagogista tehtävää opintojakso sisälsi osion, jossa opiskelijat laativat pienoismalliprojektinsa rinnalla perinnerakentamisen oppimateriaalia perusopetuksen luokkien 5 6 oppilaille. Käsillä olevassa tutkimuksessa keskitytään perinnerakentamista koskevien käsitysten tutkimiseen, eikä opiskelijoiden laatimiin oppimateriaaleihin. Työskennellessään opiskelijat hyödynsivät jaettua asiantuntijuutta (Reilly 2008) ja samalla kehittivät omaa perinnekasvatuksen asiantuntijuuttaan (Dreyfus 2004; Dreyfus & Dreyfus 1989). Opintojakson päätteeksi opiskelijat laativat toisen ohjeistetun kirjoitelman perinnerakentamisesta (liitteet 3 ja 5). Opintojakso toteutettiin kaksi kertaa, vuosina 2011 ja Jälkimmäistä opintojaksoa kehitettiin ensimmäiseltä opintojaksolta saatujen kokemusten perusteella. Tutkija päätyi kirjoitelmien käyttöön, koska näin opiskelijoilla oli mahdollisuus jäsentää ajatuksiaan hankalasta ja useimmille varsin tuntemattomasta aiheesta paremmin kuin esimerkiksi haastattelutilanteessa (esim. Polkinghorne 2005). Aineistonkeruuseen tarkoitetun opintojakson suunnittelu ja toteutus perustui Itä-Suomen yliopiston Savonlinnan kampuksen käsityökasvatuksen (perusopetuksessa opetettava aine tekninen työ) teknologiakasvatuksen koulutusfilosofiaan, jonka mukaan teknologiakasvatuksen tavoitteena on laaja teknologinen yleissivistys (mm. Lindh 2006). Käsityökasvatus ainenimekkeeksi on tullut Savonlinnan kampuksen opetussuunnitelmaan Turun yliopiston Rauman yksikön kanssa vuosina tehdyn yhteistyön pohjalta. Itä-Suomen yliopistossa aineen henkilökunnan toiminimekkeet ja tehtävät on puolestaan määritelty teknologiakasvatuksen lähtökohdista niin Joensuun kuin Savonlinnankin kampuksella. Uudessa vuonna 2014 voimaan astuvassa Soveltavan kasvatustieteen ja opettajankoulutuksen osaston opetussuun- 3
 23 nitelmassa onkin tavoitteena muuttaa ainenimeke käsityökasvatus teknologiakasvatukseksi. Teknologiakasvatus sopii oppiaineen nimeksi muun muassa kansainvälisyytensä vuoksi: teknologia on oppiaineena useissa Länsi-Euroopan maissa ja Pohjois-Amerikassa (Rasinen 2000). Lisäksi Suomessa puhutaan teknologiateollisuudesta, johon kuuluvat elektroniikka- ja sähköteollisuus, kone- ja metallituoteteollisuus, metallien jalostus, suunnittelu sekä tietotekniikka-ala (http://www.teknologiateollisuus.fi/fi/teknologiateollisuus-ry/organisaatio.html). Kaikki edellä mainitut alat ovat edustettuina teknologiakasvatuksen opetuksellisissa sisällöissä. Edellä mainituista syistä käsillä olevassa tutkimuksessa jatkossa käytetään käsitettä teknologiakasvatus, kun tarkoitetaan käsityökasvatus-oppiainetta. Voidakseen terävöittää omaa teknologiakasvatuksellista ajatteluaan tutkija määritteli ensin tiedon, taidon, tietotaidon, taitotiedon ja hiljaisen tiedon käsitteet (mm. Anttila 2006; Toom 2006; Häkkinen 2004; Vehkavaara 2000; Garud 1997; Niiniluoto 1996; Sihvola 1992; Savolainen & Airaksinen 1992; Lammenranta 1991; Polanyi 1966). Käsitteet liittyvät läheisesti perinnerakentamiseen, jossa tiedot ja taidot ovat usein siirtyneet sukupolvelta toiselle mestari oppipoika-menetelmällä (mm. Jernström 2000). Tekniikan ja teknologian käsitteitä määriteltiin muun muassa Arthurin (2010), Parikan ja Ojalan (2008), Airaksisen (2003), Heinosen (2002), Parikan (1998), Chenin (1996), Parikan ja Rasisen (1994) ja Kananojan (1989) ajatusten pohjalta. Tutkimusta teknologiakasvatuksesta on tehty paljon niin Suomessa kuin maailmallakin (mm. Turja 2011; Parikka, Rasinen & Ojala 2011; Hast 2011; Parikka & Ojala 2008; Lindh 2006; Luomalahti 2005; Kivikangas 2003; Dugger 2002, 2010; Heinonen 2002; Järvinen 2001; Rasinen 2000; Parikka & Rissanen 2000; de Vries 1999, 2010; Lattu 1999; Parikka 1998; Kantola 1997; de Vore 1992; Kananoja 1989; Layton 1986). Tutkija pyrki edellä mainittujen tutkimusten avulla terävöittämään teknologiakasvatuksen tieteellisteoreettista orientaatiomallia ja perusfilosofiaa erityisesti tämän tutkimuksen aihepiirin, perinnerakentamisen, ja Savonlinnan kampuksen opettajankoulutuksen teknologiakasvatuksen näkökulmasta. Tutkimuksen raportointi noudattaa perinteistä tutkimusraportin rakennetta (esim. Hirsjärvi, Remes & Sajavaara 2013; Wu 2011), ja internet-viittauksissa käytetään kansainvälistä APA-merkintätapaa (www.apastyle.org). Tutkimuksessa tarkasteltiin opiskelijoiden käsityksiä perinnerakentamisesta kahdella hieman toisistaan eroavalla laadullisella lähestymistavalla. Aineistona olivat opiskelijoiden kirjoitelmat, kuten tässä luvussa oli aiemmin kerrottu. Aluksi tutkija tarkasteli sitä, millaisia käsityksiä opiskelijoilla on perinnerakentamisesta ennen ja jälkeen opintojakson sekä sitä, muuttuivatko käsitykset aihepiiriä käsittelevän opintojakson aikana. Tähän analyysin vaiheeseen tutkija käytti fenomenografista lähestymistapaa. Kirjoitelmia on analysoitu hyvin harvoin fenomenografisella otteella. Valkonen (2006) on tutkinut lasten käsityksiä hyvästä vanhemmuudesta lasten laatimien kouluaineiden pohjalta ja Hoskonen (2005) on tutkinut opettajaopiskelijoiden käsityksiä koulumatematiikasta opiskelijoiden kirjoitelmien perusteella. Käsityksiä tarkasteltiin niin sanotun toisen asteen näkökulmasta, jossa todellisuus rakentuu sosiaalisesti ja konstruktiivisesti (mm. Dahlin 2007; Huusko & Paloniemi 2006; Kyrö 2004; Niikko 2003; Nummenmaa & Nummenmaa 2002; Säljö 1997; Ahonen 1994; Gröhn & Jussila 1989; Uljens 1989; Marton 1981, 1995). Toisessa lähestymistavassa tutkija tarkasteli, kuinka 4
 24 jäsentyneitä opiskelijoiden käsitykset perinnerakentamisesta olivat ennen ja jälkeen opintojakson. Käsitysten jäsentyneisyyden asteet on muokattu Lepistön (2004) väitöstutkimuksessaan luoman jäsentyneisyyden asteikon pohjalta. Lepistö (emt.) tutki luokanopettajaopiskelijoiden käsityksiä käsityöstä ennen ja jälkeen luokanopettajan opintoihin kuuluvaa käsityön peruskurssia. Tämän tutkimuksen käsitys käsitteellisestä muutoksesta ja virheellisten käsitysten olemuksesta perustuu muun muassa Özdemirin ja Clarkin (2007), Linnenbrinkin ja Pintrichin (2002), Sinatran ja Pintrichin (2003), Rauste-von Wrightin, von Wrightin ja Soinin (2003), Vosniadoun (2003; 2007), Ferrarin ja Elikin (2003), Chin ja Roscoen (2002) ja Mayerin (2002) tutkimuksiin. Pystyäkseen analysoimaan ja pisteyttämään opiskelijoiden perinnerakentamista koskevia ilmaisuja tuli tutkijan laatia määritelmä perinnerakentaminen-käsitteelle. Tämän määritelmän tutkija laati selvittämällä sanan etymologiaa (mm. Häkkinen 2004; Itkonen 2000) ja tutkimalla perinteiseen rakentamiseen liittyviä käsitteitä, arvoja ja painotuksia käsittelevää suomalaista kirjallisuutta (mm. Outila 2002; Paloheimo 1998; Kaila 1983, 1997; Museoviraston Korjauskortisto KK1-KK25). Lisäksi tutkija sai henkilökohtaisia tiedonantoja useilta perinteisen rakentamisen alan asiantuntijoilta, tutkijoilta ja opettajilta. Tutkimuksessa laadittu perinnerakentamisen määritelmä pyrkii olemaan päänavaus yleisesti käytössä olevan sanan käsitteellistämisessä. Perinnerakentamisen määrittelyssä täytyi huomioida tutkijan subjektiivisuus, jota ei koskaan täysin voi välttää (Eskola & Suoranta 1998). Tutkija on koulutukseltaan luokanopettaja, teknisen työn aineenopettaja ja opettajankouluttaja. Tutkijalla on luokanopettajakokemusta perusopetuksen vuosiluokilta 2 6 ja teknisen työn aineenopetuskokemusta luokka-asteilta 1 9. Teknologiakasvatuksen opettajankouluttajana tutkija on toiminut kuuden vuoden ajan. Lisäksi tutkija on harrastanut historiaa ja ollut kiinnostunut vanhoista rakennuksista jo lapsuudesta saakka. Tutkija on myös itse korjannut vuosina Etelä-Savon maakuntakaavassa suojellun 1914 valmistuneen kievarirakennuksen perheelleen kodiksi sekä siirtänyt kaksi vanhaa hirsirakennusta kotinsa pihapiiriin saunaksi ja aitaksi. Tutkijan laatimassa perinnerakentaminen - käsitteen määritelmässä näkyy koulutus, harrastuneisuus sekä oma käytännön kokemus. Näin määritelmä ei koostu pelkästä teoriatiedosta, vaan teoria on syventynyt käytännön kokemuksen läpi tutkimuksessa esitetyksi tulkinnaksi abduktiivisen päättelyn kautta (esim. Anttila 2006, 119). Tutkijan oma tausta ja tutkimuksen lähtökohdat on pyritty kuvaamaan mahdollisimman tarkasti avoimen subjektiviteetin periaatteiden mukaisesti (ks. Eskola & Suoranta 1998, 210). Koska tutkija on työskennellyt vanhan hirsirakennuksen parissa jo vuosia, hän ymmärsi, että perinnerakentamisen käsite on hankala. Tutkija havaitsi myös, että lähes jokainen tutkijan hirsitaloprojektin kanssa tekemisissä ollut tulkitsi perinnerakentamista hieman omalla tavallaan. Tämän tutkimuksen käsitysten jäsentyneisyyden analyysissä tarkastellaan myös opiskelijoiden taustatietojen merkitystä käsitysten jäsentyneisyyteen. Näin toimimalla tutkija halusi selvittää, löytyykö opiskelijoiden taustasta jotain, joka selittäisi eroavaisuuksia perinnerakentamista koskevien käsitysten jäsentyneisyydessä. Tässä yhteydessä on hyvä korostaa tutkijan tehneen tietoisen päätöksen, että tämän tutkimuksen lähestymistapa perinnerakentamiseen on täysin suomalainen. Tutkija 5
 25 ymmärtää, että rakentaminen ja siihen liittyvät taidot ja vaikutteet ovat Suomessa tuontitavaraa. Kuitenkin Suomen sijainti idän ja lännen vaikutteiden välissä sekä Suomen luonto ja ilmasto ovat muokanneet suomalaista rakentamista ja tuoneet siihen vuosisatojen aikana omintakeisia piirteitä. Se, ettei perinnerakentamista ole Suomessa aiemmin tutkittu puoltaa tutkimuksen rajaamista kotimaahan. Tutkimus tuo ensimmäistä kertaa julki suomalaisten opettajaksi opiskelevien nuorten aikuisten käsityksiä perinnerakentamisesta. Ymmärrys perinnerakentamista koskevista käsityksistä voi auttaa suuntaamaan kulttuuriperintökasvatuksen tavoitteiden asettamista niin opettajankoulutuksessa kuin perusopetuksessakin. Koska aikaisempaa tutkimusta perinnerakentamista koskevista käsityksistä ei Suomessa ole, voi käsillä oleva tutkimus tarjota uutta tietoa opettajaopiskelijoiden tavasta käsittää perinnerakentaminen niin konkreettisena sisällöllisenä kuin arvolatauksiakin sisältävänä käsitteenä. Tämä lisääntynyt tieto voi auttaa rakennusperintöalan toimijoita, niin yhdistyksiä, teollisuutta ja kauppaa kuin alan oppilaitoksiakin ymmärtämään ne arvot, joille käsitys perinnerakentamisesta tänä päivänä pohjaa. 6
 26 2 Teknologiakasvatuksen perusteita Tässä luvussa käsitellään aluksi tiedon, taidon, tietotaidon, taitotiedon ja hiljaisen tiedon käsitteitä, joita käytetään, kun puhutaan taidosta - erityisesti kädentaidoista -, sen oppimisesta ja opettamisesta (mm. Heinonen 2002, 36; Polanyi 1966). Perinnerakentaminen on ala, jolla on paljon niin sanottua hiljaista tietoa (tacit knowledge). Sama pätee kaikkeen taitavaan tuottamistoimintaan niin tekniikassa kuin taiteessakin (esim. Anttila 2006, 55 56). Tästä syystä on olennaista tarkentaa, mitä käsitteillä tässä tutkimuksessa tarkoitetaan. Tiedon ja taidon käsitteiden määrittelyn jälkeen luvussa tarkastellaan tekniikan ja teknologian määritelmiä ja sitä kuinka nämä kaikki edellä määritellyt käsitteet yhdistyvät teknologiakasvatuksessa. Lopuksi luvussa tarkennetaan, mitä teknologiakasvatuksella ymmärretään Itä- Suomen yliopiston Savonlinnan kampuksen opettajankoulutuksen opinnoissa. Teknologiakasvatuksen opettajankoulutuksen toinen päätehtävä aineen substanssiosaamisen ohella on opettamaan opettaminen eli ainepedagogiikka. Nämä kaksi opetustehtävää kulkevat luontevasti rinnakkain ja limittyvät toisiinsa. Tässä luvussa käsitellään kuitenkin lähinnä taidon substanssioppimisen osa-alueita. Luvun jälkimmäisessä osassa käsitellään kestävän kehityksen ja ilmastonmuutoksen käsitteitä teknologiakasvatuksen näkökulmasta ja sitä, millaisia yhtymäkohtia käsitteillä on perinnerakentamiseen. 2.1 TIEDON JA TAIDON MÄÄRITTELY Anttila (2006, 52) määrittelee tiedon (knowledge) moniulotteiseksi käsitteeksi, jolla on monikerroksisia merkityksiä (meanings). Mikäli asia on tietoa, sen tulee täyttää kolme klassista ehtoa: asiaan on uskottava, uskomuksen on oltava tosi ja uskomus on osattava perustella. Lammenranta (1991, 76) pohtii tätä määritelmää tieteellisen tiedon kannalta. Jos tieteellisellä tiedolla tarkoitetaan kunakin aikana hyväksyttyjä tieteellisiä teorioita ja hypoteeseja, niin tällöin tämän tiedon ei välttämättä edes uskota olevan oikeaa ja totta, koska tieteellinen tieto voi muuttua yhdessä yössä. Tältä osin tieteellisen tiedon määritelmä riitelee Anttilan (2006) esittämän tiedon totuusvaatimuksen kanssa. Totuusvaatimuksen osalta tieto eroaa muun muassa mielipiteestä. Mielipide tulee osata perustella, mutta sen totuusarvo on hyvin subjektiivinen. 7


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 16.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 336/19
 Rozsudek Tribunálu ze dne 16. září 2013 — Rovi Pharmaceuticals v. OHIM — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
 (Věc T-97/11) (1)
 (Ochranná známka Společenství - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Společenství ROVI Pharmaceuticals - Starší obrazová ochranná známka Společenství ROVI a starší národní slovní ochranná známka ROVIFARMA - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 - Rovnost zacházení)
 2013/C 336/37
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Německo) (zástupce: M. Berghofer, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: J. Crespo Carrillo, zmocněnec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madrid, Španělsko) (zástupci: G. Marín Raigal, P. López Ronda a G. Macias Bonilla, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. prosince 2010 (věc R 500/2010-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA a Rovi Pharmaceuticals GmbH.
 Výrok
 1)
 Žaloba se zamítá.
 2)
 Společnosti Rovi Pharmaceuticals GmbH se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených společností Laboratorios Farmacéuticos Rovi, SA během řízení před odvolacím senátem.
 (1) Úř. věst. C 120, 16.4.2011.


type: legislation

text:
 ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ
 Βρυξέλλες, 22.07.1996
 COM(96)368 τελικό
 Πρόταση
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 για τη θέσπιση των γενικών
 κανόνων σχετικά με την απόσταξη των οίνων και των υποπροϊόντων της οινοποίησης
 (υποβληθείσα από την Επιτροπή)
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ
 Το εν λόγω σχέδιο κανονισμού αποσκοπεί :
 1. Να καταστήσει μόνιμη, βάσει της αποκτηθείσας πείρας, την εξομοίωση με τον
 οινοπαραγωγό της 'ένωσης συνεταιριστικών οινοποιείων για την πραγματοποίηση
 των μέτρων απόσταξης που αναφέρονται στο άρθρο 1 του κανονισμού (ΕΟΚ)
 αριθ. 2046/89. Από το 1990 και σύμφωνα με τις ισχύουσες διατάξεις, το Συμβούλιο
 παρείχε πάντα την προαναφερθείσα αναγνώριση, για κάθε περίοδο στο πλαίσιο της
 συμφωνίας για τον συμβιβασμό της δέσμης τιμών.
 2. Να επιτρέψει στους οινοπνευματοποιούς να καλύψουν εν μέρει τον κίνδυνο
 ανάκτησης σεη συνέχεια των "εκ των υστέρων" ελέγχων που πραγματοποιούνται
 όσον αφορά τις αιτήσεις ενίσχυσης που υποβάλλονταιαπό τους οινοπνευματοποιούς,
 οι οποίοι σύμφωνα με το άρθρο 22 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89, είναι οι
 μόνοι συνδιαλλασσόμενοι με τους αρμόδιους οργανισμούς. Από τους ελέγχους
 αυτούς προκύπτει συχνά η ύπαρξη λαθών ή ανακριβειών που οφείλονται στους
 τρυγητές ή στους οινοποιούς. Στην περίπτωση αυτή, και για να αποφευχθεί να
 βαρύνει τον οινοπνευματοποιό η όλη ευθύνη, πρέπει να επιτραπεί η σύσταση της
 εγγύησης, η οποία υπό κανονικές συνθήκες εξασφαλίζεται από τον
 οινοπνευματοποιό, με τη συνδρομή του παραγωγού ή του οινοποιού, ο οποίος
 παρείχε την προς απόσταξη πρώτη ύλη, εφόσον έχει λάβει την ελάχιστη τιμή κατά
 την παράδοση.
 3. Να επιτραπεί σε ορισμένους οινοπνευματοποιούς που βρίσκονται σε ειδικές
 περιπτώσεις να ζητήσουν τη διαφοροποιημένη πληρωμή της τιμής για τα κράτη μέλη
 παραγωγής που εφαρμόζουν στην επικράτεια τους την πληρωμή των γενικευμένων
 κατ 'αποκοπήν τιμών για τα προϊόντα που παραδίδονται στον οργανισμό παρέμβασης
 βάσει του άρθρου 35 παράγραφος 6 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 822/87. Ας
 σημειωθεί ότι, αν και υφίσταται η δυνατότητα εφαρμογής σε επίπεδο κράτους μέλους
 και για ορισμένες περιφέρειες, διαφοροποιημένων τιμών για την αλκοόλη που
 παραδίδεται, σε συνάρτηση με την χρησιμοποιούμενη πρώτη ύλη, ορισμένα κράτη
 μέλη εφαρμόζουν αυτόματα τη γενικευμένη κατ'αποκοπή τιμή.
 Προκειμένου να εξαλειφθεί κάθε σημαντική διάκριση μεταξύ των οινοπνευματοποιών
 της ίδιας περιφέρειας παραγωγής ενός κράτους μέλους παραγωγής, πρέπει, στην
 περίπτωση της επιλογής της κατ'αποκοπήν τιμής, για διοικητικούς ή λογιστικούς
 λόγους, να προβλεφθεί η δυνατότητα, για τον οινοπνευματοποιό που υπερβαίνει ένα
 ορισμένο ποσοστό ενός από τα αποσταχθέντα υποπροϊόντα, κατά τη διάρκεια μιας
 δεδομένης περιόδου, να εφαρμόζει ο οργανισμός παρέμβασης τις διαφοροποιημένες
 τιμές σε συνάρτηση με τα αποσταχθέντα υποπροϊόντα.
 Ά
 ---pagebreak--- Πρόταση
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 της
 για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 για τη θέσπιση των γενικών
 κανόνων σχετικά με την απόσταξη των οίνων και των υποπροϊόντων της οινοποίησης
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
 Έχοντας υπόψη :
 τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας,
 τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 822/87 του Συμβουλίου της 16ης Μαρτίου 1987 περί κοινής
 οργανώσεως αγοράς στον αμπελοοινικό τομέα1, όπως τροποποιήθηκε τελευταία με τον
 κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1544/952 και ιδίως το άρθρο 35 παράγραφος 7, το άρθρο 36
 παράγραφος 5, το άρθρο 38 παράγραφος 4, το άρθρο 39 παράγραφος 8, το άρθρο 41
 παράγραφος 8 και το άρθρο 42 παράγραφος 4,
 την πρόταση της Επιτροπής3,
 Εκτιμώντας :
 4
 ότι το άρθρο 2 παράγραφος 3 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 του Συμβουλίου , όπως
 τροποποιήθηκε τελευταία με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1546/955, προβλέπει τη δυνατότητα
 για τα κράτη μέλη να εξομοιώσουν τις ενώσεις οινοποιείων-μελών συνεταιρισμού με τους
 παραγωγούς, για την εφαρμογή της υποχρεωτικής απόσταξης και ότι η παράγραφος 4 του
 ιδίου άρθρου προβλέπει την υποβολή εκ μέρους της Επιτροπής μιας έκθεσης σχετικά με
 αυτό το θέμα· ότι είναι σκόπιμο, λαμβανομένων υπόψη των εμπειριών που περιγράφονται
 στην εν λόγω έκθεση, να διατηρηθεί οριστικά η δυνατότητα αυτή·
 ΕΕ αριθ. L 84 της 27.03.1987, σ. 1
 ΕΕ αριθ. L 148 της 30.06.1995, σ. 31
 ΕΕ αριθ. C
 ΕΕ αριθ. L 202 της 14.07.1989, σ. 14
 ΕΕ αριθ. L 148 της 30.06.1995, σ. 34
 ---pagebreak--- ότι, για λόγους αποτελεσματικότητας, δεν πρέπει να αφαιθεί πλέον η όλη εφαρμογή
 κατ'αποκοπήν τιμών στην επιλογή των κρατών μελών και θα πρέπει να επιτραπεί στους
 οινοπνευματοποιούς να μπορούν να τύχουν των τιμών αγοράς της αλκοόλης σε συνάρτηση
 με την πρώτη ύλη που αποστάζεται·
 ότι το αποτέλεσμα των "εκ των υστέρων" ελέγχων όσον αφορά τις αιτήσεις ενισχύσεων που
 υποβλήθηκαν από τους οινοπνευματοποιούς καταδεικνύει σε ορισμένες περιπτώσεις την
 ύπαρξη λαθών ή ανακριβειών, που οφείλονται στους τρυγητές ή στους οινοπαραγωγούς· ότι
 πρέπει, κατά συνέπεια, οι τελευταίοι να αναλάβουν τις ευθύνες που απορρέουν ότι πρέπει
 για το σκοπό αυτό να επιτραπεί η σύσταση εγγύησης μέσω της χρηματοδότησης εκ μέρους
 του οινοπαραγωγού,
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ :
 Αρθρο 1
 Ο κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 τροποποιείται ως εξής :
 1. Στο άρθρο 2 καταργείται η παράγραφος 4.
 2. Στο άρθρο 4 παράγραφος 2 προστίθεται μετά το πρώτο εδάφιο το ακόλουθο εδάφιο :
 "Τα εν λόγω συμφωνητικά περιέχουν ρήτρα σύμφωνα με την οποία ο παραγωγός
 αναλαμβάνει έναντι του οινοπνευματοποιού την ευθύνη των λαθών, σφαλμάτων ή
 παραλείψεων που περιέχονται στις πληροφορίες που του διαβιβάζει και που
 αποτελούν ευθύνη του".
 3. Στο άρθρο 8 παράγραφος 1 εδάφιο πρώτο προστίθεται η ακόλουθη πρόταση :
 "Η εν λόγω εγγύηση μπορεί να συσταθεί με χρηματοδότηση του παραγωγού".
 4. Στο άρθρο 18 το δεύτερο εδάφιο της παραγράφου 3 αντικαθίσταται από το ακόλουθο
 κείμενο :
 "Η εφαρμογή των διαφοροποιημένων τιμών :
 ---pagebreak--- μπορεί να αποφασισθεί από τα κράτη μέλη, όταν η εφαρμογή της
 κατ'αποκοπήν τιμής οδηγεί ή ενδέχεται να οδηγήσει σε ορισμένες περιφέρειες
 της Κοινότητας σε αδυναμία απόσταξης ενός ή περισσοτέρων από τα
 υποπροϊόντα της οινοποίησης,
 προβλέπεται, εν πάση περιπτώσει, για τους οινοπνευματοποιούς, οι οποίοι
 κατά τη διάρκεια μιας περιόδου έχουν αποστάξει τη μία ή την άλλη πρώτη
 ύλη για ποσοστό που υπερβαίνει τουλάχιστον 60% της συνολικής
 πραγματοποιηθείσας απόσταξης.
 Το επίπεδο τιμών που καθορίζεται για το προϊόν που λαμβάνεται από την απόσταξη
 των διαφόρων υποπροϊόντων πρέπει να είναι τέτοιο, ώστε ο σταθμισμένος μέσος
 όρος τους να μην ανώτερος της κατ'αποκοπήν τιμής.
 Αοθοο 2
 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την έβδομη ημέρα από τη δημοσίευση του στην
 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.
 Εφαρμόζεται από την 1η Σεπτεμβρίου 1996.
 Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε
 κράτος μέλος.
 Για το Συμβούλιο
 <r
 ---pagebreak--- ΕΚΘΕΣΗ
 Θέμα : Εξομοίωση της ένωσης συνεταιριστικών οινοποιείων με τους παραγωγούς για
 την πραγματοποίηση των εργασιών απόσταξης των οίνων
 1. Ο κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 του Συμβουλίου καθόρισε τοος γενικούς κανόνες
 σχετικά με την απόσταξη των οίνων και των υποπροϊόντων της οινοποίησης και,
 συγχρόνως, όσον αφορά τα συνεταιριστικά οινοποιεία που έχουν προσχωρήσει σε
 ενώσεις, προέβλεψε, για μία περιορισμένη περίοδο, ότι τα κράτη μέλη μπορούν να
 επιτρέψουν στις εν λόγω ενώσεις να υποκαταστήσουν τα οινοποιεία-μέλη
 συνεταιρισμών για τη σύναψη των συμφωνητικών και την παράδοση του οίνου στους
 οινοπνευματοποιούς και για τη διαχείριση των δικαιωμάτων και υποχρεώσεων κάθε
 οινοποιείου-μέλους ενόψει των υποχρεώσεων που προβλέπονται από την κοινοτική
 ρύθμιση. Ο λόγος ήταν να διευκολυνθούν οι διοικητικές ενέργειες σύναψης των
 συμφωνητικών και υλικής παράδοσης του οίνου για την προκαθορισμένη απόσταξη.
 Η Επιτροπή υποβάλλει στο Συμβούλιο, κατ'εφαρμογή του άρθρου 2 παράγραφος 4
 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 την παρούσα έκθεση συνοδευόμενη από τις
 εθνικές διατάξεις που θέσπισαν ορισμένα κράτη μέλη και από κατάλληλη πρόταση
 που αποσκοπεί να καταστήσει μόνιμη την εξομοίωση της αναφερθείσας άνωσης με
 τον παραγωγό.
 2. Η Ιταλία είναι η μόνη χώρα παραγωγής οίνου στην Κοινότητα που κάνει χρήση της
 ευχέρειας αυτής που προβλέπεται από τον ανώτερο κανονισμό.
 Το εν λόγω κράτος μέλος μας ανακοίνωσε ότι δύο μόνο "ενώσεις" συνεταιριστικών
 οινοποιείων έτυχαν της εξομοίωσης με τον παραγωγό.
 Η εν λόγω αναγνώριση επέτρεψε, στο πλαίσιο των κοινοτικών αποστάξεων, να
 διοχετευθούν οι ακόλουθες ποσότητες επιτραπέζιου οίνου :
 Υποχρεωτική απόσταξη το 1992/93 για 723.233 εκατόλιτρα οίνου
 Υποχρεωτική απόσταξη το 1993/94 για 1.341.922 εκατόλιτρα οίνου
 Προληπτική απόσταξη το 1994/95 για 659.214 εκατόλιτρα οίνου
 Προληπτική απόσταξη το 1995/96 για 137.220 εκατόλιτρα οίνου.
 Οι αποστάξεις αυτές αντιπροσώπευσαν τον ακόλουθο όγκο :
 ---pagebreak--- σε 1000 εκατόλιτρα
 Χώρα : Ιταλία Αρθρο 381 Αρθρο 391
 Περίοδοι Συνολική Εξομοιούμενη Συνολική Εξομοιούμενη
 αποσταχθείσα απόσταξη σε % αποσταχθείσα απόσταξη σε %
 ποσότητα της συνολικής ποσότητα της συνολικής
 ποσότητας ποσότητας
 ΕΚ από την της της ΕΚ από την της της
 | οποία : ΕΚ Ιταλίας οποία : ΕΚ Ιταλίας
 Ιταλία Ιταλία
 1992/1993 16464 7046 - - 8492 4702 8,5 15,4
 1993/1994 9667 4415 - - 6854 5598 19,6 22,5
 1994/1995 5658 3304 11,5 19,9 - - - -
 1995/1996 1898 8002 7,2 17,1 - - -
 -Ι
 Η αναγνώριση της Ένωσης των Οινοποιείων ως "εξομοιούμενης με τον παραγωγό"
 χορηγήθηκε κάθε έτος από την αρμόδια διοίκηση βάσει του υπουργικού διατάγματος της
 15ης Ιουνίου 1989, αριθ. 451 (βλ. παράρτημα).
 Η δυνατότητα αυτή επέτρεψε, στην Ιταλία, να κατορθώσει να συγκεντρώσει την
 προσφορά διαφόρων συνεταιριστικών οινοποιείων, μειώνοντας τον όγκο των
 απαραίτητων διοικητικών εγγράφων για τη διαχείριση και τον έλεγχο των
 προαναφερθέντων κοινοτικών μέτρων, καθώς και στην Ένωση να προσαρμόσει
 καλύτερα την προσφορά στις ανάγκες της αγοράς, διοχετεύοντας προς την μία ή την
 άλλη απόσταξη τον οίνο, ο οποίος σε μία δεδομένη στιγμή, παρουσίαζε μείζονες
 δυσκολίες διάθεσης σε σχέση με τους άλλους διαθέσιμους τύπους επιτραπέζιου οίνου.
 Η Επιτροπή, λαμβανομένης υπόψη της θετικής εμπειρίας για την Κοινότητα και για την
 Ιταλία προτείνει στο Συμβούλιο να καταστεί μόνιμη η εν λόγω διάταξη.
 Καν. (ΕΟΚ) αριθ. 822/87
 Όγκος οίνου που διοχετεύεται προς την προληπτική απόσταξη βάσει των συμφωνητικών
 που έχουν συναφθεί.
 *
 ---pagebreak--- ΔΗΜΟΣΙΟΝΟΜΙΚΟ ΔΕΛΤΙΟ ΗΜΕΡΟΜΗΝΙΑ: 20.6.1996
 ΚΟΝΔΥΛΙ : Β1-1611 και 1612 ΠΙΣΤΩΣΕΙΣ : 312 και 68 εκατ.ΕΟυ
 ΟΝΟΜΑΣΙΑ ΤΟΥ ΜΕΤΡΟΥ :
 Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89 για τη
 θέσπιση των γενικών κανόνων σχετικά με την απόσταξη των οίνων και των προϊόντων της οινοποίησης.
 ΝΟΜΙΚΗ ΒΑΣΗ : Κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 2046/89
 ΣΤΟΧΟΙ ΤΟΥ ΜΕΤΡΟΥ :
 Να καταστεί μόνιμη η εξομοίωση με τον οινοπαραγωγό των ενώσεων των συνεταιριστικών οινοποιείων
 ενόψει της εφαρμογής των μέτρων απόσταξης·
 να καταστεί δυνατή η σύσταση της εγγύησης, η οποία εξασφαλίζεται συνήθως από τον
 οινοπνευματοποιό, με τη συνδρομή του παραγωγού ή του σχετικού οινοποιού·
 να προβλεφθεί η δυνατότητα για τον οργανισμό παρέμβασης να εφαρμόζει διαφοροποιημένες τιμές σε
 συνάρτηση με τα αποσταχθέντα υποπροϊόντα.
 ΔΗΜΟΣΙΟΝΟΜΙΚΕΣ ΕΠΙΠΤΩΣΕΙΣ ΠΕΡΙΟΔΟΣ ΤΡΕΧΟΝ ΕΠΟΜΕΝΟ
 12 ΜΗΝΩΝ ΟΙΚΟΝ. ΕΤΟΣ ΟΙΚΟΝ. ΕΤΟΣ
 (96) (97)
 εκατ. ECU εκατ. ECU εκατ. ECU
 5.0. ΔΑΠΑΝΕΣ Π Ο Υ ΒΑΡΥΝΟΥΝ
 - ΤΟΝ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟ ΤΩΝ ΕΚ
 (ΕΠΙΣΤΡΟΦΈΣ/ΠΑΡΕΜΒΆΣΕΙΣ)
 - ΤΟΥΣ Ε Θ Ν Ι Κ Ο Ύ Σ
 ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΎΣ
 - ΤΟΥΣ ΑΛΛΟΥΣ ΤΟΜΕΙΣ
 5.1. ΕΣΟΔΑ
 - ΙΔΙΟΙ ΠΟΡΟΙ ΤΩΝ ΕΚ
 (ΕΙΣΦΟΡΕΣ/ΔΑΣΜΟΙ)
 - ΣΤΟ ΕΘΝΙΚΟ ΕΠΙΠΕΔΟ
 1998 1999 2000 2001
 εκατ. ECU εκατ. ECU εκατ. ECU εκατ. ECU
 5.0.1. ΠΡΟΒΛΕΨΕΙΣ ΔΑΠΑΝΩΝ
 5.1.1. ΠΡΟΒΛΕΨΕΙΣ ΕΣΟΔΩΝ
 5.2. ΤΡΟΠΟΣ ΥΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ
 6.0. ΔΥΝΑΤΗ ΧΡΗΜΑΤΟΔΟΤΗΣΗ ΔΙΑ ΠΙΣΤΩΣΕΩΝ ΕΓΓΕΓΡΑΜΜΕΝΩΝ ΣΤΟ ΣΧΕΤΙΚΟ
 ΚΕΦΑΛΑΙΟ ΤΟΥ ΥΠΟ ΕΚΤΕΛΕΣΗ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ ΝΑΙ/ΟΧ4
 6.1. ΔΥΝΑΤΗ ΧΡΗΜΑΤΟΔΟΤΗΣΗ ΔΙΑ ΜΕΤΑΦΟΡΑΣ ΜΕΤΑΞΥ ΚΕΦΑΛΑΙΩΝ ΤΟΥ ΥΠΟ
 ΕΚΤΕΛΕΣΗ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ ΝΑΙ^θΧ4
 6.2, ΑΝΑΓΚΗ ΣΥΜΠΛΗΡΩΜΑΤΙΚΟΥ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ ΝΑ4/ΟΧΙ
 6.3. ΠΙΣΤΩΣΕΙΣ ΠΟΥ ΠΡΕΠΕΙ ΝΑ ΕΓΓΡΑΦΟΥΝ ΣΤΟΥΣ ΜΕΛΛΟΝΤΙΚΟΥΣ ΝΑ4/ΟΧΙ
 ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΎΣ
 ΠΑΡΑΤΗΡΗΣΕΙΣ :
 Το μέτρο δεν συνεπάγεται δημοσιονομικές επιπτώσεις.
 ---pagebreak--- ISSN 0254-1483
 COM(96) 368 τελικό
 ΕΓΓΡΑΦΑ
 GR 03
 Αριθ. καταλόγου : CB-CO-96-369-GR-C
 ISBN 92-78-07225-7
 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων
 L-2985 Λουξεμβούργο
 <3


text:
Λαϊκή Συσπείρωση Ελληνικού - Αργυρούπολης: Προϋπολογισμός-Πρόκληση του ΟΑΕΔ για τους Ανέργους
 Προϋπολογισμός-Πρόκληση του ΟΑΕΔ για τους Ανέργους
 'Ο προϋπολογισμός του ΟΑΕΔ για το 2015 συνεχίζει να βρίσκεται στην ίδια εχθρική ρότα για τους ανέργους και τους εργαζόμενους, αποκτά πιο προκλητικά χαρακτηριστικά και είναι ακόμα πιο αποκαλυπτικός για τις στρατηγικές επιδιώξεις της κυβέρνησης και των μεγάλων επιχειρηματικών ομίλων.
 Ο προσανατολισμός του Οργανισμού στα προγράμματα ενεργητικής απασχόλησης δηλαδή της τζάμπα εργασίας για τα αφεντικά, των κακοπληρωμένων προγραμμάτων με βραχεία ημερομηνία λήξης που ανακυκλώνουν τη φτώχεια και την ανέχεια, αποτυπώνεται ξεκάθαρα στον φετινό προϋπολογισμό την ίδια στιγμή που μειώνονται δραματικά τα ποσά για την ενίσχυση των ανέργων, αποδυναμώνοντας παραπέρα το πλέγμα προστασίας της εργατικής-λαϊκής οικογένειας.
 Η στόχευση για μείωση της ανεργίας συνδυάζεται με πληθώρα 5μηνων προγραμμάτων, με μισθούς που βρίσκονται στα όρια της φτώχειας, που αντί για συντάξιμα ένσημα παρέχουν επιταγές εργασίας κάνοντας τη νεανική εργατική δύναμη, φτηνή και ευέλικτη ανακυκλώσιμη ύλη στα χέρια των εργοδοτών. Σε αρκετούς κλάδους οι θέσεις σταθερής εργασίας έχουν αντικατασταθεί πλήρως από ευέλικτες εργασιακές σχέσεις που προάγονται από τα προγράμματα απασχόλησης, τα οποία με τη σειρά τους τείνουν να γίνουν η κυρίαρχη εργασιακή σχέση, ιδιαίτερα στους νέους.
 Και για το επόμενο έτος οι επιδοτούμενοι άνεργοι θα υπολείπονται κατά πολύ των πραγματικά ανέργων καθώς θα επιδοτείται ο ένας στους οκτώ των εγγεγραμμένων του ΟΑΕΔ και ο ένας στους δώδεκα με βάση τα στοιχεία της ΕΛΣΤΑΤ. Η ίδια κατάσταση ισχύει και για τα επιδόματα των μακροχρόνια ανέργων καθώς πίσω από τους πανηγυρισμούς της κυβέρνησης η πραγματικότητα δείχνει πως επιδοτείται ένα μικρό τμήμα αυτών.
 Οι δαπάνες για τα επιδόματα ανεργίας καθώς και για αλλά προνοιακά επιδόματα προϋπολογίζονται για την επόμενη χρόνια στο ύψος των 992 εκατομμυρίων όταν το 2012 ήταν στο 1.737.000.00, δηλαδή σε συνθήκες κρίσης και κορύφωσης της ανεργίας η ασπίδα προστασίας των ανέργων, συνεχώς χαλαρώνει. Η κατάργηση των οικογενειακών επιδομάτων από την επόμενη χρονιά με βάση τη μείωση των ασφαλιστικών εισφορών, επιφέρει νέα βαθιά πλήγματα στο πλέγμα προστασίας που παρέχει ο Οργανισμός.
 Οι δήθεν ευνοϊκές ρυθμίσεις με απαράδεκτους όρους και προϋποθέσεις για τους δικαιούχους του πρώην ΟΕΚ, οι παράλογοι όροι και οι ασφυκτικές προϋποθέσεις για να μπορέσουν να πάρουν επίδομα ανεργίας οι χτυπημένοι από την κρίση μικροί επαγγελματίες, η μη πληρότητα θέσεων στους βρεφονηπιακούς σταθμούς του ΟΑΕΔ παρά τις επαρκείς κτιριακές δυνατότητες καθώς και το χέρι στην τσέπη που βάζουν οι γονείς για διαφορές εκδηλώσεις, η καθυστερημένη έναρξη των μαθημάτων στις ΕΠΑΣ όπως και η αργοπορημένη παράδοση συγγραμμάτων και βιβλίων, τα πετσοκομμένα προγράμματα κοινωνικού τουρισμού για λίγους αλλά και τα “περασμένα-ξεχασμένα” προγράμματα της πρώην Εργατικής Εστίας, συνθέτουν το παζλ ενός Οργανισμού που δεν ανταποκρίνεται στις σύγχρονες αλλά και επείγουσες ανάγκες της εργατικής-λαϊκής οικογένειας.
 Το μπαλάκι που γίνονται δε, ιδιαίτερα το τελευταίο διάστημα εκατοντάδες εργαζόμενοι από διαφόρους κλάδους και χώρους εργασίας για να δικαιωθούν, ανάμεσα στο Υπουργείο Εργασίας, τον ΟΑΕΔ, το ΙΚΑ, τα δικαστήρια και άλλους οργανισμούς, ξεπερνά κάθε προηγούμενο.
 Καταληκτικά, ο ΟΑΕΔ σε αυτές τις συνθήκες παίζει κεντρικό ρόλο στην απορρύθμιση των εργασιακών σχέσεων, ενδυναμώνει τις ελαστικές σχέσεις εργασίας καθώς η δημιουργία θέσεων σταθερής εργασίας δεν αποτελούν προτεραιότητα, έχει πρωταγωνιστικό ρόλο στις αυξητικές τάσεις συρρίκνωσης του λαϊκού εισοδήματος.
 Οι τελευταίες εκθέσεις του ΔΝΤ που αναφέρουν προκλητικά για υψηλά επιδόματα ανεργίας που δήθεν μειώνουν τις προϋποθέσεις για αναζήτηση εργασίας αποτελούν το επόμενο βήμα για ολοκληρωτικό χτύπημα των επιδομάτων και του πλέγματος προστασίας των ανέργων.
 Οι προϋπολογισμοί των Δημοσίων Οργανισμών που συζητούνται αυτήν την περίοδο αποτελούν τη συνέχεια του αντιλαϊκού και αντεργατικού κρατικού προϋπολογισμού, είναι σαφέστατα πολιτικά κείμενα, εξειδικεύουν ανά χώρο την επίθεση στην εργατική-λαϊκή οικογένεια.
 Με βάση τα παραπάνω, η θέση των ταξικών δυνάμεων στο ΔΣ του Οργανισμού ήταν η συνολική καταψήφιση του προϋπολογισμού.
 Καλούμε τα σωματεία, τις συνδικαλιστικές οργανώσεις, τις επιτροπές ανέργων, να ενημερώσουν τους εργαζόμενους, να δυναμώσουν τις διεκδικήσεις τους, να αποτελέσει επίκεντρο αγώνων το σύνθημα «δε θα ζήσουμε με τα ψίχουλα», το δικαίωμα στη σταθερή εργασία, η προστασία των ανέργων και των οικογενειών τους χωρίς όρους και προϋποθέσεις.
 Το γραφείο Τύπου' (Πηγή: ΠΑΜΕ)
 Αναρτήθηκε από Λαϊκή Συσπείρωση Ελληνικού Αργυρούπολης στις 2:57 μ.μ.
 Λειτουργία του Δημοτικού Συμβουλίου Ελληνικού-Αργυ...
 Προϋπολογισμός-Πρόκληση του ΟΑΕΔ για τους Ανέργους...
 Συνάντηση του ΓΓ του ΚΚΕ, Δ. Κουτσούμπα, με την Ε...
 Παρέμβαση των εκλεγμένων Δημάρχων της Λαϊκής Συσπε...
 ΟΛΟΙ ΣΤΟΥΣ ΔΡΟΜΟΥΣ! ΣΥΛΛΑΛΗΤΗΡΙΑ ΤΟΥ ΠΑΜΕ ΕΝΑΝΤΙΑ ...
 Scripta Manent ή πως επιβεβαιώνεται η Λαϊκή Συσπεί...


type: contracts

text:
 27.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 175/73
 РЕШЕНИЕ No 1/2013 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЕС—ШВЕЙЦАРИЯ
 от 6 юни 2013 година
 за изменение на приложения I и II към Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за опростяване на проверките и формалностите при превоза на стоки и за митнически мерки за сигурност
 (2013/330/ЕС)
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ,
 като взе предвид Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария от 25 юни 2009 г. за опростяване на проверките и формалностите при превоза на стоки и за митнически мерки за сигурност (1) (наричано по-нататък „Споразумението“), и по-специално член 21, параграф 2 от него,
 като има предвид, че със сключването на Споразумението договарящите страни са се задължили да осигуряват на своята съответна територия равностойно равнище на сигурност посредством митнически мерки, основани на действащото законодателство в Европейския съюз, по-специално на съответните разпоредби от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (2) и Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията (3) за определяне на разпоредби за прилагане на Митническия кодекс на Общността,
 като има предвид, че след сключване на Споразумението в споменатите законодателни актове са въведени изменения, отнасящи се до митническите мерки за сигурност, по-специално с регламенти (ЕО) No 312/2009 (4), (ЕС) No 169/2010 (5) и (ЕС) No 430/2010 (6) на Комисията,
 като има предвид, че е необходимо измененията в законодателството на Европейския съюз в посочената област да се въведат в Споразумението, за да се запази равностойното равнище на сигурност на договарящите страни,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Приложение I към Споразумението се изменя, както следва:
 1)
 Член 1, параграф 2 се заменя със следния текст:
 „2. Обобщената декларация за въвеждане или напускане съдържа данните, определени за тази декларация в приложение 30а към Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7) (наричан по-нататък „Регламент (ЕИО) No 2454/93“), изменен последно с Регламент (ЕС) No 430/2010 на Комисията (8). Тя се попълва в съответствие с обяснителните бележки в посоченото приложение 30а и се заверява от лицето, което я изготвя.
 2)
 Член 2 се изменя, както следва:
 а)
 първи параграф, буква д) се заменя със следния текст:
 „д)
 стоките, за които е разрешено устно митническо деклариране или просто преминаване на границата в съответствие с определените от договарящите страни разпоредби, с изключение на домакинско имущество, както и на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски и речен транспорт, превозвани по силата на договор за превоз“;
 б)
 първи параграф, буква й) се заменя със следния текст:
 „й)
 следните стоки, въвеждани или напускащи митническата територия на някоя от договарящите страни, непосредствено от или за сондажни или добивни платформи, или такива за вятърни турбини, управлявани от лице, установено на митническата територия на договарящите страни:
 —
 стоките, включени в посочените платформи или вятърни турбини за целите на изграждането им, ремонтните дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране,
 —
 стоките, използвани за оборудване на посочените платформи или вятърни турбини; други консумативи, използвани за или потребявани върху посочените платформи или вятърни турбини, и неопасни отпадъци от посочените платформи или вятърни турбини“;
 в)
 към първи параграф се добавя нова точка 1):
 „1)
 стоките, превозвани от остров Хелголанд, Република Сан Марино и града-държава Ватикан към някоя от договарящите страни или изпратени от някоя от договарящите страни към посочените територии“;
 г)
 параграф 3 се заменя със следния текст:
 „3. Обобщената декларация за въвеждане или напускане не се изисква в Общността по отношение на стоките, посочени в член 181в, букви и) и й), член 592а, букви и) и й), както и в случаите, посочени в член 786, параграф 2 и член 842а, параграф 4, букви б) и е) от Регламент (ЕИО) No 2454/93“;
 д)
 параграф 4 се заменя със следния текст:
 „4. Не се изисква обобщена декларация:
 а)
 за следните стоки:
 —
 резервни части, предназначени за монтаж на плавателни и въздухоплавателни средства и за техния ремонт,
 —
 горива, смазочни материали и газ, необходими за работата на плавателните и въздухоплавателните средства, и
 —
 хранителни и други продукти, предназначени за консумация или продажба на борда;
 б)
 за стоките, поставени в режим на транзит, когато данните от обобщената декларация за напускане се съдържат в електронна декларация за транзит, при условие че учреждението по местоназначение на транзита е също така и митническото учреждение по напускане;
 в)
 когато в пристанище или летище стоките не са разтоварени от превозното средство, с което са въведени в митническата територия на договарящите страни и с което ще бъдат изведени от нея;
 г)
 когато стоките са натоварени в друго пристанище или летище в митническата територия на договарящите страни и остават в превозното средство, с което ще бъдат изведени от нея;
 д)
 когато стоки, поставени под режим на временно складиране или съхранявани в свободна зона с контрол тип I, са претоварени от превозното средство, с което са били доставени до съоръжението за временно складиране или в свободната зона под наблюдението на същото митническо учреждение, на плавателно, въздухоплавателно или железопътно превозно средство, с което ще бъдат изведени от съоръжението за временно складиране или от свободната зона извън митническата територия на договарящите страни, при условие че:
 i)
 претоварването се извършва в рамките на четиринадесет календарни дни от момента на представянето на стоките за временно складиране или съхранение в свободна зона с контрол тип I; при изключителни обстоятелства митническите компетентни органи могат да удължат същия срок, за да се съобразят с обстоятелствата;
 ii)
 митническите компетентни органи разполагат с информация за стоките; и
 iii)
 доколкото е известно на превозвача, няма промяна в местоназначението на стоките и в получателя.“
 Член 2
 Член 6, второ тире от приложение II към Споразумението се заменя със следния текст:
 „—
 одобреният икономически оператор може да подава обобщени декларации за въвеждане или напускане, които са предмет на занижени изисквания по отношение на въвежданите данни, определени в приложение 30а към Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (9), последно изменен с Регламент (ЕС) No 430/2010 на Комисията (10); когато обаче одобреният икономически оператор е превозвач, спедитор или митнически посредник, той се ползва от тези занижени изисквания само ако осъществява внос или износ на стоките за сметка на одобрен икономически оператор,
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила в деня след неговото приемане.
 Съставено в Брюксел на 6 юни 2013 година.
 За Съвместния комитет
 Председател
 Antonis KASTRISSIANAKIS
 (1) ОВ L 199, 31.7.2009 г., стр. 24.
 (2) ОВ L 302, 19.10.1992 г., стр. 1.
 (3) ОВ L 253, 11.10.1993 г., стр. 1.
 (4) ОВ L 98, 17.4.2009 г., стр. 3.
 (5) ОВ L 51, 2.3.2010 г., стр. 2.
 (6) ОВ L 125, 21.5.2010 г., стр. 10.
 (7) ОВ L 253, 11.10.1993 г., стр. 1.
 (8) ОВ L 125, 21.5.2010 г., стр. 10.“
 (9) ОВ L 253, 11.10.1993 г., стр. 1.
 (10) ОВ L 125, 21.5.2010 г., стр. 10.“
 Съвместна декларация
 Относно приложение I, член 1, параграф 2 от Споразумението
 Относно данните, предвидени за обобщената декларация за въвеждане или напускане, договарящите страни потвърждават, че:
 —
 разпоредбите, отнасящи се до EORI номера (регистрационния и идентификационен номер на икономическите оператори), както и
 —
 изискванията за исканията за пренасочване (точка 2.6 от приложение 30а — таблица 6),
 въведени с Регламент (ЕО) No 312/2009 на Комисията от 16 април 2009 г., не се прилагат към декларациите, представени на швейцарските митнически органи.


text:
 25.6.2005
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 155/17
 WYROK SĄDU PIERWSZEJ INSTANCJI
 z dnia 20 kwietnia 2005 r.
 w sprawie T-318/03 Atomic Austria GmbH przeciwko Urzędowi Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory) (OHIM) (1)
 (Wspólnotowy znak towarowy - Słowny znak towarowy ATOMIC BLITZ - Sprzeciw właściciela krajowych słownych znaków towarowych ATOMIC - Dowód przedłużenia rejestracji wcześniejszego znaku towarowego - Zakres badania dokonywanego przez OHIM - Odrzucenie sprzeciwu - Art. 8 ust. 1 lit. b) rozporządzenia (WE) nr 40/94)
 (2005/C 155/33)
 Język postępowania: niemiecki
 W sprawie T-318/03 Atomic Austria GmbH z siedzibą w Altenmarkt (Austria) reprezentowana przez adwokatów G. Kucskę i C. Schumachera, przeciwko Urzędowi Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory) (OHIM) (pełnomocnicy: G. Schneider i B. Müller), w której drugą strona postępowania przed Izbą Odwoławczą OHIM była Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil, SA, z siedzibą w Onil (Hiszpania), mającej za przedmiot skargę o stwierdzenie nieważności decyzji drugiej Izby Odwoławczej OHIM z dnia 9 lipca 2003 r. (sprawa R 95/2003-2), wydaną w postępowaniu w sprawie sprzeciwu pomiędzy Atomic Austria GmbH i Fabricas Agrupadas de Muñecas de Onil, SA, Sąd Pierwszej Instancji (druga izba), w składzie: J. Pirrung, prezes, A.W.H. Meij i I. Pelikánová, sędziowie, sekretarz: J. Plingers, administrator, wydał w dniu 20 kwietnia 2005 r. wyrok, którego sentencja brzmi następująco:
 1
 Stwierdza się nieważność decyzji drugiej Izby Odwoławczej Urzędu Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory) z dnia 9 lipca 2003 r. (sprawa R 95/2003-2).
 2
 Urząd Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory) zostaje obciążony kosztami postępowania.
 (1) Dz.U. C 304 z 13.12.2003


text:
C 323/32 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21.12.2002
 1. Die Entscheidung 2000/400/EG der Kommission vom wicklung und Vertrieb) (1996—2000) anzuerkennen, hat das
 10. Mai 2000 in einem Verfahren nach Artikel 81 EG (Sache Gericht (Fünfte Kammer) unter Mitwirkung des Präsidenten
 Nr. IV/32.150 — Eurovision) wird für nichtig erklärt. J. D. Cooke sowie des Richters R. García-Valdecasas und der
 Richterin P. Lindh — Kanzler: D. Christensen, Verwaltungsrätin
 2. Die Kommission trägt neben ihren eigenen Kosten die Kosten — am 15. Oktober 2002 ein Urteil mit folgendem Tenor
 der Klägerinnen und die der Streithelferin Reti Televisive Italiane erlassen:
 Spa.
 3. Die DSF Deutsches SportFernsehen GmbH trägt die ihr im 1. Die Entscheidung der Kommission vom 30. Juni 2000, mit
 Rahmen ihrer Streithilfe entstandenen Kosten. der es abgelehnt wurde, die Förderungsfähigkeit der Klägerin
 im Rahmen des Programms zur Förderung der Projek-
 4. Die Streithelferin Union européenne de radio-télévision trägt tentwicklung und des Vertriebs europäischer audiovisueller
 ihre eigenen Kosten sowie die, die im Rahmen ihrer Streithilfe Werke (MEDIA II — Projektentwicklung und Vertrieb)
 Métropole télévision SA, Antena 3 de Televisión SA und SIC (1996—2000) anzuerkennen, wird für nichtig erklärt.
 — Sociedade Independente de Comunicação SA entstanden
 sind. 2. Die Kommission trägt ihre eigenen Kosten und die Kosten der
 Klägerin.
 5. Die Streithelferin Radiotelevisión Española trägt ihre eigenen
 Kosten sowie die, die im Rahmen ihrer Streithilfe Antena 3 de
 Televisión SA entstanden sind.
 (1 ) ABl. C 316 vom 4.11.2000.
 6. Gestevisión Telecinco SA trägt die Kosten, die ihr im Rahmen
 der Streithilfe der Union européenne de radio-télévision sowie
 der Streithilfe der Radiotelevisión Española entstanden sind.
 ( 1) ABl. C 285 vom 7.10.2000, C 302 vom 21.10.2000 und C 355
 vom 9.12.2000.
 URTEIL DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 vom 17. Oktober 2002
 URTEIL DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 in den verbundenen Rechtssachen T-330/00 und
 vom 15. Oktober 2002 T-114/01: Stefano Cocchi und Evi Hainz gegen Kommis-
 sion der Europäischen Gemeinschaften (1)
 in der Rechtssache T-233/00: Scanbox Entertainment A/S
 gegen Kommission der Europäischen Gemeinschaften (1) (Beamte — Einstellungsverfahren — Artikel 29 Absatz 1
 des Statuts — Vorrechte der Beamten — Zurückweisung
 (Programm zur Förderung der Projektentwicklung und des von Bewerbungen von Bediensteten auf Zeit — Ernennung
 Vertriebs europäischer audiovisueller Werke [MEDIA II] eines Beamten — Grundsatz der Nichtdiskriminierung —
 — Automatische Förderung des Vertriebs — Begünstigtes Begründung — Dienstliches Interesse — Artikel 8 Absätze 4
 Unternehmen) und 5 der Beschäftigungsbedingungen für die sonstigen
 Bediensteten — Fürsorgepflicht — Stellenausschreibung)
 (2002/C 323/50)
 (2002/C 323/51)
 (Verfahrenssprache: Dänisch)
 (Verfahrenssprache: Französisch)
 In der Rechtssache T-233/00, Scanbox Entertainment A/S mit
 Sitz in Farum (Dänemark), Prozessbevollmächtigter: Rechtsan-
 walt T. Steffensen, gegen Kommission der Europäischen Ge-
 meinschaften (Bevollmächtigte: N. Rasmussen und H. Støvl- In den verbundenen Rechtssachen T-330/00 et T-114/01,
 bæk) wegen Nichtigerklärung der Entscheidung der Kommis- Stefano Cocchi und Evi Hainz, wohnhaft in Varese (Italien),
 sion vom 30. Juni 2000, mit der es abgelehnt wurde, die Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte G. Vandersanden und
 Förderungsfähigkeit der Klägerin im Rahmen des Programms L. Levi, Zustellungsanschrift in Luxemburg, gegen Kommission
 zur Förderung der Projektentwicklung und des Vertriebs der Europäischen Gemeinschaften (Bevollmächtigte: J. Currall
 europäischer audiovisueller Werke (MEDIA II — Projektent- und D. Waelbroeck)
 ---pagebreak--- 21.12.2002 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 323/33
 — wegen Aufhebung der Entscheidungen der Einstellungs- Präsidenten R. M. Moura Ramos sowie der Richter J. Pirrung
 behörde vom 16. März 2000 und vom 22. Februar 2000, und A. W. H. Meij — Kanzler: J. Plingers, Verwaltungsrat —
 die Bewerbungen von Herrn Cocchi und Frau Hainz für am 9. Oktober 2002 ein Urteil mit folgendem Tenor erlassen:
 die mit den Stellenausschreibungen KOM/R/5530/00 und
 KOM/R/5500/00 ausgeschriebenen freien Stellen nicht 1. Die Entscheidung der Ersten Beschwerdekammer des Harmoni-
 zu berücksichtigen, hilfsweise, Nichtigerklärung dieser sierungsamts für den Binnenmarkt (Marken, Muster und
 Stellenausschreibungen und wegen Ersatzes des den Modelle) vom 22. September 2000 (Sache R 278/2000-1)
 Klägern angeblich entstandenen Schadens in der Rechts- wird aufgehoben.
 sache T-330/00;
 2. Der Beklagte trägt die Kosten des Verfahrens.
 — wegen Aufhebung der Einstellungsentscheidungen, die
 die Einstellungsbehörde in den mit den Stellenausschrei-
 bungen KOM/R/5530/00 und KOM/R/5500/00 eingelei- (1 ) ABl. C 45 vom 10.2.2001.
 teten Einstellungsverfahren getroffen hat, und wegen
 Ersatzes des den Klägern angeblich entstandenen Scha-
 dens in der Rechtssache T-114/01,
 hat das Gericht (Fünfte Kammer) unter Mitwirkung des Präsi-
 denten J. D. Cooke sowie des Richters R. García-Valdecasas und
 der Richterin P. Lindh — Kanzler: J. Plingers, Verwaltungsrat — URTEIL DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 am 17. Oktober 2002 ein Urteil mit folgendem Tenor erlassen:
 vom 9. Oktober 2002
 1. Die Klagen werden abgewiesen.
 in der Rechtssache T-36/01: Glaverbel gegen Harmonisie-
 2. Jede der Parteien trägt ihre eigenen Kosten. rungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und
 Modelle) (HABM) ( 1)
 ( 1) ABl. C 372 vom 23.12.2000 und C 227 vom 11.8.2001.
 (Gemeinschaftsmarke — Verordnung [EG] Nr. 40/94 —
 Auf der Oberfläche der Erzeugnisse angebrachtes Muster —
 Absolutes Eintragungshindernis — Unterscheidungskraft
 — Anspruch auf rechtliches Gehör)
 (2002/C 323/53)
 URTEIL DES GERICHTS ERSTER INSTANZ
 (Verfahrenssprache: Englisch)
 vom 9. Oktober 2002
 in der Rechtssache T-360/00: Dart Industries Inc. gegen
 Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Mus- In der Rechtssache T-36/01, Glaverbel mit Sitz in Brüssel
 ter und Modelle) (HABM) ( 1) (Belgien), Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwältin S. Möbus,
 gegen Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken,
 Muster und Modelle) (HABM) (Bevollmächtigte: A. di Carlo
 (Gemeinschaftsmarke — Wort UltraPlus — Absolute Ein- und G. Schneider) wegen Aufhebung der Entscheidung der
 tragungshindernisse — Beschreibender Charakter, Unter- Ersten Beschwerdekammer des Harmonisierungsamts für den
 scheidungskraft — Artikel 7 Absatz 1 Buchstaben b und c Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) vom 30. Novem-
 der Verordnung [EG] Nr. 40/94) ber 2000 (Sache R 137/2000-1), hat das Gericht (Zweite
 Kammer) unter Mitwirkung des Präsidenten R. M. Moura
 (2002/C 323/52) Ramos sowie der Richter J. Pirrung und A. W. H. Meij —
 Kanzler: J. Palacio González, Verwaltungsrat — am 9. Oktober
 (Verfahrenssprache: Englisch) 2002 ein Urteil mit folgendem Tenor erlassen:
 1. Die Entscheidung der Ersten Beschwerdekammer des Harmoni-
 sierungsamts für den Binnenmarkt (Marken, Muster und
 In der Rechtssache T-360/00, Dart Industries Inc. mit Sitz in Modelle) vom 30. November 2000 (Sache R 137/2000-1)
 Orlando (Vereinigte Staaten von Amerika), Prozessbevollmäch- wird aufgehoben.
 tigte: Rechtsanwälte J. Gray und K.-U. Jonas, gegen Harmonisie-
 rungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) 2. Das Amt trägt seine eigenen Kosten sowie die Kosten der
 (HABM) (Bevollmächtigte: V. Melgar) wegen Aufhebung der Klägerin.
 Entscheidung der Ersten Beschwerdekammer des Harmonisie-
 rungsamts für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle)
 vom 22. September 2000 (Sache R 278/2000-1) betreffend (1 ) ABl. C 118 vom 21.4.2001.
 die Anmeldung des Wortes UltraPlus als Gemeinschaftsmarke,
 hat das Gericht (Zweite Kammer) unter Mitwirkung des