text:
Artikkelit - Westside Barbell - erikoistuminen maastanostoon, osa 2
 Westside Barbell - erikoistuminen maastanostoon, osa 2
 Sakari Selkäinaho, 14.05.2019
 Westsiden systeemin teho on ollut havaittavissa erityisesti jalkakyykyssä ja penkkipunnerruksessa. Erityisesti vetokumien käytön aikana tulokset ovat hypänneet hurjasti - yli 50 jäsentä on kyykännyt 800 paunaa ( 363 kiloa ) tai enemmän, joukossa peräti kuusi yli 1100 paunan nostajaa. Enemmän kuin 60 jäsentä on punnertanut penkiltä 500 paunaa tai enemmän. Osansa tuloskehityksessä on luonnollisesti ollut myös tukevien varusteiden kehityksellä.
 Toiset sanovat että Westsidella ei osata maastanostoa lainkaan. Vuosituhannen alussa klubin jäsenistä seitsemän on kuitenkin vetänyt 800 paunaa tai enemmän. Tänä päivänä odotetaan kuka on kahdeskymmenes 800 paunan vetäjä. Vertailun vuoksi mainittakoon että Suomen kautta aikain tilaston kuudetta tilaa pitää hallussaan kymmeniä kiloja painavampien nostajien keskellä Mr. Deadlift Veli Kumpuniemi 373 kilon nostolla. Yksityinen klubi haastaa suuresti kunnioittamansa maan nostajat kisaan heidän kansallislajissaan. Lisäksi Westsiden TOP 10 maastanostoista 2/3 on tehty vuoden 2004 jälkeen joten jotain on tapahtunut.
 Vieraillessani klubilla minulta kysytään vieläkin maastanostosta, onhan se suomalaisten perinteisin nostomuoto. Tehtyäni artikkelin "Finnish Deadlift Secrets" Powerlifting USA-lehteen sain paljon myönteistä palautetta. Luonnollisesti tuli myös lisää kysymyksiä mutta parasta oli se että maastanoston kehittäminen otti lisää tuulta alleen. Se on kuitenkin voimanostolajeista paras raa ́an lihasvoiman mittari. Samoin vedossa mitataan voitontahtosi, venymiskykysi sekä yleiskuntosi.
 Omalta kohdaltani jäljet johtavat vuoteen 2000. Olin vuotta aikaisemmin joutunut vaihtamaan takaisin kapeaan maastanostoon koska ojennusvaje kyynärpäässä kiersi lantiota pahasti sumo-vedossa. Ano Turtiainen oli järjestämässä penkkipunnerruksen ja maastanoston SM-kisoja syyskuussa ja treenasin koko kesän ne tähtäimessäni. Olimme Louien kanssa jutelleet paljon vedosta ja olimme molemmat sitä mieltä että ainoastaan tiedon puute piti tulokset vedossa samoilla lukemilla. Kyykky ja penkki kehittyivät jatkuvasti uusien ideoiden myötä mutta veto polki paikallaan. Sanoin Louielle löytäneeni joitain juttuja jotka toimivat hyvin. Kerroin että nyt vihdoinkin 600 paunaa eli 272,5 tuntuu saavutettavissa olevalta raudalta. "My friend, I ́m sure you ́ll smoke the damn thing" totesi Louie tuttuun tyyliinsä. Kisassa vedin kolmannella 275 kiloa, 20 kiloa enemmän kuin koskaan aikaisemmin.
 Otin asian uudelleen käsittelyyn useiden asiakkaitteni valittaessa maastanoston pysähtymistä paikalleen. Yhdistelin aikaisempia omia kokemuksia ja saamiani palautteita uusiin ideoihin. Tässä artikkelisarjan toisessa osassa on tarkoitus huomioida myös kesäharjoittelun erikoispiirteet. Kesähän on monilla aika jolloin ladataan akut tulevaa kautta joten aktiivinen lepo ja tietynlainen yleisfyysisten ominaisuuksien kehittäminen on ollut yksi keskeinen näkökohta ohjelmaa laatiessani. GPP ( general physical preparedness ) on yksi tämän päivän muotisanoista harjoittelun parissa ja moni maastanosto kisoissa epäonnistuu koska nostajalta yksinkertaisesti "loppuu virta kesken" eli väsymys laskee suositustasoa.
 Trendeistä treeneihin. Suosittelen että teet 2-6 ylimääräistä harjoitusta viikossa. Ihminen ei kuitenkaan mikään kone ja liika volyymiharjoittelu vaatii kaikki resurssit eikä pääasialle, tulosten parantamiselle löydy enää ohjelmassa sijaa.
 Harjoituksia kannattaa rytmittää esimerkiksi seuraavasti:
 1. vko: 2 extra treeniä, esimerkiksi tiistai & torstai
 2. vko: 4 extra treeniä, esimerkiksi ma-ke-pe-su
 3. vko: 4-6 extra treeniä yllämainittuina päivinä
 4. vko: 2 extra treeniä, esimerkiksi tiistai & torstai
 Sopivia liikkeitä extra treeneihin ovat vedon ja kyykyn kannalta mm:
 voimareki etuperin
 takareisi/pakara nosto
 kaikki soutuliikkeet
 voimareki ylävartalo taivutettuna
 kaikki vatsaliikkeet
 hyppyharjoitukset
 voimareki takaperin
 reisikoukistukset vetokumeilla tms.
 good morning vetokumeilla
 täydentävät harjoitukset: niska, puristusvoima yms.
 Valitse 2 liikettä joka treeniin ja tee 2-4 sarjaa treenissä. Usein 2 sarjaa on sopiva, 4 sarjaa on jo todella paljon. Valitse kuorma, sarjojen pituudet ja määrät sen mukaan mitä tavoittelet. Palautumisen kannalta pari erittäin kevyttä, yli 30 sekuntia kestävää ( vähintään 30 toistoa ) sarjaa on usein hyväksi. Sen sijaan esimerkiksi puristusvoiman hankintaan vaaditaan joskus raskaitakin sarjoja ellei näitä tehdä yhdessä pääharjoitusten kanssa. Vaihtoehtoja on loputtomiin, seuraavassa joitakin esimerkkejä extra treeneistä:
 vatsa ylätaljassa & GM vetokumilla
 painonheitto ( Kettlebell tms ) & voimareki ylävartalo taivutettuna
 jalkanostot & takareisi/pakara nosto
 hyppyharjoitus & sivukierrot tangolla
 puristusvoimatreeni ( CoC gripperit / Power Gripper ) & sivutaivutus
 rintatuellinen soutu & reverse hypers
 Ilman lajinomaista perustaa ( SPP=special physical preparedness ) ei tuloksia kuitenkaan ole mahdollista saavuttaa. Olenkin sisällyttänyt tähän ohjelmaan muutaman elementin joilla ohjelman aikana hankittu "pohjakunto" voidaan hyödyntää myös maastanostossa kilpalavalla. Tässä ohjelmassa lajikohtaista perustaa luodaan mm. tekemällä runsaasti erilaisia vetoliikkeitä sekä nostoja.
 Tässä malliksi neljän viikon miniperiodi. FPO:n nostajat voivat tehdä sen kahteen kertaan esimerkiksi ajalla 10.5.-17.7. ja testata kuntonsa maastanoston SM-kisassa 17.7. Juvalla. Mikä tahansa 4-8 viikon jakso sopii sinänsä yhtä hyvin.
 Maksimivoimapäivä
 Tässä esimerkkiohjelma ohjelmassa otetaan käyttöön vanha Don Reinhoudtin aikainen "systeemi" treenata maastanostoa. Myös monet muut takavuosien huiput, kuten Gus Rethwisch ja Bill Kazmaier kertoivat minulle käyttäneensä tätä harjoittelussaan hyvin tuloksin. Yhdistämällä vajaat vedot takareidet ja pakarat maksimilleen kuormittavaan liikkeeseen saadaan aikaan "täydellinen paketti" jolla on tehty paljon hyviä tuloksia tänäkin päivänä. Vedät joka toinen viikko maasta voimatelineestä painot 1-8" irti lattiasta ja teet joka toinen viikko matalan box-kyykyn. Sumo tyylin vetäjän kannattaa keskittyä vetämään levyt korkeintaan 10cm lattiasta, kapealla nostavat voivat aloittaa 15-20cm korkeudelta pituudesta ja mittasuhteista riippuen. Matalat box-kyykyt kannattaa tehdä 2-4" alle vaakatason. Kokeile erityisesti Safety Squat Baria, Camber Baria ja etukyykkyä.
 voimareki 2 - 3 x 20 - 30m etu/takaperin kevyt
 ME liike MN voimateline matala box MN voimateline matala box
 voimareki 4 - 6 x 20 - 30m etuperin raskas
 raaka rinnalleveto+työntö 3x5 6x4 3x5 6x4
 jalkanostot sivuttain 2x8-15 3x8-15 4x8-15 1x15-25 ketjut tms.
 45 asteen selkäpenkki 3x10 4x4-6 3x10 4x4-6 pito lopussa
 vatsarutistus 3 - 5 x 15 - 25 joka viikko lisäpaino
 Keskiviikkona tehdään lisää treeniä keskivartalon lihaksille. Laitoin esimerkkikaavakkeeseen 45 asteen selänojennuksia. Kokeile joka toinen viikko lisätä liikkeeseen staattinen pito yläasennossa. Joko 2-3 sekunnin pito jokaisen toiston tai 3-5 sekunnin pito viimeisen toiston jälkeen. Camber Bar on kätevä lisäpainoja käytettäessä. Päälle vatsaa lisäpainolla ilman että jalat ovat tuettuna, näin myös lonkan koukistajat saavat lepoa.
 Nopeusvoimapäivä aloitetaan 1 käden tempauksilla. Tämä variaatio ei vaadi hyvää lajikohtaista tekniikkaa, mutta koordinaatiota ja liikkuvuutta kylläkin. Tempaa käsipaino "raakana" suoralle kädelle joko jalkojen välistä tai sivusta. Tekemällä liikkeen sivusta aktivoituvat vinot vatsalihakset samalla. Käsipainon lisäksi erityisesti Kettlebell on kätevä apuväline tässä liikkeessä. Tämä on lajinomaista kimmoisuusharjoittelua joka palkitsee tekijänsä. Tee joka viikko 3-5x3-5 sarjat.
 Ohjelman kyykyt tehdään erikoistangolla. Kokeile camber tankoa tai Safety Squat Baria. Usein maastanoston kannalta jo mantaray niskatuki auttaa paljon. Se pakottaa selän ojentajat työskentelemään entistä kovemmin. Kokeile esimerkiksi:
 Camber bar @"tuplavihreät". Kiinnitä molemmat kumin päät tankoon. Tarvitset 80-100 kiloa/puoli jotta käsipainot pysyvät paikoillaan. Ainoastaan harjaantuneille nostajille.
 Safety Squat Bar. Tämä tanko antaa lisää ruutia keskivartaloosi. Sopivat painot sarjoihin löytyvät 30-50% välistä.
 Camber bar. Käytä ainoastaan tangon painoa, ei lainkaan vetokumeja.
 Kolmas elementti on treenin täydentäminen vetosarjoilla. Romanialaiset maastanostot nopeuskyykkyjen päälle treenaavat lihaksiston maksimiin. Lopuksi muutama 15-25 toiston sarja pitkiä vetoja selkä kaarella ottaa kaiken irti vetolihaksistasi. Tämä liike kuulostaa mitättömältä mutta on auttanut monia kovia vetäjiä parantamaan tuloksiaan jo muutamassa kuukaudessa huomattavasti. Keskity pitämään selkä kaarella ja tekemään liike lantiolla, ei selällä.
 1 käden tempaus 3 - 5 x 3 - 5 tuntuman mukaan kettlebell tms
 JK/ box @ 2-3 eri lev. 10-15x2x40-60% erikoistangolla
 MN romanialainen 3 - 5 x 3 - 5 @ 2-4" korokkeella seisten
 vatsa vetokumeilla 2 - 3 x 15 - 25 1x20-30 kiertäen
 MN pumppausveto 2 - 3 x 15 - 25 1x20-30 25-35%
 1 jalan reverse hypers 1 - 2 x 30 - 50 joka viikko
 jalkanostot 1 - 2 x 30 - 50 joka viikko
 Tässä muutamia ideoita joita olen käyttänyt maastanoston kehittämiseksi. Korostan että artikkelin ohjelma on ainoastaan esimerkkiohjelma, sinä nostajana päätät mitä otat omaan harjoitteluusi ja mitä et. Kaikki edellä mainitut elementit jokaista liikettä myöten on koettu hyväksi useiden huippunostajien keskuudessa.
 Aina joskus kysytään neuvoja RAW-nostamiseen tai ns. naturaaliohjelmia. Nostajien joilla on sidekudosvaivoja tai ongelmia palautumisen suhteen kannattaa satsata extra treeneihin kuitenkin varovaisuutta noudattaen. Liika on aina liikaa. Ravinnon osalta kiinnitä erityistä huomiota rasvahappoihin, niillä on keskeinen merkitys sidekudosten ja hormonitoiminnan kannalta. Älä anna ylimainostettujen testobuusterien viedä harhaan. Loppujen lopuksi, on vain oikeaa ja väärää treeniä. Sinä valitset kumpaa teet ensi kesänä.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 25.6.2005
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 155/4
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Conseil d'Etat (Francúzsko), section du contentieux, z 15. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Société Denkavit International BV a Denkavit France SARL proti Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie
 (Vec C-170/05)
 (2005/C 155/09)
 Jazyk konania: francúzština
 Conseil d'Etat (Francúzsko), section du contentieux, podala rozhodnutím z 15. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Société Denkavit International BV a Denkavit France SARL proti Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 8. februára 2005.
 Conseil d'Etat (Francúzsko), section du contentieux, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
 1.
 Je možné so zreteľom na zásadu slobody usadiť sa podrobiť kritike ustanovenie, ktoré zdaňuje materskú spoločnosť, ktorej sú vyplácané dividendy, a ktorá nemá sídlo vo Francúzsku, a ktoré na druhej strane oslobodzuje od zdanenia materské spoločnosti, ktoré majú sídlo vo Francúzsku?
 2.
 Možno takéto ustanovenie o zrazení dane pri zdroji samo osebe podrobiť kritike takéto rozhodnutie zrážky zo základu so zreteľom na zásadu slobody usadiť sa, alebo je potrebné, pokiaľ daňová dohoda medzi Francúzskom a iným členským štátom, ktorá povoľuje takéto zrazenie pri zdroji, upravuje možnosť odpočítať od dane dlžnej v tomto členskom štáte daň odvedenú na základe kritizovaného ustanovenia, vziať do úvahy túto dohodu pre posúdenie zlučiteľnosti tohto ustanovenia so zásadou slobody usadenia sa?
 3.
 Za predpokladu, že sa prijme druhá z možností uvedených v bode 2, stačí existencia vyššie uvedenej dohody nato, aby sme chápali kritizované ustanovenie ako jednoduchý mechanizmus rozdelenia zdaniteľnej čiastky medzi dva dotknuté štáty, bez dopadu na podniky, alebo musí okolnosť, že materská spoločnosť, ktorá nemá sídlo vo Francúzsku, nemá možnosť vykonať odpočítanie upravené v dohode, viesť k tomu, že sa toto ustanovenie bude považovať za ustanovenie, ktoré porušuje zásadu slobody usadenia sa?


type: other

text:
Skat.dk: Online kasino - datterselskab på Malta - ledelsens sæde - fast driftssted - udbytte
 11 Apr 2014 13:48
 25 Mar 2014 13:06
 13-6533680
 Online kasino, Malta, ledelsens sæde, fast driftssted, skattefrit udbytte
 Skatterådet bekræfter, at et datterselskab på Malta ikke vil være fuldt skattepligtigt til Danmark, idet datterselskabet har ledelsens sæde på Malta, men bemærker dog, at dette er under forudsætning af, at serviceaftale eller andre aftaler, der indgås mellem det danske moderselskab og det maltesiske datterselskab ikke medfører, at daglig ledelse reelt udføres i Danmark.
 Skatterådet bekræfter, at datterselskabet ikke vil have fast driftssted i Danmark.
 Skatterådet bekræfter, at udbytte fra det maltesiske datterselskab er skattefrit. Derimod kan Skatterådet ikke bekræfte, at refunderet selskabsskat (skattegodtgørelse) fra Malta er skattefrit.
 Den juridiske vejledning 2014-1, afsnit C.D.10.2.2.
 Kan det bekræftes, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke vil være fuldt skattepligtig til Danmark, da selskabet har ledelsens sæde på Malta, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 6?
 Kan det bekræftes, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke har fast driftssted i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a?
 Kan det bekræftes, at A A/S vil kunne modtage skattefrit udbytte fra B Limited, og herunder ikke bliver beskattet af selskabsskat refunderet fra Malta, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2?
 Ja. Se dog SKATs indstilling og begrundelse.
 A A/S ønsker at udbyde online kasinovirksomhed i udlandet via en international licens - en såkaldt ".com-licens" - der udstedes af spillemyndigheden på Malta, se www.lga.org.mt.
 I denne forbindelse vil A A/S etablere et aktieselskab på Malta - B Limited, der skal eje .com-licensen og drive den internationale online kasinovirksomhed via en international kasinohjemmeside rettet mod udenlandske kunder.
 Om de enkelte selskaber bemærkes følgende:
 A A/S skal som underleverandør til B Limited skal udføre følgende opgaver:
 Rådgivning om strategi- og forretningsudvikling
 Controller-funktion, herunder sikring af målsætninger og rapportering til A A/S' bestyrelse
 Udvikling af kasinoplatform og website-funktionalitet
 Udvikling af teknologiløsninger fra samarbejdspartnere for alle markeder.
 Der indgås serviceaftale mellem A A/S og B Limited vedrørende de anførte ydelser. SKAT kan lægge til grund, at de anførte ydelser vil blive afregnet på armslængdevilkår mellem selskaberne.
 B Limited:
 Dette driftsselskab vil eje.com-licensen og etableres som anført på Malta.
 Selskabet skal stå for ledelse, drift og udvikling af B Limiteds aktiviteter og i det hele opbygningen af virksomheden på Malta.
 Selskabets primære opgaver vil inkludere:
 Ledelse og drift af hjemmesiden
 Markedsføring og salg vedrørende .com-licensen
 Kunderekruttering
 Kundeservice samt kundeloyalitet (CRM)
 Udvikling af website og marketingdesign
 Sikring af overholdelsen af Maltas online kasinolicensforpligtelser (såsom identificering af kasinospillere og overvågning og rapportering i tilfælde af hvidvask af penge m.v.)
 Alle ovennævnte aktiviteter vil fysisk foregå på Malta og blive udført af medarbejdere med bopæl på Malta.
 IT-/teknisk drift, herunder teknisk drift af hjemmesiden, outsources til uafhængige selskaber, og der vil ikke være nogen IT-afdeling i B Limited.
 Selskabets ledelse vil bestå af en lokalt bosiddende maltetisk director samt en general manager, der ligeledes er bosiddende på Malta.
 Selskabets daglige ledelse vil således i det hele foregå på Malta, og al ledelses- og administrativt arbejde vil fysisk og faktisk blive udført på Malta.
 Directors ansvar vil være fokuseret på de økonomiske aspekter af virksomheden i B Limited, såsom betalinger, regnskabsaflæggelse og rapportering samt i øvrigt daglig ledelse af virksomheden. Director vil herunder være selskabets tegningsberettigede, jf. Memorandum of Association og Articles of Association for B Limited.
 Følgende fremgår af Memorandum of Association, pkt. 6, Directors:
 6.1. The business of the Company shall be managed by the Board of Directors of the Company who may exercise all such powers of the Company as are not required to be exercised by the Company in General Meeting by the Companies Act (Cap. 386 of the Laws of Malta, "the Act") or by the Memorandum and Articles of Association of the Company, or in respect of which specific provision is otherwise made.
 6.2. The Board of Directors shall consist of not less than one (1) and not more than five (5) directors.
 6.3. The director of the Company is X, holder of passport no.________.
 Følgende fremgår af Articles of Association, pkt. 8, Directors (uddrag):
 8.3. The power of the Board of Directors to bind the Company and undertake obligations and liabilities on behalf of the Company shall not be limited.
 8.8. Meetings of the Board of Directors shall be held in Malta or in such other place or by such other means as may be decided by the Board.
 General manager får ansvar for den daglige drift i B Limited, herunder medarbejderansvaret.
 Det forventes således, at B Limited udvikler sig fra 4 - 5 medarbejdere ved opstart til mindst 25 medarbejdere 2 til 3 år efter opstart.
 General manager er endnu ikke ansat, men stillingsbeskrivelse for General Manager er udarbejdet.
 Følgende fremgår af stillingsbeskrivelsen for General Manager (uddrag):
 B Limited is being built from scratch and it is your overall responsibility to hire the right team leaders / department managers and expand the organization from you being the first staff to a 22 - 25 staff company two till three years from start. You must have extensive team leader and people management skills in order to accomplish what the shareholder wants.
 Your focus will be marketing and especially affiliate marketing and above the line gaming marketing. Once customers arrive and sign up we will need the operation to convert and retain customers in the best and most productive way possible - this area is a focus for you too.
 Finance and book keeping responsibility is partly yours, this will be the company directors and company secretary managing such. The functions of finance and book keeping will be outsourced early stage.
 Knowledge exchange and synergies will be ongoing.
 Making sure international knowledge exchange is being turned into business and product development for both our Malta and Danish casino operations
 Work towards targets and KPI's setup and agreed with the owners
 Be able to bring targets and KPI's into the organization motivating and supporting the team in order to realizing the overall results
 Det følger af selskabsskattelovens § 1, stk. 1, at dansk skattepligt påhviler selskaber, der er hjemmehørende i Danmark. Efter selskabsskattelovens § 1, stk. 6, bliver et selskab anset for at være hjemmehørende i Danmark, hvis selskabet er registret i Danmark, eller ledelsen har sæde i Danmark.
 Selskabsskattelovens § 1, stk. 6, hviler på OECD?s modeloverenskomsts art. 4, stk. 3. I kommentaren til OECD?s modeloverenskomst anføres det, at sædet for den virkelige ledelse er det sted, hvor de afgørende ledelsesmæssige og forretningsmæssige beslutninger, der er nødvendige for virksomhedens forretningsmæssige udøvelse, i det væsentlige træffes. Alle relevante kendsgerninger og omstændigheder skal undersøges for at afgøre stedet for ledelsens sæde.
 Der lægges efter fast praksis først og fremmest vægt på den daglige ledelse af selskabet. Selskabet vil således blive anset for hjemmehørende i Danmark, hvis direktionen har sæde i Danmark. I det omfang bestyrelsen forestår den reelle daglige ledelse af selskabet, er stedet for bestyrelsens sæde af væsentlig betydning for vurderingen af, om selskabet er hjemmehørende i Danmark. Der kan henvises til bl.a. TfS 1998.607 H og SKM2013.649.SR.
 Hvor ledelsen af B Limited har sit sæde, beror på en konkret vurdering af de faktiske forhold i selskabet.
 B Limited vil som nævnt have en på Malta bosiddende director samt en generel manager, ligeledes bosiddende på Malta, som skal varetage den daglige ledelse af selskabet. Selskabets ansatte vil tilsvarende være bosiddende på Malta og udføre deres arbejde på Malta. Der henvises tillige til stillingsbeskrivelsen for General manager, der er vedlagt anmodningen som bilag 2.
 Henset til den beskrevne ledelsesstruktur og udførelsen af alt ledelses- og administrativt arbejde på Malta af der bosiddende personer, er det vores vurdering, at den daglige ledelse af selskabet sker på Malta, hvorfor spørgsmål 1 skal besvares med "ja".
 Begrebet fast driftssted skal som udgangspunkt fortolkes i overensstemmelse med artikel 5 i OECDs modeloverenskomst med tilhørende kommentarer, jf. Den juridiske vejledning 2013-2, afsnit C.D.1.2.2
 Definitionen af fast driftssted i artikel 5 i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Malta, jf. lov nr. 1030 af 23. december 1998, er i alt væsentligt identisk med OECD ́s modelkonvention.
 Det følger af kommentarerne til modeloverenskomstens artikel 5, stk. 1, at definitionen af et fast driftssted indeholder følgende betingelser:
 Det følger af kommentarerne til modeloverenskomstens artikel 5, stk. 5, at et foretagende skal anses at have et fast driftssted i en stat, hvis der dér er en person, som under visse betingelser handler på foretagendets vegne, selvom foretagendet ikke har et fast driftssted i henhold til artikel 5, stk. 1. Sådanne personer kan være enten fysiske personer eller selskaber.
 Betingelserne for at være omfattet af artikel 5, stk. 5 er, at personen har en fuldmagt til at indgå kontrakter på foretagendets vegne, og faktuelt benytter denne fuldmagt gentagende gange. Opfyldes de nævnte betingelser, kan der statueres fast driftssted for foretagendet, medmindre personen, der har fuldmagten, kan kvalificeres som en "uafhængig agent" i henhold til artikel 5, stk. 6.
 Hvorvidt B Limited har skatteretligt fast driftssted i Danmark, beror på en konkret vurdering af de faktiske forhold vedrørende selskabet.
 B Ltd vil ikke leje/eje lokaler i Danmark, og alle ansatte vil have arbejdssted i selskabets lokaler på Malta. B Ltd vil ikke have nogen form for repræsentation i Danmark, og selskabets spil-server vil befinde sig udenfor Danmark.
 Der henvises til bl.a. SKM2011.828SR. Her blev et internationalt spillefirma, der tilbyder forskellige former for onlinespil på internettet, ikke anset for at have fast driftssted i Danmark, da firmaet efter det oplyste (i) hverken faktisk eller retligt havde råden over forretningslokaler, kontorer o. lign. i Danmark, (ii) serveren var placeret uden for Danmark, og (iii) selskabet ikke havde planer om at ansætte medarbejdere bosiddende i Danmark.
 Henset til det ovenfor anførte er det vores vurdering, at B Ltd ikke vil have fast driftssted i Danmark, hvorfor spørgsmål 2 skal besvares med "ja".
 Det følger af selskabsskattelovens § 13, at et dansk selskab kan modtage udbytte skattefrit fra et datterselskab, hvis der er tale om datterselskabsaktier eller koncernselskabsaktier i henhold til aktieavancebeskatningsloven. Hertil gælder dog en række særlige undtagelser, som efter spørgers opfattelse ikke er relevante i nærværende sammenhæng.
 Udbytte fra B Ltd vil efter spørgers opfattelse klart være skattefrit for A A/S, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, og spørgsmålet er alene stillet på grund af det særlige "imputations-system", som finder anvendelse på Malta. Det maltetiske skattesystem indeholder således et såkaldt skattegodtgørelsessystem ("imputation system"). I moder-/datterselskabsforhold som det foreliggende fungerer systemet på den måde, at B Limited ved udlodning af udbytte til moderselskabet, A A/S indledningsvist betaler 35 % i maltetisk selskabsskat, hvorefter A A/S modtager de resterende 65 %. Herefter vil A A/S imidlertid som følge af moder-/datterselskabsforholdet modtage refusion fra Malta af de 35 %, som er betalt i selskabsskat på Malta. Herved reduceres udbytteskatten på Malta reelt til 0 %.
 Det er vores opfattelse, at den refunderede selskabsskat fra Malta på samme måde som det i øvrigt modtagne udbyttebeløb skal kvalificeres som skattefrit udbytte i henhold til selskabsskattelovens § 13.
 Der henvises til "Noter af marts 2012 til dobbeltbeskatningsoverenskomsten med Malta vedrørende skatter af indkomst", side 12, samt bemærkningerne til lovforslag om indgåelse af dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem regeringen i Kongeriget Danmark og regeringen i republikken Malta (1998/1 LSF 102). Af sidstnævnte fremgår, at den reelle skattebetaling i relation til udbytte i moder/datterselskabsforhold bliver 0, og at en aktionær skal medregne såvel det udloddede udbyttebeløb samt den underliggende selskabsskat betalt i Malta - som altså efterfølgende refunderes til moderselskabet - i den skattepligtige indkomst. Hvis skattegodtgørelsen medregnes til den skattepligtige indkomst, bliver den reelle skattebetaling i relation til udbytte i moder/datterselskabsforhold ikke 0, og dette ville være i strid med bemærkningerne til nævnte lovforslag.
 Samtidig har Skattedepartementet omkring det tidligere britiske skattegodtgørelsessystem udtalt, at (vores understregning):
 "En dansk aktionær, der modtager udbytte fra et britisk selskab, til den danske indkomstopgørelse skal medregne den skattegodtgørelse, som modtages fra Storbritannien, idet denne anses som en del af det modtagne udbytte fra Storbritannien".
 Modtaget skattegodtgørelse i dansk skatteretlig kontekst skal defineres som udbytte i relation til reglerne om lempelse for udenlandsk indkomst, og må også defineres som udbytte i relation til ligningslovens § 16 A. En skiftende vurdering af samme retlige begreb, er efter vores opfattelse klart uhjemlet. Enten er skattegodtgørelsen udbytte, eller også er skattegodtgørelsen ikke udbytte, og dette må gælde i alle relationer.
 Hvis skattegodtgørelsen ikke kan anses som udbytte, må det overvejes nærmere, om modtagelse af skattegodtgørelsen er skattepligtig selskabsindkomst for det modtagende danske selskab. Det er vores opfattelse, at dette ikke er tilfældet, jf. nærmere nedenfor.
 Et skattegodtgørelsessystem som det maltetiske er et særligt "selskabsskattesystem", hvorved nogen eller al skat betalt af et selskab på Malta, kan tilbageføres til selskabets aktionær i form en refusionsbetaling (tax credit), hvorved skatten på udbyttet reduceres. Et imputationssystem som det maltesiske og det tidligere britiske, som Skattedepartementet forholdt sig til i den ovenfor anførte udtalelse, er karakteriseret ved, at en del af det udloddende selskabs skattebetaling henføres til aktionæren som en del af aktionærens skat ("imputation"):
 "Dividend imputation is a corporate tax system in which some or all of the tax paid by a company may be attributed, or imputed, to the shareholders by way of a tax credit to reduce the income tax payable on a distribution. In comparison to the classical system, it reduces or eliminates the tax disadvantages of distributing dividends to shareholders by only requiring them to pay the difference between the corporate rate and their marginal rate."
 Det udbytteudloddende selskab har således betalt en del af den modtagende aktionærs skat, hvilken skat det udbyttemodtagende selskab så efterfølgende helt eller delvist kan få tilbagebetalt fra den maltetiske stat. Systemet svarer i denne henseende til en kildebeskatning, idet Malta til aktionæren (A A/S) refunderer den af aktionæren for meget betalte maltesiske skat (idet aktionæren ikke er skattepligtig til Malta af udbyttet).
 Refusionen medfører, at aktionæren ender med at oppebære et udbyttebeløb svarende til det fulde udloddede udbytte, helt i overensstemmelse med at aktionæren ikke er skattepligtig til Malta af udbyttet.
 Refusionsbetalingen er derfor heller ikke skattepligtig indkomst efter maltesisk ret, idet den er refusion til aktionæren af aktionærens skat, som foreløbigt afregnet af det udloddende selskab på vegne af aktionæren.
 Tilsvarende er en sådan refusionsbetaling heller ikke skattepligtig selskabsindkomst efter dansk skatteret. Et dansk selskab bliver heller ikke beskattet i tilfælde, hvor f.eks. for meget udenlandsk indeholdt kildeskat tilbagebetales fra fremmede stater. Dette skyldes, at der netop ikke er tale om en "indtægt", men om en refusionsbetaling, som indebærer at den endeligt oppebårne indtægt (her: udbyttet) forhøjes med den refunderede kildeskat, hvorefter den endelige indtægt beskattes efter de for denne gældende regler (her: som skattefrit udbytte).
 Der kan i den forbindelse tillige henvises til en nylig afsagt dom fra Højesteret, hvor Højesteret ligeledes - i anden sammenhæng - tog stilling til et "skattesystem", som på samme måde som det maltetiske skattegodtgørelsessystem ikke har sidestykke i dansk ret.
 I denne sag udtalte Højesteret følgende:
 "den skattemæssige virkning (...) skal bedømmes efter danske skatteregler (...). Bedømmelsen efter danske skatteregler skal ske på grundlag af den retlige kvalifikation efter tysk aktieselskabsret, der således indgår i bedømmelsen som faktum".
 Sagen omhandlede et dansk moderselskab, der var sambeskattet med sit helejede tyske datterselskab og dettes tyske datterselskab. Det tyske moderselskab og dettes tyske datterselskab havde efter de tyske selskabsretlige regler om "Organschaft" indgået en såkaldt resultatoverførselsaftale. Efter de tyske skatteregler indebar etableringen af et "Organschaft", at det tyske datterselskabs underskud blev henført til moderselskabet, således at selskaberne blev stillet som ved en slags sambeskatning. De danske skattemyndigheder havde nu anset et beløb, som det tyske moderselskab i henhold til den nævnte aftale havde overført til datterselskabet til udligning af dettes regnskabsmæssige underskud som et skattepligtigt tilskud for datterselskabet (på det relevante tidspunkt, indeholdt dansk skattelovgivning endnu ikke regler om skattefrie koncerntilskud), der ikke var fradragsberettiget som en driftsomkostning for det tyske moderselskab. Som en konsekvens heraf blev sambeskatningsindkomsten for det danske moderselskab forhøjet af de danske skattemyndigheder.
 Højesteret fandt derimod, at det tyske datterselskabs virksomhed i overensstemmelse med den tyske ordning om "Organschaft" ved den danske skatteretlige bedømmelse måtte anses som drevet for det tyske moderselskabs regning, idet bedømmelsen efter danske skatteregler i henhold til Højesteret skal ske på grundlag af den retlige kvalifikation efter tysk aktieselskabsret, der således indgår i den danske bedømmelse som et faktum.
 Da det maltetiske skattegodtgørelsessystem - ligesom det tyske "Organschaft" - netop ikke har sidestykke i dansk ret, skal bedømmelsen efter danske skatteregler således også i det foreliggende tilfælde ifølge Højesteret ske på grundlag af den retlige kvalifikation efter maltetisk ret, og ikke ud fra en isoleret fortolkning af dansk skatteret.
 Efter maltetisk skatteret er der ingen tvivl om, at også godtgørelsen af den maltetiske skat af bruttoudbyttet ikke beskattes som almindelig selskabsindkomst, men derimod betragtes som en skattefri refusion og indgår i aktionærens udbytte.
 Det er vores vurdering, at A A/S skal medregne såvel det umiddelbare udbytte som refunderet maltesisk selskabsskat som udbytte, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, hvorfor spørgsmål 3 skal besvares med "ja".
 Det ønskes bekræftet, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke vil være fuldt skattepligtig til Danmark, da selskabet har ledelsens sæde på Malta, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 6?
 Selskaber og foreninger m.v. omfattet af stk. 1, nr. 2-6, anses for hjemmehørende her i landet, hvis selskabet eller foreningen m.v. er registreret her i landet eller har ledelsens sæde her i landet. Bestemmelsen i 1. pkt. finder dog ikke anvendelse på et selskab eller en forening m.v., som er omfattet af fuld skattepligt i en fremmed stat efter denne stats skatteregler, hvis Danmarks dobbeltbeskatningsoverenskomst med den pågældende stat medfører, at Danmark skal lempe dobbeltbeskatning af indkomst fra et fast driftssted i den pågældende stat ved at nedsætte den danske skat af denne indkomst med et større beløb end det beløb, der er betalt i skat af denne indkomst i den pågældende stat.
 Lov nr. 312 af 17/5 1995 (L35 1994/95)
 TfS 1998.607 H
 Selskab, der udvidede aktiekapitalen, skulle betale kapitaltilførselsafgift, da den egentlige ledelse havde sæde i Danmark. Højesteret udtalte, at selskabets egentlige ledelse må forstås således, at hovedvægten skal lægges på, hvor selskabets daglige ledelse varetages, hvilket almindeligvis er direktionen.
 SKM2009.545.SR
 Skatterådet svarer bekræftende på, at A ApS ved flytning af ledelsens sæde til Schweiz vil blive anset for skattemæssigt hjemmehørende i Schweiz.
 A havde etableret et holdingselskab og et driftsselskab på Malta, hvor driftsselskabets aktivitet var drift af et online poker-community. Skatterådet kunne bekræfte, at holdingselskabet og driftsselskabet ikke var skattemæssigt hjemmehørende i Danmark i medfør af selskabsskattelovens § 1, stk. 6.
 Cirkulære nr. 82 af 29/5 1997, pkt. 2.1.1
 I de af Danmarks dobbeltbeskatningsoverenskomster, der bygger på OECD-modeloverenskomsten, anses selskaber m.v. i tilfælde af dobbeltdomicil for hjemmehørende i den stat, hvor selskabets ledelse har sit sæde, jf. modeloverenskomstens art. 4.3. Bedømmelsen af, om et selskab har ledelsens sæde i Danmark efter denne bestemmelse, foretages ud fra de ovenfor anførte retningslinier, jf. modeloverenskomstens art. 3.2.
 B Limited vil blive indregistreret på Malta. Selskabet vil derfor kun blive omfattet af fuld skattepligt til Danmark, hvis selskabets ledelse har sæde i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, jf. stk. 6.
 Hvis alle møder og beslutninger vedrørende selskabets forhold reelt foregår i udlandet, vil udgangspunktet være, at ledelsens virkelige sæde ikke er i Danmark. Se bl.a. cirkulære nr. 82 af 29/5 1997, pkt. 2.1.1.
 SKAT anser ikke, at B Limited vil være fuldt skattepligtig til Danmark, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 6.
 SKAT har ved vurderingen henset til det beskrevne om B Limited's aktiviteter og selskabets ledelsesstruktur, hvoraf det kan konkluderes, at udførelsen af alt ledelses- og administrativt arbejde - herunder alle møder og beslutninger vedrørende selskabets forhold - vil blive udført på Malta af der bosiddende personer.
 Ved vurderingen har SKAT dog forudsat, at serviceaftalen, eller andre aftaler, der indgås mellem A A/S og B Limited ikke medfører, at daglig ledelse af B Limited reelt udføres i Danmark.
 SKAT indstiller, at spørgsmål 1 besvares med "Ja, se dog SKATs indstilling og begrundelse".
 Det ønskes bekræftet, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke har fast driftssted i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a?
 a) udøver et erhverv med fast driftssted her i landet, jf. dog stk. 6. (...)
 OECDs modeloverenskomst, artikel 5
 1. I denne overenskomst betyder udtrykket "fast driftssted" et forretningssted, hvor et foretagendes virksomhed helt eller delvis udøves.
 OECD's kommentar til art. 5 om definitionen af fast driftssted
 3. Det kunne muligvis anføres, at den generelle definition også i et vist omfang skulle omtale det andet karakteristikum for et fast driftssted, på hvilket der tidligere var lagt nogen vægt, nemlig at driftsstedet skal have produktiv karakter - det vil sige bidrage til foretagendets overskud. Denne vej er ikke fulgt i den foreliggende definition. Inden for en veldrevet virksomhedsorganisations rammer går man ud fra, at hver del bidrager til helhedens produktivitet. Deraf følger ikke nødvendigvis i alle tilfælde, at et bestemt driftssted er et fast driftssted, selv om det set i organisationens brede sammenhæng har en "produktiv karakter", hvortil overskud med rimelighed kan henføres med henblik på beskatning inden for et givet territorium (se kommentaren til stk. 4).
 32. Personer, hvis aktiviteter kan medføre et fast driftssted for foretagendet, er såkaldte repræsentanter, det vil sige personer, der uanset om de er ansatte eller ej, ikke er uafhængige repræsentanter omfattet af stk. 6. Sådanne personer kan være enten fysiske personer eller selskaber og behøver ikke være hjemmehørende i, eller have et forretningssted i den stat, i hvilken de udfører arbejde for foretagendet. Det ville ikke have været i de internationale økonomiske forbindelsers interesse at bestemme, at opretholdelse af enhver afhængig person ville medføre "fast driftssted" for foretagendet. En sådan behandling skal begrænses til personer, som under hensyn til omfanget af deres bemyndigelse eller karakteren af deres virksomhed i særlig grad forpligter foretagendet i forretningsvirksomhed i vedkommende stat. Stk. 5 går derfor ud fra, at kun personer, der har fuldmagt til at indgå kontrakter, kan føre til fast driftssted for det foretagende, der benytter dem. I så fald har personen tilstrækkelig fuldmagt til at forpligte foretagendets deltagelse i forretningsvirksomhed i vedkommende stat. Anvendelsen af udtrykket "fast driftssted" i denne sammenhæng forudsætter, at denne person benytter denne fuldmagt gentagne gange og ikke blot i isolerede tilfælde.
 36. Hvor et foretagende i en kontraherende stat driver erhvervsvirksomhed gennem en mægler, kommissionær eller anden uafhængig repræsentant, kan det ikke beskattes i den anden kontraherende stat med hensyn til denne virksomhed, hvis repræsentanten handler inden for sin sædvanlige erhvervsvirksomheds rammer (se pkt. 32 ovenfor). Selv om det er klart, at en sådan repræsentant, som repræsenterer et enkelt foretagende, ikke kan udgøre et fast driftssted for det udenlandske foretagende, er stk. 6 indsat i artiklen for klarheds skyld og for at understrege dette.
 37. En person vil kun falde inden for stk. 6's anvendelsesområde, det vil sige, han vil ikke udgøre et fast driftssted for det foretagende, på hvis vegne han handler - hvis
 han er uafhængig af foretagendet både juridisk og økonomisk, og
 han handler inden for sin sædvanlige erhvervsvirksomheds rammer, når han handler på foretagendets vegne.
 OECD's kommentar til art. 5 om definitionen af fast driftssted ved E- handel
 42.1 Det har været diskuteret, om den blotte anvendelse af computerudstyr i et land i forbindelse med e-handel kan udgøre et fast driftssted. Dette rejser en række spørgsmål i relation til artiklens bestemmelser.
 42.2 Medens en lokalitet, hvor automatiseret udstyr anvendes af et foretagende, kan udgøre et fast driftssted i det land, hvor udstyret befinder sig (se nedenfor), er det nødvendigt at foretage en sondring mellem computerudstyr, der kan opstilles på en lokalitet, og således under visse omstændigheder kan udgøre et fast driftssted, og data og software, der anvendes af, eller lagres på, dette udstyr. En internet website, der er en kombination af software og elektroniske data, udgør f.eks. ikke i sig selv et rørligt formuegode. I forbindelse med en website kan man derfor ikke tale om nogen lokalitet, der kan udgøre et "forretningssted", da der ikke er "indretninger såsom lokaler eller i visse tilfælde maskineri eller udstyr" (se pkt. 2 ovenfor), for så vidt angår software og data, der udgør websiten. På den anden side er den server, på hvilken websiten er lagret og som gør websiten tilgængelig, udstyr, der fysisk befinder sig på en lokalitet, og denne lokalitet kan udgøre et "fast forretningssted" for det foretagende, der opererer serveren.
 42.3 Sondringen mellem en website og den server, på hvilken den er lagret og anvendes, er vigtig, da det foretagende, der opererer serveren, kan være forskelligt fra det foretagende, der udøver forretningsvirksomhed gennem websiten. Det er f.eks. almindeligt, at den website, gennem hvilken et foretagende udøver sin virksomhed, lagres på en server, der tilhører en internetudbyder (ISP). Selv om det vederlag, der betales til internetudbyderen i henhold til et sådant arrangement, kan være beregnet på grundlag af den diskplads, der anvendes til at lagre software og data, der er nødvendige for websiten, medfører disse kontrakter typisk ikke, at serveren og den lokalitet, hvor denne befinder sig, er til rådighed for foretagendet (se pkt. 4 ovenfor), selv om foretagendet har kunnet bestemme, at dets website skal lagres på en bestemt server på en bestemt lokalitet. I dette tilfælde har foretagendet endog ikke en fysisk tilstedeværelse på lokaliteten, da websiten ikke er et rørligt formuegode. I disse tilfælde kan foretagendet ikke anses for at have erhvervet et forretningssted som følge af arrangementet. Hvis imidlertid foretagendet, der udøver forretningsvirksomhed gennem en website, har en server til sin egen disposition (hvis f.eks. foretagendet ejer (eller leaser) og opererer den server, på hvilken websiten er lagret), kan det sted, hvor serveren befinder sig, udgøre et fast driftssted for foretagendet, hvis de andre betingelser i artiklen er opfyldt.
 42.4 Computerudstyr på en given lokalitet kan kun udgøre et fast driftssted, hvis det opfylder kravet om at være "fast". Hvad angår en server er det relevante ikke, om det er muligt at flytte serveren, men om den rent faktisk flyttes. For at udgøre et fast forretningssted skal en server befinde sig på et bestemt sted i et tilstrækkeligt langt tidsrum til at blive fast, jf. stk. 1.
 A er et spillefirma, der tilbyder forskellige former for onlinespil via internettet. Selskabet er hjemmehørende og har hovedkontor i X-land, hvor selskabet har opnået spillelicens hos den lokale spillemyndighed. Selskabets hovedaktiviteter foregår i X-land, hvor også alle beslutninger træffes. Efter liberaliseringen af det danske spillemarked påtænker A, at ansøge Spillemyndigheden om spillelicens i Danmark. Selskabet agter ikke at etablere et kontor i Danmark og selve spillet afvikles via en dansk website fra en server, der fysisk er placeret uden for Danmark. Skatterådet kunne bekræfte, at A ikke får fast driftssted i Danmark, og at selskabet følgelig ikke bliver begrænset skattepligtig her i landet.
 Den Juridiske Vejledning 2013-2, afsnit C.D.1.2.2
 I henhold til selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a påhviler der skattepligt for selskaber, der har hjemsted i udlandet, hvis de udøver et erhverv med fast driftssted i Danmark.
 Begrebet 'fast driftssted' i dansk skattelovgivning fortolkes som udgangspunkt i overensstemmelse med artikel 5 i OECD's modeloverenskomst. Se bl.a. Den Juridiske Vejledning 2013-2, afsnit C.D.1.2.2.
 Under hensyn til, at
 B Limited, hverken retligt eller faktisk, vil have rådighed over forretningslokaler i Danmark,
 at alle ansatte vil have arbejdssted i selskabets lokaler på Malta, og
 at selskabets spil-server vil befinde sig udenfor Danmark,
 er det SKATs opfattelse, at B Limited ikke vil udøve erhverv fra et kontor eller lignende fast driftssted i Danmark, jf. definitionen i OECDs modeloverenskomst, artikel 5, stk. 1.
 Ud fra det oplyste vil B Limited ikke have en repræsentant i Danmark, der har og sædvanligvis udøver en fuldmagt til at indgå aftaler i B Limited's navn. På denne baggrund anser SKAT heller ikke, at B Limited får fast driftssted i Danmark på grund af reglen om afhængige agenter, som defineret i OECDs modeloverenskomst, artikel 5, stk. 5.
 B Limited vil således ikke have fast driftssted i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a.
 Det ønskes bekræftet, at A A/S vil kunne modtage skattefrit udbytte fra B Limited, og herunder ikke bliver beskattet af selskabsskat refunderet fra Malta, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2?
 2) Udbytte, som de i § 1, stk. 1, nr. 1-2 a, 2 d-2 j, 3 a-5 b, nævnte selskaber og foreninger m.v. modtager af aktier eller andele i selskaber omfattet af § 1, stk. 1, nr. 1-2 a, 2 d-2 j, 3 a-5 b, eller selskaber hjemmehørende i udlandet. Dette gælder dog kun udbytter af datterselskabsaktier og koncernselskabsaktier, jf. aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B. Bestemmelsen i 1. pkt. omfatter ikke udbytter, hvor det udbyttegivende selskab har fradrag for udbytteudlodningen, medmindre beskatningen i udlandet frafaldes eller nedsættes efter bestemmelserne i direktiv 2011/96/EU om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater. Bestemmelsen i 1. pkt. omfatter heller ikke udbytte, i det omfang et datterselskab på et lavere ejerniveau har haft fradrag for udbytteudlodningen, uden at fradraget er modsvaret af beskatning af udbytteudlodningen til et mellemliggende niveau, og kildebeskatningen af udbytteudlodningerne i ingen af de mellemliggende niveauer har skullet frafaldes eller nedsættes efter direktiv 2011/96/EU. Bestemmelsen i 1. pkt. omfatter ikke udbytte vedrørende aktier som nævnt i aktieavancebeskatningslovens § 19. Bestemmelsen i 1. pkt. finder tilsvarende anvendelse, hvis udbyttemodtageren er et tilsvarende selskab eller en forening m.v. som nævnt i § 2, stk. 1, litra a, og selskabet eller foreningen m.v. er hjemmehørende i en fremmed stat, der er medlem af EU eller EØS, på Færøerne eller i Grønland eller en stat, som har en dobbeltbeskatningsoverenskomst med Danmark. Ved bedømmelsen af, om et selskab eller en forening m.v. som nævnt i § 2, stk. 1, litra a, opfylder betingelsen i 2. pkt., medregnes samtlige aktiebesiddelser, som selskabet eller foreningen m.v. har i det udbyttegivende selskab.
 Stk. 1. Ved datterselskabsaktier forstås aktier, som ejes af et selskab, der ejer mindst 10 pct. af aktiekapitalen i datterselskabet, jf. dog stk. 2, 3 og 7.
 Stk. 3. Datterselskabsaktierne anses for ejet direkte af de af moderselskabets (mellemholdingselskabets) direkte og indirekte aktionærer, som er omfattet af selskabsskattelovens § 1, § 2, stk. 1, litra a, eller §§ 31 A eller 32, fondsbeskatningslovens § 1 eller ligningslovens § 16 H, og som i ethvert led mellem aktionæren og mellemholdingselskabet ejer mindst 10 pct. af aktiekapitalen i det underliggende selskab. Det gælder dog kun, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:
 Stk. 6. Ved indeholdelse af udbytteskat efter kildeskattelovens § 65 i tilfælde, hvor en selskabsaktionær efter stk. 3 anses for at eje aktier i underliggende selskaber direkte, forpligtes selskabsaktionæren til betaling af et beløb svarende til skatteværdien af selskabsaktionærens andel af det udloddede udbytte til mellemholdingselskabet. Betalingen har ingen skattemæssige konsekvenser for betaleren eller modtageren.
 Stk. 7. Datterselskabsaktier, jf. stk. 1, omfatter ikke konvertible obligationer og tegningsretter til konvertible obligationer.
 Stk. 1. Ved koncernselskabsaktier forstås aktier, hvor ejeren og det selskab, hvori der ejes aktier, er sambeskattede efter selskabsskattelovens § 31 eller kan sambeskattes efter selskabsskattelovens § 31 A. Ved koncernselskabsaktier forstås desuden aktier, hvor en fond m.v. og det selskab, hvori der ejes aktier, er koncernforbundne, jf. selskabsskattelovens § 31 C, og hvor selskabet kan indgå i en sambeskatning.
 Stk. 3. Koncernselskabsaktier, jf. stk. 1, omfatter ikke konvertible obligationer og tegningsretter til konvertible obligationer.2)
 Stk. 1. Ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst medregnes udbytte af aktier, andelsbeviser og lignende værdipapirer, jf. dog stk. 4.
 Dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Malta, artikel 10, stk. 2
 Rådets direktiv 2011/96/EU af 30. november 2011
 (3) Formålet med dette direktiv er at fritage udbytte og andre udlodninger af overskud, som datterselskaber betaler til deres moderselskaber, for kildeskat, og at afskaffe dobbeltbeskatning af sådanne indkomster på moderselskabets niveau.
 Artikel 7, pkt. 2
 Dette direktiv berører ikke anvendelsen af interne bestemmelser eller bestemmelser i henhold til overenskomster, der har til formål at ophæve eller lempe økonomisk dobbeltbeskatning af udbytter, især bestemmelser om betaling af skattegodtgørelse til udbyttemodtagerne.
 Lovforslag L 84 (2010/2011)
 Det følger af selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, at udbytter af datterselskabsaktier er skattefrie.
 Dette medfører, at et dansk moderselskab skattefrit kan modtage udbytter fra udlandet, når det danske moderselskab ejer mindst 10 pct. af aktiekapitalen i datterselskabet, og når den udenlandske kildebeskatning skal frafaldes eller nedsættes efter moder-/datterselskabsdirektivet eller en dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og det pågældende land.
 Dette udgangspunkt fraviges imidlertid, hvis det udbyttegivende selskab har fradrag for udbytteudlodningen. I givet fald er udbyttet kun skattefrit, hvis kildebeskatningen i udlandet frafaldes eller nedsættes efter moder-/datterselskabsdirektivet.
 Et dansk selskab indskyder 1 mio. kr. (hybrid kapital) i et australsk datterselskab. Danmark anser den indskudte hybride kapital for at være egenkapital for det australske selskab, hvorfor betalinger vedrørende kapitalen vil være udbytte. Hvis Australien anser den hybride kapital for at være gæld for det australske selskab, vil betalingerne være fradragsberettigede renter (samt evt. afdrag). Australien vil med andre ord give fradrag for rentebetalinger, mens Danmark - uden bestemmelsen i selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt., - ville anse betalingen for at være skattefrit udbytte.
 Bestemmelsen i selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt., medfører, at udbyttet bliver skattepligtigt. Bestemmelsen kan imidlertid omgås ved at indskyde et selskab mellem det australske selskab og det danske selskab, så det umiddelbart udbyttegivende selskab ikke har haft fradrag for udlodningen.
 Det foreslås derfor, at der indsættes et ekstra punktum i selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, hvorefter udbytteudlodninger ikke er skattefrie, i det omfang et datterselskab på et lavere ejerniveau har haft fradrag for udbytteudlodningen. Også i dette tilfælde vil udbyttet dog være skattefrit, hvis en udenlandsk kildebeskatning på et mellemliggende ejerniveau har skullet frafaldes eller nedsættes efter moder-/datterselskabsdirektivet.
 Lovforslag L 23 (2008/2009) - Bilag 15 - Henvendelse fra FSR
 Skatteministeriets kommentarer til lovforslagets § 1, nr. 24 og 25 - Ad. eksempel 4:
 Et "imputation tax system", hvor udbyttemodtageren får tilbagebetalt en del af selskabets skattebetaling, kan ikke anses for et skattesystem, hvor der gives fradrag for udbytteudlodningerne.
 Bemærkninger til dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Malta (L 102 af 25/11 1998), artikel 10
 Litra b) er udformet under hensyntagen til det særlige maltesiske skattegodtgørelsessystem.
 Efter bestemmelsen må den maltesiske skat af udbyttets bruttobeløb ikke overstige den skat, der kan pålignes den fortjeneste, hvoraf udbyttet er udbetalt.
 Udbytteskatten og skattegodtgørelsen beregnes på følgende måde:
 En aktionær medregner såvel det udloddede udbyttebeløb som den underliggende selskabsskat til sin skattepligtige indkomst. Der beregnes herefter skat af udbyttets bruttobeløb. I denne skat refunderes den betalte selskabsskat helt, hvis der er tale om moder-/datterselskabsforhold, og med 2/3 i andre tilfælde, når aktionæren er udenlandsk.
 I moder-/datterselskabsforhold bliver den reelle skattebetaling således 0. Malta tager et beløb, der svarer til den underliggende selskabsskat af udbyttets bruttobeløb, modregner den selskabsskat, som det udloddende selskab allerede har betalt, og aktionæren modtager et udbytte efter skat, der svarer til det udloddede.
 Skatterådet fandt, at ligningslovens § 33, stk. 1, giver spørger hjemmel til at fradrage skat betalt til den maltesiske stat af udbytter fra et på Malta beliggende holdingselskab i den danske aktieindkomstskat med maksimalt den på Malta betalte skat eller den del af den danske skat, der falder på udbyttet. Spørger kan alene få lempelse for den skat, der er pålignet ham personligt på Malta. Spørger kan ikke få lempelse for skat, der er pålignet det udloddende selskab på Malta. Spørger kan alene få lempelse for nettoskatten på udbyttet, det vil sige for pålignet udbytteskat på Malta fratrukket skattegodtgørelse modtaget fra Malta. Der kan i den forbindelse henvises til den praksis, som blev anvendt ved fortolkning af den dagældende Dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Storbritannien, da Storbritannien havde et skattegodtgørelsessystem. Denne praksis er beskrevet i Ligningsvejledningen 1997, afsnit D.E., Storbritannien, artikel 10: Skattedepartementet har udtalt, at en dansk aktionær, der modtager udbytte fra et britisk selskab, til den danske indkomstopgørelse skal medregne den skattegodtgørelse, som modtages fra Storbritannien, idet denne anses som en del af det modtagne udbytte fra Storbritannien. Den i Storbritannien modtagne skattegodtgørelse skal ikke indgå i skatte- og nedslagsberegningen her i landet, som sker i henhold til danske skatteregler, da skattegodtgørelsen hverken er en forskudsskat, der kan godskrives aktionæren, eller en betalt skat i DBO'ens forstand.
 Skatterådet bekræfter, at et dansk moderselskab kan modtage skattefrit udbytte fra dets irakiske datterselskab, idet betingelsen herfor er opfyldt, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, jf. aktieavancebeskatningslovens § 4 B, stk. 1.
 S1 Holding A/S, et dansk moderselskab, var sambeskattet med sit helejede tyske datterselskab, S2 Deutschland GmbH, og dettes helejede tyske datterselskab, S2 GmbH. Det tyske moderselskab og det tyske datterselskab havde i medfør af de tyske selskabsretlige regler om "Organschaft" indgået en resultatoverførselsaftale, hvorved datterselskabet forpligtede sig til at overføre sit overskud til det tyske moderselskab, mod at det tyske moderselskab forpligtede sig til at udligne datterselskabets underskud. Efter de tyske skatteretlige regler indebar etablering af et "Organschaft", at det tyske datterselskabs underskud blev henført til moderselskabet, således at selskaberne blev stillet som ved en sambeskatning. De danske skattemyndigheder havde anset et beløb, som det tyske moderselskab i henhold til den nævnte aftale havde overført til datterselskabet til udligning af dettes regnskabsmæssige underskud som et skattepligtigt tilskud for datterselskabet, der ikke var fradragsberettiget som en driftsomkostning for det tyske moderselskab. Som en konsekvens heraf blev sambeskatningsindkomsten for det danske moderselskab forhøjet. Højesteret fandt, at det tyske datterselskabs virksomhed i overensstemmelse med den tyske ordning om "Organschaft" ved den danske skatteretlige bedømmelse måtte anses for drevet for det tyske moderselskabs regning. Underskudsudligningsbetalingerne fra det tyske moderselskab til datterselskaberne var under disse omstændigheder skattefri for datterselskaberne. Højesteret nedsatte herefter det tyske datterselskabs skattepligtige indkomst og det danske moderselskabs sambeskatningsindkomst med udligningsbeløbet, og ændrede dermed landsrettens dom. (Dissens).
 SKDM 1982, 88
 Skattedepartementet blev spurgt, hvorledes lempelse efter selskabsskattelovens § 17, stk. 3, skal beregnes for så vidt angår udbytte fra et engelsk datterselskab, hvorpå reglerne i dobbeltbeskatningsaftalen med Storbritannien af 1980 finder anvendelse.
 Udtalt, at skattegodtgørelse, som danske selskaber i henhold til overenskomstens artikel 10, stk. 3, litra c) modtager fra Storbritannien, her i landet skal ses som en del af det fra Storbritannien modtagne udbytte, og den lempelse, som gives efter selskabsskattelovens § 17, stk. 3, skal ikke reduceres med den fra udlandet modtagne skattegodtgørelse.
 Den Juridiske Vejledning 2014-1, afsnit C.B.3.1
 Den Juridiske Vejledning 2014-1, afsnit C.D.10.2.2
 Udlandsindkomsten
 Udlandsindkomsten opgøres efter nettoprincippet. Se LL § 33 F, stk. 1.
 Stammer udlandsindkomsten fra flere lande, opgøres indkomsten individuelt for hvert land for sig.
 Omfatter udlandsindkomsten udbytte, skal en eventuel skattegodtgørelse af dette udbytte medregnes.
 Hvis aktieudbytte, der er modtaget fra udlandet, er skattefrit efter SEL § 13, stk. 1, nr. 2, er lempelse efter en DBO udelukket.
 Selskaber skal som udgangspunkt medregne udbytte til den skattepligtige indkomst, jf. ligningslovens § 16 A, stk. 1 og selskabsskattelovens § 8, stk. 1.
 Det fremgår af ligningslovens § 16 A, at der til udbytte henregnes alt, hvad der af selskabet udloddes til aktuelle aktionærer eller andelshavere.
 Selskaber skal dog ikke medregne modtagne udbytter fra datterselskabsaktier eller koncernselskabsaktier til den skattepligtige indkomst, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2. Datterselskabsaktier og koncernselskabsaktier er defineret i henholdsvis aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B.
 A A/S' aktier i B Limited opfylder definitionen på både datterselskabsaktier og koncernselskabsaktier, jf. aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B. Udlodning af udbytte fra B Limited vil derefter umiddelbart være skattefrit for A A/S.
 Der gælder dog følgende undtagelser, der kan finde anvendelse her, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2:
 Skattefriheden omfatter som udgangspunkt ikke udbytter, hvor det udbyttebetalende selskab, der er hjemmehørende i udlandet, har fradrag for udbytteudlodningen, medmindre beskatningen i udlandet frafaldes eller nedsættes efter bestemmelserne i direktiv 2011/96/EU om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater. Se selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt.
 Skattefriheden omfatter som udgangspunkt heller ikke udbytter i det omfang, et datterselskab på et lavere ejerniveau har haft fradrag for udbytteudlodningen, uden at fradraget er modsvaret af beskatning af udbytteudlodningen på et mellemliggende niveau. Se selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 4. pkt.
 Det er spørgsmålet om B Limited kan anses at have fradrag for udbytteudlodningen, idet de maltesiske myndigheder foretager en fuld refusion af den betalte selskabsskat på Malta og udbetaler denne til A A/S. Nærmere beskrivelse af det maltesiske skattegodtgørelsessystem og den skattemæssige behandling heraf fremgår nedenfor.
 Som ovenfor nævnt omfatter skattefriheden som udgangspunkt ikke udbytter, hvor det udbyttebetalende selskab, der er hjemmehørende i udlandet, har fradrag for udbytteudlodningen.
 Efter lovforarbejderne til bestemmelsen (L 84 2010/2011) er bestemmelsen rettet mod den situation, hvor det udloddende datterselskab i sit hjemland har fradrag for udlodningen som følge af, at den indskudte kapital anses for at være fremmedkapital efter udenlandske regler, og betalingen derfor anses for at være en rentebetaling.
 Det forhold, at de maltesiske myndigheder kan give fuld refusion for den betalte selskabsskat på Malta anses ikke for, at kunne sidestilles med at der er givet fradrag for udbytteudlodningen på Malta, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt. og lovforarbejderne hertil. Skat lægger til grund, at B Limited ikke i øvrigt har fradrag for udbytteudlodninger, og at datterselskab på et lavere ejerniveau ikke har fradrag for udbytteudlodning.
 Efter de foreliggende oplysninger, vil ingen af de ovennævnte undtagelser for skattefriheden kunne finde anvendelse, og betingelserne for modtagelse af skattefrit udbytte efter selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, jf. aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B, er dermed opfyldt.
 Spørgsmålet er herefter om også refunderet maltesisk selskabsskat (skattegodtgørelse) skal medregnes til skattefrit udbytte efter selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2.
 På Malta benyttes et skattegodtgørelsessystem ("Full Imputation Tax System"). Dette medfører, at det maltesiske datterselskab indledningsvist betaler 35 % i selskabsskat, hvorefter det danske moderselskab modtager de resterende 65 % i udbytte. Herefter modtager det danske moderselskab en fuld refusion fra de maltesiske myndigheder af den betalte selskabsskat på 35 % pga. moder-/datterselskabsforholdet. Den effektive selskabsskat på Malta er herefter 0 %.
 Som det fremgår af bemærkningerne til dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Malta, artikel 10, skal en aktionær medregne såvel det udloddede udbyttebeløb og den underliggende selskabsskat til sin skattepligtige indkomst, og den betalte selskabsskat refunderes helt, hvis der er tale om moder-/datterselskabsforhold. I moder-/datterselskabsforhold bliver den reelle skattebetaling således 0. SKAT er ikke enig med spørger i, at bemærkningerne tager stilling til skattebetalingen i Danmark. Bemærkningerne omtaler kun den effektive skattebetaling på Malta ved skattegodtgørelsessystemet.
 Der er ved det maltesiske skattegodtgørelsessystem ikke tale om refusion af for meget tilbageholdt kildeskat ved udbetaling af udbytte fra Malta til det danske moderselskab. Der er tale om en skattegodtgørelse, der er en indtægt for modtageren, jf. bl.a. de ovenfor nævnte kommentarer til dobbeltbeskatningsoverenskomsten. Der henvises også det tidligere danske skattegodtgørelsessystem (ophævet i 1991), hvor såvel udbyttet som skattegodtgørelsen var skattepligtig indtægt for aktionæren. Spørgsmålet er, om indtægt i form af en skattegodtgørelse er udbytte efter ligningslovens § 16 A eller om der er tale om anden indtægt.
 Ved opgørelse af udenlandsk indkomst, til brug for beregning af lempelse af skat til Danmark, efter en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller efter interne danske lempelsesregler, skal en modtaget skattegodtgørelse medregnes sammen med udbyttet.
 Det fremgår således af Den Juridiske Vejledning, 2014-1, afsnit C.D.10.2.2, at "Omfatter udlandsindkomsten udbytte, skal en eventuel skattegodtgørelse af dette udbytte medregnes."
 Det fremgår videre af SKDM 1982, 88, at Skattedepartementet omkring det tidligere britiske skattegodtgørelsessystem har udtalt, at "skattegodtgørelse, som danske selskaber i henhold til overenskomstens artikel 10, stk. 3, litra c) modtager fra Storbritannien, her i landet skal ses som en del af det fra Storbritannien modtagne udbytte (...)". Denne praksis er også nævnt i Skatterådets afgørelse i SKM2011.92.SR.
 At en modtagen skattegodtgørelse skal medregnes sammen med udbytte ved opgørelsen af udenlandsk indkomst betyder dog ikke, efter SKATs opfattelse, at skattegodtgørelse i form af refunderet selskabsskat på Malta skal defineres som udbytte efter ligningslovens § 16 A og selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2.
 Skattedepartementets udtalelse fra 1982 retter sig mod opgørelsen af den lempelsesberettigede indkomst (udlandsindkomsten), hvor en skattegodtgørelse skal medregnes og definerer ikke udbytte. Der henvises også til Den Juridiske Vejledning, 2014-1, afsnit C.D.10.2.2, hvoraf det fremgår at skattegodtgørelse skal medregnes sammen med udbytte til udlandsindkomsten.
 Udbytte i skatteretlig henseende er de udbetalinger, der er omfattet af ligningslovens § 16 A, dvs. alt hvad et selskab udlodder til sine aktionærer eller andelshavere i kraft af deres besiddelse af aktier eller andre kapitalandele.
 Som anført i Den Juridiske Vejledning 2014-1, afsnit C.B.3.1 omfatter udbytte:
 Skattegodtgørelsen, udbetalt af de maltesiske myndigheder, kan ikke anses som en del af "Alt, hvad der af selskabet udloddes til aktuelle aktionærer eller andelshavere (...)", jf. ordlyden af ligningslovens § 16 A, stk. 2, nr. 1.
 Skattegodtgørelsen er således ikke et udbytte efter ligningslovens § 16 A, og dermed heller ikke et skattefrit udbytte omfattet af selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2. Skattegodtgørelsen er derimod almindelig skattepligtig selskabsindkomst efter selskabsskattelovens § 8, stk. 1.
 Det bemærkes, at da Danmark havde et skattegodtgørelsessystem (ophævet i 1991), indeholdt ligningslovens § 16 A en særlig hjemmel omkring beskatning af den danske skattegodtgørelse. Dette betyder efter SKATs opfattelse, at hvis skattegodtgørelser i dag skulle omfattes af ligningslovens § 16 A, ville dette også kræve en særlig lovhjemmel, hvorved skattegodtgørelser blev sidestillet med udbytter.
 Det bemærkes i øvrigt, at moder-/datterselskabsdirektivet (2011/96/EU) ikke berører bestemmelser om betaling af skattegodtgørelse til udbyttemodtagere, jf. direktivets artikel 7, pkt. 2.
 SKAT anser ikke, at der ved bedømmelsen kan lægges vægt på den Højesteretsafgørelse, som spørger henviser til (SKM 2013.321.HR). Denne afgørelse vedrører en konkret situation omkring en skatteretlig bedømmelse af resultatudligningsbeløb i tyske sambeskattede datterselskaber. Herudover ses det ikke at skattegodtgørelsen, efter maltesisk skatteret, defineres som udbytte udloddet af et maltesisk selskab.


type: legislation

text:
 8.12.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 324/11
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2017/2247
 af 30. november 2017
 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (1), særlig artikel 57, stk. 4, og artikel 58, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (2), bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.
 (2)
 Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.
 (3)
 Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2, ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.
 (4)
 Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt vedrørende varer, som er omfattet af denne forordning, men som ikke er i overensstemmelse hermed, i en vis periode fortsat kan påberåbes af modtageren, jf. artikel 34, stk. 9, i forordning (EU) nr. 952/2013. Denne periode bør fastsættes til tre måneder.
 (5)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De varer, der er anført i kolonne 1 i tabellen i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur under den KN-kode, der er nævnt i kolonne 2 i tabellen.
 Artikel 2
 Bindende tariferingsoplysninger, som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til artikel 34, stk. 9, i forordning (EU) nr. 952/2013 i en periode på tre måneder fra denne forordnings ikrafttræden.
 Artikel 3
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2017.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Stephen QUEST
 Generaldirektør
 Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunion
 (1) EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1.
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).
 BILAG
 Varebeskrivelse
 Tarifering
 (KN-kode)
 Begrundelse
 (1)
 (2)
 (3)
 En vare (en såkaldt »varmemåtte«), som måler ca. 190 × 80 × 4 cm og vejer ca. 11,5 kg. Den er polstret og indeholder et varmelegeme (gitter overtrukket med et tyndt lag stof). Den nedre del af måtten (under varmelegemet) består af et 1 cm tykt skumlag. Den øvre yderside af måtten er forsynet med et lag flade og glatte kunststen, der indeholder turmalin. Varens overflade er stiv og nopret.
 Varen er udstyret med en betjeningsanordning forbundet med et kabel og en strømforbindelse. Betjeningsanordningen har et display, der viser indstillet temperatur, forskellige indikatorer, en knap til at indstille den ønskede temperatur og en tænd-/sluk-knap.
 Den er designet til varmebehandling af forskellige dele af menneskekroppen. Den kan ligges eller siddes på. Temperaturen kan vælges i et interval på 30-70 °C. Kunststenene udsender (efter opvarmning) fjerninfrarød stråling.
 Se billeder (*1).
 8516 79 70
 Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur og teksten til KN-kode 8516 , 8516 79 og 8516 79 70 .
 Tarifering under pos. 9019 som et massageapparat er udelukket, da varen ikke fungerer ved friktion, vibration eller mekanisk bevægelse; den er ikke beregnet til at massere kroppen. Stenene er flade og glatte med særlige egenskaber, der lader dem akkumulere varmen og udsende den uden friktion (se også de forklarende bemærkninger til HS, pos. 9019 , afsnit II).
 Tarifering under pos. 9404 som sengeudstyr og lign. — madras eller pude — er også udelukket, da artiklen ikke er bestemt som udstyr til sengen. Den er stiv og har en nopret overflade. Bestemmelse 1 a) til kapitel 85 finder derfor ikke anvendelse.
 Varen fungerer som et apparat til varmeterapi egnet til husholdningsbrug.
 Den tariferes derfor under KN-kode 8516 79 70 som andre elektrotermiske apparater.
 (*1) Billederne tjener kun til information.


text:
2020 maio 20 Archive | Portal do RI
 QUARTA-FEIRA, 03 DE JUNHO DE 2020 - 17:37 (horário de Brasília)
 TJSP: COMUNICADO CONJUNTO No 68/2020
 Postado em 20 de maio de 2020 às 10:25.
 b) Na hipótese do sistema SAJ/SG encontrar-se inoperante, o pedido prosseguirá por e-mail para análise e decisão do magistrado e comunicação ao peticionário. Com o retorno do sistema, os documentos relativos a cada procedimento realizado em contingência devem ser inseridos no sistema, com a respectiva autuação do feito, para prosseguimento. (DJe de 19.05.2020 – SE)
 Postado em 20 de maio de 2020 às 10:24.
 Número: 2.558/2020
 (aa) GERALDO FRANCISCO PINHEIRO FRANCO, Presidente do Tribunal de Justiça; LUIS SOARES DE MELLO NETO, Vice-Presidente do Tribunal de Justiça; RICARDO MAIR ANAFE, Corregedor Geral da Justiça; JOSÉ CARLOS GONÇALVES XAVIER DE AQUINO, Decano; GUILHERME GONÇALVES STRENGER, Presidente da Seção de Direito Criminal; PAULO MAGALHÃES DA COSTA COELHO, Presidente da Seção de Direito Público; DIMAS RUBENS FONSECA, Presidente da Seção de Direito Privado (DJe de 19.05.2020 – SP)
 Ato Normativo – Prorrogação parcial da Resolução CNJ 313/2020 – Uniformização do funcionamento dos serviços judiciários – Prevenção do contágio pelo novo Coronavírus – COVID-19 – Período emergencial – Garantia do acesso à justiça – Referendo – Ato aprovado. (Nota da Redação INR: ementa oficial)
 Postado em 20 de maio de 2020 às 10:23.
 Autos: ATO NORMATIVO – 0003151-03.2020.2.00.0000
 Requerente: CONSELHO NACIONAL DE JUSTIÇA – CNJ
 ATO NORMATIVO. PRORROGAÇÃO PARCIAL DA RESOLUÇÃO CNJ 313/2020. UNIFORMIZAÇÃO DO FUNCIONAMENTO DOS SERVIÇOS JUDICIÁRIOS. PREVENÇÃO DO CONTÁGIO PELO NOVO CORONAVÍRUS – COVID-19. PERÍODO EMERGENCIAL. GARANTIA DO ACESSO À JUSTIÇA. REFERENDO. ATO APROVADO.
 O Conselho decidiu, por unanimidade:: I – incluir em pauta o presente procedimento, nos termos do § 1o do artigo 120 do Regimento Interno; II – referendar a Resolução no 314/CNJ, nos termos do voto do Relator. Vencido, parcialmente, o Conselheiro André Godinhoquanto à proposta de supressão da Justiça Eleitoral no artigo 3o. Presidiu o julgamento o Ministro Dias Toffoli. Plenário, 28 de abril de 2020. Presentes à sessão os Excelentíssimos Senhores Conselheiros Dias Toffoli, Humberto Martins, Emmanoel Pereira, Luiz Fernando Tomasi Keppen, Rubens Canuto, Tânia Regina Silva Reckziegel, Mário Guerreiro, Candice L. Galvão Jobim, Flávia Pessoa, Maria Cristiana Ziouva, Ivana Farina Navarrete Pena, Marcos Vinícius Jardim Rodrigues, André Godinho, Maria Tereza Uille Gomes e Henrique Ávila.
 O SENHOR MINISTRO DIAS TOFFOLI, PRESIDENTE DO CONSELHO NACIONAL DE JUSTIÇA (RELATOR):
 Trata-se de procedimento de Ato Normativo proposto com o fim de prorrogar parcialmente, no âmbito do Poder Judiciário, o regime de trabalho diferenciado estabelecido pela Resolução CNJ 313/2020, no âmbito do Poder Judiciário Nacional, com exceção do Supremo Tribunal Federal e da Justiça Eleitoral, e modificar as regras de suspensão de prazos processuais, bem como outras disposições, para manter a uniformização do funcionamento dos serviços judiciários e garantir o acesso à justiça neste período emergencial, com o objetivo de prevenir o contágio pelo novo Coronavírus – Covid-19.
 O SENHOR MINISTRO DIAS TOFFOLI, PRESIDENTE DO CONSELHO NACIONAL DE JUSTIÇA:
 A Resolução CNJ 314/2020 (id 3948204) foi por mim assinada, ad referendum, com fulcro no art. 12 da Resolução CNJ 313/2020[1], e publicada no DJe no 106/2020, de 20 de abril de 2020 (id 3948568), com ampla divulgação aos tribunais pelos diversos meios de comunicação.
 Ante o exposto, submeto ao Egrégio Plenário a presente proposta de Resolução para fins de referendo do Plenário deste Conselho, nos exatos termos da minuta de ato normativo em anexo, e voto por sua ratificação.
 CONSIDERANDO que cabe ao Conselho Nacional de Justiça a fiscalização e a normatização do Poder Judiciário e dos atos praticados por seus órgãos (artigo 103-B, § 4o, I, II e III, da CF);
 CONSIDERANDO o decidido pelo Conselho Nacional de Justiça nos autos da Consulta no 0002337-88.2020.2.00.0000, que dispõe sobre a regulamentação da realização de sessões virtuais no âmbito dos tribunais, turmas recursais e demais órgãos colegiados de cunho jurisdicional e administrativo;
 Art. 2o Continuam suspensos durante a vigência do regime diferenciado de trabalho instituído pela Resolução no 313, de 19 de março de 2020, os prazos processuais dos processos que tramitam em meio físico (CPC, art. 313, VI).
 Art. 5o As sessões virtuais de julgamento nos tribunais e turmas recursais do sistema de juizados especiais poderão ser realizadas tanto em processos físicos, como em processos eletrônicos, e não ficam restritas às matérias relacionadas no art. 4o da Resolução CNJ no 313/2020, cujo rol não é exaustivo, observado no mais o decidido pelo Plenário do Conselho Nacional de Justiça na Consulta no 0002337-88.2020.2.00.0000.
 § 2o Para realização de atos virtuais por meio de videoconferência está assegurada a utilização por todos juízos e tribunais da ferramenta Cisco Webex, disponibilizada pelo Conselho Nacional de Justiça por meio de seu sítio eletrônico na internet (www.cnj.jus.br/plataforma-videoconfencia-nacional/), nos termos do Termo de Cooperação Técnica no 007/2020, ou outra ferramenta equivalente, e cujos arquivos deverão ser imediatamente disponibilizados no andamento processual, com acesso às partes e procuradores habilitados.
 [1] Art. 12. Esta Resolução entra em vigor na data de sua publicação e terá validade até 30 de abril de 2020, prorrogável por ato do Presidente do Conselho Nacional de Justiça, enquanto subsistir a situação excepcional que levou à sua edição.
 VOTO PARCIALMENTE DIVERGENTE:
 Adoto, na íntegra, o relatório bem lançado pelo eminente Relator. Quanto ao mérito, peço vênia a Sua Excelência para apresentar divergência pontual quanto ao artigo 3o da Resolução no 314, pelas razões a seguir expostas.
 “Art. 3o Os processos judiciais e administrativos em todos os graus de jurisdição, exceto aqueles em trâmite no Supremo Tribunal Federal e no âmbito da Justiça Eleitoral, que tramitem em meio eletrônico, terão os prazos processuais retomados, sem qualquer tipo de escalonamento, a partir do dia 4 de maio de 2020, sendo vedada a designação de atos presenciais.”(grifamos)
 Observa-se que foram excepcionados, quanto à abrangência da Resolução, o egrégio Supremo Tribunal Federal – STF e todos os órgãos da Justiça Eleitoral, quais sejam, Tribunal Superior Eleitoral – TSE, Tribunais Regionais Eleitorais – TREs, Juízes Eleitorais e Juntas Eleitorais (Artigo 118 da Constituição Federal).
 Quanto ao STF, é cediço que a Corte está fora do âmbito de controle por este CNJ. O mesmo, contudo, não ocorre com os órgãos que compõem a justiça eleitoral, incluídos os 27 (vinte e sete) TREs, que estão submetidos ao controle administrativo pelo Conselho, devendo, a meu sentir, ser alcançados pela Resolução em análise.
 Acrescente-se que a norma visa implementar o retorno gradual das atividades processuais no âmbito judiciário nacional, de modo uniforme em todo o Poder Judiciário, o que decerto vem ao encontro do princípio da segurança jurídica. Penso ser recomendável, portanto, que tenha o maior alcance possível em benefício do jurisdicionado, inclusive perante os órgãos da justiça eleitoral.
 Ante o exposto, PROPONHO a seguinte redação ao artigo 3o da Resolução no 314, ora analisada:
 Art. 3o Os processos judiciais e administrativos em todos os graus de jurisdição, exceto aqueles em trâmite no Supremo Tribunal Federal, que tramitem em meio eletrônico, terão os prazos processuais retomados, sem qualquer tipo de escalonamento, a partir do dia 4 de maio de 2020, sendo vedada a designação de atos presenciais.
 VOTO pela APROVAÇÃO DA NORMA quanto às suas demais disposições.
 Conselheiro André Godinho – – /
 CNJ – Ato Normativo no 0003151-03.2020.2.00.0000 – Rel. Cons. André Godinho – DJ 07.05.2020


text:
Aktenzeichen: 3 Sa 489/06
 Aktenzeichen: 3 Sa 489/06
 6 Ca 1118/06 ArbG Lübeck (Bitte bei allen Schreiben angeben!)
 Verkündet am 24.01.2007
 hat die 3. Kammer des Landesarbeitsgerichts Schleswig-Holstein auf die mündliche Verhandlung vom 24.01.2007 durch die Vorsitzende Richterin am Landesarbeitsgericht ... als Vorsitzende und d. ehrenamtliche Richterin ... als Beisitzerin und d. ehrenamtlichen Richter ... als Beisitzer
 1. Die Berufung der Beklagten gegen das Urteil des Arbeitsgerichts Lübeck vom 12.09.2006 – 6 Ca 1118/06 – wird auf ihre Kosten zurückgewiesen.
 Die Parteien streiten über die Wirksamkeit einer Befristung in einem Formulararbeitsvertrag.
 Die Klägerin nahm am 01.11.2005 bei der Beklagten auf Basis eines schriftlichen Arbeitsvertrages eine auf längstens ein Jahr befristete Tätigkeit als Verkäuferin auf. Die monatliche Vergütung wurde mit 1.000,00 EUR brutto festgelegt.
 Der Tätigkeit lag der schriftliche, im Einzelhandelsbereich bundesweit kursierende und auch von der Beklagten formularmäßig verwendete Arbeitsvertrag vom 31.10.2005 zugrunde (Anlage K1 – Bl. 7 ff. d. A.). Der Vertrag enthält eine doppelte Befristungsregelung. Er hatte, soweit von Bedeutung, folgenden Inhalt und folgende Gestaltung:
 „Zeitbefristeter Arbeitsvertrag
 nach dem Gesetz
 über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge *
 wird folgender Zeitarbeitsvertrag geschlossen:
 § 1 Anstellung und Probezeit
 Der/die Arbeitnehmer/-in wird vom 1. November 2005 bis 31. Oktober 2006**
 in (Arbeitsort) ...
 Es handelt sich um eine Neueinstellung. Der/die Arbeitnehmer/-in versichert, dass er/sie bisher zuvor bei dem Arbeitnehmer noch nicht beschäftigt war.
 Die ersten sechs Monate gelten als Probezeit. Das Arbeitsverhältnis endet mit Ablauf dieser Probezeit, ohne dass es einer Kündigung bedarf. Während der Probezeit kann das Arbeitsverhältnis beiderseits mit einer Frist von zwei Wochen gekündigt werden.
 § 2 Allgemeine Pflichten
 § 10 Kündigung
 Das Arbeitsverhältnis kann beiderseits nach Ablauf der Probezeit mit einer Frist
 von einem Monat zum Monatsende
 gekündigt werden.
 Die Beklagte wollte das Arbeitsverhältnis mit Ablauf der Probezeit zum 30.04.2006 auslaufen lassen. Sie teilte dieses der Klägerin mit Schreiben vom 19.04.2006 mit (Anlage B 1 – Bl. 21 d. A.). Gegen diese Beendigung zum 30.04.2006 wendet sich die Klägerin mit ihrer Klage vom 02.05.2006. Sie hat vorgetragen, die im Kleingedruckten festgelegte Befristung für die Dauer der Probezeit verstoße gegen das Transparenzgebot gemäß § 307 Abs. 1 S. 2 BGB und unterliege darüber hinaus dem Überraschungsschutz i. S. d. § 305 c Abs. 1 BGB. Die Regelung sei unwirksam, so dass das Arbeitsverhältnis erst mit Ablauf der Befristung am 31.10.2006 beendet worden sei.
 es wird festgestellt, dass das Arbeitsverhältnis nicht aufgrund der in § 1 Abs. 3 S. 2 des Arbeitsvertrags vom 31.10.2005 geregelten Befristung mit Ablauf des 30.04.2006 geendet hat.
 Sie hat vorgetragen, die formularmäßige Vereinbarung sei auch unter Berücksichtigung der §§ 305c Abs.1 und 307 Abs. 1 Satz 2 BGB wirksam.
 Das Arbeitsgericht hat der Klage stattgegeben. Das geschah im Wesentlichen mit der Begründung, die im befristeten Vertrag enthaltene Vereinbarung der Probezeitbefristung sei infolge des äußeren Erscheinungsbildes des Vertrages gerade auch angesichts der drucktechnischen Hervorhebung der einjährigen Vertragslaufzeit so überraschend, dass ein Vertragspartner nicht mit ihr habe rechnen müssen. Gerade die Hervorhebung der „großen Befristung“ im Kontext zur versteckten Darstellung der „kleinen Befristung“ verursache das Überraschungsmoment im Sinne des § 305 c Abs. 1 BGB. Hinsichtlich der Einzelheiten wird auf die erstinstanzlichen Entscheidungsgründe verwiesen.
 Gegen dieses der Beklagten am 13.10.2006 zugestellte Urteil legte sie am 07.11.2006 Berufung ein, die sogleich begründet wurde. Sie ergänzt und vertieft im Wesentlichen ihr erstinstanzliches Vorbringen. Ihres Erachtens liegt keine unangemessene Benachteiligung i. S. d. § 307 Abs. 1 S. 2 BGB vor, da die Regelung in sich klar und verständlich sei. Die Klägerin habe den Vertrag nur durchlesen müssen, um die Probezeitbefristung festzustellen. Sie könne sich nicht darauf beschränken, nur einen Teil des Vertrages, nämlich den drucktechnisch hervorgehobenen, zur Kenntnis nehmen zu müssen. Im Übrigen sei zu beachten, dass es sich bei Überraschungsklauseln um objektiv ungewöhnliche Klauseln handeln müsse, mit der der Vertragspartner nicht zu rechnen brauche. Befristungsregelungen seien im Arbeitsleben aber üblich im Sinne des § 310 Abs. 4 S. 2 BGB. Das gelte auch für Befristungen im Zusammenhang mit der Vereinbarung einer Probezeit. Diese im Arbeitsrecht üblichen Besonderheiten habe das Arbeitsgericht nicht hinreichend berücksichtigt.
 unter Abänderung des Urteils des Arbeitsgerichts Lübeck vom 12.09.2006, Geschäftszeichen 6 Ca 1118/06 – wird die Klage a bgewiesen.
 Sie hält das angefochtene Urteil sowohl in tatsächlicher, als auch in rechtlicher Hinsicht für zutreffend. Durch die drucktechnische Hervorhebung des Gesamtbefristungszeitraums sei der Eindruck erweckt worden, das befristete Arbeitsverhältnis dauere ein Jahr. Niemand müsse bei dieser Gestaltung damit rechnen, dass im Fließtext nochmals ohne optische Hervorhebung eine weitere, zeitlich kürzere Befristung versteckt sei.
 Die Berufung ist zulässig. Sie ist form- und fristgerecht eingelegt und innerhalb der Begründungsfrist auch begründet worden.
 In der Sache konnte die Berufung jedoch keinen Erfolg haben.
 Mit ausführlicher, überzeugender Begründung hat das Arbeitsgericht festgestellt, dass das Arbeitsverhältnis nicht bereits durch Fristablauf am Ende der Probezeit mit Ablauf des 30.04.2006 geendet hat, weil diese Regelung gegen § 305c Abs. 1 BGB verstoße. Dem folgt das Berufungsgericht. Zur Vermeidung überflüssiger Wiederholungen wird auf die Entscheidungsgründe des angefochtenen Urteils verwiesen (§ 69 Abs. 2 ArbGG). Lediglich ergänzend wird folgendes ausgeführt:
 Bei den am 31.10.2005 getroffenen arbeitsvertraglichen Vereinbarungen handelt es sich zweifelsfrei um allgemeine Geschäftsbedingungen i. S. d. §§ 305 ff BGB. Die Beklagte verwendet dieses Vertragsformular regelmäßig bei Abschluss zeitbefristeter Arbeitsverträge nach dem Teilzeit- und Befristungsgesetz (TzBfG). Dieses Vertragsformular wird im Übrigen im Einzelhandelsbereich im ganzen Bundesgebiet verwendet. Auch das äußere Erscheinungsbild des Vertrages, der der Klägerin von der Beklagten vorgelegt wurde und zahlreiche individuelle Eintragungen enthält, entspricht dem äußeren Erscheinungsbild von allgemeinen Geschäftsbedingungen.
 Eine Verletzung des Transparenzgebotes im Sinne des § 307 Abs. 1 Satz 2 BGB ist nicht festzustellen. Die Bestimmung an sich ist klar und verständlich. Für den Verwender entstehen keine ungerechtfertigten Beurteilungsspielräu-
 me. Der Vertragspartner kann ohne fremde Hilfe klar und einfach seine Rechte und etwaige Handlungsschritte feststellen.
 § 1 Abs. 3 S. 2 des Arbeitsvertrages ist gemäß § 305c Abs. 1 BGB nicht Vertragsinhalt geworden. Es handelt sich um eine überraschende Klausel.
 Nach § 305c Abs. 1 BGB werden Bestimmungen in allgemeinen Geschäftsbedingungen, die nach den Umständen, insbesondere nach dem äußeren Erscheinungsbild des Vertrags, so ungewöhnlich sind, dass der Vertragspartner des Verwenders mit ihnen nicht zu rechnen braucht, nicht Vertragsbestandteil. Es muss ihnen ein „Überrumpelungs- und Übertölpelungseffekt“ innewohnen. Zwischen den durch die Umstände bei Vertragsschluss begründeten Erwartungen und dem tatsächlichen Vertragsinhalt muss ein deutlicher Widerspruch bestehen. Dabei sind alle Umstände zu berücksichtigen, insbesondere das äußere Erscheinungsbild des Vertrags (BGHZ 101, 29, 33). Auch das Unterbringen einer Klausel an einer unerwarteten Stelle im Text kann sie als Überraschungsklausel erscheinen lassen (BAG vom 29. November 1995, 5 AZR 447/94, Rd.-Ziff. 22 –m. w. N.; BAG vom 31.08.2005 – 5 AZR 545/04, Rd.-Ziff. 24 –; vgl. auch BAG vom 23.02.2005 – 4 AZR 139/04, Rd.-Ziff. 59 – jeweils zitiert nach JURIS;). Das Überraschungsmoment ist umso eher zu bejahen, je belastender die Bestimmung ist. Im Einzelfall muss der Verwender darauf besonders hinweisen oder die Klausel drucktechnisch hervorheben (BAG a. a. O.).
 Gemessen an diesen Anforderungen ist die in § 1 Abs. 3 S. 2 des Arbeitsvertrages enthaltene Probezeitbefristung nicht Vertragsbestandteil geworden. Maßgebend sind vorliegend der äußere Zuschnitt der Klausel und ihre Unterbringung an einer unerwarteten Stelle.
 aa.) Das Erscheinungsbild des Arbeitsvertrages musste die Erwartung der Klägerin hervorrufen, sie habe einen auf 12 Monate befristeten, kündbaren
 Arbeitsvertrag geschlossen. Beide Befristungen befinden sich unter einer einheitlichen Überschrift in § 1 „Anstellung und Probezeit“. Nur eine Befristung ist optisch hervorgehoben. Die Probezeitbefristung befindet sich im Fließtext des Kleingedruckten. Gerade durch die optische Hervorhebung des zwölfmonatigen Befristungszeitraums nach dem TzBfG direkt unter der allgemeinen Überschrift „Anstellung und Probezeit“ wird beim Vertragspartner die Erwartung geweckt, dieser und kein anderer Zeitraum führe zur automatischen Beendigung des Arbeitsverhältnisses. Bei einem derartigen äußeren Zuschnitt des § „Anstellung und Probezeit“ braucht der Vertragspartner nicht damit zu rechnen, dass neben der drucktechnisch hervorgehobenen „großen Befristung“ noch ohne gestalterische Hervorhebung eine wesentlich kürzere Probezeitbefristung in der gleichen Vertragsbestimmung versteckt geregelt ist. Im Hinblick auf die drucktechnische Hervorhebung der einjährigen Laufzeit des Vertrages war die klein gedruckte Regelung, wonach das Arbeitsvertragsverhältnis trotz dieser Ausweisung der einjährigen Laufzeit schon nach einem halben Jahr mit Ablauf der Probezeit endet, eine versteckte Klausel.
 bb.) Diese Erwartungshaltung ist darüber hinaus auch durch die sonstige Vertragsgestaltung bestärkt worden. Die versteckte Befristungsklausel ist unter missverständlicher Überschrift eingeordnet worden. Unter der Überschrift „Probezeit“ wird vorrangig erwartet, dass während der Dauer der Probezeit kürzere Kündigungsfristen bestehen, als nach Ablauf der Probezeit, aber nicht unbedingt erwartet wird, dass das Arbeitsverhältnis eine auf die Probezeit beschränkte Befristung enthält. Dieser Eindruck wird weiter verstärkt durch die Regelung des § 10, die sowohl hinsichtlich der Überschrift „Kündigung“ sowie hinsichtlich der Dauer der Kündigungsfrist wiederum optisch hervorgehobene Aussagen enthält. Insgesamt handelt es sich um einen detaillierten, jeweils mit Paragraphenüberschriften versehenen Arbeitsvertrag. Das Auge des Lesers wird durch die optischen Hervorhebungen in dem von der Beklagten verwendeten Formularvertrag wie ein Leitfaden zielgerichtet auf die wesentlichen Regelungsaussagen des Vertrages gelenkt. Die optische Hervorhebung der einen Befristungsdauer ohne gleichzeitige optische Hervorhebung der zweiten Befristung lenkt bei dieser Gestaltungskonzeption die Erwartungshaltung des lesenden Vertragspartners weg von der Probezeitbefristung und ausschließ-
 lich hin zur geregelten allgemeinen Vertragsdauer nach dem TzBfG. Durch die Verbindung von „Anstellung“ und Probezeit“ in der Überschrift des § 1 des Arbeitsvertrages wird dieses noch weiter verfestigt.
 cc.) Für das Vorliegen eines formalen Überrumpelungseffektes spricht auch, wie das Arbeitsgericht zutreffend festgestellt hat, die Reihenfolge der Befristungsregelungen innerhalb des § 1 des Arbeitsvertrages. Ein verständiger Arbeitnehmer muss bei einem so detaillierten und auch optisch ausgestalteten Vertrag nicht damit rechnen, dass zuerst und noch dazu hervorgehoben, die längere Befristungsdauer aufgeführt wird, und danach, optisch völlig unscheinbar, noch eine zeitlich kürzere Vertragslaufzeit mittels Befristung geregelt wird.
 Eine andere Betrachtungsweise ergibt sich auch nicht unter angemessener Berücksichtigung der in § 310 Abs. 4 S. 2 BGB erwähnten arbeitsrechtlichen Besonderheiten. Der Beklagten ist zuzugestehen, dass es sich bei der arbeitsvertraglichen Vereinbarung der Befristung für die Dauer der Probezeit um eine Regelung handelt, die in Arbeitsverträgen nicht generell unüblich ist. Gleichwohl können auch solche Klauseln im Einzelfall überraschend sein, wenn der Arbeitnehmer aufgrund der konkreten Ausgestaltung des Vertrages sowie der den Vertragsabschluss begleitenden Umstände mit ihnen gerade nicht zu rechnen braucht (Annuß, Grundstrukturen der AGB-Kontrolle von Arbeitsverträgen, BB 2006, 1333 (1336 m. w. N.)). So liegt es – wie bereits dargelegt - hier.
 Besondere, den Vertragsschluss begleitende Umstände, die geeignet wären, der Vertragsgestaltung den Überraschungscharakter zu nehmen existieren im vorliegenden Fall nicht. Der Klägerin ist schlicht ein befristeter Vertrag ohne weitergehende Erläuterungen übermittelt worden. Daraufhin erfolgte ihrerseits die Unterschriftsleistung.
 Damit ist die Probezeitbefristung als überraschende Klausel im Sinne des § 305c Abs. 1 BGB nicht Vertragsbestandteil geworden. Das berührt den Weiterbestand des Vertrages im Übrigen jedoch nicht. Das Arbeitsverhältnis endete daher nicht durch Fristablauf am Ende der Probezeit, das ist der 30.04.2006. Der Klage ist daher zu Recht stattgegeben wurde. Die Berufung war deshalb zurückzuweisen.
 Die Revision war gemäß § 72 Abs. 2 Ziff. 1 ArbGG zuzulassen.
 zur Übersicht 3 Sa 489/06