type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 3.3.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 56/1
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/366
 z dne 1. marca 2017
 o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 18(2) Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta in zaključku preiskave v zvezi z delnim vmesnim pregledom v skladu s členom 19(3) Uredbe (EU) 2016/1037
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije;
 ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1), in zlasti člena 18 Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 1. POSTOPEK
 1.1 Obstoječi ukrepi
 (1)
 Svet je z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1239/2013 (2) („prvotna uredba“) uvedel dokončne izravnalne dajatve v višini do 11,5 % na uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija in vrst celic, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija, iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „Kitajska“). Ti ukrepi so v nadaljnjem besedilu „veljavni ukrepi“, preiskava, ki je privedla do ukrepov, uvedenih s prvotno uredbo, pa je v nadaljnjem besedilu „prvotna preiskava“.
 (2)
 Komisija je z Izvedbenim sklepom 2013/707/EU (3) za obdobje uporabe dokončnih ukrepov potrdila sprejetje cenovne zaveze, kot je bila spremenjena („zaveza“). Komisija je od takrat sprejela Izvedbeni sklep 2014/657/EU (4) o pojasnilih v zvezi z izvajanjem zaveze. Sprejela je tudi pet izvedbenih uredb o umiku sprejetja zaveze več proizvajalcev izvoznikov (5).
 (3)
 Komisija je 5. maja 2015 objavila Obvestilo o začetku delnega vmesnega pregleda protidampinških in izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz izdelka, ki se pregleduje (6). Pregled je bil po obsegu omejen na referenčno vrednost, ki se uporablja za mehanizem za prilagoditev cen, ki je določen v navedeni zavezi. Zaključen je bil januarja 2016 na podlagi Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2016/12 (7).
 (4)
 Svet je z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/184 (8) po preiskavi proti izogibanju razširil dokončno izravnalno dajatev, uvedeno z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2013 na uvoz v Unijo fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne.
 1.2 Zahtevek za pregled
 (5)
 Evropska komisija („Komisija“) je po objavi obvestila o bližnjem izteku veljavnosti (9) veljavnih izravnalnih ukrepov za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani prejela zahtevek za pregled v skladu s členom 18 Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 (10) („osnovna uredba“).
 (6)
 Zahtevek je 4. septembra 2015 vložilo združenje EU ProSun („vložnik“) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje Unije fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), podprli pa so ga tudi proizvajalci v Uniji, katerih skupna proizvodnja predstavlja več kot 50 % celotne proizvodnje podobnega izdelka tistega dela industrije Unije, ki je izrazil bodisi podporo bodisi nasprotovanje zahtevku. Zahtevek je bil utemeljen s tem, da bi iztek ukrepov verjetno povzročil nadaljevanje subvencioniranja in ponovitev škode industriji Unije.
 1.3 Začetek pregleda zaradi izteka ukrepov in vmesnega pregleda
 (7)
 Komisija je po posvetovanju z odborom, ustanovljenim s členom 25(1) osnovne uredbe, ugotovila, da obstajajo zadostni dokazi za utemeljitev začetka pregleda zaradi izteka ukrepov, zato je 5. decembra 2015 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije („obvestilo o začetku“) (11), napovedala začetek pregleda zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 18 osnovne uredbe.
 (8)
 Istega dne je Komisija začela pregled zaradi izteka ukrepov (12) in delni vmesni pregled (13) veljavnih protidampinških ukrepov za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani. To je vzporeden, vendar ločen postopek, ki ga obravnava ločena uredba.
 (9)
 Komisija je pred začetkom pregleda zaradi izteka ukrepov ter v skladu s členoma 10(7) in 33(a) osnovne uredbe uradno obvestila kitajsko vlado, da je prejela ustrezno dokumentiran zahtevek za pregled, ter jo povabila k posvetovanju, da se razjasni vsebina zahtevka za pregled in doseže sporazumna rešitev. Kitajska vlada je sprejela povabilo na posvetovanje, ki je potekalo 2. decembra 2015. Na posvetovanju ni bila dosežena sporazumna rešitev. Vendar so se ustrezno upoštevale pripombe, ki so jih predložili organi LRK.
 (10)
 Komisija je istega dne po uradni dolžnosti začela delni vmesni pregled v skladu s členom 19(3) osnovne uredbe, ki je po obsegu omejen na preiskavo v zvezi s tem, ali je v interesu Unije, da se ohranijo trenutno veljavni ukrepi za vrste celic, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija (14) („obvestilo o začetku vmesnega pregleda“).
 1.4 Obdobje preiskave v zvezi s pregledom in obravnavano obdobje
 (11)
 Preiskava v zvezi z verjetnostjo nadaljevanja ali ponovitve subvencioniranja je zajemala obdobje od 1. oktobra 2014 do 30. septembra 2015 („obdobje preiskave v zvezi s pregledom“ ali „OPP“). Proučitev trendov, pomembnih za oceno verjetnosti nadaljevanja ali ponovitve škode, je zajemala obdobje od 1. januarja 2012 do 30. septembra 2015 („obravnavano obdobje“).
 1.5 Zainteresirane strani
 (12)
 Komisija je v obvestilih o začetku zainteresirane strani pozvala, naj se obrnejo nanjo, če želijo sodelovati v preiskavi. Poleg tega je o začetku preiskave posebej obvestila vložnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike na Kitajskem in kitajske organe, znane uvoznike, dobavitelje in uporabnike, trgovce ter združenja, za katera je znano, da jih začetek preiskave zadeva, in jih povabila k sodelovanju.
 (13)
 Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe o začetku preiskave in zahtevajo zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.
 1.6 Vzorčenje
 (14)
 Komisija je v obvestilu o začetku navedla, da bo morda izbrala vzorec zainteresiranih strani v skladu s členom 27 osnovne uredbe.
 1.6.1 Proizvajalci v Uniji
 (15)
 Komisija je v obvestilih o začetku navedla, da je izbrala začasni vzorec proizvajalcev Unije. Vzorec je izbrala ob upoštevanju obsega proizvodnje in zemljepisne lege na podlagi največjega reprezentativnega obsega prodaje v Uniji, ki ga je bilo mogoče ustrezno preiskati v razpoložljivem času. V vzorec je bilo vključenih šest proizvajalcev v Uniji za module in trije za celice. Vzorec je zajemal vertikalno integrirane proizvajalce in proizvajalce, ki niso vertikalno integrirani. Komisija je vse zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe glede začasnega vzorca. Vse družbe, ki so bile začasno izbrane, so se strinjale z vključitvijo v vzorec.
 (16)
 Več zainteresiranih strani je predložilo pripombe glede predlaganega vzorca. Kritizirale so dejstvo, da so se imena in lokacije več proizvajalcev Unije obravnavali kot zaupni, zato niso mogle predložiti pripomb glede deleža izbranih proizvajalcev v celotni proizvodnji in obsegu prodaje industrije Unije.
 (17)
 Komisija je opozorila, da so vsi vzorčeni proizvajalci iz Unije, razen družb SolarWorld, WARIS Srl („Waris“) in Sillia VL („Sillia“), v začetni fazi zahtevali, da se njihova imena obravnavajo kot zaupna. Te zahteve je spoštovala, vendar jih je pozvala, naj med preiskavo v zvezi s pregledom potrdijo svojo željo po anonimnosti in predložijo utemeljene razloge za svojo zahtevo. Vse zadevne družbe razen ene so potrdile svojo prvotno zahtevo in predložile utemeljitev. Družbe so zlasti navedle, da se bojijo izgube poslovnih dejavnosti v LRK in/ali dobave surovin in sestavnih delov iz LRK. Ugotovljeno je bilo, da so navedeni razlogi upravičeni. Zato je Komisija sklenila sprejeti njihove zahtevke za anonimnost in zavrniti zahteve zainteresiranih strani za razkritje identitete in lokacije vzorčenih proizvajalcev v Uniji. Med anonimnimi družbami se je samo družba Jabil Assembly Poland sp. zoo. („Jabil“) strinjala, da se v končnem vzorcu njeno ime razkrije.
 (18)
 En proizvajalec izvoznik je trdil, da Komisija pred izbiro začasnega vzorca ni opredelila industrije Unije. Zato ni mogel predložiti pripomb glede reprezentativnosti industrije Unije. Poleg tega so nekateri izbrani proizvajalci v Uniji, kot je družba SolarWorld, vertikalno integrirani, ker proizvajajo celice, ki se uporabljajo predvsem za proizvodnjo njihovih lastnih modulov. Zato obstaja tveganje, da se je proizvodnja istega končnega izdelka štela dvakrat.
 (19)
 Iz obvestil o začetku izhaja, da se „industrija Unije“ nanaša na vse proizvajalce modulov in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) v Uniji. Poleg tega je bila industrija Unije že jasno opredeljena v prvotni preiskavi. Nazadnje se je pri proučitvi stanja in reprezentativnosti industrije Unije odštela proizvodnja celic za lastno uporabo. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (20)
 Več drugih zainteresiranih strani je trdilo, da Komisija v vzorec ne bi smela vključiti družb Waris in Sillia, ker sta to majhna proizvajalca modulov v Uniji in imata kot taka zelo specifičen poslovni model, ki ni reprezentativen. Namesto tega bi morala Komisija vključiti velike in srednje velike družbe, kot je Jabil.
 (21)
 Komisija je zavrnila to trditev, saj je v vzorec vključila veliko število velikih in srednje velikih proizvajalcev modulov. Družbi Waris in Sillia sta bili vključeni v vzorec, da se zagotovi širša geografska reprezentativnost.
 (22)
 Po začetku postopka je morala Komisija zaradi nesodelovanja iz vzorca izključiti družbo Sillia. Preostali vzorčeni proizvajalci Unije so tako predstavljali 38,8 % celotne prodaje in 55 % celotne proizvodnje modulov v Uniji ter 76,6 % celotne prodaje in 77 % celotne proizvodnje celic v Uniji. Zato se je spremenjeni vzorec še vedno obravnaval kot reprezentativen za industrijo Unije.
 1.6.2 Vzorčenje uvoznikov
 (23)
 Komisija je nepovezane uvoznike pozvala, naj predložijo informacije, določene v obvestilih o začetku, da bi se odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec.
 (24)
 Dva nepovezana uvoznika sta predložila zahtevane informacije in se strinjala z vključitvijo v vzorec. Ker sta bila samo dva, se je Komisija odločila, da vzorčenje ni potrebno.
 1.6.3 Proizvajalci izvozniki
 (25)
 Da bi se lahko Komisija odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi lahko v tem primeru izbrala vzorec, je vse proizvajalce izvoznike na Kitajskem pozvala, naj predložijo informacije, določene v obvestilu o začetku. Poleg tega je od kitajskih organov zahtevala, naj navedejo morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi jih zanimalo sodelovanje v preiskavi, in/ali stopijo v stik z njimi.
 (26)
 Zaradi vzorčenja je informacije, zahtevane v Prilogi I k obvestilu o začetku, predložilo 86 proizvajalcev izvoznikov/skupin proizvajalcev izvoznikov na Kitajskem, trije največji proizvajalci izvozniki/skupine proizvajalcev izvoznikov (glede na izvoz izdelka, ki se pregleduje, v Unijo v skladu s podatkovno zbirko iz člena 14(6)) pa jih niso predložili. V teh okoliščinah je Komisija vzorčila naslednje tri proizvajalce izvoznike/skupine proizvajalcev izvoznikov z največjim obsegom izvoza v Unijo, ki so predložili zahtevane informacije in sodelovali v preiskavi:
 —
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd., Changzhou, Kitajska,
 —
 Jinko Solar Co. Ltd., Shangrao, Kitajska,
 —
 Chint Group, Hangzhou, Kitajska,
 (27)
 V skladu s členom 27(2) osnovne uredbe so bila z vsemi znanimi zadevnimi proizvajalci izvozniki in kitajskimi organi opravljena posvetovanja o izbiri vzorca. Pripomb ni bilo.
 1.7 Izpolnjeni vprašalniki in preveritveni obiski
 (28)
 Kitajski vladi je bil poslan vprašalnik, ki je vključeval posebne vprašalnike za Kitajsko razvojno banko (China Development Bank), Kitajsko izvozno-uvozno banko (Export Import Bank of China: EXIM), Pekinško banko (Bank of Beijing), Konstrukcijsko banko Kitajske (China Construction Bank: CCB), Industrijsko in poslovno banko Kitajske (Industrial and Commercial Bank of China: ICBC), Kitajsko komercialno banko (China Merchants Bank: MEB), banko China Mingsheng Bank („MiB“), banki Ping An in Suzhou ter družbo China Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure), ker so v skladu z informacijami iz zahtevka zagotavljale posojila in finančne storitve fotonapetostni industriji. Poleg tega je bila kitajska vlada zaprošena, da vprašalnik za banke posreduje morebitnim drugim finančnim institucijam, za katere ji je znano, da so zagotavljale posojila zadevni industriji („fotonapetostna industrija“). Ta vprašalnik za kitajsko vlado je vključeval tudi posebne vprašalnike za tiste proizvajalce polisilicija, proizvajalce izdelkov in polizdelkov iz aluminija in proizvajalce stekla, ki so delno ali v celoti v državni lasti in ki so te surovine v obdobju preiskave v zvezi s pregledom dobavljali fotonapetostni industriji. Vprašalniki si bili poslani tudi trem vzorčenim (skupinam) proizvajalcev izvoznikov, vzorčenim proizvajalcem v Uniji ter vsem uvoznikom in uporabnikom, ki so se javili.
 (29)
 Komisija je izpolnjene vprašalnike prejela od bank EXIM, CCB, ICBC, MEB in MiB, družbe Sinosure (ne pa tudi od drugih finančnih institucij iz zgornje uvodne izjave), treh vzorčenih (skupin) proizvajalcev izvoznikov, vzorčenih proizvajalcev iz Unije in štirih uvoznikov/uporabnikov.
 (30)
 Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za oceno verjetnosti nadaljevanja ali ponovitve subvencioniranja, verjetnosti ponovitve škode in interesa Unije:
 (a)
 vlada Ljudske republike Kitajske:
 —
 kitajsko ministrstvo za trgovino, Peking, Kitajska,
 —
 China Export & Credit Insurance Corporation, Peking, Kitajska,
 —
 Kitajska komercialna banka, Peking, Kitajska,
 —
 Kitajska izvozno-uvozna banka, Peking, Kitajska,
 —
 Industrijska in poslovna banka Kitajske, Peking, Kitajska,
 —
 Konstrukcijska banka Kitajske, Peking, Kitajska,
 (b)
 vzorčene skupine proizvajalcev:
 —
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd., Changzhou, Kitajska,
 —
 Jinko Solar Co. Ltd., Shangrao, Kitajska,
 —
 Chint Group, Hangzhou, Kitajska,
 (c)
 vzorčeni proizvajalci v Uniji:
 —
 SolarWorld Group, Bonn, Nemčija,
 —
 Jabil, Kwidzyn, Poljska,
 —
 WARIS S.r.l., Borgo Chiese, Italija,
 —
 dva anonimna proizvajalca modulov in dva anonimna proizvajalca celic,
 (d)
 nepovezani uvozniki v Uniji:
 —
 IBC Solar AG, Nemčija,
 —
 BayWa r.e., Solar Energy Systems GmbH, Nemčija,
 (e)
 gospodarski subjekti, ki so višje v prodajni verigi:
 —
 Wacker Chemie AG, Nemčija.
 (31)
 Izpolnjeni vprašalnik MiB, ki je bil predložen prek kitajske vlade, ni bil preverjen, ker je banka 30. junija 2016 navedla, da ne bo privolila v preveritev na kraju samem. Iz informacij, ki so jih posredovali trije vzorčeni proizvajalci, je razvidno, da jim je zagotovilo posojila 18 finančnih institucij (Kmetijska banka Kitajske, Banka Kitajske, Komunikacijska banka, Kitajska razvojna banka, banka China Everbright, China Trust Commercial Bank, Hua Xia Bank, Industrijska banka Kitajske, Podeželska komercialna banka Jiangnana, Ping An Bank, Podeželska komercialna banka, Razvojna banka Šanghaj Pudong in Finančni urad mesta Xiantao), in sicer poleg EXIM, CCB, ICB, MEB in MiB.
 1.8 Razkritje
 (32)
 Komisija je 20. decembra 2016 vsem zainteresiranim stranem razkrila bistvena dejstva in premisleke, na podlagi katerih nameravala ohraniti veljavne izravnalne ukrepe, ter vse zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe. Komisija je obravnavala pripombe zainteresiranih strani in jih po potrebi upoštevala. Po razkritju so kitajska gospodarska zbornica, Wacker, Solar Power Europe („SPE“) in Solar Alliance for Europe („SAFE“) zahtevali zaslišanje pred pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih, ki jim je bilo odobreno.
 (33)
 Ker odbor iz uvodne izjave 790 ni predložil mnenja, je Komisija razkrila svoj namen, da skrajša obdobje uporabe ukrepov s 24 na 18 mesecev. Zainteresirane strani je pozvala, naj predložijo pripombe v zvezi s tem.
 2. IZDELEK, KI SE PREGLEDUJE, IN PODOBNI IZDELEK
 2.1 Izdelek, ki se pregleduje
 (34)
 Izdelek, ki se pregleduje, je enak kot v preiskavi, na podlagi katere so bili uvedeni obstoječi ukrepi („prvotna preiskava“), tj. fotonapetostni moduli ali paneli iz kristalnega silicija in vrste celic, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija (celice imajo debelino največ 400 mikrometrov), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani („izdelek, ki se pregleduje“ ali „zadevni izdelek“), ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 in 8541409039), razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT.
 (35)
 Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve izdelka, ki se pregleduje:
 —
 solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije,
 —
 tankoslojni fotonapetostni izdelki,
 —
 fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija,
 —
 moduli ali paneli z izhodno napetostjo, ki ne presega 50 V pri enosmernem toku, in izhodno močjo, ki ne presega 50 W, namenjeni izključno za neposredno uporabo za polnjenje baterij v sistemih z enakimi značilnostmi glede napetosti in moči.
 2.2 Podobni izdelek
 (36)
 Tako kot v prvotni preiskavi imata izdelek, ki se pregleduje, in izdelek, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije, enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter enako osnovno končno uporabo. Podobno ima izdelek, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu na Kitajskem ter izvaža v Unijo, enake osnovne fizične in tehnične lastnosti ter enako uporabnost. Zato se ti izdelki obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.
 3. VERJETNOST NADALJEVANJA SUBVENCIONIRANJA
 (37)
 Komisija je v skladu s členom 18(1) in (2) osnovne uredbe proučila, ali obstaja verjetnost, da bi iztek obstoječih ukrepov povzročil nadaljevanje ali ponovitev subvencioniranja.
 3.1 Uvodne ugotovitve o delnem nesodelovanju kitajske vlade
 (38)
 Komisija je kitajski vladi na njeno zahtevo odobrila precejšnje podaljšanje roka, tj. 14 dodatnih dni za izpolnitev vprašalnika, kar je pomenilo skupaj 50-dnevni rok za predložitev izpolnjenega vprašalnika.
 (39)
 Po razkritju je kitajska vlada pripomnila, da glede na obseg vprašalnika 50 dni, ki so na voljo za njegovo izpolnitev, ne zadostuje. Kitajska vlada je navedla, da Komisija ni ravnala po najboljših močeh, saj je potrebovala 11 mesecev, da je ocenila informacije, ki jih je morala kitajska vlada posredovati v 50 dneh. Kitajska vlada je tudi primerjala roke iz prvotne preiskave in drugih protisubvencijskih preiskav z roki iz tega pregleda zaradi izteka ukrepa. Trdila je tudi, da je bil namen rokov iz pregleda zaradi izteka ukrepa, da se jo spravi v težak položaj in se ji prepreči, da bi sodelovala po svojih najboljših možnostih. Komisija poudarja, da morajo imeti v skladu z osnovno uredbo zainteresirane strani za odgovor na vprašalnik na voljo vsaj 30 dni, Komisija pa za zaključek pregleda zaradi izteka ukrepa največ 15 mesecev. Ti pravni roki so se spoštovali, kitajska vlada pa je imela na voljo 20 dni več od določenega najkrajšega roka. Argument kitajska vlade je zato brezpredmeten.
 (40)
 Komisija je v dopisu o podaljšanju roka z dne 7. januarja 2016 kitajsko vlado opozorila, da mora izpolnjen vprašalnik zajemati subvencijske programe in ugodnosti za vse proizvajalce izvoznike izdelka, ki se pregleduje. Kitajska vlada je odgovorila z dopisom z dne 21. januarja 2016, v katerem je izrazila pomisleke glede obsega vprašalnika in Komisijo obvestila, da bodo podatki o posameznih družbah v izpolnjenem vprašalniku tako kot v prvotni preiskavi zajemali samo vzorčene proizvajalce izvoznike (skupine proizvajalcev izvoznikov). Komisija je z dopisom z dne 22. januarja 2016 izrazila nestrinjanje s stališčem kitajske vlade glede tega vprašanja in poudarila, da za razliko od prvotne preiskave večje število največjih proizvajalcev izvoznikov v Unijo, med katerimi so trije največji po obsegu izvoza izdelka, ki se pregleduje, ni sodelovalo v pregledu zaradi izteka ukrepov, zato je bila stopnja sodelovanja znatno nižja kot v prvotni preiskavi. Če bi izpolnjen vprašalnik zajemal samo vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov, bi bile zato verjetno izpuščene pomembne informacije za ugotovitev o subvencioniranju. Kljub temu je Komisija v duhu dobrega sodelovanja v navedenem dopisu izjemoma privolila, da lahko kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku omeji podatke o posameznih družbah na deset največjih (skupin) proizvajalcev izvoznikov v OPP, ki so bili v dopisu poimensko navedeni in so vključevali tri vzorčene družbe, izrazila pa je tudi pripravljenost, da odobri še eno podaljšanje roka do 2. februarja 2016.
 (41)
 Kitajska vlada je predložila nepopolne odgovore na vprašalnik, in sicer v treh delih: prvega 26. januarja 2016, drugega 3. februarja 2016 in tretjega 5. februarja 2016. V spremnem dopisu k delu vprašalnika, predloženem 26. januarja 2016, je izrazila željo, da bi pojasnila razloge za nepopolno izpolnjen vprašalnik, in ponovno poudarila svoje stališče glede omejitve obsega vprašalnika na tri vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov, ki ga je ves čas poudarjala v izpolnjenem vprašalniku.
 (42)
 Po razkritju je kitajska vlada izrazila nezadovoljstvo z dejstvom, da je Komisija kritična do tega, da je kitajska vlada posredovala informacije po 26. januarja 2016. Komisija poudarja, da zgornja uvodna izjava verodostojno povzema, kako je kitajska vlada predložila odgovor na vprašalnik. Ta pozna predložitev ni imela pravnih posledic.
 (43)
 Komisija je kitajski vladi 14. marca 2016 („prvi poziv k dopolnitvi“) in 14. julija 2016 („drugi poziv k dopolnitvi“) poslala poziva k dopolnitvi, na katera je kitajska vlada odgovorila 8. aprila 2016 in 22. julija 2016. 14. julija 2016 je kitajski vladi poslala urnik preveritev in jo pozvala, naj predloži pripombe ter dopolni manjkajoče logistične informacije.
 (44)
 V duhu dobrega sodelovanja je Komisija 19. julija 2016 poslala podroben predpreveritveni dopis. Kitajska vlada je v odgovoru z dne 2. avgusta 2016 predlagala drugačen časovni načrt preveritev, vključno s spremembami trajanja preveritve določenih oddelkov. Komisija je v odgovoru, poslanem istega dne, pojasnila, da tega ni mogoče sprejeti, ker spremenjeni urnik ni več sledil logičnemu toku. Poleg tega Komisija ni mogla sprejeti sprememb glede dolžine preveritve za vsak oddelek.
 (45)
 Po razkritju je kitajska vlada komentirala, da je iz navedenega razvidno, da je bila pri svojem sodelovanju prožna, Komisija pa ne. Komisija želi poudariti, da zgornja uvodna izjava verodostojno povzema komunikacijo pred preveritvenim obiskom.
 (46)
 Preveritveni obisk je potekal od 8. do 12. avgusta 2016 na podlagi urnika, ki ga je predlagala Komisija.
 (47)
 Nobena od bank iz uvodne izjave 29 ni predložila zahtevanih informacij v zvezi s fotonapetostno industrijo; trdile so, da jih zakonske zahteve in pogodbene klavzule zavezujejo k zaupnosti informacij o posojilih za posamezne družbe. Banke so Komisijo pozvale, naj se opre na informacije, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki (skupine proizvajalcev izvoznikov).
 (48)
 Komisija je v drugem pozivu k dopolnitvi kitajsko vlado pozvala, naj od desetih največjih (skupin) proizvajalcev izvoznikov izdelka, ki se pregleduje, zahteva, da banke pooblastijo za predložitev informacij o posameznih družbah Komisiji v okviru sedanje preiskave v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov. Kitajska vlada je navedla, da kitajskih proizvajalcev izvoznikov ne more zaprositi, prisiliti ali od njih zahtevati, naj sodelujejo v tej ali kateri koli drugi preiskavi. Vendar ta trditev nima povezave s pozivom Komisije. Kitajska vlada je nadalje navedla, da bi lahko Komisija od teh družb neposredno zahtevala, naj ji predložijo ustrezne informacije. Komisija je res uporabila relevantne informacije, ki so jih posredovale tri vzorčene družbe. Ker pa se je zahtevek za pooblastitev nanašal na informacije, ki jih imajo finančne institucije, zlasti ocene kreditnega tveganja, tri vzorčene družbe teh informacij niso mogle predložiti. Po mnenju Komisije bi morala kitajska vlada olajšati potrebne stike med bankami in proizvajalci izvozniki, tako da bi banke lahko predložile zahtevane informacije.
 (49)
 Kitajska vlada je med preveritvenim obiskom trdila, da je od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, naj relevantni dodatek k vprašalniku zanjo posredujejo finančnim institucijam, od katerih so prejeli posojila, kreditne linije in/ali kreditno zavarovanje. Trdila je tudi, da je dodatek posredovala drugim finančnim institucijam, navedenim v spremnem dopisu k vprašalniku. Vendar med preveritvenim obiskom Komisiji na njeno zahtevo ni mogla predložiti ničesar, kar bi to dokazovalo.
 (50)
 Po razkritju je kitajska vlada izrazila nezadovoljstvo z zgornjimi trditvami. Komisija poudarja, da uvodna izjava 49 verodostojno povzema dogodke, kot so potekali.
 (51)
 Komisija si je med preveritvenim obiskom pri kitajski vladi prizadevala preveriti izpolnjeni vprašalnik in je zahtevala dokazila, na podlagi katerih je bil pripravljen odgovor kitajske vlade, v skladu z določbami členov 11 in 26 osnovne uredbe. Z nekaj izjemami ta dokazila niso bila na voljo, tudi če so se izrecno zahtevala. Zaradi tega ni boli mogoče v celoti preveriti odgovorov iz vprašalnika. Komisija je zato poleg standardnega seznama dokaznega gradiva pripravila tudi seznam dokumentov, ki so se zahtevali na kraju samem, vendar niso bili predloženi. Ko je bila preveritev zaključena, se je ta seznam pregledal s kitajsko vlado, ki ga je tako kot Komisija podpisala („seznam dokumentov, ki niso bili predloženi“). Seznam je za vsak element vseboval 28 elementov in pojasnil/pripomb.
 (52)
 Po razkritju je kitajska vlada navedla, da je mogoče seznam dokumentov, ki so bili zahtevani, vendar jih ni predložila, uvrstiti v eno od naslednjih štirih kategorij; „neobstoječi dokumenti“, „dokumenti v pripravi, ki niso bili uradno izdani“, „občutljiva in zaupna poročila o oceni kreditnega tveganja“ in „informacije, navedene v drugih predloženih dokumentih“. Komisija opozarja, da je na seznamu dokumentov, ki niso bili predloženi, tudi „dokaz za liberalizacijo finančnih trgov (Ljudska banka Kitajske – People's Bank of China, PBOC), glede katerega je imela kitajska vlada očitno pomisleke v svojih pripombah po razkritju.
 (53)
 Poleg tega je kitajska vlada trdila, da bi v primeru, da ne bi upoštevali dokumentov, ki spadajo v eno od zgoraj navedenih kategorij, seznam vseboval le majhno število dokumentov, ki so bili zahtevani, vendar jih ni predložila. Komisija se s to trditvijo ni strinjala. Kar zadeva t. i. „neobstoječe dokumente“, je Komisija imela razlog, da jih zahteva, saj so bili omenjeni v drugih dokumentih, ki so bili predloženi med to in/ali prvotno preiskavo. Kar zadeva „dokumente v pripravi, ki niso bili uradno izdani“, bi kitajska vlada nekatere od njih lahko predložila Komisiji po njihovem uradnem sprejetju, vendar jih ni. Za „občutljiva in zaupna poročila o oceni kreditnega tveganja“ osnovna uredba zagotavlja procesna jamstva, da se prepreči nadaljnje razširjanje takih informacij. Čeprav je Komisija sprejela informacije v „drugih dokumentih“, so taki dokumenti predstavljali le majhen del seznama.
 (54)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila tudi, da je Komisija uporabila razpoložljiva dejstva za nepredložitev „nekaterih dokumentov“, ne da bi te dokumente povezala z informacijami, ki jih je potrebovala. Kitajska vlada je trdila, da je Komisija tako uporabila dejstva, ki so bila na voljo na podlagi neznane vsebine, kar ne bi bilo skladno z določbami STO. Komisija ugotavlja, da so bili razlogi za zahtevo za dokumente navedeni v vprašalniku, med preveritvenim obiskom, v dopisih Komisije kitajski vladi z dne 22. januarja 2016 in 23. septembra 2016 ter dokumentu o dokončnem razkritju.
 (55)
 Komisija je po preveritvenem obisku na kraju samem, in sicer 23. septembra 2016, kitajsko vlado uradno obvestila, da proučuje možnost uporabe razpoložljivih dejstev namesto manjkajočih informacij, in jo seznanila s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe.
 (56)
 Kitajska vlada je v dopisu z dne 13. oktobra 2016 nasprotovala možnosti, da bi Komisija uporabila določbe člena 28 osnovne uredbe, in trdila, da to ni pravno in dejansko utemeljeno. Navedla je tudi, da dejstvo, da banke Komisiji niso predložile zahtevanih informacij, kaže, da kitajska vlada ne izvaja bistvenega nadzora nad njimi. Ponovno je navedla tudi prejšnja pojasnila, zakaj zahtevanih informacij ni bilo mogoče predložiti.
 (57)
 Kitajska vlada je navedla, da Komisija ni pojasnila, zakaj informacije, ki jih je predložila kitajska vlada, niso zadostovale in zakaj so bile potrebne dodatne informacije. Komisija je kitajski vladi pojasnila, zakaj so bile po njenem mnenju zahtevane informacije potrebne (glej uvodno izjavo 40 zgoraj).
 (58)
 Kitajska vlada je nadalje trdila, da je bil dopis Komisije o nameri, da uporabi razpoložljiva dejstva, izredno nejasen in nenatančen. Kitajska vlada je v svojih pripombah po razkritju ponovno navedla, da je dopis Komisije vseboval izjemno skope informacije o razlogih za uporabo razpoložljivih dejstev. Komisija poudarja, da so bile pomanjkljivosti naštete glede na predmet, subvencijsko shemo in/ali subjekt (npr. finančni subjekti) in da je bil seznam dokumentov, ki niso bili predloženi, pripravljen sporazumno (glej uvodno izjavo 51).
 (59)
 Kitajska vlada je trdila, da ji Komisija ne more pripisati odgovornosti glede nesodelovanja proizvajalcev izvoznikov iz Kitajske, saj so te družbe neodvisne in kitajska vlada nima nadzora nad njimi. O njih ni predložila nobenih informacij.
 (60)
 Komisija kitajski vladi ne pripisuje odgovornosti za nesodelovanje. Vendar je kitajska vlada odgovorna za svoje odgovore na vprašalnik, kar glede na zahtevane informacije o posameznih družbah zadeva samo tri vzorčene proizvajalce izvoznike. Komisija zato meni, da kitajska vlada ni delovala po svojih najboljših močeh, ker ni predložila zahtevanih informacij.
 (61)
 Kitajska vlada se je tudi spraševala, kako lahko nerazpoložljivost kopij nekaterih dokumentov kakor koli vpliva na informacije v spisu ali jih diskreditira oziroma ovira preiskavo. V svojem dopisu je ocenila, da imajo dokazi, ki niso bili predloženi, razmeroma majhno dokazno moč (pri čemer ni natančno navedla, na katere „nerazpoložljive dokaze“ se sklicuje), zato nerazpoložljivost takih dokazov ne bi smela sprožiti dvomov glede pravnega okvira Kitajske. Komisija se ne strinja s trditvijo, da imajo informacije, ki jih kitajska vlada ni predložila, majhno dokazno moč. Šele ko so informacije predložene, je mogoče oceniti njihovo dokazno moč. Namen preveritvenega postopka je ugotoviti, ali so odgovori v vprašalniku točni. V zvezi s tem se potrjuje, da Komisija med preveritvenimi obiski ni mogla v celoti preveriti informacij v spisu.
 (62)
 Kitajska vlada je prav tako trdila, da je Komisija napačno opredelila šest dokumentov, ki niso bili predloženi med preveritvenim postopkom, in da je bila uporaba člena 28 neupravičena. V zvezi s tem je dovolj opozoriti, da je bil seznam dokumentov, ki niso bili predloženi, pripravljen sporazumno.
 (63)
 Kitajska vlada se je sklicevala na Prilogo II k protidampinškemu sporazumu STO in člen 28(3) osnovne uredbe, v skladu s katerim je treba pri oblikovanju ugotovitev upoštevati vse informacije, ki jih je mogoče preveriti, ki so ustrezno predložene, tako da jih je mogoče v preiskavi uporabiti brez nepotrebnih težav, ki so pravočasno predložene in, kadar je to primerno, ki so predložene na mediju ali v računalniškem jeziku, ki ga zahtevajo organi. Sklicevala se je tudi na več odločitev odbora STO (15), pri čemer izraz „preverljiv“ ne pomeni, da je treba informacije dejansko preveriti na kraju samem. Trdila je, da Komisija ne glede na ozadje in naravo okoliščin ne more zavrniti informacij in uporabiti razpoložljivih dejstev, kadar koli nekatere informacije med preiskavo niso na voljo.
 (64)
 Komisija poudarja, da bi morale biti informacije, ki se upoštevajo, preverljive. Poleg tega je v poročilu odbora ZDA – jeklene plošče beseda „preveriti“ opredeljena kot „ugotoviti ali preveriti točnost in pravilnost, zlasti s pregledom ali primerjavo podatkov itd.; preveriti ali ugotoviti s preiskavo“. V tem specifičnem primeru Komisija meni, da je ravnala v skladu s poročili odbora iz zgornje uvodne izjave.
 (65)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da je Komisija razširila razloge in utemeljitev za uporabo razpoložljivih dejstev, kar po mnenju kitajske vlade ni bilo skladno s sporazumom STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih ter členom 28(4) osnovne uredbe. Komisija ugotavlja, da je bila kitajska vlada v skladu s členom 28(4) osnovne uredbe obveščena o razlogih z dopisom z dne 23. septembra 2016 in da ji je bila dana možnost, da do 6. oktobra 2016 predloži pripombe na zadevni dopis. Potem ko je zaprosila za podaljšanje navedenega roka in ko je bilo to podaljšanje odobreno, je kitajska vlada posredovala svoje pripombe v dopisu z dne 13. oktobra 2016. Člen 28(4) osnovne uredbe določa tudi: „Če veljajo pojasnila za nezadovoljiva, se razlogi za zavrnitev takšnega dokaza ali informacije razkrijejo in objavijo v ugotovitvah.“. Ta zahteva je bila izpolnjena s splošnim dokumentom o razkritju z dne 20. decembra 2016.
 (66)
 Kitajska vlada je tudi trdila, da je uporaba razpoložljivih dejstev s strani Komisije pravno neskladna, saj naj bi se po eni strani Komisija osredotočila na spremembe, do katerih je prišlo po prvotni preiskavi, po drugi strani pa so bili vprašalnik in priloženi dodatki preveliko breme v smislu zahtev po informacijah. Kitajska vlada je kritizirala tudi dejstvo, da Komisija v vprašalniku ni navedla, da se bo osredotočila na morebitne spremembe, do katerih je prišlo po prvotni preiskavi. Poleg tega je kitajska vlada navedla, da je Komisija zahtevala več informacij kot pa v prvotni preiskavi. Komisija zavrača te trditve, saj mora za analizo morebitnih sprememb zbrati tudi informacije o nespremenjenem stanju v obdobju preiskave v zvezi s pregledom. Poleg tega pa se vprašalnik tudi ni razlikoval od drugih standardnih vprašalnikov za vlado v protisubvencijskih preiskavah, čeprav je bil seveda prilagojen shemam, ki so navedene v zahtevku. To pomeni, da so bile informacije v zvezi z nekaterimi vidiki subvencije, ki še niso bili opredeljeni v prvotni preiskavi, ampak pozneje, dejansko zahtevane v vprašalniku.
 (67)
 Kitajska vlada je v svojih pripombah na razkritje vztrajala, da so manjkale informacije o petih proizvajalcih izvoznikih in ne o sedmih. Komisija je to trditev sprejela s pripombo, da so bili izmed desetih največjih proizvajalcev izvoznikov v Unijo vzorčeni trije. Odgovor v okviru vzorčenja sta predložila še dva, preostalih pet pa ni predložilo odgovora. Komisija je od kitajske vlade v vprašalniku zahtevala, da odgovori na vprašanja glede fotonapetostne industrije. Vprašalnik je bil nato zaradi zmanjšanja bremena omejen na deset največjih proizvajalcev izvoznikov. Vendar pa je kitajska vlada v odgovorih na vprašalnik upoštevala samo tri vzorčene družbe, o ostalih sedmih proizvajalcih izvoznikih pa ni predložila informacij.
 (68)
 Kar zadeva stopnjo reprezentativnosti, se Komisija ne strinja s pripombo kitajske vlade, da to, da je vztrajala, da je treba predložiti informacije o desetih največjih proizvajalcih izvoznikih, pomeni, da vzorec ni reprezentativen za ugotovitve te preiskave. Komisija namerava pojasniti, da je vzorec reprezentativen, ker izpolnjuje pogoje iz osnovne uredbe; vključuje sodelujoče proizvajalce, ki so največji glede na obseg. Kitajska vlada se je v dokumentaciji, predloženi po razkritju, spraševala, kakšno razliko bi pomenile dodatne informacije. Komisija ugotavlja, da ni mogla že na začetku izključiti možnosti, da bo treba uporabiti člen 27(4) osnovne uredbe. V takem primeru bi informacije o desetih največjih proizvajalcih izvoznikih le še dodatno izboljšale kakovost ugotovitev, saj bi bila informacijska baza večja.
 (69)
 Komisija na nobeni stopnji ni kršila svoje dolžnosti preiskovanja po uradni dolžnosti, kot je trdila kitajska vlada po razkritju. V nasprotju s tem je Komisija proučila informacije, ki so bile na voljo, čeprav niso bile popolne, ter po svojih najboljših močeh zapolnila vrzeli v razpoložljivih informacijah.
 (70)
 Komisija zato zavrača pripombe kitajske vlade, da zahtevane informacije niso bile relevantne.
 (71)
 Kitajska vlada je tudi trdila, da je Komisija v splošnem dokumentu o razkritju zavajala glede obsega manjkajočih informacij, ter izpostavila informacije, ki jih je predložila.
 (72)
 Kar zadeva finančne institucije in dobavitelje surovin, je kitajska vlada navedla, da se ji ne zdi logično, da je Komisija zahtevala sodelovanje 3 800 bank in vseh dobaviteljev surovin. Komisija ugotavlja, da ta pripomba ni pravilna. Komisija je od kitajske vlade zahtevala le, da posebni vprašalnik posreduje finančnim institucijam in dobaviteljem surovin, kot je navedeno v uvodni izjavi 28 zgoraj.
 (73)
 Kar zadeva pripombe kitajske vlade o njenem domnevnem polnem sodelovanju, je Komisija ugotovila, da naslednje glavne pomanjkljivosti do zaključka preiskave niso bile ustrezno obravnavane. Kitajska vlada ni zagotovila informacij, zahtevanih z dopisom Komisije z dne 23. septembra 2016. Ni predložila informacij o desetih največjih proizvajalcih izvoznikih. Prav tako ni pomagala pri temu, da bi Komisija prejela odgovore na vprašalnik od Kitajske razvojne banke, Pekinške banke ter bank Ping An Bank in Suzhou Bank. Tudi informacij o tržnem deležu za polikristalni silicij, steklo in aluminij v LRK ni navedla. Poleg tega kitajska vlada posebnega vprašalnika ni hotela posredovati (i) morebitnim drugim finančnim institucijam, za katere je vedela, da so zagotavljale posojila desetim največjim proizvajalcem izvoznikom, in (ii) dobaviteljem polikristalnega silicija, stekla in aluminija. Za slednje je kitajska vlada navedla, da se ji ni zdelo potrebno posredovati dodatka.
 (74)
 Glede na ugotovitve iz tega oddelka Komisija meni, da so pogoji za uporabo razpoložljivih dejstev v smislu člena 28 osnovne uredbe načeloma izpolnjeni.
 (75)
 Da bi odgovorila na pripombe po razkritju, je Komisija za vse subvencijske sheme, analizirane v naslednjih oddelkih, natančno opredelila, katere informacije niso bile upoštevane na podlagi razpoložljivih dejstev in s katerimi informacijami so bile nadomeščene.
 (76)
 Eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je kritiziral uporabo člena 28 osnovne uredbe, ker se mu je zdelo, da je usmerjena proti njemu. Poudaril je, da Komisija v zvezi z njim ni sledila postopku iz navedenega člena. Komisija se s tem stališčem ne more strinjati. Komisija ni zanemarila nobenih informacij, ki jih je posredoval zadevni proizvajalec izvoznik. Uporabila je vse razpoložljive informacije, tudi informacije zadevnega proizvajalca izvoznika.
 3.2 Vladni načrti, projekti in drugi dokumenti
 (77)
 Vse subvencijske sheme, ki se proučujejo, izvirajo iz izvajanja centralnega načrtovanja, tako kot v prvotni preiskavi.
 (78)
 Komisija je glede na krajše trajanje izravnalnih ukrepov za uvoz izdelka, ki se pregleduje, svojo analizo usmerila v možne spremembe politik, dokumentov načrtovanja in pravnega/praktičnega izvajanja, ki bi jih take spremembe povzročile.
 (79)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da Komisija ni ravnala s potrebno skrbnostjo, da bi lahko utemeljeno sklepala glede nadaljnjega subvencioniranja, saj se je močno zanašala na svoje ugotovitve glede subvencioniranja med prvotno preiskavo, ki jo je kitajska vlada izpodbijala. Sklicevala se je tudi na poročilo PO v zadevi US – protidampinški ukrepi in izravnalne dajatve (odstavek 354), v skladu s katerim samo sklicevanje na ugotovitve preiskave ne zadostuje za utemeljeno in ustrezno obrazložitev.
 (80)
 Pripombe kitajske vlade v okviru prvotne preiskave so bile analizirane in upoštevane v prvotni uredbi, sklepne ugotovitve prvotne preiskave pa niso bile izpodbijane na sodišču (16). V tem okviru Komisija ne vidi razloga, da te ugotovitve ne bi mogle biti osnova, na katero se je Komisija opirala pri pripravi svojih sklepnih ugotovitev v sedanji preiskavi, če za dejstva, na podlagi katerih so bile ugotovitve sprejete, v preiskavi v zvezi s pregledom ni bilo ugotovljeno, da bi bila spremenjena, saj bi to pomenilo, da so se ponovno ocenila. Kot je razvidno iz analize informacij, zbranih v preiskavi, in te uredbe, se Komisija poleg tega ne strinja s trditvijo, da se je močno zanašala na sklepne ugotovitve iz prvotne preiskave. V zvezi s tem in zaradi delne uporabe člena 28 osnovne uredbe za kitajsko vlado je Komisija uporabila razpoložljiva dejstva, ki so v nekaterih primerih privedla do tega, da je svoje ugotovitve oprla na sklepne ugotovitve iz prvotne preiskave.
 (81)
 Vložnik je trdil, da LRK še naprej močno subvencionira svojo fotonapetostno industrijo, pri čemer je navedel številne dokumente politike in načrtovanja ter zakonodajo, ki so podlaga za državno podporo tej industriji. Komisija je pregledala in proučila dokumente, navedene v zahtevku, ter dodatne dokumente, ki so jih med potekom preiskave predložili kitajska vlada in vzorčeni proizvajalci izvozniki.
 (82)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da je kitajska vlada fotonapetostno industrijo v 12. petletnem načrtu vključila med „strateške“ industrije (17). Kitajska vlada je izdala tudi poseben načrt za solarno fotonapetostno industrijo, tj. 12. petletni načrt za fotonapetostno industrijo (podrejen glavnemu 12. petletnemu načrtu). V tem načrtu je kitajska vlada izrazila podporo „nadrejenim podjetjem“ (18) in „ključnim podjetjem“ (19) ter se zavezala, da bo „spodbujala izvajanje različnih politik podpore fotonapetostni industriji“ (20) in „oblikovala splošno pripravo podpornih politik za industrijo, finance, področje davkov itd.“ (21). Ti načrti so zajemali obdobje 2011–2015, torej tudi obdobje preiskave v zvezi s pregledom.
 (83)
 Marca 2016 je bil objavljen 13. petletni načrt, ki zajema obdobje 2016–2020. V odgovor na drugi poziv k dopolnitvi je kitajska vlada predložila le kitajsko različico, ki ji je bil priložen angleški prevod kazala. 13. petletni načrt v ta strateški načrt vključuje tudi fotonapetostno industrijo (22). V 13. petletnem načrtu je poudarek na tehnoloških prebojih razširjen na izdelke in storitve, povezane z energijo in vključuje tudi fotonapetostne celice nove generacije.
 (84)
 Kitajska vlada je po razkritju trdila, da je predložila 13. petletni načrt, iz katerega je razvidno, da se solarne industrije ne spodbuja.
 (85)
 Med preveritvenim obiskom se je zahtevalo angleško besedilo 13. petletnega načrta, ki je bilo tudi vključeno na seznam dokumentov, ki niso bili predloženi. Kitajska vlada je med preveritvenim obiskom imela na voljo natisnjen izvod angleškega besedila, za katerega se je zavezala, da ga bo predložila Komisiji, takoj ko bo mogoče. Kot je razvidno s spletišča agencije NDRC (23), je bila angleška različica tega dokumenta objavljena 7. decembra 2016, Komisiji pa ni bila nikoli predložena. Ker kitajska vlada Komisiji ni predložila popolnega in uradnega angleškega besedila načrta, se je morala Komisija zanesti na notranji prevod tega dokumenta in je kitajski vladi med preveritvenim obiskom predložila izvlečke, navedene v uvodni izjavi 83. Čeprav je kitajska vlada navedla, da ta sklicevanja določajo smer za tehnološke inovacije, ni zanikala obstoja takih sklicevanj. Treba je tudi opozoriti, da se je Komisija zato, ker ji kitajska vlada ni predložila popolnega angleškega besedila načrta, pri dokumentu o razkritju zanašala na notranji angleški prevod (glej opombo 22).
 (86)
 Kitajska vlada je nadalje trdila, da se izvlečki, navedeni v uvodnih izjavah 83 in 87 spodaj, nanašajo na razvoj domačih sodobnih infrastrukturnih omrežij, vključno z uporabo/proizvodnjo sončne energije, ne pa tudi na proizvodnjo surovin za njeno proizvodnjo. Kitajska vlada je tudi navedla, da se poglavje 23, ki opredeljuje nastajajoče in strateške industrije, nikakor ne nanaša na solarno industrijo, in zanikala, da bi bile v okencu 8 istega poglavja omenjene fotonapetostne celice.
 (87)
 Poglavje 30 načrta navaja, da bo Kitajska še naprej spodbujala razvoj vetrne in fotovoltaične energije. Ob branju te trditve je mogoče sklepati, da podpora fotovoltaični energiji pomeni podporo fotonapetostni industriji. To razlago potrjuje okence 8 (razvoj strateških nastajajočih industrij) v poglavju 23 (razvoj strateških nastajajočih industrij). To okence se nanaša na „prodore v ključnih tehnologijah, na primer fotovoltaiki naslednje generacije, in spodbujanje njihove uporabe v industriji“, kar pomeni jasno sklicevanje na surovine, potrebne za proizvodnjo energije. Drugo tovrstno sklicevanje je mogoče najti v oddelku 1 istega poglavja: „Podpirali bomo razvoj informacijske tehnologije naslednje generacije, [...] zelene in nizkoogljične tehnologije“. V zvezi s tem se zeleno tehnologijo na Kitajskem običajno povezuje s fotonapetostno industrijo. Poleg tega, kot je navedeno v uvodnih izjavah 378 in 389, je fotonapetostna industrija v katalogu ključnih industrij, izdelkov in tehnologij uvrščena med spodbujane industrije, katerih razvoj država spodbuja. Na tej podlagi je Komisija potrdila, da je fotonapetostna industrija vključene v ta strateški načrt.
 (88)
 Kitajska vlada je v zvezi s 13. petletnim načrtom za fotonapetostno industrijo v svojem odgovoru z dne 22. julija 2016 navedla, da dokument še ni bil objavljen. Med preveritvenim obiskom, tj. manj kot 20 dni pozneje, kitajska vlada ni hotela predložiti takega strateškega dokumenta brez dodatnih dokazil. V končni fazi se je kitajska vlada sklicevala, da je dejstvo, da ni 13. petletnega načrta za solarno industrijo, dodaten pokazatelj, da se te industrije ne spodbuja.
 (89)
 Vendar še vedno veljajo sklep št. 40 državnega sveta, sklep državnega sveta z dne 10. oktobra 2010 ter nacionalni okvir za srednje- in dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije (2006–2020), ki podpirajo razvoj fotonapetostne industrije in spodbujajo različne načine finančne in fiskalne podpore tej industriji, kot je poudarjeno v uvodni izjavi 102 prvotne uredbe. Prav tako še vedno velja zakon LRK o znanstvenem in tehnološkem napredku, ki navaja seznam ukrepov za podporo fotonapetostni industriji. Zato dejstvo, da ni posebnega 13. petletnega načrta za solarno industrijo, še ne pomeni prekinitve vladne podpore fotonapetostni industriji, saj vsi ostali vladni načrti, projekti in drugi dokumenti zadostujejo za podporo navedeni ugotovitvi.
 (90)
 V prvotni preiskavi (24) je bilo torej ugotovljeno, da je politika kitajske vlade zagotavljati preferenčna posojila fotonapetostnemu sektorju. Kitajska vlada med to preiskavo ni predložila nobenih dokazov, da se je to spremenilo. Med preiskavo Komisija ni naletela na noben element, ki bi nasprotoval navedeni ugotovitvi, pač pa je našla dodatne dokaze v njeno korist.
 (91)
 Poleg tega so poročila o kitajski denarni politiki, ki jih je izdala „skupina za analizo denarne politike Ljudske banke Kitajske“ (ang. Monetary Policy Analysis Group of the People's Bank of China), potrdila obstoj politike kitajske vlade, saj se je v celotnem OPP poročalo, da se bo „spodbujala vloga finančnega sektorja, da se zagotovijo boljše finančne storitve ter spodbudita reforma in razvoj železniške [...] in drugih ključnih industrij“ (25), da se bo „okrepila podpora [...] nastajajočim strateškim industrijam in drugim ključnim področjem nacionalnega gospodarstva“ (26), da bo „PBOC sledila strateškim ureditvam centralnega komiteja Komunistične partije in državnega sveta“ (27) in da se bodo „zagotavljale boljše finančne storitve za podporo strategiji na inovacijah temelječega razvoja, oblikovani bodo proizvodi financiranja, prilagojeni potrebam podjetij na področju tehnoloških inovacij, in spodbujale se bodo finančne institucije, da se okrepi podpora [...] nastajajočim strateškim industrijam in drugim ključnim področjem“ (28), ali da se bodo „spodbujale finančne institucije, da se okrepi podpora strategiji preoblikovanja Kitajske iz proizvajalca količine v proizvajalca kakovosti, in sicer z zagotavljanjem dobrih finančnih storitev za strateško prilagoditev industrijske strukture, izgradnjo infrastrukture, ladjedelništvo, logistiko, energetiko, znanost in tehnologijo, kulturo ter druga ključna področja“ (29).
 (92)
 Med to preiskavo je bilo zgoraj navedeno potrjeno tudi z ugotovitvami v zvezi s tremi vzorčenimi proizvajalci izvozniki. Na primer, v letnem poročilu za leto 2014, ki ga je eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov predložil Komisiji za vrednostne papirje in borzo Združenih držav Amerike, je navedeno: „Kitajska razvojna banka in banka China Minsheng sta nam v preteklosti zagotavljali posojila za financiranje naših projektov sončne energije. Ker so ta posojila delno odvisna od vidikov politike, se lahko pogoji in razpoložljivost teh posojil spremenijo, če vlada spremeni svoje stališče glede solarne industrije. Če od teh ali drugih bank ne moremo dobiti nadaljnjega financiranja po komercialno privlačnih pogojih, bomo morda imeli težave pri financiranju lastnih projektov. Ne moremo zagotoviti, da bomo uspešni pri iskanju dodatnih ustreznih virov financiranja v zahtevanih obdobjih ali na splošno oziroma pod pogoji ali s stroški, ki so za nas privlačni ali sprejemljivi, kar lahko oteži ali prepreči izvajanje naših načrtov glede rasti.“ (30)
 (93)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da fotonapetostna industrija ni vključena med ključne, strateške ali nastajajoče industrije, zato se zgoraj navedene politike ne nanašajo nanjo.
 (94)
 V zvezi s tem je naveden sklic na uvodno izjavo 87, v kateri se ugotavlja, da fotonapetostna industrija velja za ključno/strateško industrijo.
 (95)
 Kot je navedeno v uvodnih izjavah 333 in 400 prvotne uredbe in potrjeno v tej preiskavi, med drugim v uvodni izjavi 83, se fotonapetostna industrija obravnava kot ključna/strateška industrija, sklepne ugotovitve iz prvotne uredbe pa še vedno veljajo in se zato potrdijo.
 3.3 Posamezne sheme
 (96)
 Komisija je analizirala vse sheme subvencij, opredeljene v zahtevku za pregled, in kitajske organe pozvala, naj predložijo informacije o vseh drugih morebitnih povezanih shemah subvencij. Na podlagi informacij iz zahtevka za pregled je želela pridobiti informacije v zvezi z naslednjimi shemami, ki so domnevno vključevale dodeljevanje subvencij vladnega organa:
 (i)
 preferenčne posojilne politike, kreditne linije, drugo financiranje, jamstva in zavarovanja:
 —
 preferenčne posojilne politike,
 —
 zagotavljanje kreditnih linij,
 —
 subvencijski programi za izvozne kredite,
 —
 izvozna jamstva in zavarovanja za zelene tehnologije;
 (ii)
 programi nepovratnih sredstev:
 —
 subvencije za razvoj programov za „znane blagovne znamke“, „znane kitajske blagovne znamke“, „sklad za razvoj izvoznih blagovnih znamk“ in podobnih programov,
 —
 demonstracijski program Golden Sun,
 —
 različna nepovratna sredstva;
 (iii)
 programi neposrednih davčnih oprostitev in znižanja davkov:
 —
 program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami („PTN“),
 —
 program „dve leti brez, tri leta polovica“ za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo,
 —
 davčna izravnava za raziskave in razvoj,
 —
 znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih,
 —
 znižanje davka od dohodkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem,
 —
 oprostitev plačila davka na dohodek od nekaterih dividend, premij in drugih kapitalskih naložb med družbami rezidentkami, ki izpolnjujejo pogoje,
 —
 drugi davčni programi: preferenčne davčne politike v zahodnih regijah, mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo ter dodatne dajatve za izobraževanje za podjetja s tujimi naložbami in davčne ugodnosti, ki so na voljo družbam, ki poslujejo z majhnim dobičkom;
 (iv)
 programi posrednih davkov in tarifnih kvot:
 —
 oprostitve plačila DDV in znižanja tarifnih kvot za uporabo uvožene opreme in tehnologije,
 —
 vračilo DDV za PTN, ki kupijo opremo, proizvedeno na Kitajskem,
 —
 oprostitve plačila DDV za izdelke, ki jih prodajo PTN;
 (v)
 zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo:
 —
 zagotavljanje polisilicija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo,
 —
 zagotavljanje izdelkov in polizdelkov iz aluminija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo,
 —
 zagotavljanje stekla s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo,
 —
 zagotavljanje električne energije s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo,
 —
 zagotavljanje vode s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo,
 —
 zagotavljanje zemljišč in pravic do uporabe zemljišč s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo;
 (vi)
 podpora združitvam in prestrukturiranju v fotonapetostnem sektorju.
 3.4 Subvencioniranje uvoza v obdobju preiskave v zvezi s pregledom
 3.4.1 Preferenčne posojilne politike, drugo financiranje, jamstva in zavarovanja
 3.4.1.1 Preferenčne posojilne politike
 — Uvod
 (97)
 Zahtevek je vseboval navedbe, da kitajska vlada še naprej subvencionira fotonapetostno industrijo prek preferenčnih posojilnih politik.
 (a) Pravna podlaga
 (98)
 Pravna podlaga za preferenčna posojila je enaka kot v prvotni preiskavi: Zakon LRK o komercialnih bankah („zakon o bankah“), Splošna pravila o posojilih (ki jih izvaja Ljudska banka Kitajske) in Sklep št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture.
 (99)
 Te pravne določbe se izvajajo s sklepi državnih bank, ki so javni organi v smislu člena 2(b) osnovne uredbe v povezavi s členom 3(1)(a)(i) osnovne uredbe (glej naslednji oddelek), ali jim nalaga naloge in jih upravlja država v smislu prve alinee člena 3(1)(a)(iv) osnovne uredbe.
 (b) Državne banke kot javni organi
 (100)
 Subvencije v obliki strateških posojil so odobrile banke v državni lasti. Zato je treba določiti, da so te banke javni organi.
 (101)
 Pritožbeni organ STO (DS 379, odstavek 318) za preskusni postopek za preverjanje, ali je podjetje v državni lasti javni organ, določa: „Pomembno je, ali je podjetje pooblaščeno za izvajanje vladnih funkcij, ne pa, kako je to doseženo. Obstaja veliko različnih načinov, na katere vlada v ožjem smislu pooblasti subjekte. Zato so lahko relevantne različne vrste dokazov, da je bil določen subjekt pooblaščen. Dokazilo, da subjekt dejansko izvaja vladne funkcije, lahko služi kot dokaz, da ima pooblastilo vlade, zlasti kadar tak dokaz kaže na stalno in sistematično prakso. Po našem mnenju lahko zato dokaz, da vlada izvaja smiseln nadzor nad subjektom in njegovim ravnanjem, v določenih okoliščinah dokazuje tudi, da ima zadevni subjekt pooblastilo vlade, na podlagi katerega izvaja vladne funkcije. Treba pa je poudariti, da razen izrecnega pooblastila s pravnim instrumentom zgolj obstoj formalnih povezav med subjektom in vlado v ožjem smislu verjetno ne zadostuje za pooblastilo vlade. Tako na primer zgolj dejstvo, da je vlada večinski delničar subjekta, ne pomeni, da izvaja smiseln nadzor nad ravnanjem tega subjekta, še manj pa, da ga je pooblastila za izvajanje vladnih funkcij. Vendar je v nekaterih primerih, kadar dokazi kažejo, da so formalni indici vladnega nadzora večplastni, obstajajo pa tudi dokazi, da se je tak nadzor izvajal na smiseln način, na podlagi teh dokazov mogoče sklepati, da zadevni subjekt izvaja pooblastilo vlade.“
 (102)
 V tej zadevi ugotovitev, da imajo državne banke, ki so trem vzorčenim proizvajalcem zagotavljale preferencialna strateška posojila, pooblastilo za izvajanje vladnih funkcij, temelji na naslednjih dejavnikih.
 (103)
 Komisija je želela pridobiti informacije o državnem lastništvu finančnih institucij, saj to predstavlja formalen indic, ki lahko skupaj z dokazi o izvajanju formalnega nadzora na smiseln način dovoljuje sklepanje, da zadevni subjekt izvaja pooblastilo vlade. Kitajska vlada je v izpolnjenem vprašalniku predložila informacije o lastniških deležih za 17 finančnih institucij, katerih bilančna vsota naj bi zajemala 80 % celotnega bančnega sektorja. Informacije so izhajale iz različnih virov. Kitajska vlada je navedla, da so štiri banke v lasti države (ICBC, Kmetijska banka, Banka Kitajske in Konstrukcijska banka Kitajske). Kitajska vlada naj bi imela v lasti manj kot 50 % delnic v štirih drugih bankah (Komunikacijska banka, banka China Everbright, Industrijska banka in Razvojna banka Šanghaj Pudong). Delnic preostalih devetih bank naj ne bi imela.
 (104)
 Med preveritvijo se je zdelo, da so bile predložene informacije o lastniških deležih nepravilne, ker niso vključevale delnic, ki so bile v posredni lasti vlade, čeprav so bile v nekaterih javno dostopnih informacijah prijavljene kot take. Kitajska vlada je bila pozvana, naj v zvezi s tem pregleda svoje odgovore v vprašalniku ter prijavi neposredno in posredno lastništvo, vendar je to zavrnila. Komisija zato ni mogla preveriti točnosti in pravilnosti sporočenih podatkov glede državnih lastniških deležev v bankah in drugih finančnih institucijah.
 (105)
 Kitajska vlada je po razkritju navedla, da se informacije o njenih lastniških deležih, ki jih je predložila, nanašajo na institucije, ki že zajemajo 80 % celotnega bančnega sektorja, da informacije o posrednem lastništvu delnic s strani države niso na voljo, tako da zahteva Komisije ni bila razumna. Kitajska vlada je tudi trdila, da bi se njeno sodelovanje Komisiji v vsakem primeru zdelo neustrezno. Komisija to trditev zavrača. Poleg tega je treba pojasniti, da brez kakršnih koli drugih informacij, ki bi bile predložene Komisiji, trditev, da informacije o lastniških deležih, ki jih je predložila kitajska vlada, zajemajo „80 % celotnega bančnega sektorja“, za Komisijo ni bila preverljiva. Če pa ta nepreverjena trditev drži, informacije o lastniškem deležu ne podpirajo argumenta kitajske vlade glede pravne opredelitve zadevnih bank.
 (106)
 Komisija je zato sklenila naslednje: Prvič, glede na odgovore kitajske vlade v vprašalniku je ugotovila, da so bile ICBC, Kmetijska banka, Banka Kitajske in CCB v javni lasti. Drugič, uporabila je razpoložljiva dejstva v zvezi s Komunikacijsko banko, banko China Everbright, Industrijsko banko in Razvojno banko Šanghaj Pudong z vključitvijo posrednega lastništva delnic, z uporabo relevantnih informacij iz spisa. Od devetih preostalih bank, ki so domnevno v večinski zasebni lasti kitajske vlade, so samo tri odobrile posojila vzorčenim družbam. Šestih drugih bank se zato ni dodatno preiskovalo. Ena od njih je bila MEB, za katero se je po preveritvi na podlagi ocene vseh elementov spisa izkazalo, da je v javni lasti (glej uvodne izjave 167 do 187). Drugih dveh bank, banke Hua Xia in banke Ping An, Komisija ni nadalje preiskovala, saj je bil odstotek njunih posojil vzorčenim proizvajalcem zanemarljiv. Za namene te preiskave je Komisija zato sklenila, da je bilo devet bank v javni lasti (ICBC, Kmetijska banka, Banka Kitajske, CCB, MEB, Komunikacijska banka, banka China Everbright, Industrijska banka in Razvojna banka Šanghaj Pudong).
 (107)
 Komisija je od kitajske vlade zahtevala informacije o deležu posojil, ki so jih industriji na splošno in fotonapetostni industriji odobrile banke, v katerih je kitajska vlada največji ali edini delničar, banke, v katerih ima kitajska vlada poslovni delež, ampak ni največji delničar, banke, v katerih kitajska vlada nima deleža, in banke, ki so v tuji lasti. Kitajska vlada ni predložila smiselnega odgovora na to vprašanje, tudi ko je bilo omejeno na banke, ki zagotavljajo financiranje za deset največjih (skupin) proizvajalcev izvoznikov. Kitajska vlada za te informacije ni predlagala nobenega nadomestnega vira. Namen te zahteve je, da se ugotovi, ali vzorec posojanja kaže na razlike glede na lastništvo. Če bi te informacije pokazale, da imajo državne banke večji delež industrijskih sektorjev, ki imajo v skladu s centralnim načrtovanjem prednost, bi to kazalo, da se pooblastilo vlade izvaja na smiseln način.
 (108)
 Pri razpravah o zahtevi za informacije med preveritvenim obiskom je kitajska vlada odgovorila, da banke v LRK fotonapetostni industriji niso zagotavljale preferenčnih posojil in/ali kreditnih linij. Ta trditev je v nasprotju z ugotovitvami za tri vzorčene proizvajalce izvoznike, ki so vsi prejeli preferenčna posojila in/ali kreditne linije od štirih preverjenih bank in od drugih bank iz uvodne izjave 29.
 (109)
 Komisija se je zato pri svojih ugotovitvah v zvezi z državnimi bankami kot javnimi organi oprla na izpolnjene vprašalnike, ki jih je prejela od kitajske vlade za EXIM, CCB, ICBC, MEB in MiB ter od treh vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, preveritvene obiske, informacije iz drugih virov, zahtevek za pregled in druge ugotovitve iz prvotne preiskave, ki se niso spremenile.
 (110)
 Namen posebnega vprašalnika za finančne institucije („Dodatek A“) je bil preveriti obtožbe iz pritožbe, da so kitajske državne banke javni organi. Komisija je želela pridobiti informacije o tem, ali imajo državne banke v zvezi s fotonapetostno industrijo pooblastila za izvajanje vladnih funkcij, in sicer prek sestave upravnih odborov in odborov delničarjev, kot jo določa statut, zapisnikov sestankov delničarjev/direktorjev, državljanstva delničarjev/direktorjev, posojilne politike in ocene tveganja v zvezi s posojili, odobrenimi fotonapetostni industriji in sodelujočim proizvajalcem izvoznikom.
 — Preveritev pri bankah
 (111)
 Komisija je v svojem predpreveritvenem dopisu napovedala preveritev štirih bank, ki so predložile izpolnjen Dodatek A k vprašalniku in zagotavljale posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom (EXIM, ICBC, CCB in MEB). Priložila je podroben neizčrpen seznam tem, ki naj bi se obravnavale med preveritvijo. V predpreveritvenem dopisu je Komisija navedla, da se od kitajske vlade „zahtevajo vsi podporni dokumenti, ki so bili uporabljeni pri [...] pripravi vsebinskega odgovora, vključno s prvotnimi izvirnimi dokumenti in vlogami“.
 — EXIM
 (112)
 Komisija je v svojem drugem pozivu k dopolnitvi kitajsko vlado obvestila, da je bil odgovor EXIM v Dodatku A nepopoln ter da ta ni predložila dokumenta, ki se je posebej zahteval, tj. kitajske in angleške različice statuta. EXIM je v izpolnjenem vprašalniku navedla, da je statut dokument o notranjem upravljanju, in ga ni predložila. V odgovoru na poziv k dopolnitvi je navedla, da je bila v postopku preoblikovanja in da revizija statuta še ni dokončana. Med preveritvijo na kraju samem je navedla, da se je preoblikovanje začelo marca/aprila 2015, veljavna različica statuta, ki se je revidirala, pa je bila iz leta 1994, vendar tega dokumenta ni predložila. Na zahtevo, naj predloži dokaze v zvezi s tekočim preoblikovanjem, se je sklicevala na svoje spletišče. Vendar tega na kraju samem ni bilo mogoče preveriti, ker ni bilo internetne povezave.
 (113)
 Kitajska vlada je v pripombah na razkritje trdila, da bi lahko Komisija spletno mesto EXIM preverila v Bruslju še pred preveritvenim obiskom na kraju samem, da bi tako pridobila dokaze o tekoči reformi, oziroma bi si morala zagotoviti dostop do interneta na kraju samem. V zvezi s tem Komisija ponovno poudarja, da kljub več zahtevam EXIM ni predložila nobene različice svojega statuta, bodisi v prvotni bodisi v spremenjeni različici.
 (114)
 Komisija je med preveritvijo zahtevala kopijo Obvestila o ustanovitvi EXIM, ki ga je izdal državni svet, in Ukrepov za upravljanje izvoznih kreditov EXIM za visokotehnološke izdelke. EXIM teh dokumentov ni hotela predložiti.
 (115)
 Kitajska vlada je po razkritju trdila, da so podrobnosti o ustanovitvi EXIM prav tako na voljo na njenem spletnem mestu, in da je bil drugi dokument, naveden v zgornji uvodni izjavi, razveljavljen. Kitajska vlada je zato menila, da dokumenta, navedena v prejšnji uvodni izjavi, ne moreta biti podlaga za uporabo razpoložljivih dejstev. Komisija ponovno poudarja, da je v predpreveritvenem dopisu kitajsko vlado in finančne ustanove pozvala, da dajo na voljo podatke, ki se zahtevajo na kraju samem. Komisija opozarja, da se je EXIM sama sklicevala na prvi dokument v izpolnjenem vprašalniku. Pri preverjanju odgovorov v vprašalniku je Komisija torej potrebovala zadevni dokument. Glede drugega dokumenta je Komisija vzela na znanje pripombe kitajske vlade v zvezi z njegovo razveljavitvijo.
 (116)
 Kar zadeva lastniški delež in kot je navedeno v odgovorih na vprašalnik, je Komisija ugotovila, da je EXIM izvozna agencija v 100-odstotni državni lasti. Kar zadeva upravni odbor in njegovo sestavo, je EXIM med preveritvenim obiskom predložila nasprotujoče si informacije, saj je navedla, da še ni bil ustanovljen zaradi tekočega procesa preoblikovanja. Vendar se je v izpolnjenem vprašalniku večkrat sklicevala na tak upravni odbor. Prav tako ni sporočila sestave nadzornega odbora, zato je ni bilo mogoče preveriti. Komisija zato ni mogla preveriti obstoja ali sestave upravnega odbora in sestave nadzornega odbora.
 (117)
 Kitajska vlada je v odgovorih v vprašalniku pojasnila, da ureja delovanje EXIM statut iz leta 1994, ter opisala to delovanje. Vendar kitajska vlada tega dokumenta ni predložila.
 (118)
 Kitajska vlada se po razkritju ni strinjala z oceno Komisije iz uvodne izjave 113, pri čemer je opozorila, da je bilo v letnem poročilu EXIM za leto 2015 navedeno, da se je ustanovitev upravnega odbora pospešila, drugače pa se ga ni omenjalo. Komisija ugotavlja, da sta vprašalnik in drugi poziv k dopolnitvi zahtevala podatke o sestavi (ne imenovanju) upravnega odbora. Do preveritvenega obiska na kraju samem ni bilo pojasnjeno, da EXIM v OPP domnevno ni imela upravnega odbora.
 (119)
 Na podlagi razpoložljivih dejstev je Komisija prišla do naslednjih ugotovitev: Država nadzoruje EXIM kot njen 100-odstotni lastnik, in sicer tako, da imenuje člane odbora nadzornikov. Ti člani zastopajo interese države na sestankih EXIM, vključno s političnimi premisleki. V odsotnosti upravnega odbora upravo EXIM imenuje odbor nadzornikov ali neposredno država.
 (120)
 Na podlagi členov 3 in 5 Začasnih določb o nadzornih odborih v ključnih državnih finančnih institucijah je Komisija ugotovila, da člane odbora nadzornikov imenuje državni svet, kateremu tudi odgovarjajo.
 (121)
 Poleg tega države članice izvozne agencije ponavadi pooblastijo za izvajanje vladnih funkcij. Zadevna vladna funkcija je spodbujanje izvoza v države in izvoza blaga, kadar komercialno zavarovanje ne zagotavlja kritja ali ga zagotavlja po premijskih stopnjah, tako da ni dostopno vsem izvoznikom. Države izvozni agenciji običajno zagotavljajo državno jamstvo, da bi znižale stroške najemanja posojil na kapitalskih trgih. Obstoj državnega jamstva je upravičen s pooblastilom za izvajanje vladnih funkcij in dokaz zanj. Dejavnosti teh agencij zasledujejo cilje javne politike, in sicer za spodbujanje izvoza. Natančneje, naslov in vsebina (kot sta povzeta v izpolnjenem vprašalniku) Obvestila o ustanovitvi EXIM, ki ga je izdal državni svet, kažeta na to, da EXIM izvaja kitajsko izvozno politiko. Poleg tega fotonapetostni industriji kot strateški/ključni industriji koristi taka izvozna podpora, kot je opisano v oddelku 3.4.1.
 (122)
 Na podlagi teh premislekov in razpoložljivih dejstev se sklepa, da država prek svojega lastništva izvaja formalni nadzor nad dnevnim poslovanjem EXIM na smiseln način in da je EXIM pooblastila za izvajanje vladnih funkcij.
 (123)
 To ugotovitev potrjuje tudi proučitev posojilne politike na podlagi letnih poročil, ki dokazuje, da je EXIM pri sprejemanju odločitev o posojilih iz naslednjih razlogov zavezana izvajanju državne politike:
 (124)
 EXIM je na zahtevo, naj pojasni svojo posojilno politiko, tj. kako ta odraža vladne načrte in projekte in ali upošteva katalog kitajskih visokotehnoloških izdelkov za izvoz (ali druge kataloge, sezname ali načrte), navedla, da analizira vpliv načrtov na programe posojil ali posojilojemalce in da podpira podjetja, ki proizvajajo izdelke iz tega kataloga. Na podlagi analize letnega poročila se je zdelo, da odgovor EXIM namenoma zmanjšuje pomen vpliva vladnih načrtov in projektov na njeno posojilno politiko. Dejansko je v letnem poročilu za leto 2015 navedeno, da je glavna naloga EXIM „olajšati izvoz in uvoz kitajskih mehanskih in elektronskih izdelkov, setov opreme ter novih in visokotehnoloških izdelkov“, in zlasti, da je „banka v celoti izkoristila svojo vlogo financiranja politike pri izvajanju kitajske nacionalne razvojne strategije“.
 (125)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da spodbujanje izvoza ne pomeni nujno preferenčnih posojil in da nacionalna razvojna strategija zajema vse vidike kitajskega gospodarstva. Vendar je namen uvodne izjave 124 dokazati, da načrti in projekti vlade vplivajo na posojilno politiko EXIM, kar se odraža v njenih pooblastilih. Pripombo kitajske vlade se zato zavrne.
 (126)
 Kar zadeva statistične podatke o izvozu različnih kategorij izdelkov, ki so se zahtevali že v vprašalniku, EXIM ni predložila zahtevanih informacij in se je sklicevala na klavzule o zaupnosti. Med preveritvenim obiskom je EXIM spremenila svoje stališče in navedla, da informacije niso bile na voljo. Komisija ne razume, zakaj je EXIM spremenila svojo utemeljitev, prav tako pa ji ni jasno, kako se lahko zaradi predložitve podatkov, ki ne zadevajo posameznih strani, kršijo klavzule o zaupnosti. EXIM je predložila splošne komercialne vrednosti za tri leta, ni pa teh informacij predložila za OPP, niti pred preveritvenim obiskom niti med njim. Zato Komisija ni mogla preveriti niti splošnih komercialnih vrednosti izvoznih kreditov v OPP niti podatkov v zvezi z deležem izvoznih kreditov za fotonapetostno industrijo.
 (127)
 Kitajska vlada je izrazila začudenje glede, po mnenju Komisije protislovnih, izjav v uvodni izjavi 113. Komisija ugotavlja, da EXIM ni predložila statističnih podatkov o izvozu različnih kategorij izdelkov. Podatki, ki jih je predložila med preveritvenim obiskom, so se na splošno nanašali na skupne tržne vrednosti. Iz prvih bi Komisija lahko pridobila podatke za zadevni izdelek, kar pa ni bilo mogoče na podlagi podatkov, ki so bili predloženi med preveritvenim obiskom (samo skupne vrednosti). Kitajska vlada tudi trdi, da bi lahko Komisija podatke za obdobje preiskave v zvezi s pregledom ekstrapolirala z uporabo skupnih tržnih vrednosti za tri leta, za katera so bile predložene, vendar to ne drži, saj ti podatki niso bili predloženi mesečno (kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 11, obdobje preiskave zajema obdobje od 1. oktobra 2014 do 30. septembra 2015).
 (128)
 Med preveritvijo je Komisija poskušala preveriti oceno kreditne sposobnosti za deset največjih proizvajalcev izvoznikov izdelka, ki se pregleduje, vključno s tremi vzorčenimi proizvajalci. EXIM je navedla, da zaradi zaupnosti ni bilo mogoče zagotoviti dostopa do takih informacij. Ko je poskusila preveriti sistem ocenjevanja kreditne sposobnosti EXIM z obrazcem za ocenjevanje, v katerem bi bila imena družb izbrisana, ji je EXIM zavrnila dostop do takega dokumenta, saj naj bi vseboval poslovne skrivnosti.
 (129)
 Po razkritju je kitajska vlada opozorila na izpolnjeni vprašalnik in letno poročilo EXIM za leto 2015, v katerih naj bi bil očiten pomen ocene tveganj pred sprejemanjem odločitev o izdaji posojil. Čeprav to sprejmemo kot del splošne politike banke, EXIM ni predložila primerov, kako je to potekalo vsaj v zvezi z vzorčenimi družbami. Ta pripomba zato ni vplivala na ugotovitve Komisije.
 (130)
 Komisija je zahtevala tudi kopijo letnega poročila EXIM za leto 2015. EXIM je najprej navedla, da takega dokumenta ni bilo mogoče predložiti ali o njem razpravljati, čeprav je bilo očitno, da je bil zahtevani dokument že javno dostopen na njenem spletišču. Komisija si je lahko na koncu zahtevani dokument ogledala prek spleta, vendar ji na začetku ni bilo dovoljeno vzeti tiskane oblike dokumenta ali narediti zapiskov. Na koncu je bil zahtevani dokument predložen, vendar šele, ko so predstavniki EXIM zapustili prostore, kjer je potekala preveritev, in se o dokumentu ni moglo dodatno razpravljati.
 (131)
 Potem ko je Komisija poslala dopis glede možnosti uporabe člena 28, je kitajska vlada trdila, da uporaba člena 28 ni upravičena, čeprav je EXIM med preveritvenim postopkom sprva zavrnila dostop do javno dostopnega dokumenta, vendar ga je na koncu kitajska vlada predložila po preveritvi. Kitajska vlada je navedla, da ni pomembno, kdo je predložil dokument.
 (132)
 Komisija poudarja, da je bila zamuda pri predložitvi letnega poročila za leto 2015 samo del razlogov za uporabo člena 28 (glej uvodne izjave 112 do 118). Poudariti je treba, da je EXIM z zavrnitvijo dostopa do javno dostopnega dokumenta in razpravljanja o njem med časom, dodeljenim za ustrezno finančno institucijo, namerno ovirala in zavlačevala preveritveni postopek. Poleg tega Komisija ni mogla zadovoljivo razpravljati o zadevnem dokumentu in ga preveriti, ker ji je bil predložen po odhodu predstavnikov EXIM. Komisija zato meni, da je ta finančna institucija znatno ovirala preveritveni postopek.
 (133)
 Kitajska vlada je glede dokumentov v zvezi z ustanovitvijo in upravljanjem poslovanja EXIM, tj. Obvestilom o ustanovitvi EXIM, ki ga je izdal državni svet, in statutom, trdila, da zahtevana dokumenta nista bila povezana s subvencijsko shemo ali proizvajalci izvozniki, da je bil zahtevek namenjen zgolj iskanju informacij in da ni bilo zakonske podlage za preiskavo sheme, ki ni bila izravnana v prvotni preiskavi.
 (134)
 V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da so bili zahtevani dokumenti potrebni zaradi preiskave, da bi ugotovili, ali je imela EXIM pooblastilo za izvajanje vladnih funkcij, in da so se od kitajske vlade zahtevali podobni dokumenti za druge sodelujoče finančne institucije, ki jih je ta tudi predložila. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da se je EXIM v izpolnjenem vprašalniku večkrat sklicevala na te dokumente, kar zadeva njeno lastništvo, upravljanje, nadzor in poslovanje, zato je bilo treba te dokumente preveriti. Poleg tega so nekateri vzorčeni proizvajalci izvozniki navedli, da so imeli s to finančno institucijo sklenjene finančne posle, kar je bil še en vidik, ki ga je Komisija želela preveriti in ki kaže na to, da je bila EXIM udeležena pri subvencijah, povezanih s tistimi, proti katerim so bili v prvotni preiskavi uvedeni izravnalni ukrepi.
 (135)
 Iz naslova in vsebine Obvestila o ustanovitvi EXIM, ki ga je izdal državni svet, kolikor ju je mogoče razbrati iz izpolnjenega vprašalnika, je razvidno, da kitajska vlada EXIM uporablja kot sredstvo za izpolnjevanje ciljev javne politike, zato ima pooblastilo za izvajanje vladnih funkcij.
 (136)
 Iz teh razlogov na podlagi uporabe razpoložljivih dejstev Komisija ugotavlja, da je EXIM javni organ.
 — ICBC
 (137)
 Komisija je na podlagi odgovorov ICBC iz vprašalnika, kot jih potrjuje letno poročilo banke za leto 2015, ugotovila, da ima država v lasti več kot 50 % delnic. ICBC je torej pod formalnim nadzorom države.
 (138)
 Komisija je lahko na podlagi statuta, zlasti njegovih poglavij 8 do 10, in odgovorov ICBC iz vprašalnika ugotovila tudi, da lahko kitajska vlada prek svojega lastniškega deleža in Centralnega komiteja Komunistične partije Kitajske imenuje večino najpomembnejših funkcij v upravi banke, na primer predsednika upravnega odbora, podpredsednika upravnega odbora, izvršnega direktorja, predsednika odbora nadzornikov, predsednika in podpredsednika. Poleg tega v skladu s statutom ICBS upravni odbor med drugim sklicuje sestanke delničarjev, odloča o poslovni strategiji in proračunu banke, sprejema odločitve o naložbah (in združitvah), odloča o odpuščanju višjega vodstva, oblikuje sistem upravljanja tveganj ter odloča o ustanovitvi oddelkov in podružnic. Glede na ta nepopolni seznam pristojnosti je razvidno, da država smiselno nadzira dnevno poslovanje ICBC.
 (139)
 Člen 34 zakona o bankah, ki se uporablja za vse banke, ki delujejo na Kitajskem, določa, da poslovne banke svojo posojilno dejavnost izvajajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarskega in družbenega razvoja ter smernicami industrijske politike države. Potrebe nacionalnega gospodarskega in družbenega razvoja ter smernice industrijske politike države se določijo v okviru centralnega planiranja, kot je določeno v oddelku 3.2. Spodbujanje fotonapetostne industrije je njihov del.
 (140)
 Izvajanje ciljev ekonomske politike je po mnenju sodišč Unije del izvajanja javnih pooblastil (31).
 (141)
 Člen 34 zakona o bankah tako vsem bankam daje pooblastilo za izvajanje vladne funkcije. V primeru ICBC je kitajska vlada zaradi formalnega nadzora na podlagi lastništva delnic in pooblastil, ki jih ima v skladu s statutom zaradi lastništva delnic, lahko izvajala to vladno funkcijo.
 (142)
 Komisija je tudi želela ugotoviti, ali se nadzor izvaja na razumen način, in sicer s proučitvijo dejanske posojilne politike ICBC.
 (143)
 Komisija je od kitajske vlade zahtevala ustrezne informacije, da bi ocenila, kako banke v LRK ocenjujejo kreditno tveganje družb, ki proizvajajo fotonapetostne izdelke, preden odločajo o odobritvi posojil (in/ali kreditnih linij) in pogojih, pod katerimi se ti odobrijo. Komisija je v Dodatku A k vprašalniku zahtevala informacije o tem, kako banke upoštevajo tveganje, kako se ocenjuje kreditna sposobnost posojilojemalca, kakšne premije za tveganje se zaračunajo različnim družbam/panogam v LRK in kateri dejavniki se upoštevajo pri obravnavi vloge za posojilo ali kreditno linijo. Komisija je zahtevala tudi opis vloge za posojilo in postopka odobritve. Medtem ko je ICBC odgovorila na zgornja vprašanja, pa niti kitajska vlada niti ICBC v zvezi s tem nista predložili zadovoljivih dokazov. Komisija je med preveritvenim obiskom zahtevala dokaze v zvezi s podrobnim odgovorom. Vendar je kitajska vlada zagotovila le splošne odgovore, ki niso bili podprti z nobenimi dokazi, da se dejansko sploh izvaja kakršna koli ocena kreditnega tveganja.
 (144)
 Komisija je podobne informacije zahtevala tudi od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov in jih poskušala preveriti med preveritvenimi obiski pri vzorčenih proizvajalcih izvoznikih na kraju samem. Večina proizvajalcev izvoznikov je odgovorila, da banke pred odobritvijo posojil zahtevajo nekatere dokumente (kot so računovodski izkazi) in opravijo neko vrsto analize kreditnega tveganja. Vendar svojih trditev niso mogli podpreti z nobenimi dokazi, na primer za dokumente, ki so jih predložili. Komisija je med preveritvijo na kraju samem zahtevala dokaze (kot so dopisi itd.), da so banke dejansko zahtevale take dokumente ali da so jih družbe predložile bankam, oziroma kakršno koli poročilo, ki so ga objavile banke in bi dokazovalo, da je bila taka analiza kreditnega tveganja dejansko opravljena. Vendar vzorčene skupine proizvajalcev izvoznikov niso mogle predložiti takih dokazov, niti nobenih drugih dokazov, ki bi podprli njihove trditve.
 (145)
 Prva ovira v zvezi s tem je bila, da kitajska vlada ni hotela predložiti informacij iz oddelka 3.1. Druga ovira je bila, da je kitajska vlada zavrnila dostop do ocene kreditne sposobnosti, ki jo je izvedla ICBC.
 (146)
 Komisija je v svojem pozivu k dopolnitvi z dne 14. marca 2016 kitajsko vlado obvestila, da je bil odgovor ICBC na Dodatek A nepopoln, ker ni vključeval naslednjih zahtevanih informacij: posojila, zagotovljena desetim največjim proizvajalcem izvoznikom izdelka, ki se pregleduje, popoln odgovor glede ocene kreditne sposobnosti, podpora banke za izvajanje vladnih načrtov in projektov.
 (147)
 ICBC ni predložila nobenih informacij v zvezi s posojili in/ali kreditnimi linijami, zagotovljenimi desetim največjim proizvajalcem izvoznikom izdelka, ki se pregleduje, pri čemer se je sklicevala na zakonske in pogodbene obveznosti glede zaupnosti, v skladu s katerimi ne more razkriti informacij o posojilih posameznim družbam brez njihovega soglasja. Vendar se je Komisija za opredelitev koristi za tri sodelujoče vzorčene proizvajalce v končni fazi lahko oprla na preverjene odgovore v njihovih vprašalnikih.
 (148)
 Med preveritvijo je Komisija poskušala preveriti oceno kreditne sposobnosti vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, desetih največjih proizvajalcev izvoznikov in fotonapetostnega sektorja kot celote. ICBC ni predložila nobenih informacij v zvezi s tem, pri čemer se je sklicevala na zaupnost. Navedla je tudi, da na svojem sedežu ne hrani poročil v zvezi s proizvajalci v fotonapetostnem sektorju. ICBC je Komisiji sicer dovolila hiter vpogled v poročilo o oceni, ki ga je izbrala, vendar je bilo ugotovljeno, da ta dokument ni bil povezan z nobeno od sodelujočih družb ali fotonapetostnim sektorjem. Poleg tega glede na časovni okvir njegove predložitve (v kitajskem jeziku) Komisija v času, ki je bil na voljo med preveritvenim obiskom, ni mogla razumeti vsebine. Komisiji tudi ni bilo dovoljeno narediti kopije dokumenta. ICBC je v odgovorih na vprašalnik in poziv k dopolnitvi trdila, da „pri ocenjevanju posojil/kreditnih linij ni upoštevala vladne industrijske politike, načrtov ali projektov oziroma drugih zakonov“. Vendar se je zdelo, da je v letnem poročilu banke prikazano nasprotno, saj je navedeno, da je ICBC „prilagodila in izboljšala industrijsko posojilno politiko, da bi zagotovila finančno podporo realnemu gospodarstvu v skladu z makroekonomsko politiko, prevladujočimi trendi industrijske politike in značilnostmi delovanja industrije ter pomembnimi strateškimi pobudami države“, in da je „podpirala podjetja, ki delujejo na področju varčevanja z energijo in varstva okolja ter ‚globalne razsežnosti‘ pomembnih proizvodnih zmogljivosti za izdelke“.
 (149)
 Kitajska vlada je po razkritju navedla, da si je Komisija napačno razlagala navedbe in zlasti izraz „podpora“ v teh navedbah, kot je napačno naveden v uvodni izjavi 148. Kitajska je tudi predložila več navedb iz letnih poročil dveh belgijskih bank (KBC in Belfius) in ene nemške banke (Deutsche Bank), kjer je bil tudi uporabljen izraz „podpora“. Medtem ko ima izraz „podpora“ v različnih kontekstih res različne pomene, pa se navedba iz letnega poročila ICBC nanaša na „finančno podporo“. To skupaj z drugimi navedbami iz uvodne izjave 139 in drugimi ugotovitvami, na primer dejstvom, da je ICBC v obdobju preiskave v zvezi s pregledom nekaterim vzorčenim proizvajalcem izvoznikom odobrila preferenčna posojila in kreditne linije, je vodilo k zaključku, da ICBC pri oceni posojila/kreditne linije res upošteva industrijsko politiko, načrte ali projekte vlade ali druge zakone. Komisija zato vztraja pri svojih ugotovitvah iz uvodnih izjav 139 do 148.
 (150)
 Na podlagi ocene vseh razpoložljivih dejstev iz spisa Komisija ugotavlja, da je ICBC odobrila posojila trem vzorčenim proizvajalcem, ki so reprezentativni za fotonapetostno industrijo, ne da bi izvedla oceno kreditne sposobnosti, saj banka ni mogla dokazati obstoja take ocene. Iz tega je mogoče sklepati, da je ICBC imela pooblastilo vlade, na podlagi katerega je zagotavljala posojila v skladu z zahtevami centralnega načrtovanja ter tako izvajala vladne funkcije. To ugotovitev nadalje potrjujejo izvlečki iz letnih poročil.
 (151)
 Komisija je torej sklenila, da ICBC javni organ.
 — CCB
 (152)
 Komisija je na podlagi letnega poročila CCB za leto 2015 ugotovila, da ima država v lasti več kot 50 % delnic. CCB je torej pod formalnim nadzorom države.
 (153)
 Kot je CCB potrdila med upravnim postopkom in kot je navedeno v poglavjih 11 in 12 statuta, ima kitajska vlada kot glavni delničar pooblastila, da imenuje večino članov upravnega odbora, ki je izvršilno telo skupščine delničarjev, ki upravlja CCB in ji odgovarja. Isto velja za odbor nadzornikov, tj. nadzorni organ banke, kot ga določa poglavje 16 statuta. Poleg tega v skladu s statutom CCB in zapisnikom sestanka upravnega odbora upravni odbor med drugim odloča o proračunu banke, sprejema odločitve o naložbah ter odloča o odpustitvi notranjega revizijskega predstojnika in sekretarja upravnega odbora. 10 neizvršnih članov upravnega odbora od skupno 15 članov predstavlja upravljanje CCB. Glede na ta nepopolni seznam pristojnosti je razvidno, da država smiselno nadzira dnevno poslovanje CCB.
 (154)
 Med preveritvijo je Komisija poskušala preveriti oceno kreditne sposobnosti vzorčenih proizvajalcev izvoznikov in fotonapetostnega sektorja kot celote. CCB ni predložila nobenih informacij v zvezi s tem, pri čemer se je sklicevala na zaupnost. Po nadaljnjem vztrajanju Komisije si je bilo mogoče na hitro ogledati dokumente o kreditni sposobnosti. V zvezi s tem je treba poudariti, da Komisija iz praktičnih razlogov, tj. na podlagi dejstva, da so bili dokumenti v kitajskem jeziku ter da ji je bil dovoljen le hiter vpogled in jih ni mogla vzeti kot dokazno gradivo, ni mogla zadovoljivo preveriti informacij, navedenih v izpolnjenem vprašalniku. Nadalje se ugotavlja tudi, da dokumenti niso bili povezani niti z zadevnim sektorjem niti z OPP. Na predlog Komisije, da se predloži anonimizirana različica zahtevanih dokumentov, ki bi jih Komisija lahko obravnavala kot dokazno gradivo, je zadevni finančni subjekt to zavrnil. Zato ni mogoče sklepati, da je ta finančni subjekt ravnal po svojih najboljših močeh, kot je trdila kitajska vlada.
 (155)
 Kitajska vlada je v svojem odgovoru na dopis Komisije v zvezi z možnostjo uporabe člena 28 navedla, da Komisija ne more pričakovati, da ji bodo bančni uradniki dovolili vzeti kopije vseh vrst dokumentov in neomejeno dostopati do takih informacij, saj jih zavezujejo pravila o zaupnosti. Nadalje je trdila, da je Komisija državi izvoznici in domnevno neodvisnim bankam naložila nerazumno dokazno breme.
 (156)
 Komisija ni zahtevala „vseh vrst dokumentov“ ali „neomejenega dostopa“ do takih dokumentov. Zato je treba zavrniti pripombo, da je Komisija kitajski vladi ali finančnim institucijam naložila nerazumno dokazno breme.
 (157)
 Po razkritju je kitajska vlada predložila splošno pripombo glede štirih bank, ki jih je Komisija obiskala na kraju samem, in sicer, da je analiza Komisije očitno pristranska, saj naj bi letna poročila zadevnih bank vsebovala dokaz, da te banke ne nudijo preferencialnih posojil spodbujanim industrijam.
 (158)
 Kitajska vlada je v tej pripombi dodala, da je Komisija v splošnem dokumentu o razkritju opozorila na Sklep št. 40, ki navaja spodbujane industrije, kot je določeno v uvodni izjavi 191 prvotne uredbe. Kitajska vlada je v letnih poročilih dveh od štirih preverjenih bank našla navedbe, ki nasprotujejo tej ugotovitvi, in sicer poročili govorita o strožjih vstopnih standardih ali zmanjšanju posojil, odobrenih sektorjem, ki so v Sklepu št. 40 navedeni kot spodbujani.
 (159)
 Komisija želi poudariti, da se je med preiskavo izkazalo, da so štiri banke, ki jih je Komisija preverila, dejansko odobrile preferencialna posojila in/ali kreditne linije trem vzorčenim proizvajalcem izvoznikom. Te ugotovitve, ki so v nasprotju s pripombami kitajske vlade iz zgornjih dveh uvodnih izjav, temeljijo na informacijah, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki. Nobena od teh bank ni predložila podatkov o posojilih in/ali kreditnih linijah, ki so bili v obdobju preiskave v zvezi s pregledom odobrena trem vzorčenim družbam ali fotonapetostni industriji na splošno. Preverjene informacije vzorčenih družb in letni poročili zadevnih dveh bank se tako ne skladajo. Komisija je dala prednost informacijam, ki jih je prejela od vzorčenih družb na kraju samem, in tako zavrnila pripombo kitajske vlade. CCB je v odgovorih na vprašalnik in poziv k dopolnitvi navedla, da lahko banka upošteva vladno industrijsko politiko le informativno, vendar je to ne zavezuje pri odločitvah v zvezi s svojo posojilno politiko. Je pa letno poročilo CCB potrdilo, da ta izvaja vladne načrte, kot je razvidno iz naslednjih izvlečkov: „Skupina se je dejavno odzvala na strukturne reforme države na strani ponudbe in ustrezno odgovorila na razvojne strategije [....]. Zagotovili smo podporo [...] nastajajočim strateškim industrijam.“; „Skupina je leta 2015 ustrezno optimizirala kreditne politike v skladu z nacionalnimi industrijskimi politikami in spremembami na področju poslovanja s tujino [...]“.
 (160)
 Kitajska vlada je v svojih pripombah na razkritje opozorila, da navedba „Leta 2015 je skupina v skladu z nacionalnimi industrijskimi politikami in spremembami zunanjega okolja delovanja optimizirala kreditne politike...“ ne pomeni, da je banka določenim industrijam nudila preferenčna posojila. Komisija to pripombo zavrača, saj je treba citirani stavek brati skupaj z drugimi navedbami iz prejšnje uvodne izjave. V vsakem primeru argument kitajske vlade ni jasen, saj se nanaša na MEB, citirani stavek pa je vzet iz letnega poročila CCB. Komisija zaradi razprave predpostavlja, da je bila „MEB“ tipkarska napaka.
 (161)
 Kitajska vlada je izrazila pomisleke tudi v zvezi z navedbo „Skupina je proaktivno odgovorila na strukturno reformo države na strani ponudbe in se ustrezno odzvala na razvojne strategije....“, pri čemer je navedla, da je bila vzeta iz konteksta in da nima nobene povezave s spodbujanimi, strateškimi ali nastajajočimi industrijami ali sektorji ter da si Komisija v vsakem primeru narobe razlaga uporabo izraza „nastajajoč“ v letnem poročilu CCB. Komisija opozarja, da se celotna navedba, vključno s stavkom, ki takoj sledi, glasi (poudarek dodan): „Odločno smo spodbudili razvoj realnega gospodarstva. Skupina je proaktivno odgovorila na strukturno reformo države na strani ponudbe in se ustrezno odzvala na razvojne strategije, vključno s pobudo En pas, ena pot, območji proste trgovine, usklajenim razvojem regije Peking-Tianjin-Hebei in gospodarskim pasom reke Jangce. Zagotovili smo podporo ključnim nacionalnim gradbenim projektom, urbanizaciji novega tipa, konstrukciji novega podeželja in strateškim nastajajočim industrijam.“ Ker je treba te navedbe brati skupaj, Komisija ni videla razloga, da bi spremenila svoje ugotovitve iz uvodne izjave 159.
 (162)
 Kitajska vlada je tudi navedla, da sta analiza kreditnega tveganja in sistem upravljanja banke v letnem poročilu CCB podrobno opisana. Vendar pa kitajska vlada ni predložila nobenih novih podatkov v zvezi s tem. V vsakem primeru so ti abstraktni in ne dopuščajo ocene posameznih primerov, prav tako pa tudi ne predstavljajo dokaza, da taka ocena dejansko poteka. Zato Komisija ni videla razloga, da bi spremenila svoje ugotovitve iz uvodnih izjav 152 do 159.
 (163)
 Kitajska vlada je v odgovoru na dopis Komisije glede možnosti uporabe člena 28 trdila, da zahtevani dokumenti vsekakor niso bili pomembni za preveritev in da bi se morala Komisija opreti na informacije, ki jih je lahko zbrala ali ki so bile že navedene v izpolnjenem vprašalniku. Trdila je tudi, da dokumenti, ki jih CCB (ali kitajska vlada) ni predložila, niso bili razlog za uporabo člena 28.
 (164)
 V zvezi s tem se ugotavlja, da so bili zahtevani dokumenti potrebni za preverbo trditev v izpolnjenem vprašalniku in da Komisija ni mogla biti zadovoljna s predloženimi dokumenti, ker se ti niso nanašali na trditve ali pa so jih le delno podpirali. Ker Komisija ni imela na razpolago nobenih preverjenih dokumentov, iz katerih bi bilo razvidno, da je banka izvedla ustrezno oceno tveganj, je vztrajala pri svoji ugotovitvi, da CCB ni izvajala ocen kreditne sposobnosti. Njene posojilne dejavnosti so potekale glede na cilj izvajanja vladne politike z odobritvijo preferenčnih posojil vzorčenim družbam.
 (165)
 Na podlagi ocene vseh razpoložljivih dejstev iz spisa Komisija ugotavlja, da je CCB odobrila posojili dvema vzorčenima proizvajalcema, ki sta reprezentativna za fotonapetostno industrijo, ne da bi izvedla oceno kreditne sposobnosti, saj banka ni mogla dokazati obstoja take ocene. Iz tega je mogoče sklepati, da je CCB imela pooblastilo vlade, na podlagi katerega je zagotavljala posojila v skladu z zahtevami centralnega načrtovanja ter tako izvajala vladne funkcije. To ugotovitev nadalje potrjujejo izvlečki iz letnih poročil.
 (166)
 Komisija zato ugotavlja, da je CCB javni organ.
 — MEB
 (167)
 Komisija je ugotovila, da je MEB del China Merchants Group, konglomerata v državni lasti, ki je pod neposrednim nadzorom komisije za nadzor in upravljanje državnih sredstev pri državnem svetu (32). Na podlagi letnih poročil za leti 2014 in 2015 je tudi ugotovila, da je posredno v lasti države. MEB je torej pod formalnim nadzorom države.
 (168)
 V skladu s poglavjema 10 in 13 statuta ima država kot večinski delničar pooblastila, da imenuje večino članov upravnega odbora in odbora nadzornikov. V skladu s statutom MEB upravni odbor med drugim sklicuje sestanke delničarjev, oblikuje poslovne in naložbene načrte banke, vzpostavi strategijo upravljanja kapitala in proračunski načrt, odloča o razdelitvi dobička ter potrjuje ali odpušča višje vodstvo. Glede na ta nepopolni seznam pristojnosti je razvidno, da država smiselno nadzira dnevno poslovanje MEB.
 (169)
 Med preveritvijo je Komisija poskušala preveriti oceno kreditne sposobnosti vzorčenih proizvajalcev izvoznikov in fotonapetostnega sektorja kot celote. MEB ni predložila nobenih informacij v zvezi s tem, pri čemer se je sklicevala na zaupnost. Po nadaljnjem vztrajanju Komisije si je bilo mogoče na hitro ogledati dokumente o kreditni sposobnosti. Ti dokumenti so se nanašali na zadevni sektor, ne pa tudi na OPP. MEB ni predložila dokumentov o svoji kreditni politiki za leti 2014 in 2015, ko je Komisija to zahtevala, in ji je dovolila le hiter vpogled v dokument o kreditni politiki za leto 2016 (ki ni v OPP). Vendar Komisiji ni bilo dovoljeno, da dokument vzame kot dokazno gradivo. Čeprav je MEB Komisiji dovolila vpogled v dokument, povezan z oceno kreditne sposobnosti družbe (v kitajskem jeziku), je bilo ugotovljeno, da Komisiji ni bilo dovoljeno delati zapiskov v zvezi s tem dokumentom ali vzeti njegove kopije. Zato v omejenem času, ki je bil na voljo med preveritvenim obiskom, ni bilo mogoče ustrezno razumeti vsebine.
 (170)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da je glede na dejstvo, da se je Komisija zanašala na obstoj bonitetnega poročila, potrdila, da banke izvajajo ocene kreditnega tveganja.
 (171)
 V zvezi s tem in kot je navedeno v oddelkih 3.1 in 3.4.1 zgoraj, poudarjamo, da niti kitajska vlada niti posamezne banke niso zagotovile zadovoljivih dokazov v zvezi z bonitetno oceno, ki so jo domnevno izvedle, oziroma natančneje, kako banke upoštevajo tveganje, kako se oceni kreditna sposobnost posojilojemalca, kakšne premije za tveganje se zaračunavajo različnim družbam/industrijam v LRK in katere dejavnike upoštevajo banke pri oceni vlog za posojila ali kreditne linije. Sam obstoj poročila o odobritvi posojila v kitajskem jeziku, v katerega je imela Komisija kratek vpogled med preveritvenim obiskom ene od bank, ne more biti zadosten dokaz za to, da banke (in ne samo zgoraj omenjena banka, ki je dala v vpogled poročilo o odobritvi posojila) izvajajo bonitetne ocene. Sicer pa se je navedeno poročilo izrecno nanašalo na vladno podporo kot enega od razlogov za odobritev posojila, kar potrjuje, da bonitetna ocena ne temelji na tržnih načelih.
 (172)
 Kitajska vlada je tudi navedla, da je primerjava med višino obrestne mere za posojila, odobrena vzorčenim sodelujočim proizvajalcem, in PBOC nasprotovala ugotovitvi, da ni bilo ocene kreditnega tveganja.
 (173)
 V zvezi s tem je treba opozoriti, da zgornja primerjava ne drži, saj ni povezave med višino referenčne vrednosti PBOC in dejstvom, da banke ne izvajajo ocen kreditnega tveganja. Komisija ne izpodbija obstoja dodatka na referenčno vrednost PBOC; njeno mnenje je, da dodatek ni skladen s tržnimi pogoji, ampak odraža cilj bank, da izvajajo politiko kitajske vlade za spodbujanje fotonapetostne industrije.
 (174)
 MEB je v odgovorih na vprašalnik in poziv k dopolnitvi navedla, da pri sprejemanju odločitev v zvezi s svojo posojilno politiko ni upoštevala vladne politike. Vendar letno poročilo MEB potrjuje, da izvaja vladne načrte, kot je razvidno iz naslednjih izvlečkov: „MEB usmerjajo nacionalne industrijske politike“; „Upravni odbor, nadzorni odbor in posebni odbori so resno izvajali nacionalne politike“.
 (175)
 Po razkritju se je kitajska vlada sklicevala na dopis Komisije z dne 23. septembra 2016, ki je vseboval navedbo iz letnega poročila MEB za leto 2015, podobno prvi navedbi v uvodni izjavi 174. Kitajska vlada je trdila, da se navedba „usmerjajo nacionalne industrijske politike“ na nanaša na MEB, ampak na družbo CMB Financial Leasing. Komisija poudarja, da je CMB Financial Leasing v 100-odstotni lasti MEB.
 (176)
 Kitajska vlada je tudi opozorila, da je v letnem poročilu MEB postopek ocene kreditnega tveganja podrobno opisan in da fotonapetostna industrija ni med desetimi sektorji, ki so največji posojilojemalci banke. Kitajski vladi se zato ne zdi, da bi trditve MEB v njenih odgovorih na vprašalnik in poziv k dopolnitvi nasprotovale vsebini letnega poročila. Kitajska vlada je poudarila, da se ena od navedb nanaša na subjekt, ki je v 100-odstotni lasti MEB, razen tega pa ni imela novih pripomb. Ker Komisija ni imela na razpolago nobenih preverjenih dokumentov, iz katerih bi bilo razvidno, da je banka izvedla ustrezno oceno tveganj, namesto da je na podlagi industrijske politike podpirala fotonapetostno industrijo, je vztrajala pri svoji ugotovitvi, da MEB ni izvajala ocen kreditne sposobnosti. Njene posojilne dejavnosti so potekale glede na cilj izvajanja vladne politike z odobritvijo preferenčnih posojil vzorčenim družbam.
 (177)
 Kar zadeva odločitve finančnih institucij o posojilih ter njihovo upoštevanje vladne industrijske politike in načrtov, je kitajska vlada trdila, da izpolnjeni vprašalniki različnih bank pomenijo najbolj neposredna in bistvena dejstva in dokaze, na katerih bi morala temeljiti analiza Komisije.
 (178)
 Kot je razvidno iz izpolnjenih vprašalnikov, opisanih v uvodnih izjavah 137 do 185, so se odgovori razlikovali, na splošno pa so zanikali izvajanje vladnega pooblastila ali vsaj poskušali zmanjšati njegov pomen.
 (179)
 Vendar se je vsaka od bank v svojih letnih poročilih jasno sklicevala na take vladne politike, načrte ali nastajajoče strateške industrije kot smernice za svoje finančne storitve. Kitajska vlada meni, da te trditve niso neskladne, ker se izpolnjeni vprašalniki ne ujemajo z vsebino letnih poročili bank. Vendar Komisija meni, da trditve v letnih poročilih bank, kot so navedene zgoraj, jasno nasprotujejo trditvam istih bank v izpolnjenih vprašalnikih.
 (180)
 Po razkritju je kitajska vlada izrazila nestrinjanje s trditvijo, da Komisija ni mogla preveriti bonitetne ocene in postopka odločanja. Sklicevala se je na dokumente, ki so jih CCB, MEB in ICBC predložile Komisiji med preveritvijo na kraju samem. Komisija ponovno opozarja na pomanjkljivosti teh dokumentov, kot so navedene v uvodnih izjavah 148 in 169.
 (181)
 Kitajska vlada se je sklicevala tudi na letna poročila finančnih institucij in ustrezne izpolnjene vprašalnike, ki so po njenem mnenju dovolj za preverbo bonitetne ocene in postopka odločanja. Komisija to pripombo zavrača, saj je bilo treba vsebino letnih poročil in odgovore iz vprašalnikov preveriti z ustreznimi dokazi na kraju samem (na primer za obdobje preiskave v zvezi s pregledom in fotonapetostno industrijo). Kot je Komisija med obiskom na kraju samem pojasnila kitajski vladi in bankam, ki jih je poskušala preveriti, je morala preveriti tudi dokaze za to, da so se ocena kreditnega tveganja in postopki odločanja, kot so opisani v izpolnjenih vprašalnikih in letnih poročilih, med dejanskim poslovanjem res izvajali.
 (182)
 Kitajska vlada je obravnavala tudi dejstvo, da več dokumentov ni bilo mogoče predložiti zaradi njihove zaupnosti, zakona o bančni tajnosti in zadevnih pogodbenih klavzul. Kitajska vlada je navedla, da bi morala Komisija priznati, da so banke ravnale po svojih najboljših močeh glede na veljaven pravni in pogodbeni okvir. Pripomnila je tudi, da člen 28 osnovne uredbe Komisiji dovoljuje le, da ne upošteva informacij, ki so napačne ali zavajajoče, in s tem namignila, da so informacije, ki so se upoštevale in so predložene po najboljši dejanski zmožnosti zainteresirane strani, upravičene.
 (183)
 Ta trditev je bila ovržena v uvodni izjavi 48. Poleg tega Komisija ugotavlja, da je v členu 29 osnovne uredbe (ki temelji na členu 12.4 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO) predvideno, da „[v]se informacije, ki so zaupne [...] in ki jih zaupno predložijo v preiskavo vključene strani, organi ob ustrezni utemeljitvi obravnavajo kot zaupne“. Komisija zato meni, da pravni okvir te preiskave zagotavlja dovolj jamstev v zvezi z obravnavo zaupnih informacij. Glede na zgoraj navedeno meni, da organi zadevne države niso ravnali po svojih najboljših močeh, da bi zagotovili dostop do informacij, ki bi lahko podprle trditve v izpolnjenem vprašalniku.
 (184)
 Na podlagi ocene vseh dejstev, ki so na voljo v spisu, Komisija ugotavlja, da je MEB zaradi izpolnjevanja ciljev javne politike odobrila posojilo enemu od vzorčenih proizvajalcev, ki je reprezentativen za fotonapetostno industrijo. Iz tega je mogoče sklepati, da je MEB imela pooblastilo vlade, na podlagi katerega je zagotavljala posojila v skladu z zahtevami centralnega načrtovanja ter tako izvajala vladne funkcije. To ugotovitev nadalje potrjujejo izvlečki iz letnih poročil.
 (185)
 Komisija zato ugotavlja, da je MEB javni organ.
 — Druge kitajske državne banke so javni organi.
 (186)
 Poleg teh štirih preverjenih bank je Komisija ugotovila, da je bila tudi večina drugih bank, ki so izvajale posojila vzorčenim proizvajalcem, v javni lasti (glej uvodno izjavo 106). Komisijo je tudi vsaj ena od vzorčenih družb obvestila, da je od Kitajske razvojne banke prejela pomembna posojila, ki jih kitajska vlada sploh ni omenila. Na podlagi javno dostopnih informacij o tej banki je Komisija zaključila, da je prek neposrednega in posrednega lastništva delnic tudi v več kot 50-odstotni državni lasti. Za namene te preiskave je Komisija zaključila, da je bilo deset bank v javni lasti (ICBC, Kmetijska banka, Banka Kitajske, CCB, MEB, Kitajska razvojna banka, Komunikacijska banka, banka China Everbright, Industrijska banka Razvojna banka Šanghaj Pudong).ICBC, Kmetijska banka, Banka Kitajske in CCB so izdale [40–50 %] posojil vzorčenim proizvajalcem v OPP. Komunikacijska banka, banka China Everbright, Industrijska banka in Razvojna banka Šanghaj Pudong so izdale [10–20 %] posojil vzorčenim proizvajalcem v OPP. MEB je izdala [0–10 %] posojil, Kitajska razvojna banka pa [20–30 %]. Na podlagi informacij iz spisa ni bilo mogoče določiti lastniške strukture ostalih šestih bank, za katere kitajska vlada ni predložila nobenih informacij.
 (187)
 Zaradi pomanjkanja sodelovanja kitajske vlade v zvezi s šestimi bankami, ki niso štiri preverjene banke, je morala Komisija uporabiti razpoložljiva dejstva, da bi ocenila, ali je teh šest bank javnih organov.
 (188)
 Prvič, Komisija je ugotovila, da so te banke v javni lasti (glej prejšnjo uvodno izjavo in uvodno izjavo 106 zgoraj).
 (189)
 Drugič, Komisija je ugotovila, da so štiri vzorčene banke izdale znaten del [15–25 %] posojil, ki so jih tri vzorčene družbe prejele v OPP. Zato bi se lahko ugotovitve v zvezi z njimi štele za reprezentativne.
 (190)
 Tretjič, Komisija je ugotovila, da je večina posojilnih pogodb vseh desetih bank, ki jih je Komisija pridobila od treh vzorčenih sodelujočih proizvajalcev, sledila istim ali podobnim vzorcem ter da je posojilna obrestna mera, ki so jo v večini primerov sprejele vse banke, temeljila na referenčni vrednosti PBOC s pribitkom, nižjim od tržnega tečaja.
 (191)
 Komisija je zato menila, da so ugotovitve za štiri banke, za katere so potekale preveritve, zaradi teh podobnosti in reprezentativnosti zadevnih štirih bank, predstavljale najboljša razpoložljiva dejstva za oceno drugih bank v javni lasti.
 (192)
 Na podlagi tega Komisija ugotavlja, da je tudi šest bank, ki niso štiri preverjene banke, javnih organov.
 (193)
 V skladu s tem je Komisija izračunala koristi teh desetih bank v javni lasti.
 — Spremembe zakonodaje, ki se uporablja za državne banke, ki delujejo na Kitajskem
 (194)
 Kitajska vlada je trdila, da ugotovitev Komisije v prvotni preiskavi, da so kitajske državne banke javni organi, ni več veljala, ker Ljudska banka Kitajske („PBOC“) ne določa več najnižje obrestne mere, zato kitajska vlada ne posega več v finančni trg. Kitajska vlada je trdila, da je PBOC 20. julija 2013 z odpravo najnižjih določenih posojilnih obrestnih mer odpravila nadzor nad obrestnimi merami za posojila, ki jih zagotavljajo finančne institucije. PBOC je v obvestilu, objavljenem 27. oktobra 2015, sklenila odpraviti tudi spremenljivo najvišjo določeno obrestno mero za vloge.
 (195)
 Komisija meni, da ta trditev ni upoštevna, ker ugotovitve, navedene v prejšnjem oddelku, same po sebi zadoščajo za zaključek, da so kitajske banke v javni lasti javni organi.
 (196)
 Ugotavlja se, prvič, da ugotovitev Komisije (v prvotni preiskavi), da so kitajske državne banke javni organi, ni temeljila samo na dejstvu, da PBOC določa posojilne obrestne mere, temveč je izhajala tudi iz analize več elementov, kot so opisani v uvodnih izjavah 158 do 168 prvotne uredbe. Za lažje sklicevanje so se ti elementi nanašali na (i) poseganje vlade v povezavi z vladnim lastništvom v večjih bankah, (ii) dejstvo, da imajo državne banke v LRK zelo velik tržni delež (zaradi česar zasebnim bankam ostaja zelo malo prostora) in igrajo glavno vlogo na kitajskem finančnem trgu, (iii) vladni nadzor prek lastništva, upravnega nadzora nad poslovanjem bank ali celo zavezujočih dokumentov, (iv) vlogo PBOC pri določanju omejitev za način, kako se določajo in nihajo obrestne mere, ter (v) pravna pravila, ki od bank zahtevajo, da pri svojih kreditnih politikah upoštevajo nacionalne politike/sektorske prednostne naloge. V sedanjem pregledu zaradi izteka ukrepa se edina sprememba, ki jo omenja kitajska vlada, nanaša na točko (iv). Točke (i) do (iii) in (v) so bile potrjene v oceni, izvedeni v predhodnih uvodnih izjavah.
 (197)
 Drugič, na podlagi sklepov iz uvodne izjave 194 naj bi bile odpravljene najvišje in najnižje obrestne mere. Vendar je besedilo zadevnih objavljenih sklepov PBOC zgolj spodbujalo finančne institucije, da se prilagodijo tržnemu določanju cen posojilnih obrestnih mer, in tega od njih ni zahtevalo. To pomeni, da lahko kitajske državne banke še vedno izdajajo posojila po preferenčnih obrestnih merah, na podlagi člena 34 zakona o bankah pa so temu celo zavezane, saj ima navedeni zakon prednost pred spodbudo iz sklepa PBOC.
 (198)
 Tretjič, čeprav je PBOC objavila sklep o odpravi najnižje obrestne mere, je bilo ugotovljeno tudi, da člen 38 zakona o bankah še vedno določa, da „[k]omercialne banke določijo obrestne mere za posojila v skladu z zgornjimi in spodnjimi mejami za posojilne obrestne mere, ki jih določa Ljudska banka Kitajske“. Zakon o bankah je bil pozneje spremenjen le v zvezi z drugimi vidiki. To dokazuje, da ni bilo sprememb zakonodajnega okvira, v skladu s katerim morajo banke ravnati, saj so sklepi PBOC zgolj izvršilni regulativni akti. PBOC poleg tega ohranja pravno podlago, tako da lahko kadar koli uvede zgornjo in spodnjo omejitev.
 (199)
 Četrtič, med preveritvenim obiskom je več od štirih bank, ki so se preverjale na kraju samem, omenilo, da obstaja nova obrestna mera, ki temelji na ponudbah bank, objavljenih na šanghajskem medbančnem trgu, ki je bil vzpostavljen oktobra 2013. Vendar kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku ni navedla takih informacij, da bi podprla svojo trditev, da je bil kitajski trg liberaliziran. Na podlagi javno dostopnih informacij se zdi, da je t. i. prevladujoča tržna obrestna mera (loan prime rate – „LPR“) posojil enoletna obrestna mera, ki temelji na najboljši obrestni meri, ki jo ponudi devet izbranih komercialnih bank, ki jih podpira država, kot referenčni vrednosti za trg posojil. Čeprav je PBOC trdila, da bo uvedba LPR posojil „spodbudila liberalizacijo obrestne mere, izboljšala sistem primerjalne obrestne mere na finančnih trgih“, so neodvisni analitiki ob njeni uvedbi ugotovili, da vloga „šanghajskega medbančnega trga ni dovolj učinkovita, da bi vplivala na obrestne mere med bankami in njihovimi strankami“ (33). Dejansko se na podlagi analize zdi, da se LPR posojil sicer objavi vsak delovni dan, potem ko se določi povprečje ponudb devetih bank (pri čemer se izključita najvišja in najnižja ponudba), vendar se je njena stopnja v OPP s pregledom spremenila samo šestkrat. Za primerjavo, dnevna enoletna medbančna obrestna mera EURIBOR se je v enakem obdobju spremenila več kot 185krat. Poleg tega se zdi, da je LPR posojil vezana na referenčno vrednost, ki jo je objavila PBOC („referenčna vrednost PBOC“) (34), saj je vsaki spremembi referenčne vrednosti PBOC leta 2015 sledila sprememba LPR posojil naslednji delovni dan. Ugotavlja se tudi, da so bile spremembe v stopnji referenčne vrednosti PBOC in LPR posojil v letu 2015 enake.
 (200)
 Nadalje so preverjene banke trdile, da se je delež kratkoročnih posojil, katerih obrestna mera je temeljila na LPR posojil, znatno povečal in je predstavljal velik delež njihovega portfelja kratkoročnih posojil, vendar teh trditev ni bilo mogoče niti podpreti z dokazi, ki bi jih predložile banke, niti potrditi med preveritvenimi obiski v prostorih proizvajalcev izvoznikov. To ne podpira trditve, da naj bi zgoraj navedene banke samostojno določale svoje obrestne mere in da je bil trg obrestnih mer liberaliziran.
 (201)
 Zato se ugotavlja, da ni prišlo do liberalizacije trga obrestnih mer, ki jo je navedla kitajska vlada, kljub domnevni odpravi najnižjih določenih posojilnih obrestnih mer in najvišjih določenih obrestnih mer za vloge. Sklepi iz prvotne preiskave, da so kitajske državne banke javni organi, ker imajo pooblastilo za izvajanje vladne funkcije, veljajo tudi v OPP in so zato potrjeni.
 (202)
 Kitajska vlada je po razkritju trdila, da je Komisija dokazno breme neupravičeno prenesla nanjo, kar zadeva njene trditve glede (i) liberalizacije finančnega trga, (ii) ukinitve politike kitajske vlade v zvezi s področjem sončne energije ter (iii) prenehanja domnevnih izkrivljanj kitajskega finančnega trga. Kitajska vlada je tudi trdila, da se Komisija ni mogla zanašati na oceno „javnega organa“ na državni ravni in bi morala o tem presojati za vsak primer posebej.
 (203)
 Kot je razvidno iz uvodnih izjav 195 do 201, je Komisija podrobno analizirala razpoložljive dokaze, vključno s tem, ali so se razmere, kot so bile ugotovljene v prvotni preiskavi, spremenile v takem obsegu, da njene ugotovitve ne bi bile več ustrezne. Take domnevne spremembe vključujejo tiste, ki jih navaja kitajska vlada, in so bile analizirane in obravnavane zgoraj. Komisija ugotavlja tudi, da so bili novi dokazi, predloženi v tem postopku, precej omejeni. Opozoriti je treba tudi, da je kitajska vlada med preveritvenim obiskom potrdila, da ni bilo drugih sprememb poleg zgoraj navedenih.
 (204)
 Kar zadeva dokazno breme in v skladu s členom 18(3) osnovne uredbe poudarjamo, da bodo predloženi dokazi v zvezi z vprašanjem, ali bi se zaradi izteka veljavnosti ukrepov subvencioniranje verjetno nadaljevalo ali ponovilo, ustrezno dokumentirani. Komisija je podrobno analizirala vse relevantne elemente in dokaze, ki jih je v zvezi s tem predložila kitajska vlada, in ugotovila, da ne dokazujejo zadovoljivo, da so se razmere glede na prvotno preiskavo občutno spremenile. V tem okviru in glede na domnevne spremembe, na katere se je sklicevala kitajska vlada, ugotavljamo, da je bila kitajska vlada odgovorna za to, da dokaže, da je do takih sprememb res prišlo, in da Komisija ni neupravičeno prenesla dokaznega bremena nanjo.
 (205)
 Kar zadeva oceno na ravni države, Komisija opozarja, da je izvedla posebno analizo javnega organa za vsako od finančnih institucij, za katere je kitajska vlada predložila zahtevane relevantne informacije. Na žalost kitajska vlada ni predložila informacij za vse druge finančne institucije, ki so izdajale posojila vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, kot je opisano v oddelku 3.1. Komisija zato ni mogla izvesti analize javnega organa za vse te druge finančne institucije, zato je argument kitajske vlade brezpredmeten. Komisija je zato morala uporabiti razpoložljiva dejstva v spisu in opraviti temeljito analizo javnega organa za finančni sektor v LRK. Komisija je med relevantnimi elementi temeljito proučila vse nove dokaze, ki jih je kitajska vlada predložila v okviru tega postopka, skupaj z ugotovitvami iz prvotne preiskave.
 (206)
 Poleg tega je kitajska vlada trdila, da se je Komisija pri določanju „javnih organov“ opirala na dejstvo, da so bile najnižje dovoljene posojilne obrestne mere de facto odpravljene. Trdila je tudi, da je Komisija napačno razlagala domnevno odpravo najnižje dovoljene posojilne obrestne mere, ker takšna odprava pomeni, da bi banke zdaj domnevno lahko zagotavljale posojila po obrestnih merah, nižjih od 30 % referenčne obrestne mere. Z zanikanjem odprave takšne najnižje obrestne mere je kitajska vlada nadalje trdila, da banke torej ne bi mogle odobriti preferenčnih posojil. Kitajska vlada je trdila tudi, da bi bila zahteva, naj banke prilagodijo tržne cene za posojilne obrestne mere, enaka nadzoru teh bank in v nasprotju z duhom liberalizacije. Kitajska vlada je nadalje trdila, da je člen 38 zakona o bankah permisiven in da zakon ni bil spremenjen, čeprav so bile zgornje meje odpravljene nekaj let pred spodnjimi. Kitajska vlada je trdila tudi, da je teorija o korelaciji med omejitvami obrestnih mer PBOC in LPR napačna in je raje spet uporabila statistiko obrestnih mer za vzorčene sodelujoče proizvajalce izvoznike. Kitajska vlada je trdila tudi, da za posojila, izražena v USD ali EUR, nikoli niso veljale referenčne vrednosti ali mejne vrednosti.
 (207)
 Kar zadeva določitev javnih organov, je treba najprej opozoriti, da je kitajska vlada sama izpostavila vprašanje odprave najnižje dovoljene posojilne obrestne mere, in sicer v podporo svoji trditvi, da kitajska vlada ne posega več v finančni trg in da kitajskih bank v državni lasti ni mogoče šteti za javne organe. Komisija je analizirala trditev o ukinitvi najnižjih dovoljenih obrestnih mer in jo zavrnila iz razlogov, navedenih v uvodnih izjavah 194 do 201. Ker kitajska vlada ni navedla drugih večjih sprememb, se je Komisija pri oblikovanju svojih sklepov v zvezi s tem opirala na sklepne ugotovitve prvotne preiskave, ki so bile potrjene z novimi dokazi za OPP, in na nove elemente, kot je obstoj nove posojilne obrestne mere (LPR).
 (208)
 Kar zadeva domnevno napačno razlago odprave, Komisija ne vidi, kako bi dejstvo, da je bila odpravljena najnižja dovoljena posojilna obrestna mera, bankam lahko preprečilo zagotavljanje preferenčnih posojil, če je bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera v vsakem primeru do 30 % pod referenčno obrestno mero.
 (209)
 Kar zadeva odsotnost zahteve za banke, da morajo ponujati tržne posojilne obrestne mere, Komisija ne vidi, kako se siljenje bank, da poslujejo v skladu z načeli tržnega gospodarstva, lahko šteje za uvedbo posebnih politik za banke. Takšne prakse ne izhajajo iz posebnih politik, temveč iz oblikovanja finančnega okvira, v katerem veljajo tržna načela.
 (210)
 V skladu s členom 38 zakona o bankah in kot je navedla kitajska vlada v svojem odgovoru na vprašalnik, Komisija razume, da vsi finančni subjekti v LRK strogo spoštujejo zakon o bankah in ne vidi, kako bi domnevna popustljivost lahko bila združljiva s takim pravnim načelom. V vsakem primeru dejstvo, da bi bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera odpravljena, ni nezdružljivo z dejstvom, da bi bile družbe, ki proizvajajo fotonapetostne izdelke, deležne ugodnosti preferenčnih posojil.
 (211)
 Kar zadeva teorijo o korelaciji med obrestnimi merami PBOC in LPR, Komisija ugotavlja, da predstavljeni statistični podatki niso bili podprti z izračuni in jih zato ni mogoče upoštevati. Če so predloženi statistični podatki točni, Komisija ne vidi njihove relevantnosti pri dokazovanju, da je analiza korelacije med PBOC in LPR (domnevno) napačna. Glede posojil, izraženih v USD ali EUR, Komisija meni, da domnevna odsotnost referenčne vrednosti ali mejnih vrednosti ne pomeni, da takih posojil ni mogoče odobriti po preferenčnih obrestnih merah.
 (212)
 Poleg tega je kitajska vlada tudi trdila, da analiza, ki jo je opravila Komisija, in ugotovitve, da so kitajske državne banke javni organi, ne izpolnjujejo najosnovnejših pravnih standardov in se sklicevala na ustrezne pravne in dokazne standarde, kot so določeni v odločitvi pritožbenega organa v zadevi US – Carbon Steel India, in bi morale preseči ugotovitev vladnega lastništva in bistvenega nadzora nad subjektom s strani vlade; tj. ugotovitev bi morala vključevati analizo „temeljnih značilnosti in funkcij zadevnega subjekta, njegov odnos z vlado ter pravne in gospodarske razmere v državi, v kateri deluje preiskovani subjekt.“ Kitajska vlada se je sklicevala tudi na ugotovitve v zvezi z vmešavanjem vlade na podlagi vplivanja PBOC na posojilne obrestne mere in politike ter na podlagi njenega sklicevanja na člen 38 zakona o bankah. Sklicevala se je na nepravilnost in nezadostnost ugotovitev Komisije iz prvotne preiskave v uvodnih izjavah 163 do 167 prvotne uredbe.
 (213)
 Komisija je nadgradila svojo analizo tega vprašanja. V uvodnih izjavah 100 do 106 je Komisija podrobneje opredelila dejstva, na podlagi katerih je ugotovila javno lastništvo večine bank, ki so odobrile posojila vzorčenim družbam.
 (214)
 Kar zadeva pravno in gospodarsko okolje, se Komisija sklicuje na ugotovitve, navedene v uvodni izjavi 139 zgoraj na podlagi člena 34 zakona o bankah.
 (215)
 Dejstvo, da banke izvajajo vladno pooblastilo, potrjuje tudi način uporabe členov 7 in 15 Splošnih pravil o posojilih (ki jih izvaja Ljudska banka Kitajske), ki urejata lastna posojila, naročena posojila in posojila za posebne namene (člen 7) in subvencioniranje posojilnih obresti (člen 15), ter Sklepa št. 40. Obstaja tudi veliko dokazov, podprtih z neodvisnimi raziskavami in poročili, da so v kitajskem finančnem sistemu še vedno prisotni številni posegi vlade, kot je že pojasnjeno v uvodnih izjavah 172 in 178 prvotne uredbe.
 (216)
 Po razkritju je kitajska vlada navedla, da so bila posebna posojila iz člena 7 navedenih Splošnih pravil o posojilih odpravljena v letu 1999 na podlagi Okrožnice Ljudske banke Kitajske o izboljšanju upravljanja posebnih posojil YINFA [1999] št. 228 in da je člen 15 postal nerelevanten, saj PBOC ne določa več zgornje in spodnje meje posojil. Kitajska vlada je trdila tudi, da je Komisija napačno razlagala člen 34 zakona o bankah, ki domnevno nima nikakršne zveze z nacionalnimi politikami, kot da je spodbujal industrije, strateške industrije in nastajajoče industrije za obravnavo prednostnih industrij in sektorjev. Sklicevala se je tudi na člene 4, 5, 7 in 35 zakona o bankah, ki naj bi se nanašali na avtonomnost banke, nevmešavanje s strani subjektov ali posameznikov in vlad ter preverjanje verodostojnosti posojilojemalcev. Kitajska vlada je nadalje navedla, da se člena 34 ne bi smelo brati ločeno. Polega tega je kitajska vlada tudi navedla, da Komisija ni pojasnila, kako Sklep št. 40 dokazuje, da banke izvajajo vladno pooblastilo, in se ob tem sklicevala na preambulo in člen 17 navedenega sklepa. Prav tako je dodala, da ta sklep v bistvu zajema celotno kitajsko gospodarstvo in se nanaša na 11. petletno obdobje.
 (217)
 Komisija priznava, da so bila posebna posojila odpravljena leta 1999. To ne spremeni ugotovitev, ki deloma slonijo na drugih razpoložljivih dejstvih.
 (218)
 Kar zadeva člen 15 Splošnih pravil o posojilih, se Komisija ne strinja s pogledom kitajske vlade. Navedeni člen določa: „V skladu z državno politiko lahko ustrezne službe subvencionirajo posojilne obresti, in sicer z namenom spodbujanja rasti nekaterih industrij in gospodarskega razvoja na nekaterih območjih.“ Ta člen ostaja relevanten tudi po odpravi spodnjih in zgornjih meja obrestnih mer. Člen 38 zakona o bankah se v vsakem primeru še vedno nanaša na omejitve in se lahko kadar koli ponovno aktivira, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 199.
 (219)
 Kar zadeva zakon o bankah, je treba najprej poudariti, da členi 4, 5 in 7 spadajo v „Poglavje I Splošne določbe“, medtem ko člena 34 in 35 spadata v „Poglavje IV Osnovna pravila za posojila in druge poslovne dejavnosti“. Kar zadeva člen 4, Komisija ne meni, da je določba, da banke „poslujejo brez kakršnega koli vmešavanja s strani subjektov ali posameznikov“, nezdružljiva z dejstvom, da so državne banke javni organi, oziroma da jim je zaupano in naročeno, da naj izvajajo vladno pooblastilo. Dejansko je Komisija preverila poslovanje in postopke odločanja v zvezi s finančnimi storitvami štirih bank v državni lasti. Ker ni bilo mogoče pridobiti ustreznih informacij o drugih bankah, je treba ugotovitve za te banke na podlagi razpoložljivih dejstev razširiti na vse druge banke v državni lasti. Komisija je morala poleg tega glede na to, da niso bile zagotovljene bistvene informacije, ki jih je zahtevala od navedenih štirih bank, zlasti podrobnosti o oceni kreditnega tveganja, uporabiti razpoložljiva dejstva tudi pri oblikovanju ugotovitev na podlagi odgovorov na vprašalnik in preveritvenih obiskov v navedenih štirih bankah.
 (220)
 Kitajska vlada se je sklicevala tudi na člen 4 zakona o bankah, v skladu s katerim velja: „Za poslovanje komercialnih bank veljajo načela varnosti, likvidnosti in učinkovitosti. Komercialne banke same sprejemajo odločitve glede svojega poslovanja, so odgovorne za svoja tveganja, prevzemajo odgovornost za svoje dobičke in izgube ter izvajajo samoomejevanje. V skladu z zakonom opravljajo posle brez vmešavanja katere koli enote ali posameznika. Prav tako so civilno odgovorne z vsem svojim premoženjem, ki ga imajo kot pravne osebe“.
 (221)
 V obravnavanem primeru med preveritvijo na kraju samem Komisija ne le pravno ampak tudi de facto ni mogla potrditi točnosti trditve, da banke pri odločanju o odobritvi posojil ne upoštevajo vladne politike in načrtov. Komisiji namreč ni bila predložena nobena ocena kreditne sposobnosti za fotonapetostno industrijo in za OPP. Komisija meni, da člen 4 zakona o bankah komercialnim bankam ne preprečuje, da bi upoštevale vladno industrijsko politiko ali načrte, saj se ta člen nanaša na načela, ki urejajo poslovanje. To potrjuje tudi člen 34 zakona o bankah. V nasprotju s trditvijo kitajske vlade, da je Komisija „odmislila pravni okvir, v katerem delujejo banke“, je Komisija podrobno analizirala ta pravni okvir in je tudi lahko vzpostavila jasno povezavo med zadevnim pravnim okvirom in postopki teh finančnih institucij, ki je razvidna iz njihovih letnih poročil.
 (222)
 Kitajska vlada se je sklicevala tudi na člen 5 zakona o bankah, iz katerega po njenem mnenju izhaja, da se „lokalne vlade in vladne službe na več ravneh, javne organizacije ali posamezniki ne vmešavajo v poslovanje bank“. Vendar pa se dejansko besedilo člena 5 banke zakona o bankah glasi: „Poslovne banke pri poslovanju s svojimi strankami spoštujejo načela enakosti, prostovoljnosti, pravičnosti in dobre vere“. Komisija meni, da to besedilo ne ščiti bank pred obveznostjo, da upoštevajo politične premisleke, kot je določeno v členu 34.
 (223)
 Člena 7 in 35 zakona o bankah se nanašata na preverjanje kreditne sposobnosti, namen posojila in verigo odobritve kredita. V zvezi s tem in kot je navedeno v uvodnih izjavah 128, 143, 155 in 171, sodelujoče banke niso predložile dokumentov v utemeljitev svojih trditev, kot so tiste, ki se nanašajo na kreditno sposobnost ali postopek odobritve. Na podlagi razpoložljivih dejstev zato ni mogoče šteti, da sta navedena člena v nasprotju z razlago člena 34, kot jo je vzpostavila Komisija.
 (224)
 Kar zadeva Sklep št. 40 in kakor je navedeno v uvodni izjavi 102 prvotne preiskave, je najprej treba pripomniti, da zadevni sklep navaja, da bo kitajska vlada dejavno podpirala razvoj nove energetske industrije in pospešila razvoj sončne energije, naroča vsem finančnim institucijam, naj zagotovijo kreditno podporo samo za spodbujane projekte (kategorija, v katero spadajo fotonapetostni projekti), ter obeta izvajanje „drugih politik ugodnosti za spodbujane projekte“. Na podlagi zgoraj navedenega in zlasti dejstva, da je bankam naročeno, naj zagotavljajo kreditno podporo za fotonapetostno industrijo, se šteje, da Sklep št. 40 dokazuje, da banke izvajajo vladno pooblastilo. Kar zadeva člen 17 zadevnega sklepa in dejstvo, da je treba spoštovati kreditna načela, Komisija takega pogoja ne šteje za nezdružljivega z dejstvom, da banke izvajajo vladno pooblastilo. Kar zadeva trditev, da Sklep št. 40 zajema celotno kitajsko gospodarstvo, Komisija ugotavlja, da se zadevni sklep nanaša na glavni katalog industrijskega prestrukturiranja, v katerem se razlikuje med tremi vrstami industrijskih panog; tj. „spodbujane, omejene in izključene projekte“. Poleg tega je v zadevnem sklepu opredeljena tudi „spodbujana vsebina“. Kar zadeva sklicevanje na „11. petletni načrt“, je treba opozoriti, da je bil tak načrt nadomeščen z 12. in 13. petletnim načrtom. Opozoriti je treba tudi, da Sklep št. 40 ni bil razveljavljen in je torej še vedno veljaven. Nič v kitajski zakonodaji ne kaže, da bi bila razlaga sklicevanja 11. petletni načrt kot dinamičnega neustrezna.
 (225)
 Mogoče so tudi naslednje ugotovitve. V prvotni preiskavi (35) je bilo ugotovljeno, da se je kitajski finančni trg izkrivljal na različne načine; državno lastništvo skupaj z izkrivljanjem kitajskega finančnega trga in kitajsko vladno politiko, ki narekuje ugodna posojila za izbrane industrije (in tako spodkopava enake konkurenčne pogoje v mednarodni trgovini in kitajskim proizvajalcem daje nepravično prednost), omejitve v zvezi z določanjem obrestnih mer, dostop do ugodnih posojil, posojilna politika, skladna s potrebami nacionalnega gospodarstva, preferenčni dostop do posojil za spodbujane projekte in/ali visokotehnološke industrije in industrije z novo tehnologijo, dostop do poceni državnih deviznih rezerv ter privilegirana finančna sredstva za Kitajsko razvojno banko (VDB).
 (226)
 Kitajska vlada razen domnevne prenove obrestnih mer, ki je obravnavana v uvodnih izjavah 197 do 201, med to preiskavo ni predložila nobenih dokazov, da so se razmere spremenile. Preiskava prav tako ni razkrila nobenih elementov, ki bi izpodbijali zgornje ugotovitve. Sklepi iz prvotne preiskave veljajo tudi v OPP in so zato potrjeni.
 (227)
 Te ugotovitve jasno kažejo, da se finančni sektor spodbuja, naj prispeva k strategijami, ki jih oblikujejo vladni organi. Vprašanje vmešavanja kitajske vlade za vplivanje na obrestne mere je bilo obravnavano že v uvodnih izjavah 197, 198, 206 in 207. Kar zadeva ugotovitve iz prvotne preiskave, je treba opozoriti, da so bile pripombe kitajske vlade v okviru prvotne preiskave analizirane in upoštevane v prvotni uredbi, sklepne ugotovitve prvotne preiskave pa niso bile izpodbijane na sodišču. Poleg tega kitajska vlada ni predložila nobenega dokaza, ki bi lahko izpodbil ugotovitve iz prvotne preiskave, preiskava pa prav tako ni odkrila nobenih elementov take narave. V tem okviru Komisija ne vidi razloga, da te ugotovitve ne bi mogle biti osnova, na katero se je Komisija opirala pri pripravi svojih sklepnih ugotovitev v sedanji preiskavi.
 (228)
 Poleg tega in kakor je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi (36) bi se, tudi če se ne bi štelo, da so državne banke javni organi, vseeno štelo, da jim kitajska vlada zaupa naloge ali jim ukazuje opravljanje funkcij, ki so običajno v pristojnosti vlade, v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne uredbe.
 (c) Zasebne banke
 (229)
 Ker je bil delež posojil zasebnih bank v LRK trem vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zanemarljiv in nobena od zasebnih bank v LRK ni predložila izpolnjenega vprašalnika, v zvezi s tem ni bilo dodatnih ugotovitev. Komisija se je zato odločila, da majhne koristi, ki izhajajo iz teh posojil, pri izračunu subvencije izloči. Zato Komisiji ni bilo treba obravnavati pripomb kitajske vlade v zvezi s tem.
 (d) Specifičnost
 (230)
 V sedanji preiskavi nobeni dokazi v spisu ne morejo spremeniti ugotovitev Komisije v prvotni preiskavi (37), v kateri je bilo sklenjeno, da se omejenemu številu industrij, ki veljajo za ključne in med katerimi je tudi fotonapetostna industrija, po ukazu kitajske vlade namenjajo preferenčna posojila. Nasprotno, v preiskavi so bili razkriti dodatni elementi, ki potrjujejo prvotno ugotovitev. En vzorčeni proizvajalec izvoznik je navedel: „Kitajska razvojna banka nam je v preteklosti zagotavljala posojila za financiranje naših projektov sončne energije. Ker so ta posojila delno odvisna od vidikov politike, se lahko pogoji in razpoložljivost teh posojil spremenijo, če vlada spremeni svoje stališče glede solarne industrije.“ Navedel je tudi: „Vlada LRK izvaja pomemben nadzor nad gospodarsko rastjo Kitajske z dodeljevanjem sredstev, nadziranjem plačil obveznosti, izraženih v tuji valuti, določanjem denarne politike in zagotavljanjem preferenčne obravnave nekaterih industrij ali družb.“ (38) Poleg tega je bilo v poročilu o odobritvi posojila pozitivno ocenjeno dejstvo, da fotonapetostni sektor prejema vladno podporo in da ga spodbuja nacionalna politika. Na podlagi navedenega je bilo ugotovljeno, da organi finančnim institucijam dovolijo zagotavljati preferenčna posojila samo omejenemu številu industrij/družb, ki delujejo v skladu z ustreznimi politikami kitajske vlade. Poleg tega nobena zainteresirana stran ni mogla predložiti dokazov, da so banke ustrezno ocenjevale kreditno sposobnost fotonapetostne industrije.
 (231)
 Po razkritju se je kitajska vlada sklicevala na dejstvo, da fotonapetostna industrija domnevno ni navedena v 13. petletnem načrtu iz uvodne izjave 83 in da je Komisija domnevno napačno razlagala Sklep št. 40. Poleg tega je navedla, da je vloga enega kitajskega izvoznika pri Komisiji za vrednostne papirje in borzo Združenih držav Amerike ne more služiti kot dokaz o vladni politiki.
 (232)
 Najprej je treba opozoriti, da so bile trditve v zvezi z 13. petletnim načrtom in Sklepom št. 40 obravnavane v uvodnih izjavah 87 in 89. Kar zadeva vlogo pri Komisiji za vrednostne papirje in borzo Združenih držav Amerike, ta dopolnjuje že zbrane dokaze in potrjuje obstoj posebne vladne politike v podporo fotonapetostni industriji.
 (233)
 Kitajska vlada je navedla tudi pripombe, ki jih je navedla v zvezi z uvodno izjavo 172 prvotne uredbe in so bile obravnavane že v prvotni uredbi. Nadalje je navedla, da se na podlagi poročila PO v zadevi ZDA – zrakoplov (druga pritožba) analiza specifičnosti ne bi smela osredotočati le na „posamezne prejemnike, navedene v pritožbi, ampak ... tudi na vsa podjetja ali industrije, ki so upravičeni do iste subvencije“ (39), in da mora biti glede na poročilo odbora v zadevi ZDA – zrakoplov (40) subvencija, da bi bila specifična, zagotovljena dovolj omejeni „skupini“ podjetij ali industrij in da to zahteva več kot le dokaz, da do subvencije niso bila upravičeni prav vsa podjetja ali industrije.
 (234)
 S tem v zvezi je treba opozoriti, da so bile pripombe kitajske vlade v okviru prvotne preiskave analizirane in upoštevane v prvotni uredbi, sklepne ugotovitve prvotne preiskave pa niso bile izpodbijane na sodiščih Unije. Kar zadeva sklicevanje na poročila pritožbenega organa in odbora gre za sklicevanje na dokumente, ki so bili našteti v uvodni izjavi 172 prvotne uredbe in zgoraj navedene dokumente. V zvezi s tem Komisija meni, da so sklicevanja na fotonapetostno industrijo dovolj jasna, saj je ta opredeljena bodisi z imenom bodisi z jasnim sklicevanjem na izdelek, ki ga izdeluje, ali skupino podjetij, ki ji pripada.
 (235)
 Na podlagi dokazov v spisu se sklene, da subvencije v obliki preferenčnih posojil niso splošno razpoložljive in so zato specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega zainteresirane strani niso predložile nobenih dokazov o tem, da subvencija temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
 (e) Sklepne ugotovitve preiskave
 (236)
 Ugotavlja se, da veliko večino posojil vzorčenim skupinam proizvajalcev izvoznikov zagotavljajo državne banke, za katere se je v uvodni izjavi 201 zgoraj ugotovilo, da so javni organi, ker jim je zaupano pooblastilo vlade in ker opravljajo vladne funkcije. Obstajajo nadaljnji dokazi o tem, da te banke dejansko izvajajo pooblastilo vlade, saj država (tj. PBOC), kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 197 do 201, očitno posega v način, kako komercialne banke odločajo o obrestnih merah za posojila, ki jih odobrijo kitajskim družbam. V teh okoliščinah je mogoče posojilno prakso teh subjektov neposredno pripisati vladi.
 (237)
 Nazadnje, kitajska vlada niti ni predložila informacij, ki bi omogočale boljše razumevanje povezave med državnimi bankami in vlado, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 51, 103 in 104, ali je zavrnila njihovo predložitev. Zato Komisija za posojila, ki so jih odobrile državne banke v LRK, ugotavlja, da gre še vedno za finančni prispevek proizvajalcem fotonapetostnih izdelkov v obliki neposrednega prenosa sredstev vlade v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
 (238)
 Na podlagi informacij o posojilih in kreditnih linijah, pridobljenih od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, in omejenih informacij, pridobljenih od štirih bank, je Komisija na podlagi razpoložljivih dejstev ugotovila, da dejansko in v praksi državne banke izvajajo vladno pooblastilo in da te banke izvajajo svoje dejavnosti dajanja posojil v skladu s potrebami nacionalnega gospodarskega in socialnega razvoja ter pod vodstvom državnih industrijskih politik, kot določa člen 34 zakona o bankah.
 (239)
 Ugodnost v smislu členov 3(2) in 6(b) osnovne uredbe obstaja v obsegu, v katerem se vladna posojila ali posojila zasebnih organov na podlagi zaupanja nalog ali ukazov vlade odobrijo pod pogoji, ugodnejšimi od tistih, ki bi jih lahko prejemnik dejansko dobil na trgu. Nevladna posojila v LRK ne zagotavljajo ustrezne referenčne vrednosti, ker je bilo ugotovljeno, da je kitajski finančni trg izkrivljen (glej uvodni izjavi 225 in 226). Zato so bile referenčne vrednosti oblikovane po metodi, opisani v uvodnih izjavah 246 do 248 v nadaljevanju. Ta referenčna vrednost kaže, da so posojila fotonapetostnemu sektorju odobrena pod pogoji in okoliščinami, ugodnejšimi od tržnih.
 (240)
 Kot je bilo ugotovljeno v uvodni izjavi 191 prvotne uredbe, je fotonapetostna industrija uvrščena v kategorijo spodbujanih industrij v skladu s Sklepom št. 40. Sklep št. 40 od takrat ni bil spremenjen in določa obvezujoča pravila za vse gospodarske institucije v obliki usmeritev glede spodbujanja in podpore spodbujanih industrij, med katerimi je tudi fotonapetostna industrija.
 (241)
 Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 172 prvotne uredbe, se omejenemu številu industrij, med katerimi je tudi fotonapetostna industrija, po ukazu kitajske vlade namenjajo preferenčna posojila. Na podlagi navedenega je mogoče sprejeti enak sklep, tj. da organi finančnim institucijam dovolijo zagotavljati preferenčna posojila samo omejenemu številu industrij/družb, ki delujejo v skladu z ustreznimi politikami kitajske vlade. Na podlagi dokazov v spisu in zaradi nesodelovanja kitajske vlade v tej zadevi se sklene, da subvencije v obliki preferenčnih posojil niso splošno razpoložljive in so zato specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega zainteresirane strani niso predložile nobenih dokazov o tem, da subvencija temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
 (f) Sklepna ugotovitev
 (242)
 Preiskava je pokazala, da so vsi vzorčeni proizvajalci izvozniki imeli ugodnosti od preferenčnih posojil v obdobju preiskave.
 (243)
 Ob upoštevanju navedenega je treba financiranje fotonapetostne industrije obravnavati kot subvencijo.
 (244)
 Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
 (g) Izračun zneska subvencije
 (245)
 Na podlagi metode, ki je bila uporabljena v prvotni preiskavi, se znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. V skladu s členom 6(b) osnovne uredbe se kot ugodnost za prejemnike šteje razlika med zneskom obresti, ki ga družba plača za vladno posojilo, in zneskom, ki bi ga družba plačala za primerljivo komercialno posojilo, ki bi ga dobila na trgu.
 (246)
 Kot je pojasnjeno zgoraj v uvodnih izjavah 236 do 241; ker posojila, ki jih zagotavljajo kitajske banke, odražajo znatno poseganje vlade v bančni sektor in ne obrestnih mer delujočega trga, je bila ustrezna referenčna vrednost določena po metodi, opisani v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija, da bi določila ustrezno referenčno obrestno mero, zaradi nesodelovanja kitajske vlade uporabila razpoložljiva dejstva.
 (247)
 Kot v prvotni preiskavi se zdi smiselno, da se pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti za posojila, izražena v CNY, uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da izražajo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi, kadar je tekoče finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu ter kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se ne upošteva kreditna sposobnost kitajskih izvoznikov po nominalni vrednosti, ampak se doda pribitek, ki izraža potencialni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj. Uporabljene referenčne vrednosti (41) so:
 Obdobje
 Referenčna vrednost CNY (%)
 Do 1 leta
 6,88
 1 do 5 let
 7,28
 Več kot 5 let
 7,43
 (248)
 Za posojila, izražena v tujih valutah, veljajo podobne razmere v zvezi z izkrivljanjem trga in odsotnostjo veljavnih bonitetnih ocen, ker tudi ta posojila odobrijo kitajske banke. Zato so se za določitev naslednjih referenčnih vrednosti (42) tako kot v prvotni preiskavi uporabile podjetniške obveznice z bonitetno oceno BB, izražene v ustreznih valutah in izdane v OPP:
 Valuta
 Referenčna vrednost (%)
 USD
 5,214
 EUR
 3,306
 (249)
 Po razkritju je kitajska vlada ugovarjala dodanemu pribitku za določitev referenčne vrednosti za posojila, izražena v CNY, na podlagi dejstva, da ni bilo nobene dejanske podlage, na kateri bi Komisija glede na podatke o njihovi uspešnosti in o dobičkonosnosti lahko menila, da je vzorčenim družbam treba dati oceno „BB“, ter trdila, da taka okoliščina velja za celotni sektor. Prav tako je ugovarjala metodologiji, uporabljeni za določitev referenčne vrednosti za posojila, izražena v EUR in USD, z utemeljitvijo, da PBOC ni določila najnižje dovoljene posojilne obrestne mere za posojila v navedenih valutah in jih banke lahko ponudijo po kateri koli obrestni meri. Prav tako se je sklicevala na enega sodelujočega izvoznika, za katerega je bila izračunana referenčna vrednost nižja od obrestne mere, po kateri so bila odobrena vsa posojila.
 (250)
 Kar zadeva uporabljeni pribitek in bonitetne ocene, Komisija ni od bank prejela nobenih smernic za določanje bonitetne ocene družb. Poleg tega nekaj dokumentov, ki so jih pokazale družbe same, ni bilo zanesljivih za namene ocenjevanja njihove kreditne sposobnosti. Ena družba je tako predložila bonitetno oceno, povezano z eno od njenih številnih družb, ki niso dejavne v fotonapetostnem sektorju. Druga družba je predložila dokument, ki ga ni izdala banka, ampak plačana bonitetna agencija. Tretji dokument je bil zavrnjen že v prvotni preiskavi in v spis niso bili vloženi nobeni dodatni elementi.
 (251)
 Kar zadeva posojila, izražena v EUR in USD, je naveden sklic na uvodno izjavo 237, v kateri so navedena izkrivljanja trga. Takšna izkrivljanja upravičujejo uporabo zunanje referenčne vrednosti tudi za taka posojila. Kar zadeva sodelujočega proizvajalca, na katerega se je sklicevala kitajska vlada, ta trditev ni podprta s podatki iz spisa.
 (252)
 Eden od proizvajalcev izvoznikov je menil, da je obrestna mera Ljudske banke Kitajske primerno merilo za preverjanje, ali so posojila dana pod ugodnejšimi pogoji. Vendar se obrestna mera PBOC med drugim nanaša na medbančna posojila. Ne gre za ustrezno referenčno vrednost za posojila za fotonapetostne družbe v okoliščinah v tej preiskavi, posebej ob upoštevanju dejstva, da je zgoraj pojasnjeno, da bi referenčna vrednost morala biti za družbe z bonitetno oceno BB, saj imajo banke praviloma veliko boljše ocene, če želijo imeti dostop do medbančnih posojil.
 (253)
 Ta stran je tudi trdila, da Komisija ni opravila odbitka v korist maloštevilnih odobrenih posojil, ki presegajo izračunano referenčno vrednost. Vendar se je enako kot v prvotni preiskavi štelo, da ta posojila ne bi smela vplivati na izračun.
 (254)
 Poleg tega je proizvajalec izvoznik trdil, da bi ga morali obravnavati drugače od drugih vzorčenih družb, saj je menil, da njegov finančni položaj ne ustreza več bonitetni oceni BB. Vendar pa ob upoštevanju dejstva, da je Komisija uporabila bonitetno oceno BB za vse družbe (tako kot v prvotni preiskavi in kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 256 spodaj), je bila ta trditev zavrnjena.
 (255)
 En vzorčeni proizvajalec izvoznik je navedel, da so bila nekatera njegova posojila povezana samo z izvoznimi dejavnostmi. Ta značilnost se je upoštevala pri izračunu ugodnosti, ki izhajajo iz takih posojil.
 (256)
 Komisija je glede na navedeno, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 47, 107 in 110, od kitajske vlade in vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, naj predložijo informacije o posojilnih politikah kitajskih bank in načinu, kako so posojila dodeljena proizvajalcem izvoznikom. Kljub večkratnim zahtevam teh informacij ni dobila. Glede na nesodelovanje in vsa razpoložljiva dejstva ter v skladu z določbami člena 28(6) osnovne uredbe se zdi primerno, da se tako kot v prvotni preiskavi upošteva, da bi vsi proizvajalci fotonapetostnih izdelkov na Kitajskem dobili samo obveznice z najvišjo oceno „špekulativnega razreda“ (BB pri Bloombergu), in uporabi ustrezna premija, pričakovana za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, za običajno obrestno mero Ljudske banke Kitajske.
 (257)
 Trdilo se je, da bi bilo treba znižati bonitetno oceno kitajske fotonapetostne industrije z BB na C ali nižje zaradi „dejanskih neplačil in izredno šibkih bilanc celo pri največjih kitajskih proizvajalcih“.
 (258)
 To zahtevo je treba zavrniti, saj iz razpoložljivih informacij ni razvidno, da bi bila fotonapetostna industrija v slabšem ali boljšem položaju kot v prvotni preiskavi. Zato se je štelo primerno ohraniti metodologijo, uporabljeno v prvotni preiskavi.
 (259)
 Ugodnosti za vzorčene proizvajalce izvoznike so bile zato izračunane z upoštevanjem razlike v obrestnih merah, izražene v odstotku, pomnožene z neporavnanim zneskom posojila, tj. z obrestmi, ki niso bile poravnane v OPP. Ta znesek se je nato prištel skupnemu prometu zadevnih proizvajalcev izvoznikov ali, kadar je to primerno, skupnim prihodkom od izvoza.
 (260)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Preferenčne posojilne politike
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 1,17
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,28
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,52
 3.4.1.2 Zagotavljanje kreditnih linij
 (a) Uvod
 (261)
 Zahtevek je vseboval trditve, da so kitajske banke kitajskim izvoznikom izdelka, ki se pregleduje, zagotavljale nesorazmerne kreditne linije. Preiskava je potrdila, da so dejansko vse preiskovane družbe od kitajskih bank prejele znatne kreditne linije, ki so bile večinoma zagotovljene brez pristojbin.
 (b) Ugotovitve preiskave
 Kreditne linije lahko pomenijo prenos sredstev
 (262)
 Poročilo odbora ES – letala je potrdilo, da take kreditne linije poleg učinkov posameznih posojil lahko pomenijo neposredne prenose sredstev v skladu z določbo prava STO, ki ustreza členu 3(1)(a)(i) osnovne uredbe, in s tem finančne prispevke. Odbor je ugotovil, da potencialni prenos sredstev izhaja iz samega obstoja obveznosti, da se opravi neposreden prenos sredstev. Odbor je ugotovil tudi, da lahko kreditna linija sama po sebi pomeni ugodnost za podjetje prejemnika in je tako lahko pomenila prenos sredstev ločeno od kakršnih koli neposrednih prenosov sredstev v obliki posameznih posojil (43).
 Banke, ki zagotavljajo kreditne linije, so javni organi ali pa jim vlada zaupa naloge
 (263)
 Kreditne linije so vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotovile iste banke, kot so izvajale preferenčne posojilne politike iz oddelka 3.4.1.1. Te banke so javni organi (glej uvodne izjave 136, 151, 166, 185 in 186). Izvršujejo vladno funkcijo spodbujanja fotonapetostne industrije v skladu s centralnim načrtovanjem, kakor je navedeno zgoraj v oddelku 3.2.
 (264)
 Glede na izpolnjene vprašalnike so trije vzorčeni proizvajalci izvozniki kreditne linije prejeli brezplačno. V normalnih tržnih razmerah so take kreditne linije predmet znatnega stroška rezervacije sredstev posojila in upravnih pristojbin, s katerimi banke krijejo stroške in tveganja.
 (265)
 Znesek ugodnosti predstavljajo pristojbine, ki se običajno zaračunavajo za poslovne kreditne linije za družbe in ki so jih bili vzorčeni proizvajalci izvozniki v večini primerov oproščeni. Komisija je uporabila pristojbine za kreditno linijo, ki jo je enemu od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov zagotovila tuja poslovna banka v prvotni preiskavi (44). Takšna kreditna linija ni obstajala za nobeno od treh vzorčenih družb v sedanji preiskavi. Ker so pristojbine izračunane kot odstotek transakcijskih vrednosti, ni bilo potrebe po posodobitvi referenčne vrednosti, uporabljene v prvotni preiskavi. Poleg tega v sedanji preiskavi ni bilo predlagano nobeno drugo merilo.
 (266)
 Iz istih razlogov in kot je določeno v uvodnih izjavah 230 do 235 zgoraj, subvencije v obliki nesorazmernih kreditnih linij niso splošno razpoložljive in so zato specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Poleg tega zainteresirane strani niso predložile nobenih dokazov o tem, da subvencija temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
 (267)
 Po razkritju se je en proizvajalec izvoznik pritožil nad dejstvom, da je Komisija na svoj seznam kreditnih linij vključila sporazum o sodelovanju med banko in družbo. Komisija meni, da je vključitev takega sporazuma upravičena, saj ima enake značilnosti kot dogovori, opisani v uvodnih izjavah 434 do 438 prvotne uredbe. Če takšnega sporazuma ne bi bilo, bi bil ta izvoznik po mnenju trgov očitno v slabšem položaju. Zato ta sporazum lahko pomeni prenos sredstev ali zagotavljanje finančnih storitev. Takšno pomembno „jamstvo“ bi imelo na trgu določeno vrednost in bi prejemniku omogočilo „boljši položaj“, kot bi ga imel brez sporazuma. Enako kot v prvotni preiskavi, ko so bili za sporazum z isto banko v enakem znesku uvedeni izravnalni ukrepi, Komisija navaja, da se za tak sporazum lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
 (c) Sklepna ugotovitev
 (268)
 Preiskava je pokazala, da so vse skupine vzorčenih proizvajalcev izvoznikov v OPP uživale ugodnosti kreditnih linij, zagotovljenih brezplačno ali po obrestnih merah, ugodnejših od tržnih.
 (269)
 Zato je treba zagotavljanje takih kreditnih linij za fotonapetostno industrijo obravnavati kot subvencijo.
 (270)
 Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
 (d) Izračun zneska subvencije
 (271)
 Zagotavljanje kreditnih linij brezplačno ali po pristojbinah, ugodnejših od tržnih, se šteje za zagotavljanje finančnih storitev (člen 3(1)(a)(iii) osnovne uredbe) za manj kot ustrezno nadomestilo. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Zaradi izkrivljanja trga, opisanega v uvodnih izjavah 225 in 226 zgoraj, ustreznosti nadomestila za finančne storitve (v tem primeru zagotavljanje kreditnih linij) ni bilo mogoče določiti glede na prevladujoče tržne pogoje v LRK. Zato se v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe ugodnost za prejemnike obravnava kot razlika med zneskom, ki ga družba plača za zagotavljanje kreditne linije s strani kitajskih bank, in zneskom, ki bi ga družba plačala za primerljivo poslovno kreditno linijo, ki se lahko pridobi na trgu. Kreditne linije bi se lahko štele tudi za potencialni prenos sredstev v skladu s členom 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
 (272)
 V prvotni preiskavi je eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov pridobil kreditno linijo od banke, katere sedež ni v finančni pristojnosti LRK, pri čemer sta se za to kreditno linijo zaračunali provizija za nečrpan del posojila in organizacijska provizija, kar je običajna praksa na svetovnih finančnih trgih. Čeprav je kreditno linijo odobrila kitajska podružnica zadevne banke, se je štela za razumen približek referenčni vrednosti. Tudi za izračun zneska subvencije za to shemo v trenutnem pregledu zaradi izteka ukrepov se je zdelo primerno, da se pristojbine za to kreditno linijo uporabijo kot referenčna vrednost v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe. Kot je navedeno v uvodni izjavi 267, ni bilo mogoče opredeliti boljše referenčne vrednosti.
 (273)
 Raven pristojbin, ki se uporablja kot referenčna vrednost, je bila določena v sorazmerju z zneskom vsake kreditne linije, da se je pridobil znesek subvencije (brez vseh dejansko plačanih pristojbin). Kadar je kreditna linija trajala več kot eno leto, je bil celoten znesek subvencije dodeljen za čas trajanja kreditne linije in ustrezen znesek pripisan OPP.
 (274)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Zagotavljanje kreditnih linij
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,52
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 1,20
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,62
 3.4.1.3 Subvencijski programi za izvozne kredite
 (275)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa. V vsakem primeru pa nič ne kaže na to, da bi bili prvotni izvozni subvencijski programi umaknjeni.
 3.4.1.4 Izvozna jamstva in zavarovanja za zelene tehnologije
 (a) Uvod
 (276)
 Zahtevek je vseboval trditve, da je družba Sinosure proizvajalcem izdelka, ki se pregleduje, še naprej zagotavljala zavarovanje izvoznih kreditov po preferenčnih pogojih. V skladu s pritožbo naj zavarovanje izvoznih kreditov družbe Sinosure ne bi zadostovalo niti za pokritje dolgoročnih dejavnosti, družba Sinosure pa posluje v razmerah, ko ustvarja dolgoročne izgube.
 (b) Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
 (277)
 Kot je navedeno v uvodnih izjavah 279 do 283 spodaj, je Komisija zahtevala informacije v vprašalniku, v pozivih k dopolnitvi in med preveritvenim obiskom kitajske vlade in družbe Sinosure na kraju samem, ki jih slednji večinoma nista predložili, zato Komisija ni mogla preveriti vseh bistvenih elementov in informacij z jasno objektivno povezavo na shemo, kot so dokumenti in podatki, navedeni spodaj.
 (278)
 Kar zadeva lastniške deleže in postopek notranjega odločanja, ni bil predložen nov/revidiran statut. Po razkritju je kitajska vlada poudarila, da Komisija ni konkretno obrazložila, kateri elementi iz statuta družbe niso bili na voljo in kako je to vplivalo na analizo Komisije, ter da se je ta oprla na zastarelo različico statuta. Komisija v zvezi s tem navaja, da je svoje ugotovitve utemeljila na različici statuta, ki je bila na voljo in je nesporna.
 (279)
 Kar zadeva notranja pravila poslovanja in postopek ocene tveganja, družba Sinosure ni predložila zahtevanih dokumentov, kot sta „Osnovna pravila za celovito obvladovanje tveganja družbe China Export & Credit Insurance Corporation“ in „Sistem za izdajanje posebnih dovoljenj za na politiki temelječe programe zavarovanja izvoznih kreditov družbe China Export & Credit Insurance Corporation“, navedenih v zapisniku upravnega odbora, ki je bil predložen v izpolnjenem vprašalniku. Kitajska vlada je po razkritju navedla, da navedba, da drugi dokument ni bil predložen, ni logična, ker kot je navedla Komisija na svojem seznamu dokumentov, predloženih med preveritvijo, Sinosure trdi, da ta dokument ne obstaja. Komisija je kljub temu presenečena, da se zapisnik sestanka upravnega odbora sklicuje na neobstoječi dokument. Poleg tega je dejstvo, da ta dokument ni bil predložen in je bil zato uvrščen na seznam, ki ga je kitajska vlada odobrila in podpisala na koncu preveritvenega obiska. Razlogi, dani za nezagotovitev dokumentov, so bili razlogi, ki jih je podala kitajska vlada in so bili zabeleženi v zapisniku.
 (280)
 Družba Sinosure je Komisiji sicer dovolila hiter vpogled v podatke o dobičkih/izgubah samo za kratkoročna zavarovanja kreditov v skladu s programom zavarovanja izvoznih kreditov, vendar poudarjamo, da Komisiji ni bilo dovoljeno pregledati dokumenta ali narediti kopije in da izračunane dobičkonosnosti ni bilo mogoče podpreti z dokazi.
 (281)
 Po razkritju kitajska vlada meni, da Komisija priznava pregled podatkov o poslovnem izidu v uvodni izjavi 280. Vendar bi morala kitajska vlada upoštevati tudi preostanek uvodne izjave, ki vodi do ugotovitve, da Komisija ni bila zadovoljna s prejetimi informacijami. Kitajska vlada je trdila tudi, da je družba Sinosure v izpolnjenem vprašalniku o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov solarnih izdelkov za izvoz v Unijo podala podrobne informacije. V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je bilo s številkami, predloženimi med preveritvenim obiskom, te številke nemogoče preveriti na kraju samem.
 (282)
 Prav tako niso bile predložene informacije o zavarovanju izvoznih kreditov za sektor, in sicer za deset največjih proizvajalcev izvoznikov ali za tri vzorčene proizvajalce izvoznike. Zahtevki po razkritju glede desetih največjih proizvajalcih izvoznikih so obravnavani v uvodni izjavi 67 zgoraj. Glede trditve kitajske vlade, da so bile informacije za tri vzorčene proizvajalce izvoznike v vsakem primeru na voljo Komisiji prek samih proizvajalcev izvoznikov, Komisija ugotavlja, da bi moral informacije, ki jih je zahtevala od družbe Sinosure, Sinosure zagotoviti sama. Družba Sinosure ni mogla domnevati, da bodo informacije o zavarovanju izvoznih kreditov predložili trije vzorčeni proizvajalci izvozniki, in tudi če bi lahko, družba Sinosure ni mogla preprosto predpostavljati, da bodo takšni podatki popolni ali pravilni. Del pristojnosti preiskovalnega organa je zbiranje informacij iz različnih virov; to nalogo je oviralo nesodelovanje.
 (283)
 Poleg tega je družba Sinosure trdila, da nobeden od treh vzorčenih proizvajalcev izvoznikov v OPP ni pridobil zavarovanja od družbe Sinosure. Ugotovljeno je bilo, da je ta trditev nepravilna in v nasprotju z informacijami, ki so jih trije predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki.
 (c) Sinosure je javni organ
 (284)
 V prvotni preiskavi (45) je bilo ugotovljeno, da je družba Sinosure javni organ. Niti kitajska vlada niti družba Sinosure med to preiskavo nista predložili dokazov, da so se te razmere spremenile. Preiskava prav tako ni razkrila nobenih elementov, ki bi izpodbijali zgornjo ugotovitev. Nasprotno, družba Sinosure je v letnem poročilu za leto 2014 potrdila ugotovitev iz prvotne preiskave, v kateri je navedeno, da je „družba Sinosure po najboljših močeh podpirala kitajske nacionalne politike in to poskušala doseči z raziskovanjem novih idej in konceptov, izboljšanjem delovnih metod, izpopolnjevanjem izdelkov in storitev ter povečanjem učinkovitosti pri izvajanju svojih političnih funkcij“ ali da ima vlogo „organa, ki podpira politiko“. Ugotovitve iz prvotne preiskave zato veljajo tudi v OPP in se potrdijo.
 (d) Pravna podlaga
 (285)
 Pravne podlage so enake kot v prvotni preiskavi: Obvestilo o izvajanju strategije spodbujanja trgovine prek znanosti in tehnologije z uporabo zavarovanja izvoznih kreditov (Shang Ji Fa[2004] št. 368), ki sta ga skupaj izdala MOFCOM in Sinosure; Izvozni seznam kitajskih visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo iz leta 2006; tako imenovani načrt 840, vključen v obvestilo državnega sveta z dne 27. maja 2009; tako imenovani načrt 421, vključen v Obvestilo o izdajah za izvajanje posebnih dogovorov za financiranje zavarovanj v zvezi z izvozom velike celostne opreme, ki sta ga 22. junija 2009 skupaj izdala ministrstvo za trgovino in ministrstvo za finance; Obvestilo o Sklepu državnega sveta o pospeševanju pridelave in razvoja strateških nastajajočih industrij (Guo Fa [2010] št. 32 z dne 18. oktobra 2010), ki ga je izdal državni svet, in izvedbene smernice državnega sveta (Guo Fa [2011] št. 310 z dne 21. oktobra 2011).
 (e) Ugotovitve preiskave
 (286)
 Ker je družba Sinosure javni organ, ki mu je zaupano pooblastilo vlade ter izvršuje vladne zakone in načrte, zagotavljanje zavarovanja izvoznih kreditov proizvajalcem izdelka, ki se pregleduje, pomeni finančni prispevek v obliki potencialnega neposrednega prenosa sredstev od vlade v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
 (287)
 Nekateri lokalni organi so odobrili znižanje dela premije, ki so jo proizvajalci izvozniki plačali družbi Sinosure. To znižanje dela premije pomeni tudi neposredni prenos sredstev v obliki nepovratnih sredstev v skladu s členom 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.
 (288)
 Ugodnost v smislu členov 3(2) in 6(c) osnovne uredbe obstaja, če družba Sinosure zagotavlja zavarovanje izvoznih kreditov po pogojih, ki so ugodnejši od tistih, ki bi jih prejemnik običajno dobil na trgu, ali če zagotavlja zavarovanje, ki sicer sploh ne bi bilo na voljo na trgu. Dodatna ugodnost v smislu člena 3(2), ki jo prejme proizvajalec izvoznik, je gotovinsko znižanje dela zavarovalne premije, ki jo družbi Sinosure plačajo nekateri lokalni organi, kjer imajo sedež nekateri proizvajalci izvozniki.
 (289)
 Glede obstoja ugodnosti je Komisija proučila, v kolikšnem obsegu so premije Sinosure krile stroške kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 280, je družba Sinosure zagotovila analizo donosnosti za obdobje 2011–2015, ki kaže, da naj bi bila ta družba v tem obdobju na splošno dobičkonosna, vendar je v letu 2015 poslovala z izgubo. Prvič, Komisija ugotavlja, da si je bilo mogoče ta dokument, ki naj bi ga izdal finančni oddelek, le na hitro ogledati in da ga ni bilo mogoče kopirati/natisniti in vzeti kot dokazno gradivo. Drugič, informacije iz tega poročila je bilo mogoče preveriti zgolj delno, saj na podlagi predloženih dokazov ni bilo mogoče uskladiti informacij z letnim poročilom družbe Sinosure za leto 2014. Komisija zato ni zadovoljna s predloženimi informacijami.
 (290)
 Nadalje je družba Sinosure kot izhodišče za svojo trditev uporabila točko (j) Priloge 1 k Sporazumu o subvencijah in izravnalnih ukrepih („SIU“) STO, ki zagotavljanje programov zavarovanja izvoznih kreditov po premijskih stopnjah, ki ne zadostujejo za kritje dolgoročnih stroškov poslovanja in izgub programov, uvršča med „prepovedane“ izvozne subvencije po členu 3(1)(a) navedenega sporazuma. V izpolnjenem vprašalniku se je družba sklicevala le na dobičke, akumulirane v zadnjih petih letih, ter sklepala, da zagotavljanje zavarovanja izvoznih kreditov proizvajalcem izvoznikom ni pomenilo subvencije v okviru Sporazuma SIU STO, ker je na splošno v tem obdobju ustvarila dobiček. V zvezi s tem se ugotavlja, da Komisija na podlagi predloženih informacij, tj. kumulativnega zneska v zvezi z dobičkonosnostjo v petletnem obdobju, ne more sprejeti smiselne ugotovitve.
 (291)
 Ker ni zanesljivih in preverljivih informacij, potrebnih za izvedbo analize „programa“ iz točke (j) Priloge 1 k Sporazumu SIU STO, je morala Komisija svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dokazov v zapisniku. Komisija se je glede tega oprla na letno poročilo za leto 2014, ki ga je pridobila med preveritvenim obiskom. Po pregledu tega dokumenta je bilo ugotovljeno, da bi celotna dejavnost zavarovanja izvoznih kreditov družbe Sinosure v letih 2013 in 2014 ustvarila izgubo, če ne bi bil evidentiran dohodek, ki ne izhaja iz poslovanja. Tak dohodek, ki ne izhaja iz poslovanja, ni povezan z običajno dejavnostjo družbe Sinosure in bi moral biti zato izključen iz analize dobičkonosnosti te institucije. Stanje je še vedno podobno tistemu iz prvotne preiskave.
 (292)
 Po razkritju je kitajska vlada izpodbijala oceno Komisije, da bi celotna dejavnost zavarovanja izvoznih kreditov družbe Sinosure ustvarila izgubo, ter metodologijo izračuna, ki jo je uporabila Komisija pri obravnavi pripomb kitajske vlade z dne 27. septembra 2013. Slednje pripombe so že bile obravnavane v oddelku 3.5.3 osnovne uredbe in zavrnjene.
 (293)
 Poleg razlag iz uvodnih izjav 280, 289 in 290 ter kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, je v členu 11 domnevno zastarele različice statuta, ki je bil predložen v izpolnjenem vprašalniku, določeno, da družba posluje na pragu dobička. Povedano drugače, po statutu si družba Sinosure ne prizadeva čim bolj povečati svojega dobička, temveč si prizadeva zgolj za pokritje stroškov v skladu s svojo funkcijo edinega uradnega zavarovatelja izvoznih kreditov v LRK. Kot je bilo že pojasnjeno, so zapisi v spisu pokazali, da pravno in politično okolje, v katerem družba Sinosure posluje, od nje zahteva, da izvršuje vladne politike in načrte ter tako izpolnjuje svoje pooblastilo v okviru javne politike. Med izbranimi panogami in družbami, ki jih izrecno podpira država, imajo proizvajalci izvozniki popoln dostop do zavarovanja izvoznih kreditov, ki jih zagotavlja družba Sinosure po preferenčnih obrestnih merah. Zato družba Sinosure zagotavlja neomejeno razpoložljivost zavarovanj za fotonapetostni sektor, nizke zavarovalne premije, ki jih ponuja, pa ne odražajo dejanskih tveganj, nastalih pri zavarovanju izvoza v tem sektorju. Na podlagi vseh teh zbranih elementov je že mogoče sklepati, da premijske stopnje, ki jih zaračuna družba Sinosure, še vedno ne zadostujejo za pokritje njenih dolgoročnih dejavnosti.
 (294)
 Opozoriti je treba tudi, da so bili že v prvotni preiskavi (46) sprejeti nekateri sklepi. Kitajska vlada med to preiskavo ni predložila nobenih dokazov, da se je stanje spremenilo. Preiskava ni razkrila nobenih elementov, ki bi izpodbijali zgornjo ugotovitev.
 (295)
 Na podlagi navedenega in glede na to, da družba Sinosure še vedno ustvarja izgube iz svojega programa zavarovanja izvoznih kreditov, se obstoj ugodnosti določi s primerjanjem premij, ki jih plačajo proizvajalci izvozniki, in tistih, ki so na voljo na trgu.
 (296)
 Družba Sinosure je trdila, da na kitajskem trgu take storitve zagotavljajo še štiri družbe. Vendar v zvezi s tem ni bilo mogoče predložiti informacij o njihovih tržnih deležih. Vsekakor je družba Sinosure edini uradni zavarovatelj izvoznih kreditov in ima prevladujoč položaj na kitajskem trgu. Zato v LRK ni poslovnih referenčnih vrednosti za take instrumente in glede na to, da je finančni trg v LRK še vedno izkrivljen zaradi posredovanja vlade, je razumno uporabiti referenčno vrednost zunaj LRK.
 (297)
 Subvencije so odvisne od izvajanja izvoza v smislu člena 4(4)(a) osnovne uredbe, ker jih ni mogoče pridobiti brez izvažanja. Poleg tega so tudi specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je dostop omejen na določena podjetja. Ker v zvezi s tem ni bilo sprememb, se je treba sklicevati na uvodni izjavi 246 in 247 prvotne uredbe, v katerih je bilo ugotovljeno, da so ugodnosti, ki jih družba Sinosure in/ali lokalni organi odobrijo proizvajalcem izdelka, ki se pregleduje, specifične v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe. Nadalje, glede na to, da ni nobenih dokazov o tem, da subvencija temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe, je subvencija specifična tudi v zvezi s tem.
 (298)
 V nasprotju s tem, kar sta po razkritju trdila kitajska vlada in en proizvajalec izvoznik, informacije o plačanih premijah, ki sta jih družbi predložili, niso bile zavrnjene. Vendar te informacije v končni fazi niso bile uporabljene pri izračunu iz uvodnih izjav 302 in 303 spodaj, ker je Komisija uporabila razpoložljive podatke.
 (f) Sklepna ugotovitev
 (299)
 Preiskava je pokazala, da so tri skupine vzorčenih proizvajalcev izvoznikov uživale ugodnosti zavarovanja izvoznih kreditov, ki ga je v OPP zagotavljala družba Sinosure.
 (300)
 Zagotavljanje zavarovanja izvoznih kreditov s strani družbe Sinosure za fotonapetostno industrijo je treba obravnavati kot subvencijo, če so premije nižje od tržnih stopenj.
 (301)
 Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
 (g) Izračun zneska subvencije
 (302)
 Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Izračun ugodnosti je podoben položaju, ki vključuje jamstva za posojila. V skladu s členom 6(c) osnovne uredbe se ugodnost za prejemnike obravnava kot razlika med zneskom premije, ki ga družba plača za kratkoročno zavarovanje, ki ga zagotovi družba Sinosure, in zneskom premije, ki bi ga družba plačala za primerljivo zavarovanje izvoznih kreditov, ki se lahko pridobi na trgu.
 (303)
 Kot je navedeno v uvodnih izjavah 277 do 283, Komisija ni mogla preveriti več elementov v zvezi z zavarovanji izvoznih kreditov, ki jih družba Sinosure zagotavlja vzorčenim proizvajalcem izvoznikom izdelka, največjim proizvajalcem izvoznikom ali zadevnemu sektorju. Komisija je zaradi nesodelovanja kitajske vlade in družbe Sinosure uporabila razpoložljiva dejstva, da bi izračunala ugodnost za prejemnike. V zvezi s tem se je zdelo smiselno uporabiti stopnje ugodnosti, ki so bile ugotovljene v prvotni preiskavi. Vzorčene družbe iz tega pregleda, ki so bile vzorčene tudi v prvotni preiskavi, so deležne ugodne obrestne mere, kot je bila določena v prvotni preiskavi. Za skupino, ki ni bila vzorčena v prvotni preiskavi, je obrestna mera tehtano povprečje sodelujočih družb v prvotni preiskavi.
 (304)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Izvozna jamstva in zavarovanja
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,59
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,00
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,71
 3.4.2 Programi nepovratnih sredstev
 3.4.2.1 Subvencije za razvoj programov za „znane blagovne znamke“, „znane kitajske blagovne znamke“, „sklad za razvoj izvoznih blagovnih znamk“ in podobnih programov na centralni in „podcentralni“ ravni
 (305)
 S preiskavo se je potrdilo, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru teh programov. V vsakem primeru pa nič ne kaže na to, da bi bili prvotni subvencijski programi umaknjeni.
 3.4.2.2 Demonstracijski program Golden Sun
 (a) Uvod
 (306)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da so proizvajalci v fotonapetostnem sektorju prejemali subvencije v okviru demonstracijskega programa Golden Sun („program Golden Sun“).
 (b) Nesodelovanje
 (307)
 Komisija je od kitajske vlade zahtevala, naj predloži več dokumentov, od katerih se jih je večina nanašala na proračunske cilje v okviru programa Golden Sun. Kitajska vlada je v izpolnjenem vprašalniku trdila, da ni mogla opredeliti zahtevanih dokumentov, ker v vprašanju, ki ga je oblikovala Komisija, ni bilo dovolj informacij. Vendar je kitajska vlada med preveritvenim obiskom, ko je Komisija postavila enako vprašanje (z enakim obsegom informacij kot v vprašalniku, tj. imeni zahtevanih dokumentov), trdila, da so ti dokumenti zaupni in da bi morala preveriti, ali bi jih lahko predložila Komisiji. V zvezi s tem Komisija ne razume, zakaj bi bilo treba manjkajoče dokumente obravnavati kot zaupne in zakaj jih ni mogoče predložiti v okviru protisubvencijske preiskave, v kateri preiskovalni organ zavezujejo stroga pravila o zaupnosti. Vsekakor se kitajska vlada tako kot v prvotni preiskavi ni več odzvala na to vprašanje, čeprav je bila med obiskom na kraju samem večkrat opozorjena, in Komisiji nikoli ni predložila dokumentov.
 (308)
 Poleg tega je kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku navedla, da nobeden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov ni imel koristi od tega programa v OPP, ker program ni namenjen proizvajalcem izdelka, ki se pregleduje. Vendar je bilo to v nasprotju z informacijami, prejetimi od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. Med preveritvenim obiskom je kitajska vlada nekoliko spremenila svoj izpolnjen vprašalnik in priznala možnost plačil, čeprav se je program domnevno končal in je bil spremenjen v program zagotovljenih odkupnih cen. Kitajska vlada je v podporo tej izjavi predložila mnenje državnega sveta iz leta 2013. Komisija ugotavlja, da kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku ni navedla, da je bil navedeni program spremenjen, in v zvezi s tem ni predložila dokazov. Prav tako ugotavlja, da se dokument, predložen med preiskavo, ne nanaša na ta program ali njegovo domnevno zamenjavo z drugim programom.
 (309)
 Komisija zaradi nesodelovanja kitajske vlade ni mogla preveriti vseh vidikov programa Golden Sun in zlasti dejanskih ugodnosti, prenesenih na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, ter fotonapetostno industrijo kot celoto. Poleg tega kitajska vlada ni izpolnjevala obveznosti glede predložitve vseh zahtevanih ustreznih dokumentov, zlasti proračunskih dokumentov o odobritvah programa Golden Sun, ki jih je izdalo ministrstvo za finance (MF).
 (310)
 Kar zadeva ugodnosti, Komisija nadalje ugotavlja, da je od kitajske vlade zahtevala, naj predloži informacije o ugodnostih, ki so jih prejeli proizvajalci, vendar je kitajska vlada kljub temu, da je imela na voljo informacije, odgovorila le, da proizvajalci niso prejeli nobenih ugodnosti.
 (c) Pravna podlaga
 (311)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, so glavna pravna podlaga Obvestilo o izvajanju demonstracijskega programa Golden Sun z dne 16. julija 2009 in priloženi dokument Začasni ukrepi finančne pomoči pri upravljanju sklada demonstracijskega programa Golden Sun, dokument CaiJian št. 397 [2009], ki so ga izdali ministrstvo za finance, ministrstvo za znanost in nacionalni odbor za energetiko, Okrožnica o uspešnem izvajanju nalog demonstracijskega programa Golden Sun, dokument št. 718 [2009], Okrožnica o uspešnem izpolnjevanju demonstracijskega programa Golden Sun v letu 2010, dokument št. 622 [2010], Okrožnica o navodilih za financiranje subvencije indeksov proračuna za gradbene stroške demonstracijskega programa Golden Sun v letu 2010, dokument št. 965 [2010] z dne 2. decembra 2010, ki ga je izdalo ministrstvo za finance, Okrožnica v zvezi s porazdelitvijo proračunskih ciljev za davčno subvencijo, odobreno za programe Golden Sun v letu 2011, dokument JCJ št. 336 z dne 1. septembra 2011, ki ga je izdal oddelek za finance province Hebei, ter Okrožnica v zvezi s porazdelitvijo proračunskih ciljev za davčno subvencijo, odobreno za programe Golden Sun v letu 2011, dokument HCJ št. 135 z dne 8. novembra 2011, ki ga je izdal občinski finančni urad province Hengshui.
 (d) Ugotovitve preiskave
 (312)
 Kitajska vlada je kot v prvotni preiskavi ponovno trdila, da ta program nepovratnih sredstev ni namenjen proizvajalcem izdelka, ki se pregleduje, temveč je usmerjen v projekte proizvodnje fotonapetostne energije. Prav tako je trdila, da vložnik ni predložil dokazov glede obstoja kakršne koli ugodnosti, ki naj bi jo imeli proizvajalci zadevnih izdelkov v OPP.
 (313)
 V sedanji preiskavi nobeni dokazi v spisu ne morejo spremeniti ugotovitev Komisije v prvotni preiskavi in uvodnih izjavah 271 do 282, v kateri je bilo sklenjeno, da so nepovratna sredstva v okviru programa neposredno povezana z izdelkom, ki se pregleduje, saj upravičeni „dobavljeni solarni fotonapetostni sistemi“ vključujejo zlasti dobavo modulov in celic kot pomembnega dela projektov, zato je povezava med ugodnostjo, ki jo zagotavlja vlada, in izdelkom, ki se pregleduje, neposredna in neločljiva.
 (314)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, se s programom Golden Sun dodeljuje subvencija v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne uredbe s prenosom sredstev kitajske vlade na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, v obliki nepovratnih sredstev.
 (315)
 Komisija je prav tako sklenila, da je ta subvencijska shema specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe.
 (e) Sklepna ugotovitev
 (316)
 Program Golden Sun ostaja posebna subvencija v obliki nepovratnih sredstev. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da so imeli vzorčeni izvozniki ugodnosti od te subvencije.
 (f) Izračun zneska subvencije
 (317)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Demonstracijski program Golden Sun
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,20
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,16
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,01
 (318)
 V odgovoru na razkritje kitajska vlada podala pripombe v zvezi z demonstracijskim programom Golden Sun in ponovno poudarila nekatera vprašanja, ki jih je že navedla. Ker so ta vprašanja že obravnavana zgoraj, ni potrebe po nadaljnjih pripombah. Poleg tega je kitajska vlada trdila, da Komisija ni ugotovila specifičnosti v zvezi s to shemo.
 (319)
 Vendar iz dejstva, da je bila nepovratna pomoč v okviru programa Golden Sun odobrena samo za kitajske proizvajalce v sektorju energije iz obnovljivih virov, izhaja, da je njena specifičnost jasno ugotovljena v skladu s standardi STO.
 (320)
 Poleg tega je kitajska vlada trdila, da je predložila dokaze o prenehanju veljavnosti te sheme. Ker pa so bile te nepovratne pomoči knjižene na račun vzorčenih proizvajalcev izvoznikov za odložene prihodke, bodo zagotavljale koristi še v mnogih prihodnjih letih. To pomeni, da je v smislu subvencije zavajajoče trditi, da se je shema že končala. V resnici se v program ne vključuje več novih upravičencev, vendar se zaradi dolge življenjske dobe instalacij, ki so bile vključene vanjo, koristi še vedno natekajo. Te trditve so bile zato prav tako zavrnjene.
 3.4.2.3 Druga nepovratna sredstva
 (a) Uvod
 (321)
 Vložnik je v zahtevku predložil dokaz, da lahko spodbujane industrije v LRK prejmejo različna enkratna ali ponavljajoča se nepovratna sredstva vladnih organov na različnih ravneh, tj. lokalni, regionalni in nacionalni.
 (322)
 V tej preiskavi je bilo dejansko ugotovljeno, da so vzorčene družbe od vladnih organov na različnih ravneh prejele tudi znatna enkratna ali ponavljajoča se nepovratna sredstva, zaradi česar so prejele ugodnost v OPP. Nekatera od teh nepovratnih sredstev so vzorčene družbe že prijavile v svojih izpolnjenih vprašalnikih, številna druga pa so bila ugotovljena med preveritvijo na kraju samem. Kitajska vlada v svojem izpolnjenem vprašalniku ni razkrila nobenih nepovratnih sredstev, kot je bilo zahtevano.
 (b) Pravna podlaga
 (323)
 Ta nepovratna sredstva so družbe prejele od nacionalnih, pokrajinskih, mestnih, deželnih ali okrajnih organov, pri čemer se zdi, da so bila vsa specifična za vzorčene družbe ali specifična v smislu lokacije ali vrste industrije. Raven pravnih podrobnosti za ta zakon, v skladu s katerim so bile te ugodnosti dodeljene, če je zanje sploh obstajala pravna podlaga, ni bila razkrita, čeprav je bila Komisiji včasih predložena kopija dokumenta, ki ga je izdal vladni organ, ki je spremljal dodelitev nepovratnih sredstev (imenovan tudi „obvestilo“).
 (c) Ugotovitve preiskave
 (324)
 Glede na visok znesek nepovratnih sredstev iz zahtevka in/ali poslovnih knjig vzorčenih družb je v tej uredbi predstavljen le povzetek ključnih ugotovitev. Dokaz o dodelitvi številnih nepovratnih sredstev in dejstvo, da so bile dodeljene na različnih ravneh kitajske vlade, sta bila prvotno pridobljena od treh vzorčenih družb. O več drugih nepovratnih sredstvih vzorčene družbe niso poročale, ampak so bile ugotovljene pri preveritvah na kraju samem.
 (325)
 Ena od vzorčenih družb je v OPP prejela več kot 130 teh nepovratnih sredstev. Številna med njimi so dodelili vladni organi na mestni, okrajni ali pokrajinski ravni. Med njimi so največja znašala več kot 7 milijonov CNY in so se dodelila v okviru sheme „Trinity“, tj. občinskega sklada za spodbujanje preoblikovanja in izboljšanja industrijskih podjetij. Druga nepovratna sredstva so bila na primer sredstva za patente, sredstva in nagrade za znanost in tehnologijo, sredstva za razvoj podjetništva, sredstva za izboljšanje in preoblikovanje industrijskih podjetij, nepovratna sredstva za osnovno infrastrukturo, podporna sredstva, ki se zagotavljajo na okrajni ravni, sredstva za razvoj nove in čiste energije ter vračilo zemljiškega davka. Poleg tega je navedena družba prejela tudi nepovratna sredstva za zavarovanje izvoznih kreditov, ki so jih zagotovili vladni organi na okrajni ravni.
 (326)
 Še ena vzorčena družba je v OPP prav tako prejela znatna vladna nepovratna sredstva, med katerimi so se nekatera nanašala na razvojno cono, v kateri je bila družba (več kot 13 milijonov CNY). Druga nepovratna sredstva so se nanašala na izdatke za znanost in tehnologijo, obnovljivo energijo in/ali razvoj industrije in informacijske tehnologije (npr. nepovratna sredstva za „3 znana področja“). Na kraju samem so bila ugotovljena tudi znižanja v zvezi s pridobitvijo pravic do uporabe zemljišča.
 (327)
 Ena od vzorčenih družb je kot skupina prejela različna nepovratna sredstva v skupni vrednosti več kot 29 milijonov CNY. Primeri takih nepovratnih sredstev so sredstva za razvoj nove energije, ključni projekti tehnološke reforme ali skladi, povezani z razvojno cono, v kateri je prejemnik.
 (d) Sklepna ugotovitev
 (328)
 Komisija je na podlagi zbranih dokazov o prejemu teh nepovratnih sredstev s strani vzorčenih družb in zaradi neobstoja kakršnih koli drugih informacij ta nepovratna sredstva štela za subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne uredbe, in sicer s prenosom sredstev kitajske vlade na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, v obliki nepovratnih sredstev, s čimer je bila dodeljena ugodnost.
 (329)
 Glede na to, da so ta nepovratna sredstva očitno omejena na nekatere družbe ali posebne projekte v določenih regijah in/ali fotonapetostni industriji, so tudi specifična v smislu člena 4(2)(a) in (3) osnovne uredbe. Glede na to, da pogoji za upravičenost in dejanska merila za izbor podjetij, upravičenih do ugodnosti, niso pregledna in objektivna ter se ne uporabljajo samodejno, ta nepovratna sredstva ne izpolnjujejo zahtev za nespecifičnost iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe. Poleg tega ni dokazov, da so nepovratna sredstva vključena v krovni subvencijski program.
 (330)
 Družbe so v vseh primerih predložile informacije o znesku nepovratnih sredstev in o tem, od koga so jih prejele. Poleg tega so zadevne družbe ta dohodek v računovodskih izkazih večinoma knjižile pod postavko „dohodek od subvencij“ in so te izkaze neodvisno revidirale. To se je štelo za pozitiven dokaz o subvenciji, ki je zagotovila ugodnost, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
 (e) Izračun zneska subvencije
 (331)
 Spodnja preglednica kaže izračun ugodnosti za zgoraj navedena nepovratna sredstva, pri čemer se za ugodnost šteje prejeti znesek v OPP ali knjiženi znesek za OPP, če ga je zadevna družba tudi amortizirala.
 Druga nepovratna sredstva
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,54
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,86
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,26
 (332)
 V odgovoru na razkritje sta kitajska vlada in proizvajalec izvoznik predložila pripombe glede „drugih nepovratnih sredstev“. Poudarila sta, da Komisija ni zagotovila dovolj podrobnosti, da bi lahko utemeljila obstoj shem, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi.
 (333)
 Vendar je treba poudariti, da je bilo Komisiji v izpolnjenih vprašalnikih predloženo zelo malo podrobnosti v zvezi s temi shemami. Poleg tega vzorčeni proizvajalci izvozniki ne izpodbijajo zneskov, ki jih je izračunala Komisija in so bili razkriti zadevni strani. Prav tako ne izpodbijajo dejstva, da so bile ta nepovratne pomoči prejete od kitajske vlade.
 (334)
 Glede na dejansko pomanjkanje sodelovanja kitajske vlade je Komisija sklenila, da je razumno ugotoviti obstoj takih nepovratnih sredstev med preveritvami na kraju samem. Ugotovitve preveritev so se bistveno razlikovale glede podatkov o številu in skupni vrednosti nepovratnih sredstev, kot so bili navedeni v odgovorih kitajske vlade na vprašalnik. Sklenjeno je bilo, da ugotovitve na kraju samem pomenijo razumen kazalnik stopnje subvencioniranja v zvezi s tem. Komisija ne sprejema trditve, da ta pristop dokazuje neuspešnost utemeljevanja obstoja shem, proti katerim se lahko uvede izravnalne ukrepe. Vsa ta nepovratna sredstva imajo skupne značilnosti, in sicer so jih dodelili državni organi in niso del subvencijske sheme ampak individualnih nepovratnih sredstev, zato jih Komisija lahko preuči skupaj, kot je opisano v uvodnih izjavah 324 do 327. Trditev, da Komisija ni utemeljila obstoja shem, proti katerim se lahko uvede izravnalne ukrepe, ali predložila trdnih dokazov o takih sistemih, se zato zavrne.
 3.4.3 Programi neposrednih davčnih oprostitev in znižanja davka
 3.4.3.1 Program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami („PTN“)
 (335)
 V preiskavi je bilo ugotovljeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.3.2 Program „dve leti brez, tri leta polovica“ za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo
 (336)
 V preiskavi je bilo ugotovljeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.3.3 Davčna izravnava za raziskave in razvoj
 (a) Uvod
 (337)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da so PTN na podlagi davčne izravnave za raziskave in razvoj upravičena do preferenčne davčne politike za svoje dejavnosti raziskav in razvoja v obliki 150-odstotne davčne izravnave svojih izdatkov, če so bile dosežene določene mejne vrednosti stroškov za raziskave in razvoj. Ugotovljeno je bilo tudi, da je bil ta program izravnave preferenčnih stroškov za raziskave in razvoj za PTN leta 2008 nadomeščen s posebnim programom, ki se v tem dokumentu imenuje „davčna izravnava za raziskave in razvoj“ (tj. izpusti se PTN).
 (338)
 Kitajska vlada je izpodbijala trditev, da je bila davčna izravnava za raziskave in razvoj PTN nadomeščena leta 2008, ker bi imela programa različna merila za upravičenost. Trdila je tudi, da program davčne izravnave za raziskave in razvoj ni specifičen in da se zato zanj ne bi smeli uvesti izravnalni ukrepi.
 (b) Pravna podlaga
 (339)
 Glede na prvotno preiskavo je bilo sprva ugotovljeno, da pravna podlaga za nadomestni program (davčna izravnava za raziskave in razvoj) vključuje člen 30(1) Zakona o davku od dohodka podjetij, člena 93 in 95 Predpisov o izvajanju Zakona o davku od dohodka podjetij v LRK („izvajalski predpisi EIT“), Upravne ukrepe za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 172) ter Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka od dohodka za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985). Po razkritju je kitajska vlada navedla, da so te pravne podlage nepomembne, razen za člen 30(1) Zakona EIT in člen 95 izvajalskih predpisov EIT.
 (340)
 V tej preiskavi so bili kot pravna podlaga opredeljeni tudi naslednji dodatni dokumenti: Upravni ukrepi za znižanje davkov podjetij za stroške za raziskave in razvoj (Guo Shui Fa [2008] št. 116), Okrožnica o ustreznih politikah v zvezi s superodbitkom stroškov za raziskave in razvoj, ki sta jo skupaj izdala ministrstvo za finance in državna davčna uprava (2013/70). Po razkritju je kitajska vlada navedla, da so upravni ukrepi za znižanje davkov podjetij za stroške za raziskave in razvoj (Guo Shui Fa [2008] št. 116) domnevno potekli 1. Januarja 2016, tj. po OPP.
 (341)
 Člen 95 določa, da se dodeli dodatni 50-odstotni odbitek izdatkov za raziskave in razvoj iz točke 1 člena 30 za te izdatke za visokotehnološke izdelke in izdelke z novo tehnologijo, tako da so predmet amortizacije na osnovi 150 % stroškov neopredmetenih sredstev.
 (c) Ugotovitve preiskave
 (342)
 Ugotovljeno je bilo, da ustrezne pravne določbe kažejo, da ta shema prinaša ugodnosti, omejene na družbe na podlagi člena 4 upravnih ukrepov za znižanje davkov podjetij za stroške za raziskave in razvoj (Guo Shui Fa [2008] št. 116), ki določa, da so upravičena podjetja tista, ki izvajajo dejavnosti raziskav in razvoja, navedene v Smernicah št. 6 o prednostnih področjih za prednostni razvoj visokotehnološke industrializacije [2007], ki so jo izdali Komisija za nacionalni razvoj in reforme, ministrstvo za znanost in tehnologijo, ministrstvo za trgovino in nacionalni urad za intelektualno lastnino. Eno od prednostnih področij, navedenih v teh smernicah, je sončna energija (47).
 (343)
 Te družbe imajo stroške z raziskavami in razvojem za potrebe razvoja novih tehnologij, novih izdelkov in novih obrti. Upravičena podjetja imajo pravico do odbitka dodatnih 50 % stroškov za raziskave in razvoj pri davku od dohodka pravnih oseb. Tudi za stroške v zvezi z neopredmetenimi sredstvi za raziskave in razvoj imajo pravico do 150-odstotnega odbitka dejanskih stroškov, ki jih ustvarijo.
 (344)
 Družbe, ki imajo ugodnosti po tej shemi, morajo vložiti napoved za odmero davka od dohodkov in ustrezne priloge. Dejanski znesek ugodnosti je vključen v davčno napoved.
 (345)
 Trije vzorčeni proizvajalci izvozniki, tj. Chint, Jinko in Trina, so izkoristili ugodnosti po tej shemi.
 (346)
 Po razkritju sta kitajska vlada in en proizvajalec izvoznik spodbijala specifičnost na podlagi dejstva, da so vse družbe v LRK upravičene do dodatnega odbitka v višini 150 %. Kitajska vlada je dodala, da kanadski organi niso ugotovili specifičnosti za to shemo pri stenskih modulih v enotah iz LRK in nato navedla odločitev odbora v zadevi ZDA – zrakoplov. Kitajska vlada poudarja, da v navedeni zadevi po mnenju odbora omejitev financiranja na raziskave in razvoj na področju „visoko tveganih, zelo dobičkonosnih, nastajajočih in omogočitvenih tehnologij“ ni dovolj omejena skupina podjetij ali industrij v smislu člena 2 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih. Kitajska vlada je trdila, da je Komisija napačno navedla, da je merilo za upravičenost za ta program to, ali gre za družbo z visoko in novo tehnologijo (High and New Technology Company), ter da je v vsakem primeru v zadevi T-586/14 Xinyi PV Products proti Komisiji Splošno sodišče razsodilo, da če družba izpolnjuje pogoje za družbe z visoko in novo tehnologijo, izpolnjuje objektivni pogoj za dodelitev davčne ugodnosti.
 (347)
 Zgornje trditve se zavrnejo. Dejstvo, da podjetja lahko prejmejo primerljive subvencije na drugi pravni podlagi, ne pomeni, da ta shema ni de iure specifična samo za omejeno skupino podjetij. Četudi se priznava, da bi bila teoretično do dodatnega odbitka v višini 150 % upravičene vse družbe, so imele vzorčene družbe v obravnavanem primeru koristi od odbitka do te mere, da so lahko v davčni napovedi označile posebno polje, ki je bilo povezano z njihovim certifikatom družbe z visoko in novo tehnologijo, kar je veliko preprostejši postopek od alternativnega. Pri sodbi v zadevi T-586/14 Xinyi PV Products proti Komisiji gre za tržnogospodarsko obravnavo in ne za specifičnost subvencije. Kar zadeva trditev, da kanadski organi niso ugotovili specifičnosti za to shemo, ni nobena stran predložila kopije takšne ugotovitve.
 (d) Sklepna ugotovitev
 (348)
 Ta shema je subvencija v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti, v smislu člena 3(1)(a)(ii) in (2) osnovne uredbe.
 (349)
 Subvencija je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja omejuje uporabo te sheme na podjetja, ki imajo določene stroške za raziskave in razvoj.
 (350)
 V skladu z navedenim, in kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
 (e) Izračun zneska subvencije
 (351)
 Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka, po odbitku zneska, plačanega z dodatnim 50-odstotnim odbitkom dejanskih stroškov za raziskave in razvoj za odobrene projekte. Zneski, za katere veljajo izravnalni ukrepi, temeljijo na podatkih iz davčnih napovedi družb za leto 2015. En proizvajalec izvoznik je trdil, da bi bilo namesto tega treba uporabiti davčne podatke za OPP. Ta trditev je bila zavrnjena. Glede na uvodno izjavo 459 prvotne uredbe Komisija znova poudarja, da je pomembno, da izračun koristi temelji na končnih revidiranih davčnih napovedih za določeno davčno leto. Dodaja, da je po končni ureditvi davčne napovedi za leto 2015 v OPP vsaka ugodnost, uveljavljena v napovedi, dokončna, kar nadalje podpira pravilnost njenega pristopa. Komisija ne more opraviti svojega izračuna na podlagi četrtletnih davčnih napovedi, ker te napovedi izražajo trenutno začasno stanje v času oddaje in po definiciji ne upoštevajo končnega konsolidiranega stanja davčnega leta. Cilj teh napovedi je zagotoviti likvidnost vlade v primeru začasno zapadlih davkov, vendar izražajo samo delno stanje v času oddaje. Poleg tega davčne napovedi za leto 2015 zajemajo tri četrtine OPP in so zato najpomembnejše letne davčne napovedi, ki so na voljo.
 (352)
 V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek vzorčenih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OPP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.
 (353)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Davčna izravnava za raziskave in razvoj
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,47
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,74
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,15
 3.4.3.4 Znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih
 (a) Uvod
 (354)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da ta program podjetju, ki je priznano kot visokotehnološko podjetje ali podjetje z novo tehnologijo, omogoča ugodnost na podlagi 15-odstotne stopnje davka od dohodka, ki je nižja od običajne 25-odstotne stopnje. Med sedanjo preiskavo v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov niso bile ugotovljene nobene spremembe.
 (b) Pravna podlaga
 (355)
 Pravna podlaga za ta program so člen 28(2) zakona o davku od dohodka podjetij, Upravni ukrepi za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 172), člen 93 Izvedbene uredbe o davku od dohodka podjetij ter Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka od dohodka za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985), Obvestilo ministrstva za znanost in tehnologijo, ministrstva za finance in državne davčne uprave o izdaji smernic o upravljanju priznanj za visokotehnološka podjetja (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 362), Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi z izvajanjem preferenčne obravnave glede davka na dohodek podjetij za visokotehnološka podjetja (Guo Shui Han [2009] št. 203), Objava državne davčne uprave o predplačilu davka na dohodek podjetij za visokotehnološka podjetja v obdobju pregleda izpolnjevanja pogojev ([2011] št. 4), Obvestilo ministrstva za finance in državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi z veljavno davčno stopnjo in davčno olajšavo za dohodke, ki jih visokotehnološka podjetja ustvarijo v tujini ([2011] št. 47).
 (c) Ugotovitve preiskave
 (356)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da se ta shema uporablja za priznana visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki potrebujejo ključno podporo države. Ta podjetja morajo imeti temeljne pravice neodvisne intelektualne lastnine in izpolnjevati več zahtev: (i) njihovi proizvajalci morajo biti vključeni v obseg izdelkov na visokotehnoloških področjih, za katere se uporablja ključna podpora države, (ii) skupni stroški za raziskave in razvoj morajo predstavljati določen delež skupnega prihodka od prodaje, (iii) prihodki od prodaje visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo morajo predstavljati določen delež skupnega prihodka od prodaje, (iv) osebje na področju raziskav in razvoja mora predstavljati določen delež celotnega osebja ter (v) izpolnjene morajo biti druge zahteve iz Upravnih ukrepov za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo iz leta 2008.
 (357)
 Kitajska vlada je po razkritju izpodbijala specifičnost na podlagi tega, da 1) so merila v uvodni izjavi zgoraj objektivna glede na preudarke Splošnega sodišča v zadevi T-586/14 Xinyi PV Products proti Komisiji, 2) za vsako družbo, ki izpolnjuje merila, samodejno velja davčna stopnja 15 % in da 3) so ugotovitve Komisije v nasprotju z elementi odločitve v zadevi ZDA – zrakoplov, opredeljenimi v uvodni izjavi 346. Te trditve so bile zavrnjene, ker je shema de iure specifična v smislu, da zadevno korist lahko uporabi le omejena skupina podjetij, kot je opisano v uvodni izjavi 355. Poleg tega gre pri sodbi v zadevi T-586/14 Xinyi PV Products proti Komisiji za tržnogospodarsko obravnavo in ne za specifičnost subvencije.
 (358)
 Družbe, ki imajo ugodnosti po tej shemi, morajo vložiti svojo napoved za odmero davka od dohodkov in ustrezne priloge. Dejanski znesek ugodnosti je vključen v davčno napoved.
 (359)
 V tej preiskavi niso bile ugotovljene nobene spremembe ugotovitev, povzetih v uvodnih izjavah 356 in 357.
 (360)
 Trije vzorčeni proizvajalci izvozniki, tj. Chint, Jinko in Trina, so izkoristili ugodnosti po tej shemi.
 (d) Sklepna ugotovitev
 (361)
 Shemo bi bilo treba obravnavati kot subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in (2) osnovne uredbe, saj gre za finančni prispevek v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti. Ugodnost za prejemnika je enaka davčnemu prihranku, ki ga je prejemnik pridobil prek tega programa v skladu s členom 3(2) osnovne uredbe.
 (362)
 Ta subvencija je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je omejena na podjetja, ki prejmejo certifikat visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter izpolnjujejo vse zahteve upravnih ukrepov iz leta 2008. Poleg tega ni objektivnih meril za upravičenost do te sheme, ki bi jih določala zakonodaja ali organ, ki odloča o dodelitvi, in upravičenost ni samodejna na podlagi člena 4(2)(b) osnovne uredbe.
 (363)
 V skladu z navedenim, in kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, bi se lahko za to subvencijo uvedli izravnalni ukrepi.
 (e) Izračun zneska subvencije
 (364)
 Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka po odbitku zneska, plačanega z znižano preferenčno stopnjo davka. Zneski, za katere veljajo izravnalni ukrepi, temeljijo na podatkih iz davčnih napovedi družb za leto 2015.
 (365)
 Trditev družbe Jinko, da bi morala Komisija pri izračunu koristi v okviru sheme davka od dohodkov pravnih oseb odšteti domnevne koristi, pridobljene v okviru drugih subvencijskih shem, da se nekatere koristi ne bi upoštevale dvakrat, se zavrne. Ni naloga preiskovalnega organa, da opravi tako umetno zastavljeno nalogo.
 (366)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Znižanje davkov za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,02
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,75
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,71
 3.4.3.5 Znižanje davka od dohodkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem
 (367)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.3.6 Oprostitev plačila davka na dohodek od nekaterih dividend, premij in drugih kapitalskih naložb med družbami rezidentkami, ki izpolnjujejo pogoje
 (368)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.3.7 Preferenčna politika glede davka na dohodek podjetij v zahodnih regijah
 (369)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.3.8 Mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo ter dodatne dajatve za izobraževanje za PTN
 (370)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.3.9 Davčne ugodnosti, ki so na voljo za družbe, ki poslujejo z majhnim dobičkom
 (371)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa.
 3.4.4 Programi posrednih davkov in uvoznih tarif
 3.4.4.1 Oprostitve plačila DDV in znižanja tarifnih kvot za uporabo uvožene opreme in tehnologije;
 (a) Uvod
 (372)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da ta program zagotavlja oprostitev plačila DDV in uvoznih tarif za podjetja s tujimi naložbami („PTN“) ali domača podjetja za uvoz osnovne opreme, ki se uporablja v njihovi proizvodnji. Da bi bila družba upravičena do te oprostitve, oprema ne sme biti uvrščena na seznam neupravičene opreme, družba, ki zanjo zaprosi, pa mora pridobiti certifikat projektov, ki jih spodbuja država; izdajo ga kitajski organi ali Komisija za nacionalni razvoj in reforme (NDRC) v skladu z ustrezno naložbeno, davčno in carinsko zakonodajo. Med sedanjo preiskavo v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov niso bile ugotovljene nobene spremembe.
 (b) Pravna podlaga
 (373)
 Pravna podlaga tega programa so Okrožnica državnega sveta o prilagoditvi davčnih politik za uvoženo opremo, Guo Fa št. 37/1997, Obvestilo ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave o prilagoditvi določenih politik o preferencialnih uvoznih dajatvah, Objava ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave [2008] št. 43, Obvestilo Komisije za nacionalni razvoj in reforme o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih, financiranih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, [2006] št. 316 ter Katalog uvoženih izdelkov, ki niso izvzeti iz plačila dajatve, za podjetja s tujimi naložbami ali domača podjetja, iz leta 2008.
 (c) Ugotovitve preiskave
 (374)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi in potrjeno v sedanjem pregledu zaradi izteka ukrepov, je lahko oprema, uvožena za razvoj domačih ali tujih naložbenih projektov v skladu s politiko spodbujanja tujih ali domačih naložbenih projektov, oproščena plačila DDV in/ali uvoznih dajatev, razen če je kategorija opreme navedena v katalogu izdelkov, ki niso izvzeti iz plačila dajatve. Da bi lahko imela družba ugodnosti iz te sheme, mora od lokalnega organa, odgovornega za projekt, pridobiti pisno potrdilo, ki ga je treba predložiti lokalnemu carinskemu organu.
 (375)
 Kitajska vlada je trdila, da je od 1. januarja 2009 iz plačila izvzeta samo uvozna dajatev, zaračunava pa se DDV na uvoz opreme za lastno uporabo.
 (376)
 Vendar so bila v nasprotju s trditvami kitajske vlade za tri vzorčene proizvajalce izvoznike ugotovljena izvzetja plačila DDV in uvozne dajatve v OPP. Ta izvzetja so vključevala opremo, za katero se je ugodnost postopoma obračunavala v dobi uporabe opreme in je bila delno obračunana v OPP. Čeprav Komisija ni videla nobenega dokaza, da je bila ta shema v OPP aktivna, je na podlagi dokazov v spisu ugotovila, da so bili vzorčeni proizvajalci še vedno deležni koristi na podlagi te sheme.
 (d) Sklepna ugotovitev
 (377)
 Za ta program se šteje, da zagotavlja finančne prispevke v obliki opuščenega prihodka kitajske vlade v smislu člena 3(1)(a)(ii), saj so PTN in druga upravičena domača podjetja oproščena plačila DDV in/ali tarif, ki bi sicer zapadle v plačilo. Zato ta program družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne uredbe.
 (378)
 Program je specifičen v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejuje dostop do programa na podjetja, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom, in spadajo v kategorijo spodbujanih ali omejeno kategorijo B v skladu s katalogom za usmerjanje industrij za tuje naložbe in prenos tehnologije, ali podjetja, ki delujejo v skladu s katalogom ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država spodbuja razvoj. Poleg tega ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti za ta program in trdnih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe.
 (379)
 Po razkritju je kitajska vlada od Komisije zahtevala, da se v zapisnik vnese industrije in sektorje, ki so vključeni v zgoraj navedene kategorije, in trditve, da so zaradi obsega vanje vključenih dejavnosti do udeležbe v programu upravičene družbe iz vseh sektorjev gospodarstva. Vendar Komisija ugotavlja, da kitajska vlada nikoli ni predložila ustreznih dokazov, da industrije in sektorji, ki so vključeni v te kategorije, niso v spodbujani ali omejeni kategoriji. Komisija meni, da so upravičene družbe v tej zadevi zadostno omejena skupina. Preveritveni obisk vzorčene družbe ni pokazal, da bi bil program na voljo družbam v vseh gospodarskih sektorjih.
 (380)
 Po informacijah enega izvoznika proizvajalca so morali biti za prejem te koristi proizvodi, proizvedeni z uvoženimi stroji, navedeni v katalogu za usmerjanje industrij, v katere se vlaga tuji kapital, iz uvodne izjave 386.
 (381)
 Kitajska vlada je prvotno navedla, da je imela ugodnosti od te sheme samo družba Trina. Vendar je bilo na podlagi informacij, prejetih od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, ugotovljeno, da so imeli vsi trije vzorčeni proizvajalci izvozniki ugodnosti od te sheme. Kitajska vlada je pojasnila, da je razumela, da je treba prijaviti samo opremo, uvoženo v OPP. Komisija je ugotovila, da ugodnost sledi amortizaciji uvožene opreme, ki je bila delno obračunana v OPP.
 (e) Izračun zneska subvencije
 (382)
 Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek oprostitev plačila DDV in dajatev za uvoženo opremo. Da bi se zagotovilo, da znesek, proti kateremu se lahko izvedejo izravnalni ukrepi, zajema le OPP, se je prejeta ugodnost postopoma obračunavala v dobi uporabe opreme v skladu z običajnimi računovodskimi postopki družbe.
 (383)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Oprostitve plačila DDV in znižanja uvoznih tarif za uporabo uvožene opreme
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,11
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,02
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,18
 3.4.4.2 Vračilo DDV za PTN, ki kupijo opremo, proizvedeno na Kitajskem
 (a) Uvod
 (384)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da ta program določa oprostitev plačila DDV za nakup doma proizvedene opreme za PTN. Oprostitev se lahko koristi le, če oprema ni na seznamu neupravičene opreme in če vrednost opreme ne preseže določene mejne vrednosti. Med sedanjo preiskavo v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov niso bile ugotovljene nobene spremembe.
 (b) Pravna podlaga
 (385)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, so pravna podlaga Začasni ukrepi za povračilo odmerjenega davka za nakup doma proizvedene opreme za PTN, ki jih je izdala državna davčna uprava, Poskusni ukrepi za znižanje davka za nakup opreme, ki je izdelana na Kitajskem, za projekte, v katere se vlaga tuji kapital, ter Obvestilo ministrstva za finance in državne davčne uprave o preklicu politike o znižanjih za nakup na domačem trgu proizvedene opreme s strani podjetij s tujimi naložbami.
 (c) Ugotovitve preiskave
 (386)
 Shema vračila DDV se uporablja za doma proizvedeno opremo, ki se kupi za projekte, v katere se vlaga tuji kapital, če taki projekti spadajo na področje spodbujanih projektov v katalogu za usmerjanje industrij, v katere se vlaga tuji kapital, ali katalogu industrij v osrednji in zahodni regiji Kitajske, ki izkoriščajo ugodnosti in v katere se vlaga tuji kapital.
 (387)
 Kitajska vlada je enako kot v prvotni preiskavi v izpolnjenem vprašalniku trdila, da je bil ta program prekinjen 1. januarja 2009. Ta trditev je bila zavrnjena že v prvotni preiskavi. Poleg tega sta v sedanji preiskavi v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov dva od vzorčenih izvoznikov predložila podrobne informacije o tej shemi, vključno z zneskom subvencije, prejetim v OPP. Glede na navedeno je bilo ugotovljeno, da je kitajska vlada izpustila relevantne informacije, na primer seznam zadevnih prejemnikov in zneske, ki so jih prejeli.
 (d) Sklepna ugotovitev
 (388)
 Za ta program se šteje, da zagotavlja finančne prispevke v obliki opuščenega prihodka kitajske vlade v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe, saj so PTN oproščeni plačila DDV, ki bi sicer zapadel v plačilo. Zato ta program družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne uredbe.
 (389)
 Program je specifičen v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejuje dostop do programa na podjetja s tujimi naložbami, ki kupujejo na domačem trgu proizvedeno opremo ter spadajo v kategorijo spodbujanih ali omejeno kategorijo B kataloga industrij, v katere se vlaga tuji kapital, ter opremo, kupljeno na domačem trgu in navedeno v katalogu ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država spodbuja razvoj. Poleg tega Poskusni ukrepi za znižanje davka za nakup opreme, ki je izdelana na Kitajskem, za projekte, v katere se vlaga tuji kapital, ter Obvestilo ministrstva za finance omejujejo ugodnost na podjetja s tujimi naložbami, ki spadajo v kategorijo spodbujanih v katalogu za usmerjanje industrij, v katere se vlaga tuji kapital, ali Katalogu industrij v osrednji in zahodni regiji Kitajske, ki izkoriščajo ugodnosti in v katere se vlaga tuji kapital. Poleg tega ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti za ta program in trdnih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Ta program je prav tako specifičen v skladu s členom 4(4)(b) osnovne uredbe, saj je odvisen od uporabe domačega blaga pred uvoženim.
 (390)
 Po razkritju je kitajska vlada izpodbijala specifičnost na podobni podlagi, kot je navedena v uvodni izjavi 379. Ta trditev je zavrnjena v isti uvodni izjavi.
 (e) Izračun zneska subvencije
 (391)
 Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek oprostitev plačila DDV za nakup opreme, proizvedene na domačem trgu. Da bi se zagotovilo, da znesek, proti kateremu se lahko izvedejo izravnalni ukrepi, zajema le OPP, se je prejeta ugodnost postopoma obračunavala v dobi uporabe opreme v skladu z običajno prakso industrije.
 (392)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Vračilo DDV za PTN, ki kupijo opremo, proizvedeno na Kitajskem
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,02
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,03
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,00
 3.4.4.3 Oprostitve plačila DDV za izdelke, ki jih prodajo PTN
 (393)
 V preiskavi je bilo potrjeno, da vzorčene družbe v OPP niso prejemale nobenih ugodnosti v okviru programa. V vsakem primeru pa nič ne kaže na to, da bi bili prvotni subvencijski programi umaknjeni.
 3.4.5 Zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 3.4.5.1 Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
 (394)
 Poleg splošnega opisa iz oddelka 3.1 Komisija ugotavlja, da kitajska vlada do preveritvenega obiska ni predložila podatkov o potrošnji ali tržnem deležu za polisilicij, aluminij ali steklo, čeprav se je to od nje večkrat zahtevalo, prvič v vprašalniku.
 (395)
 Čeprav so se podatki o potrošnji ali tržnem deležu za tri zgoraj navedene vrste blaga zahtevali na začetku preveritve, so bile ocene, ki so temeljile na domači proizvodnji ter obsegu uvoza in izvoza za tri vrste blaga, predložene ob koncu preveritvenega obiska, zato jih Komisija glede na časovni okvir ni mogla preveriti. Predloženi niso bili nobeni podatki glede tržnih deležev.
 (396)
 Kitajska vlada je trdila, da je zahtevek vseboval nezadostne dokaze o subvencioniranju proizvajalcev polisilicija, aluminija in stekla. Po trditvah kitajske vlade informacije, zahtevane v posebnih vprašalnikih za proizvajalce polisilicija, stekla in aluminija, niso bile potrebne, da bi Komisija oblikovala ugotovitev glede na nezadostne dokaze v zvezi s finančnim prispevkom vlade ali javnega organa. Nadalje je kitajska vlada poudarila, da informacij ni mogoče predložiti, ker nima nadzora nad temi proizvajalci in dostopa do poslovnih informacij, ki jih je zahtevala Komisija. Zato od nobenega od proizvajalcev polisilicija, aluminija ali stekla ni zahtevala, da izpolni poseben vprašalnik.
 (397)
 Kitajska vlada je od Komisije tudi zahtevala, naj glede zahtevanih informacij poišče operativno izvedljiv način in obseg, ki je potreben, da lahko Komisija oblikuje ugotovitev.
 (398)
 Prvič, za zahtevane informacije se je štelo, da so potrebne za oblikovanje ugotovitve, da bi se zagotovila pregled nad poslovanjem (in po možnosti subvencioniranjem) proizvajalcev zgoraj navedenega blaga in možnost njihove preveritve. Drugič, Komisija ni bila pristojna, da pripravi izvedljiv način za pridobitev zahtevanih informacij s strani kitajske vlade, ki bi vsekakor vključeval le posredovanje posebnih vprašalnikov znanim domačim proizvajalcem polisilicija, aluminija in stekla, ki so izpolnjevali zahteve iz uvodne izjave 28, ter nadaljnje spremljanje (morebitnih) odgovorov.
 (399)
 Kar zadeva zagotavljanje zemljišč in pravic do uporabe zemljišč, kitajska vlada ni razkrila izhodiščnih cen, cenovnega praga in števila udeležencev na razpisih in dražbah za dodeljevanje pravic do uporabe zemljišč, ki jih prijavijo vzorčeni proizvajalci izvozniki. Kitajska vlada je zgolj navedla, da bi bile take informacije na voljo na nižjih lokalnih (vladnih) ravneh. Poudariti je treba, da v okviru protisubvencijske preiskave kitajska vlada predstavlja vse vladne ravni.
 (400)
 Prav tako niso bila predložena obvestila o ustreznih razpisih in dražbah, čeprav so bila večkrat zahtevana (npr. v vprašalniku za kitajsko vlado in tudi med preveritvijo na kraju samem). Kitajska vlada je Komisiji svetovala, naj sama pridobi obvestila na spletišču za dinamično spremljanje trga zemljišč (ki je v kitajskem jeziku), čeprav obvestila za posle pred letom 2007 morda niso objavljena na spletišču, kot je navedla tudi kitajska vlada.
 (401)
 Zato Komisija ni mogla preveriti informacij glede poslov s pravicami do uporabe zemljišč vzorčenih proizvajalcev izvoznikov.
 (402)
 Komisija je kitajsko vlado obvestila, da razmišlja o uporabi člena 28 osnovne uredbe za to subvencijsko shemo. Ker kitajska vlada v svojem odgovoru Komisiji ni zagotovila zadovoljive obrazložitve ali novih dokazov v zvezi s tem vprašanjem, je morala Komisija svoje ugotovitve utemeljiti na razpoložljivih dejstvih, v tem primeru na informacijah, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki, in drugih javno dostopnih informacijah.
 (403)
 V odgovoru na razkritje je kitajska vlada trdila, da Komisija ni upoštevala člena 28 osnovne protisubvencijske uredbe, ko je v zvezi z zagotavljanjem blaga za manj kot ustrezno nadomestilo uporabila določbe o „razpoložljivih dejstvih“. Zlasti je kitajska vlada trdila, da bi Komisija morala na koncu preveritve sprejeti podatke o potrošnji / tržnem deležu. Prav tako bi bilo neutemeljeno, če bi Komisija sklenila, da kitajska vlada ni odposlala odgovorov iz različnih sektorjev v Dodatku B in jih uskladila. Poleg tega Komisija ne bi pravilno uporabila člena 28 določbe glede pravic do uporabe zemljišč.
 (404)
 V zvezi s podatki o potrošnji / tržnem deležu in odgovori na Dodatek B je treba opozoriti, da za protisubvencijske preiskave veljajo strogi roki, zato je pomembno, da preiskave zadovoljivo napredujejo. Pomembno je tudi razumeti, da se preveritve na kraju samem organizirajo (običajno kot enkraten dogodek), da se preverijo podatki, ki so bili že predloženi. Podatke v zvezi s tem vidikom preiskave se je zahtevalo v prvotnem vprašalniku in v pozivu k dopolnitvi. Odgovor kitajske vlade je bil, da zagotovitev podatkov ni njena politika (v zvezi s potrošnjo / tržnimi deleži, Dodatkom B in pravic do uporabe zemljišč), in da ni razumela, kaj je njen pomen za preiskavo.
 (405)
 Ob takem odgovoru Komisija potrjuje, da ni mogla preveriti podatkov, ker bodisi sploh niso bili predloženi bodisi so bili predloženi tako pozno, da jih med preveritvami ni bilo mogoče preveriti. Zlasti v zvezi s podatki o potrošnji / tržnih deležih, ki so bili za Komisijo pripravljeni tik pred koncem preveritvenega obiska, kitajska vlada ob številčnih podatkih ni mogla predložiti tudi dejanskega vira številčnih podatkov. Poleg tega je kitajska vlada pojasnila, da so bili posredovani številčni podatki ocene, ki bi jih Komisija lahko sprejela, če bi jih lahko preverila skupaj z viri, na podlagi katerih so bile oblikovane ocene o številčnih podatkih. Kar zadeva sklicevanje kitajske vlade na poročilo odbora v zadevi ES – losos (WT/DS337/R), je treba poudariti, da je odbor menil tudi, da je treba pri ocenjevanju, ali so informacije predložene pravočasno, upoštevati tudi to, kdaj so bile informacije zahtevane prvič. Spomnimo naj, da je bila zahteva po številčnih podatkih o potrošnji in podatkih o tržnem deležu za steklo, polikristalni silicij in aluminij prvič podana v vprašalniku, ki je bil kitajski vladi poslan 7. Decembra 2015. Preveritveni obisk na kraju samem pri kitajski vladi je potekal od 8. do 12. Avgusta 2016, ocene pa so bile predložene na zadnji dan preveritvenega obiska, tj. 12. Avgusta 2016. Komisija zato ne vidi nobenega razloga za sklicevanje na poročilo odbora v zadevi ES – losos v tej zadevi.
 (406)
 Če bi bili podatki predloženi pravočasno, bi jih bilo poleg tega mogoče analizirati, tako da bi bila mogoča dodatna pojasnila ali zahteve za predložitev dodatnih podatkov. Ob upoštevanju, da Komisija ni mogla opraviti celovite analize shem iz naslova Zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo, Komisija potrjuje, da so trditve v zvezi s tem zavrnjene.
 (407)
 Nazadnje je treba poudariti, da si je Komisija po najboljših močeh prizadevala analizirati podatke, ki so jih pravočasno predložile kitajska vlada in vzorčene družbe, in je zelo zmerno uporabila določbo iz člena 28 o razpoložljivih dejstvih. Dejansko je v zvezi z aluminijem, polikristalnim silicijem, električno energijo, solarnim steklom in vodo sklenila, da ni treba opraviti izračuna subvencije. V zvezi z drugimi shemami te vrste je bilo končno vrednotenje zmerno in je temeljilo na razpoložljivih dejstvih, kljub temu, da so bile ugotovljene sheme, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi. Trditev, da si Komisija prejetih podatkov ni prizadevala raziskati po najboljših močeh, razumno in odgovorno, se zato zavrne.
 3.4.5.2 Zagotavljanje polisilicija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 (408)
 Na podlagi razpoložljivih dejstev v preiskavi ni bilo ugotovljeno, da bi vzorčene družbe v OPP prejemale ugodnosti v okviru programa.
 3.4.5.3 Zagotavljanje izdelkov in polizdelkov iz aluminija s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 (409)
 Na podlagi razpoložljivih dejstev v preiskavi ni bilo ugotovljeno, da bi vzorčene družbe v OPP prejemale ugodnosti v okviru programa.
 3.4.5.4 Zagotavljanje stekla s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 (410)
 Komisija je 14. maja 2014 uvedla dokončne izravnalne dajatve na uvoz solarnega stekla s poreklom iz LRK (48). V sektorju solarnega stekla so bile ugotovljene različne subvencijske sheme, med katerimi so nekatere enake kot v tem postopku za solarne module in celice (npr. preferenčna posojila, preferenčna stopnja davka od dohodka za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, davčna izravnava za stroške za raziskave in razvoj ter zagotavljanje zemljišč za manj kot ustrezno nadomestilo).
 (411)
 Med ugotovitvami v zadevi v zvezi s solarnim steklom in subvencijskimi shemami je bilo jasno prekrivanje.
 (412)
 Z zahtevanjem ustreznih informacij od kitajske vlade je Komisija želela ugotoviti, ali je subvencije, dodeljene industriji solarnega stekla višje v prodajni verigi, deloma ali v celoti prejela industrija fotonapetostnih panelov.
 (413)
 Žal Komisija ni mogla opraviti te preiskave brez ustreznega sodelovanja kitajske vlade in odgovorov proizvajalcev solarnega stekla iz uvodne izjave 43, 73, 394, 396 in 398.
 (414)
 Vendar glede na to, da ugotovitve o tem programu subvencij niso bistveno vplivale na splošno ugotovitev o obstoju subvencioniranja, Komisija ni nadaljevala analize o tem programu, kot je pojasnjeno zgoraj v uvodni izjavi 73.
 3.4.5.5 Zagotavljanje električne energije s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 (415)
 V preiskavi ni bilo ugotovljeno, da bi vzorčene družbe v OPP prejemale ugodnosti v okviru programa. V vsakem primeru pa nič ne kaže na to, da bi bili prvotni subvencijski programi umaknjeni.
 3.4.5.6 Zagotavljanje vode s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 (416)
 V preiskavi ni bilo ugotovljeno, da bi vzorčene družbe v OPP prejemale ugodnosti v okviru programa.
 3.4.5.7 Zagotavljanje zemljišč in pravic do uporabe zemljišč s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo
 (a) Uvod
 (417)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, so zemljišča v državni lasti, saj skupaj pripadajo kitajskemu ljudstvu. Zemljišč ni mogoče prodati, v skladu z zakonom pa se lahko dodelijo pravice do uporabe zemljišč. Kitajska vlada je trdila, da se pravice do uporabe zemljišč na Kitajskem dodelijo prek javnih razpisov, dražb ali natečajev in da to določa tudi člen 137 zakona Ljudske republike Kitajske o stvarnih pravicah.
 (b) Pravna podlaga
 (418)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, se za zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč na Kitajskem uporablja zakon Ljudske republike Kitajske o upravljanju zemljišč.
 (419)
 Poleg tega pravno podlago tvorijo še naslednji dokumenti: zakon Ljudske republike Kitajske o upravljanju mestnih zemljišč; začasne določbe Ljudske republike Kitajske o dodelitvi in prenosu pravice do uporabe državnih zemljišč v mestnih območjih; predpis o izvajanju zakona Ljudske republike Kitajske o upravljanju zemljišč; določbe o dodeljevanju pravic do uporabe državnih stavbnih zemljišč prek razpisa za oddajo ponudb, dražbe in ponudbe.
 (c) Ugotovitve preiskave
 (420)
 Vzorčeni proizvajalci izvozniki so predložili informacije glede zemljišč, ki jih uporabljajo, in večino ustreznih pogodb/potrdil o pravicah do uporabe zemljišč, čeprav niso predložili vseh obvestil. Poleg tega je kitajska vlada predložila samo zelo omejene informacije o določanju cen pravic do uporabe zemljišč.
 (421)
 Kitajska vlada ni predložila informacij o pogojih, po katerih so bile prejete pravice do uporabe zemljišč za deset največjih proizvajalcev izvoznikov (po obsegu izvoza izdelka, ki se pregleduje, v Unijo v OPP). Predloženo ni bilo nobeno od zahtevanih obvestil in/ali izhodiščnih cen, ki so bile potrebne glede poslov s pravicami do uporabe zemljišč, ki so jih prijavili trije vzorčeni proizvajalci izvozniki. Kitajska vlada je Komisijo napotila na spletišče za dinamično spremljanje trga zemljišč, vendar je navedla, da na tem spletišču morda niso objavljena obvestila za posle pred letom 2007. Poleg tega kitajska vlada za prijavljene posle s pravicami do uporabe zemljišč ni predložila informacij glede števila ponudnikov.
 (422)
 Kar zadeva manjkajoče izhodiščne cene, se je kitajska vlada sklicevala na nižje (vladne) ravni, ki določajo izhodiščne cene in cenovni prag ter ki bi imele informacije o številu udeležencev za vsak razpis in dražbo. Komisija ni mogla sprejeti te utemeljitve, ker kitajska vlada predstavlja vlado LRK na vseh ravneh v protisubvencijskem postopku.
 (423)
 Zaradi navedenega je bilo treba nekatere ugotovitve glede zagotavljanja zemljišč in pravic do rabe zemljišč opreti na razpoložljiva dejstva.
 (424)
 Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi, organi določajo cene zemljišč v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč. Kitajska vlada se je v sedanji preiskavi v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov sklicevala na sistem za dinamično spremljanje cen mestnih zemljišč, ki ga je vzpostavilo ministrstvo za zemljišča in vire in v katerem se četrtletno objavljajo cene zemljišč za 105 kitajskih mest.
 (425)
 Ugotovljeno je bilo, da so te cene višje od najnižjih referenčnih cen, ki so določene v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč in jih uporabljajo lokalne vlade, ker se referenčne cene, določene v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč, posodabljajo le vsaka tri leta, medtem ko se v okviru sistema dinamičnega spremljanja cene posodabljajo četrtletno. Vendar ni bilo znakov, da bi cene zemljišč temeljile na sistemu dinamičnega spremljanja. Dejansko je kitajska vlada med preveritvenim obiskom potrdila, da sistem za dinamično spremljanje cen mestnih zemljišč spremlja nihanja ravni cen zemljišč na nekaterih območjih (tj. v 105 mestih) v LRK in je namenjen ocenjevanju gibanja cen zemljišč. Vendar začetne cene v razpisih in na dražbah temeljijo na referenčnih vrednostih, določenih v skladu s sistemom vrednotenja zemljišč.
 (426)
 Kitajska vlada je med preveritvenim obiskom potrdila tudi, da je praksa, da se izbere le določeno število ponudnikov ali udeležencev (v primeru dražb), namesto da bi sodelovale vse strani, ki so se prijavile.
 (427)
 V prvotni preiskavi je bilo ugotovljeno, da cene pravic do uporabe zemljišč v LRK niso reprezentativne za tržne cene, ki se določajo glede na ponudbo in povpraševanje na prostem trgu. Nadalje je bilo ugotovljeno, da so na prenose pravic do uporabe zemljišč vplivale omejitve pri objavi prenosa prek javnega razpisa, dražbe in ponudbe. V tej preiskavi v zvezi s pregledom zaradi izteka ukrepov niso bile ugotovljene spremembe v zvezi z navedenimi ugotovitvami.
 (428)
 Komisija je v okviru te preiskave tudi ugotovila, da so nekateri vzorčeni proizvajalci izvozniki od lokalnih organov prejeli nadomestila za (že tako nizke) cene, ki so jih plačali za pravice do uporabe zemljišč, na primer za dela, ki jih je opravila sama družba v zvezi z osnovno infrastrukturo na zemljišču.
 (429)
 Obvestila, ki jih je predložil eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, so jasno pokazala, da je bilo celotno industrijsko zemljišče, ki ga je pridobila ta družba, namenjeno fotonapetostnemu sektorju. Dejansko plačane nabavne cene so bile skoraj enake izhodiščnim cenam v obvestilih. Za istega vzorčenega proizvajalca izvoznika so zbrani dokazi pokazali, da cene pravic do uporabe zemljišč, ki jih je pridobil, niso temeljile na „tržnih cenah“, temveč so bile izpogajane z uradom za zemljišča.
 (430)
 Navedeni dokazi nasprotujejo trditvam kitajske vlade, da so cene pravic do uporabe zemljišč v LRK reprezentativne za tržne cene, ki se določajo glede na ponudbo in povpraševanje na prostem trgu. Poleg tega je Komisija ugotovila, da je prenos pravic do uporabe zemljišč vključeval omejitve v postopkih javnega razpisa, dražbe in ponudbe, ki vplivajo na pošteno konkurenco, in da so nekateri vzorčeni proizvajalci izvozniki od lokalnih organov prejeli nadomestila za (že tako nizke) cene, ki so jih plačali za pravice do uporabe zemljišč.
 (d) Sklepna ugotovitev
 (431)
 Ugotovitve preiskave potrjujejo, da je položaj v zvezi z zagotavljanjem in pridobivanjem zemljišč v LRK nejasen in nepregleden ter da organi cene pogosto določajo samovoljno. Organi določajo cene v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč, ki se posodablja samo vsaka tri leta.
 (432)
 Ob upoštevanju navedenega je treba zagotavljanje pravic do uporabe zemljišč s strani kitajske vlade obravnavati kot subvencijo v obliki zagotavljanja blaga, ki družbam prejemnicam prinaša ugodnosti, v smislu člena 3(1)(a)(iii) in (2) osnovne uredbe. Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 427 do 430, v LRK ni delujočega trga za zemljišča in uporaba zunanje referenčne vrednosti (glej uvodne izjave 435 do 437 spodaj) kaže, da je znesek, ki so ga vzorčeni proizvajalci izvozniki plačali za pravice do uporabe zemljišč, precej nižji od običajne tržne stopnje.
 (433)
 Poleg tega so nadomestila, prejeta od lokalnih organov, neposredni prenosi sredstev, ki prinašajo ugodnosti, ker pomenijo nepovratna sredstva, ki na trgu niso na voljo. Subvencija je specifična v smislu člena 4(2)(a) in (c) osnovne uredbe, ker je preferenčni dostop do industrijskih zemljiščih omejen zgolj na družbe, ki delujejo v določenih industrijah, v tem primeru fotonapetostni industriji, in ker so bili predmet razpisnega postopka le določeni posli, ker cene pogosto določajo organi ter ker so vladne prakse na tem področju nejasne in nepregledne.
 (434)
 Zato se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.
 (e) Izračun zneska subvencije
 (435)
 Tako kot v prvotni preiskavi in v skladu s členom 6(d)(ii) osnovne uredbe so se kot zunanja referenčna vrednost uporabile cene zemljišč z ločenega carinskega območja Tajvan.
 (436)
 Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OPP. Ugodnost za prejemnike se izračuna z upoštevanjem razlike med zneskom, ki ga je vsak vzorčeni proizvajalec izvoznik dejansko plačal za pravice do uporabe zemljišč (zmanjšanim za znesek nadomestil/nepovratnih sredstev, prejetih od lokalne vlade, kadar je to primerno), in zneskom, ki bi moral biti običajno plačan na podlagi tajvanske referenčne vrednosti.
 (437)
 V skladu z metodologijo, ki se je uporabila v prvotni preiskavi, je Komisija uporabila povprečno ceno zemljišča na kvadratni meter, ki je bila ugotovljena za Tajvan ter popravljena zaradi znižanja vrednosti valute in sprememb v zvezi z BDP od datumov zadevnih pogodb za pravice do uporabe zemljišč. Informacije glede cen industrijskih zemljišč so bile pridobljene na spletišču industrijskega urada tajvanskega ministrstva za gospodarske zadeve. Znižanje vrednosti valute in spremembe v zvezi z BDP za Tajvan so bili izračunani na podlagi inflacijskih stopenj in spreminjanja BDP na prebivalca pri sedanjih cenah v USD za Tajvan, kot jih je Mednarodni denarni sklad objavil za leto 2015. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OPP na podlagi običajne življenjske dobe pravice do uporabe zemljišč za uporabo industrijskih zemljišč, tj. 50 let. Ta znesek je bil nato dodeljen za celotni prihodek od prodaje, ki so ga vzorčeni proizvajalci izvozniki ustvarili v OPP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prepeljane količine.
 (438)
 Stopnje subvencije, določene za to shemo v OPP za vzorčene proizvajalce izvoznike, so:
 Zagotavljanje zemljišč in pravic do uporabe zemljišč za manj kot ustrezno nadomestilo
 Družba/skupina
 Stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 0,23
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 0,74
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 0,60
 (439)
 Kitajska vlada je v odgovoru na razkritje predložila različne trditve, da Komisija ni izpolnila bistvenih pravnih in dokaznih standardov, kar zadeva določitev finančnega prispevka in koristi v zvezi s to shemo zagotavljanja pravic do uporabe zemljišč.
 (440)
 Kitajska vlada je ponovila svoje prepričanje, da je sistem pravic do uporabe zemljišč v LRK takšen, da se pravice do uporabe zemljišč dodeljujejo po reprezentativnih tržnih cenah, ki se določajo s ponudbo in povpraševanjem na prostem trgu. Vendar, kakor je bilo dokazano v prvotni preiskavi v uvodnih izjavah 357 do 359 in kakor je bilo potrjeno s to preiskavo, kitajska vlada ni predložila ključnih informacij, ki bi omogočile ustrezno analizo s strani Komisije. Poleg tega je tudi le na podlagi razpoložljivih informacij v sedanji preiskavi jasno, da obstoj „dinamičnega sistema za spremljanje zemljišč“ in „sistem vrednotenja mestnih zemljišč“ nista zagotovila delovanja tržnih cen po načelih ponudbe in povpraševanja na trgu. Ker kitajska vlada ni predložila zadostnih podatkov, ni bilo mogoče ugotoviti prave narave sistema, ki je bil v uporabi.
 (441)
 Dejansko so v skladu s členom 28 dejstva, ki so na voljo Komisiji, jasno kazala, da je bila iz zgoraj navedenih razlogov potrebna referenčna vrednost. Poleg tega je bilo na podlagi razpoložljivih informacij jasno, da niti za pravice do uporabe zemljišč, dodeljene pred prvotno preiskavo, niti za tiste, dodeljene po njej, pri vzorčenih družbah ni bilo nobenega dokaza o pravilno delujočem sistemu dražbe (ali drugem sistemu), ki bi deloval na tržnih načelih. Nasprotno, zgoraj opisani dokazi so pokazali na sistem, ki je fotonapetostnem sektorju zagotavljal preferencialne stopnje, ki so mu bile dodeljene netransparentno. Kot je Komisija navedla v dokumentu o splošnem razkritju, je iz maloštevilnih obvestil o zemljiščih, pridobljenih med preiskavo, jasno razvidno, da so bila zemljišča ponujena le ciljnim industrijam, in sicer s pomočjo sistema „sektorskega usmerjanja“. Poleg tega so bile cene določene pred dražbo in se niso spreminjale, ker je k dražbi pristopil le en ponudnik.
 (442)
 Preučene transakcije vzorčenih proizvajalcev so pokazale tudi obstoj povračil in drugih odbitkov glede pravic do uporabe zemljišč ter dokaze, da so bile nekatere stopnje izpogajane z uradom za zemljišča. Kitajska vlada je v svojem odgovoru na razkritje pripomnila, da takšne zadeve ne nakazujejo, da sistem pravice do uporabe zemljišč ne deluje v skladu s tržnimi načeli. Vendar je bila individualna subvencijska stopnja, izračunana za vsako vzorčeno družbo (po potrebi vključno z odbitki itd.) razkrita vsem zadevnim stranem in Komisija ni prejela nobene pripombe, da izračuni v zvezi s tem niso bili točni. Pripomb kitajske vlade zato ni bilo mogoče sprejeti.
 (443)
 Kitajska vlada je trdila tudi, da je Komisija vse pravice do uporabe zemljišč, pridobljenih pod referenčno vrednostjo, obravnavala kot prejetje koristi in da to ni bilo dovolj za izpolnitev zahtev za specifičnost. Vendar je treba poudariti, da je stališče Komisije glede specifičnosti, da gre za obstoj izkrivljenega in nepreglednega sistema pravic do uporabe zemljišč, skupaj z jasnimi dokazi o preferenčnih poslih, dodeljenih fotonapetostnemu sektorju, kar v tej preiskavi dokazuje specifičnost. Ta trditev je bila zato prav tako zavrnjena.
 (444)
 En proizvajalec izvoznik je zastavil vprašanje, ali ne bi bilo treba pravic do uporabe zemljišč, pridobljenih od subjektov, ki naj bi bili zasebni, izključiti iz izračuna koristi. Najprej je treba opozoriti, da je bila večina zemljišč, ki so jih pridobili vzorčeni proizvajalci, pridobljena neposredno od urada kitajske vlade za zemljišča. Poleg tega tudi za omejeno število primerov, v katerih so bile pravice do uporabe zemljišča domnevno pridobljene od zasebnih strank, vprašanje ni relevantno, ker je v sistemu, za katerega je bilo jasno ugotovljeno, da ne deluje na podlagi tržnih načel in da daje prednost nekaterim sektorjem, zadevni proizvajalec izvoznik pridobil ustrezne pravice do uporabe zemljišč po stopnjah, ki so bile prav tako precej pod določeno referenčno vrednostjo. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 3.4.6 Podpora združitvam in prestrukturiranju v fotonapetostnem sektorju
 (445)
 Iz tiskanih medijev in na spletiščih proizvajalcev izvoznikov v fotonapetostnem sektorju je bilo ugotovljeno, da so proizvajalci solarnih panelov od prvotne preiskave večkrat prejeli znatna javna sredstva. Večina družb, ki so imele ugodnosti od takega reševanja z javnimi sredstvi, se je odločila, da ne bo sodelovala v tej preiskavi, zato je morala Komisija uporabiti razpoložljiva dejstva.
 (446)
 Tri vzorčene družbe niso predložile dokazov, ki bi potrjevali, da so v OPP koristile tako shemo. Vendar se zdi, da so vsaj štiri velike kitajske izvozne družbe (od katerih tri niso sodelovale v preiskavi) v zadnjih letih prejele znatne koristi, ki bi spadale v to shemo ali kombinacijo te sheme in sheme preferenčnih posojil. Nekaj nazornih primerov v tiskanih medijih:
 —
 Družba Shanghai Chaori Solar leta 2014 ni plačala obresti za obveznice v vrednosti 1 milijarde CNY. Družba v državni lasti je zagotovila jamstvo v višini 880 milijonov CNY kot reševanje z javnimi sredstvi (vir: www.reuters.com).
 —
 Družbo Suntech Power Holdings je leta 2013 po neplačilu obveznic z javnimi sredstvi reševal lokalni organ (mesto Wuxi). Ta sredstva so znašala približno 150 milijonov USD oziroma približno 930 milijonov CNY (vir: www.reuters.com).
 —
 Družba v skupini Yingli Green Energy Group leta 2015 ni izvedla plačil v zvezi z obveznicami in je v okviru načrta prestrukturiranja od Kitajske razvojne banke in mesta Baoding prejela posojila v višini 3,3 milijarde CNY (vir: www.forbes.com).
 (447)
 Tudi če bi bilo treba upoštevati neko obliko amortizacije, gre za znatna skupna sredstva.
 (448)
 Ker trije vzorčeni sodelujoči proizvajalci niso imeli koristi od te subvencije, so se njeni učinki upoštevali samo za splošno analizo verjetnosti nadaljevanja po 3.5.
 3.4.7 Višina subvencioniranja v OPP
 (449)
 V spodnji preglednici so navedeni zneski subvencij za vzorčene družbe, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, ugotovljeni v OPP v skladu z določbami osnovne uredbe in izraženi ad valorem:
 Proizvajalec izvoznik
 Dokončna stopnja subvencije (%)
 Chint Group
 3,8
 Jinko Solar Co. Ltd. in povezane družbe
 4,7
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. in povezane družbe
 3,7
 (450)
 Na podlagi navedenega se sklene, da se je subvencioniranje nadaljevalo v OPP.
 (451)
 Navedene stopnje bi bilo treba zaradi nesodelovanja treh od desetih glavnih proizvajalcev izvoznikov (glede na izvoz v Unijo) in dokazov v spisu, ki kažejo, da so nekateri med njimi prejeli pomembne subvencije (glej uvodno izjavo 446), ki pa jih ni mogoče količinsko opredeliti, šteti za konzervativne.
 3.5 Verjetnost nadaljevanja subvencij, če bi se iztekla veljavnost ukrepov
 (452)
 Komisija je od kitajske vlade zahtevala, naj navede morebitne (načrtovane) spremembe svojih načrtov in politik, ki bi lahko vplivali na ugotovitve Komisije o subvencioniranju. Kitajska vlada je navedla nov 13. petletni načrt, ki je začel veljati marca 2016 (tj. po OPP) in bo veljal do leta 2020. Ta strateški načrt nadomešča 12. petletni načrt, v katerem so bile izrazito zastopane podporne politike za fotonapetostno industrijo.
 (453)
 Komisija je proučila 13. petletni načrt in ugotovila, da je tudi v njem poudarjena državna podpora za tehnološke preboje na področju izdelkov in storitev, povezanih z energijo, vključno s fotonapetostnimi celicami nove generacije. Čeprav je kitajska vlada skupaj z 12. petletnim načrtom izdala tudi poseben načrt za solarno fotonapetostno industrijo, ni bil ugotovljen noben podoben poseben načrt za fotonapetostno industrijo, ki bi bil izdan hkrati z novim 13. petletnim načrtom. Kitajska vlada je trdila, da ni nameravala izdati posebnega načrta za solarno fotonapetostno industrijo. Vendar očiten poudarek na fotonapetostnih celicah nove generacije jasno kaže, da se bo podpora fotonapetostni industriji nadaljevala tudi v prihodnjih letih.
 (454)
 Poleg tega še vedno velja pravna podlaga za podporo politike na področju fotonapetostne industrije, kot je zakon LRK o znanstvenem in tehnološkem napredku (glej uvodno izjavo 89), v katerem so izrecno navedeni ukrepi za podporo fotonapetostni industriji. Kitajska vlada med preiskavo ni nikoli navedla, da bodo taki zakoni razveljavljeni.
 3.5.1 Podpora združitvam in prestrukturiranju
 (455)
 Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 445 do 447, je v letih po prvotnih ukrepih večkrat potekalo financiranje proizvajalcev fotonapetostnih izdelkov z znatnimi javnimi sredstvi. Kitajski proizvajalci izdelka, ki se pregleduje, bi verjetno izstopili iz fotovoltaičnega sektorja, če ne bi imeli vladne podpore v obliki financiranja z javnimi sredstvi.
 (456)
 Zagotovljena javna sredstva jasno kažejo, da je namen kitajske vlade podpirati fotonapetostno industrijo in zagotoviti njeno preživetje. Jasno kažejo tudi motivacijo in odločnost kitajske vlade, da nadaljuje svoje politike podpore.
 (457)
 Kitajska vlada je kljub večkratnim zahtevam zavrnila predložitev kakršnih koli informacij v zvezi s tako finančno pomočjo z javnimi sredstvi. Proizvajalci, ki so prejeli taka javna sredstva, niso sodelovali v preiskavi, čeprav so med največjimi proizvajalci/izvozniki v Unijo. Glede na navedeno in na podlagi razpoložljivih dejstev je mogoče skleniti le, da je zelo verjetno, da se bo taka vrsta državne podpore nadaljevala tudi v prihodnje.
 3.5.2 Preferenčno financiranje
 (458)
 Izkrivljen finančni trg, (prevladujoče) državno lastništvo večine finančnih institucij v LRK ter nadzor in vpliv kitajske vlade na poslovanje in poslovne odločitve finančnih institucij (oddelka 3.4.1.1 in 3.4.1.2) so strukturne in trajne značilnosti kitajskega finančnega sektorja.
 (459)
 Kitajska vlada si prizadeva preoblikovati finančni trg, pri čemer začenja z liberalizacijo obrestnih mer, ni pa predložila nobenih prepričljivih dokazov, da bo učinkovito zmanjšala preferenčno financiranje spodbujanih industrij. Natančneje, taka reforma ne bi imela učinka na lastniške strukture finančnih institucij ali nadzor države nad njihovimi odločitvami o izdaji posojil v skladu s politikami države v bližnji prihodnosti.
 3.5.3 Nepovratna sredstva
 (460)
 Nepovratna sredstva v okviru programa Golden Sun so bila dodeljena med letoma 2009 in 2012 in se obračunavajo v 20 letih. Ugodnosti za fotonapetostno industrijo se bodo torej nadaljevale do obdobja 2029–2032.
 (461)
 Druga ugotovljena nepovratna sredstva se prav tako obračunavajo glede na njihove značilnosti in lahko zagotavljajo ugodnosti tudi po OPP.
 (462)
 Poleg tega sta bila med to preiskavo ugotovljena dva primera nepovratnih sredstev, ki nista bila izravnana v prvotni preiskavi. Podrobnosti o teh primerih nepovratnih sredstev, in sicer o programu za razvoj zunanje trgovine in programih 863 in 973, so navedene v uvodnih izjavah 464 do 488. Ta primera nepovratnih sredstev kažeta, da se je nadaljevalo subvencioniranje z dodelitvijo nepovratnih sredstev fotonapetostni industriji, kar jasno kaže na verjetnost nadaljevanja te oblike subvencioniranja, če se izteče veljavnost ukrepov (in celo, če se ta ne bi iztekla). Ker ta primera nepovratnih sredstev nista bila izravnana v prvotni preiskavi, ni zagotovljena količinska opredelitev stopnje subvencije.
 (463)
 Nazadnje, kar zadeva zagotavljanje nepovratnih sredstev fotonapetostni industriji v prihodnje, Komisija meni, da je to zelo verjetno iz dveh razlogov. Prvič, v novem 13. petletnem načrtu je še vedno navedena fotonapetostna industrija. Drugič, kitajska vlada za raziskovalne in razvojne programe, ki temeljijo na 13. petletnem načrtu, ni navedla, da so razveljavljeni ali da bodo razveljavljeni.
 3.5.3.1 Program za razvoj zunanje trgovine
 (a) Uvod
 (464)
 To so nepovratna sredstva v pavšalnem znesku za podporo izvoznim dejavnostim. Ta program upravlja ministrstvo za finance. Družba mora biti odobrena in registrirana, da bi koristila ta nepovratna sredstva. Poleg tega so kanadski organi leta 2015 proti temu programu uvedli izravnalne ukrepe (49).
 (b) Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
 (465)
 Kitajska vlada ni predložila informacij o tem programu. Komisija zato ni mogla preveriti vseh vidikov sheme in zlasti dejanskih ugodnosti, prenesenih na proizvajalce izvoznike izdelka, ki se pregleduje, in celoten fotonapetostni sektor. Zato je bilo treba nekatere ugotovitve preiskave utemeljiti na razpoložljivih dejstvih v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
 (c) Pravna podlaga
 (466)
 Glavna pravna podlaga je ukrep upravljanja sklada za razvoj zunanje trgovine (Caiqi (2010) št. 114) ministrstva za finance. Za vzorčenega proizvajalca izvoznika se je v OPP shema izvajala na podlagi Okrožnice finančnega oddelka province Jiangxi o izdaji sredstev za razvoj in podporo oddelka za zunanje gospodarstvo in trgovino province Jiangxi (tretji krog) za leto 2013, GanCaiQiZhi [2014] št. 31, in Okrožnice finančnega oddelka province Jiangxi o izdaji sredstev za razvoj in podporo oddelka za zunanje gospodarstvo in trgovino province Jiangxi (tretji krog) za leto 2014, GanCaiQiZhi [2015] št. 25.
 (d) Ugotovitve preiskave
 (467)
 Družba Jinko je predložila sklicevanje na glavno pravno podlago in kopiji dveh okrožnic iz zgornje uvodne izjave. Trdila je, da je tudi leta 2012 prejela nepovratna sredstva v okviru tega programa.
 (468)
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd in povezane družbe („Trina“) so prijavile, da so v okviru te sheme prejele nepovratna sredstva v OPP.
 (469)
 Na podlagi razpoložljivih informacij se ne zdi, da so ti programi splošno razpoložljivi vsem podjetjem na Kitajskem.
 (e) Sklepna ugotovitev
 (470)
 S programom za razvoj zunanje trgovine se dodeljujejo subvencije v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne uredbe, in sicer s prenosom sredstev kitajske vlade na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, v obliki nepovratnih sredstev.
 (471)
 Komisija je prav tako sklenila, da je ta subvencijska shema specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe.
 (472)
 Program za razvoj zunanje trgovine pomeni specifične subvencije v obliki nepovratnih sredstev. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je imel eden od vzorčenih izvoznikov ugodnosti od te subvencije.
 3.5.3.2 Nacionalni program za raziskave in razvoj na področju visoke tehnologije in nacionalni ključni program za temeljne raziskave in razvoj (programa 863 in 973)
 (a) Uvod
 (473)
 Program 863 je nacionalni program za raziskave in razvoj na področju visoke tehnologije, ki se osredotoča na ključne tehnologije za industrializacijo solarnih celic z visokim izkoristkom, kot so tankoslojne heterospojne solarne celice iz silicija ali kristalnega silicija razreda MW in nanožične solarne celice na osnovi silicija. Nepovratna sredstva v okviru tega programa zagotavlja ministrstvo za znanost in tehnologijo.
 (474)
 Družbe za ta nepovratna sredstva zaprosijo prek spleta (50). Nepovratna sredstva so na voljo družbam, ki izpolnjujejo nekatere pogoje, kot sta uporaba napredne energetske tehnologije ali močna raziskovalno-razvojna zmogljivost.
 (475)
 Program 973 je nacionalni ključni program za temeljne raziskave in razvoj. Zajema na primer temeljne raziskave na področju solarnih celic z majhnimi izgubami in visokim izkoristkom. Družbe morajo tako kot za program 863 tudi za nepovratna sredstva, ki jih zagotavlja ministrstvo za znanost in tehnologijo, zaprositi prek spleta (51). Pogoji, ki jih morajo izpolniti družbe glede značilnosti projektov, vključujejo na primer inovativne zamisli, jasne cilje naprednih raziskav, ki temeljijo na ključnih nacionalnih potrebah, ter večdisciplinarne raziskave, ki imajo kitajske značilnosti in so mednarodnega pomena.
 (476)
 Smernice za ključne tehnologije, za katere se lahko dodelijo nepovratna sredstva v okviru programov 863 in 973, se objavijo vsako leto.
 (b) Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
 (477)
 Komisija je v svojem pozivu k dopolnitvi od kitajske vlade zahtevala, naj predloži nekatere vladne načrte, ki zajemajo navedena programa. Kitajska vlada se je sklicevala na vse druge dokumente, ki jih je že predložila Komisiji (ki se večinoma sploh niso nanašali na zadevna programa), in zaprosila Komisijo, naj pojasni, zakaj potrebuje take informacije, nato pa še navedla, da taki načrti ne obstajajo. Po drugi strani so bili predloženi številni začasni in upravni ukrepi v zvezi z upravljanjem takih načrtov (katerih obstoj je kitajska vlada izpodbijala).
 (478)
 Ko je Komisija med preveritvami na kraju samem zahtevala dokumente, ki so pravna podlaga za zadevna programa (ker kitajska vlada v izpolnjenem vprašalniku ni odgovorila na to vprašanje), je kitajska vlada predložila upravne ukrepe v kitajskem jeziku za tri vladne načrte, povezane z raziskavami in razvojem na področju visoke tehnologije, temeljnimi raziskavami in razvojem ter podporo za znanost in tehnologijo. Vendar Komisija zaradi časovnega okvira predložitve informacij in dejstva, da dokumentom ni bil predložen angleški prevod, teh dokumentov ni mogla preveriti na kraju samem.
 (479)
 Komisija je kitajsko vlado tudi zaprosila, naj predloži statistične podatke v zvezi s financiranjem, zagotovljenim v okviru navedenih dveh projektov. Kitajska vlada je zavrnila predložitev takih statističnih podatkov, saj po njenem mnenju financiranje ni povezano s proizvodnjo fotonapetostnih izdelkov.
 (480)
 Trdila je tudi, da nihče od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov ni imel ugodnosti od nobenega od navedenih dveh programov (ali katerega koli od programov, navedenih pod „različna nepovratna sredstva“), kar je bilo v nasprotju z informacijami, ki jih je predložil eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov.
 (481)
 Komisija zato ni mogla preveriti vseh vidikov programov 863 in 973, ter zlasti dejanskih ugodnosti, prenesenih na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, in celoten fotonapetostni sektor. Zato je bilo treba nekatere ugotovitve preiskave utemeljiti na razpoložljivih dejstvih v skladu s členom 28 osnovne uredbe.
 (c) Pravna podlaga
 (482)
 Pravna podlaga za navedena dva programa so Upravni ukrepi za nacionalni načrt za raziskave in razvoj na področju visoke tehnologije (načrt 863), kakor je bil spremenjen leta 2011, Upravni ukrepi za nacionalni načrt podpore za znanost in tehnologijo, kakor je bil spremenjen leta 2011, in Upravni ukrepi za nacionalni ključni program za temeljne raziskave in razvoj (973), kakor je bil spremenjen leta 2011.
 (d) Ugotovitve preiskave
 (483)
 Kitajska vlada je navedla, da se nepovratna sredstva, dodeljena v okviru programov 863 in 973, nanašajo samo na raziskave in razvoj, ne pa tudi na proizvodnjo izdelka, ki se pregleduje. Poleg tega se po mnenju kitajske vlade proti programoma ne bi smeli uvesti izravnalni ukrepi, ker nista specifična.
 (484)
 Te trditve se zavrnejo. Dejstvo, da so bila nepovratna sredstva dodeljena za raziskave in razvoj izdelka, ki se pregleduje, pomeni neposreden prenos sredstev kitajske vlade, s katerimi se znatno znižajo stroški za raziskave in razvoj, ki bi jih prejemnik sicer imel.
 (485)
 Za nepovratna sredstva se šteje, da so specifična, saj so do njih upravičene samo družbe, ki delujejo na področju ključnih tehnologij, navedenih v smernicah, ki se objavijo vsako leto. V smernicah so določene ključne tehnologije, za katere se lahko dodelijo nepovratna sredstva v okviru navedenih dveh programov. Kitajska vlada je na zahtevo Komisije predložila smernice za leta 2011, 2013 in 2014. V smernicah o ključnih tehnologijah za leto 2014 so izrecno navedene raziskave na področju solarnih celic. V smernicah za leta pred letom 2014 so prav tako izrecno navedene solarne celice in/ali sončna energija.
 (e) Sklepna ugotovitev
 (486)
 S programoma 863 in 973 se dodeljujejo subvencije v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne uredbe, in sicer s prenosom sredstev kitajske vlade na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, v obliki nepovratnih sredstev.
 (487)
 Komisija je prav tako sklenila, da je ta subvencijska shema specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe.
 (488)
 Programa 863 in 973 pomenita specifične subvencije v obliki nepovratnih sredstev. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da je imel eden od vzorčenih izvoznikov ugodnosti od te subvencije.
 3.5.4 Davčne olajšave
 (489)
 Za družbe v fotonapetostni industriji se uporabljajo različne preferenčne davčne sheme, ki so vključene v veljavno davčno zakonodajo. Kitajska vlada med posvetovanjem in preveritvenim obiskom ni navedla, da namerava spremeniti svoje davčne zakone.
 (490)
 Kar zadeva oprostitve plačila davkov in dajatev za opremo, kot so ugotovljene pri nekaterih proizvajalcih fotonapetostnih izdelkov, je oprema, za katero so se uporabile oprostitve, predmet amortizacije, zato se ugodnost v obliki oprostitve plačila davka in/ali dajatve ustrezno obračuna v prihodnjih letih (tj. po OPP).
 3.5.5 Sklepna ugotovitev
 (491)
 Glede na navedeno Komisija meni, da bi iztek ukrepov verjetno povzročil nadaljevanje subvencioniranja.
 3.6 Učinek subvencioniranja na izvoz v EU
 (492)
 Komisija je proučila tudi, ali bi se v primeru izteka ukrepov povečal subvencionirani izvoz iz LRK v Unijo. V zvezi s tem se je oprla na informacije organizacije Bloomberg New Energy Finance in na izpolnjene vprašalnike, ki so jih predložile sodelujoče vzorčene družbe.
 (493)
 Kot je podrobno pojasnjeno v oddelku 5.1 v nadaljevanju, bi obstoječe proizvodne zmogljivosti Kitajske več kot dvajsetkrat pokrile povpraševanje v Uniji, kot je navedeno v uvodni izjavi 516 spodaj, in skoraj dvakrat presegle svetovno povpraševanje.
 (494)
 Take presežne zmogljivosti so bile potrjene tudi s podatki, ki so jih predložili vzorčeni sodelujoči proizvajalci in ki vsi kažejo obstoj neizkoriščenih zmogljivosti v obstoječih proizvodnih obratih, vzpostavili pa so se tudi novi proizvodni obrati, ki pomenijo še večje proizvodne zmogljivosti.
 (495)
 Poleg tega se, kot je bilo ugotovljeno v oddelku 5.2 v nadaljevanju, za trg Unije šteje, da je zelo privlačen za kitajske proizvajalce izvoznike. Ne nazadnje, raven cen v Uniji, ki so višje kot na drugih trgih tretjih držav, bi kitajske proizvajalce spodbudila k izvozu v Unijo in ne na trge drugih tretjih držav.
 (496)
 Zato je Komisija sklenila, da je ob upoštevanju verjetnosti nadaljevanja subvencioniranja skupaj z znatnimi neizkoriščenimi zmogljivostmi kitajske fotonapetostne industrije in privlačnostjo trga Unije verjetno, da bodo kitajski proizvajalci povečali izvoz izdelka, ki se pregleduje, po subvencioniranih cenah na trg Unije, če bi ukrepi nehali veljati.
 3.7 Sklepna ugotovitev
 (497)
 Komisija glede na navedeno in v skladu s členom 18(3) osnovne uredbe ugotavlja, da se je v OPP nadaljevalo subvencioniranje in da obstaja velika verjetnost nadaljevanja subvencioniranja fotonapetostne industrije, če bi veljavni ukrepi nehali veljati.
 4. ŠKODA
 4.1 Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije
 (498)
 Podobni izdelek je v obdobju preiskave v zvezi s pregledom proizvajalo približno 100 proizvajalcev v Uniji. Ti pomenijo „industrijo Unije“ v smislu člena 4(1) osnovne uredbe.
 (499)
 Za določitev celotne proizvodnje Unije v OPP so se uporabile vse razpoložljive informacije o industriji Unije, saj popolne javne informacije o proizvodnji niso bile na voljo. Te informacije so vključevale: makroekonomske podatke, ki jih je predložil vložnik in v njegovem imenu zbrala neodvisna svetovalna družba Europressedienst, stalne odgovore, ki so jih zainteresirane strani predložile v predzačetni fazi, ter preverjene vprašalnike, ki so jih izpolnili vzorčeni proizvajalci Unije.
 (500)
 Na podlagi tega je bila celotna proizvodnja Unije v obdobju preiskave v zvezi s pregledi ocenjena na približno 3 409 MW za module in 1 270 MW za celice.
 4.2 Določitev zadevnega trga Unije
 (501)
 Del industrije Unije je vertikalno integriran, velik del proizvodnje industrije Unije pa je, kar zadeva proizvodnjo celic, namenjen lastni uporabi (96 %). Zato je bil prosti trg za celice zanemarljiv. Po razkritju je ena zainteresirana stran izpodbijala zadnjo izjavo in trdila, da je prosti trg predstavljal velik del celotnega trga za celice (ocenjeno na 3 409 MW, glej tabelo 1b spodaj). Komisija je sprejela navedeni popravek, saj je zaprti trg v Uniji res predstavljal samo 31,8 % celotne potrošnje celic. Vendar to ne spremeni ugotovitve, da je znaten del proizvodnje celic industrije Unije namenjen lastni uporabi, in ne vpliva na analizo, izvedeno glede škode in interesa Unije. Dejansko se prosti trg za celice pokriva predvsem z uvozom in ne s prodajo proizvajalcev celic v Uniji, glede na to, da je večina proizvajalcev celic v zadnjih letih izstopila s trga.
 (502)
 Da bi ugotovili, ali je industrija Unije še naprej trpela škodo, ter določili potrošnjo in različne ekonomske kazalnike, povezane s stanjem industrije Unije, je Komisija proučila, ali in koliko je treba pri analizi upoštevati nadaljnjo uporabo podobnega izdelka, ki ga proizvaja industrija Unije („lastna uporaba“).
 (503)
 Komisija je analizirala naslednje ekonomske kazalnike glede na celotno dejavnost (vključno z lastno uporabo industrije): potrošnjo, obseg prodaje, proizvodnjo, proizvodno zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, rast, naložbe, zaloge, zaposlenost, produktivnost, denarni tok, donosnost naložb, zmožnost zbiranja kapitala in višino stopnje subvencioniranja.
 (504)
 Komisija je v skladu s prvotno preiskavo za navedene kazalnike ugotovila, da je konkuriranje uvoza iz zadevne države enako vplivalo na proizvodnjo, namenjeno lastni uporabi. Celice, namenjene zaprtemu trgu, so se uporabljale kot glavni sestavni deli v proizvodnji modulov. Zato je neposredna konkurenca uvoza modulov iz zadevne države, s katero so se srečali proizvajalci modulov v Uniji, prav tako pomenila posreden pritisk na ceno prodaje za lastno uporabo in/ali stroške proizvodnje celic, ki se uporabljajo v teh modulih. Poleg tega je uvoz celic iz LRK povečal pritisk na proizvajalce modulov, ki uporabljajo proizvodnjo celic za lastno uporabo. Ti niso tekmovali le z moduli, ki se sestavljajo v tretjih državah iz kitajskih celic, temveč tudi z moduli, ki se sestavljajo v Uniji z uporabo navedenih uvoženih kitajskih celic.
 (505)
 Za razliko od drugih primerov (52), kjer je bilo razlikovanje med zaprtim in prostim trgom pomembno za analizo škode, saj je bilo ugotovljeno, da izdelki, ki so namenjeni za lastno uporabo, niso izpostavljeni neposredni konkurenci uvoza, je Komisija zato v tem primeru ugotovila, da za večino ekonomskih kazalnikov razlikovanje med zaprtim in prostim trgom ni bilo upravičeno.
 (506)
 Kar zadeva dobičkonosnost, pa je Komisija proučila le prodajo na prostem trgu. Cene na zaprtem trgu so bile določene v skladu z različnimi cenovnimi politikami (določanje transfernih cen po navideznih tržnih cenah, prenos na podlagi dejanskih stroškov itd.). Zato niso vedno odražale cen po običajnih tržnih pogojih in se niso mogle upoštevati pri oceni tega kazalnika.
 (507)
 Po razkritju je več strani trdilo, da bi bilo treba stanje industrije celic Unije oceniti ločeno za zaprti trg in prosti trg. Prvič, trdile so, da Komisija ni ustrezno utemeljila, kako je konkurenca uvoza iz LRK vplivala tudi na zaprti trg. Drugič, ena stran je trdila, da glede na to, da je Komisija menila, da so cene na zaprtem trgu nezanesljive za oceno donosnosti, prav tako ni pravilno sklepati, da so bile te cene pod pritiskom zaradi uvoza modulov. Tretjič, skupna analiza obeh trgov je v nasprotju z dejstvom, da je v obravnavanem obdobju potrošnja celic upadla manj kot potrošnja modulov. To verjetno pomeni, da ne obstaja neposredna povezava med uvozom modulov in celic ter med zmanjšanjem uvoza celic in cenami celic, izpostavljenimi prostemu trgu.
 (508)
 Prvič, v nasprotju s trditvami strani je Komisija v uvodnih izjavah 503–504 zgoraj podrobno obrazložila, kako je konkurenca uvoza iz LRK vplivala tudi na zaprti trg za celice. Ker je celica glavna sestavina za proizvodnjo modulov, uvoz modulov iz LRK izvaja posreden pritisk na ceno celic za lastno uporabo, kadar transferna cena temelji na virtualni tržni ceni. V nasprotnem primeru, kadar transferna cena temelji na dejanskih stroških, uvožene celice izvajajo pritisk na družbe, da poskrbijo za večjo učinkovitost svojega proizvodnega procesa. Drugič, čeprav so cene na zaprtem trgu nezanesljive za oceno donosnosti, je Komisija menila, da je gibanje teh cen pomemben dejavnik pri ocenjevanju, ali je zaprti trg izpostavljen konkurenci uvoza iz LRK. Tretjič, Komisija ni trdila, da obstaja neposredna povezava med uvozom modulov in celic. Ugotovila je, da je tudi lastna uporaba celic izpostavljena neposredni konkurenci uvoza celic in posredni konkurenci uvoza modulov, saj se celice za lastne potrebe uporabljajo za proizvodnjo modulov. In končno, zainteresirana stran ni dokazala, da ni nobene povezave med cenami celic na prostem trgu in zmanjšanjem uvoza celic. Kot je razvidno iz preglednice 8b, so se prodajne cene celic industrije Unije povečale, ko se je med letom 2014, ko so ukrepi začeli polno učinkovati, in OPP uvoz celic iz Kitajske zmanjšal tako po obsegu kot po tržnem deležu. Zato so bile te trditve zavrnjene.
 (509)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da skupna analiza zaprtega in prostega trga za celice dejansko odpravlja analizo prostega trga, saj ta predstavlja le 4 % celotne proizvodnje celic v Uniji. Komisija tako ni preučila stanja domače industrije kot celote in zato ne izpolnjuje zahtev po „objektivno[sti]“ v členu 3.1 protidampinškega sporazuma.
 (510)
 Komisija ne razume, kako naj bi skupna analiza zaprtega in prostega trga za celice odpravila analizo prostega trga. Dejansko je Komisija analizirala več kazalnikov škode le za prosti trg, na primer donosnost, prodajne cene in donosnost naložb. Poleg tega je več kazalnikov analiziranih kumulativno, in sicer tudi v primerih, ko je opravljena ločena analizira zaprtega in prostega trga (53). Ti kazalniki so pogosto: proizvodnja, zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, naložbe, donosnost naložb, zaposlenost, produktivnost, zaloge in stroški dela. Ne nazadnje so ti kazalniki škode za proizvajalce Unije, ki so prodajali izključno na prostem trgu, sledili istim trendom in posledično ugotovitve za celotno industrijo celic Unije veljajo tudi zanje. Kitajska vlada je vztrajala, da je treba v skladu s sodno prakso STO v primeru obstoja zaprtega trga za del izdelka v preiskavi izvesti primerjalno analizo. Komisija meni, da se je ta zahteva, če je veljala v zadevnem, zelo posebnem primeru, v vsakem primeru upoštevala. Za del proizvodnje celic Unije, ki se prodaja na zaprtem trgu, je bila škoda ugotovljena na podlagi posrednega cenovnega pritiska na ravni modulov, v katere so te celice vgrajene. Za del proizvodnje celic v Uniji, ki se prodaja na prostem trgu, so bili kazalniki škode prav tako ocenjeni ločeno in kažejo iste trende kot za zaprti del trga (ki so kot posledica dejstva, da ta predstavlja 96 % proizvodnje Unije, skoraj popolnoma enaki kot kumulativna ocena). Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (511)
 Kitajska vlada je tudi trdila, da trditev, da proizvajalci modulov v Uniji konkurirajo modulom, sestavljenim iz kitajskih celic v tretjih državah, nezakonito razširja obseg preiskave. Vendar so bili taki moduli vključeni v obseg preiskave že od samega začetka, saj celice modulom dodeljujejo poreklo (54). Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (512)
 Po razkritju je ena od strani trdila, da analiza donosnosti na podlagi 4 % proizvodnje celic v Uniji ni reprezentativna za točno oceno potrebe po ohranitvi dajatev. Komisija je ugotovila, da je bila le dobičkonosnost ocenjena izključno na podlagi prodaje celic neodvisnim strankam, in sicer zaradi razlogov, predstavljenih v uvodni izjavi 506 Vendar pa so bili za namene ocenitve stanja industrije Unije vsi drugi kazalniki analizirani ob upoštevanju tako zaprtega kot prostega trga celic. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (513)
 Družba Jabil je v OPP kot pogodbeni proizvajalec sestavljala module v imenu drugih družb. Za to storitev sestavljanja je prejela plačilo od drugih družb. Te so v celoti prevzele pogodbeno odgovornost za prodajo modulov, ki jih je sestavila družba Jabil. Prihodek, ki ga je prijavila družba Jabil, torej ni izhajal iz prodaje modulov, temveč iz plačila za storitev. Zato je Komisija sklenila, da bo podatke o dobičku družbe Jabil ločila od podatkov o dobičku za preostalo industrijo modulov v Uniji (glej uvodni izjavi 563 in 565 spodaj). Kar zadeva preostale kazalnike škode, dejavnosti sestavljanja, ki jih je družba Jabil izvajala za nesodelujoče proizvajalce modulov, ni bilo mogoče preveriti, zato niso bile upoštevane.
 (514)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran zahtevala dodatna pojasnila o tem, katerih podatkov družbe Jabil se ni upoštevalo in zakaj. Komisija je vse podatke, ki jih je predložila družba Jabil in se nanašajo na module sodelujočih proizvajalcev v Uniji, upoštevala pri vseh kazalnikih škode, razen dobičkonosnosti. Upoštevali so se samo podatki, ki jih je bilo mogoče preveriti, preostali del pa je bil izključen zaradi posebnega poslovnega modela družbe Jabil in dejstva, da končnih prodajnih cen ni bilo mogoče preveriti.
 4.3 Potrošnja Unije
 (515)
 Komisija je potrošnjo Unije določila na podlagi celotnega obsega uvoza zadevnega izdelka in obsega celotne prodaje podobnega izdelka v Uniji, vključno z izdelki za lastno uporabo. Celotna prodaja industrije Unije je temeljila na informacijah, ki jih je predložil Europressedienst in so bile po potrebi popravljene s podatki iz stalnih odgovorov, ki so jih zainteresirane strani predložile v predzačetni fazi, ter iz preverjenih vprašalnikov, ki so jih izpolnile vzorčene družbe. Kot je navedeno v uvodni izjavi 519 spodaj, so podatki o uvozu temeljili na podatkovni zbirki Comext in podatkih, ki so jih Komisiji prijavile države članice v skladu s členom 14(6) osnovne uredbe („podatkovna zbirka iz člena 14(6)“). Podatki o potrošnji so bili navzkrižno preverjeni z drugimi viri (55).
 (516)
 Potrošnja v Uniji se je gibala na naslednji način:
 Preglednica 1a
 Potrošnja modulov v Uniji (v MW)
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Celotni trg
 16 324
 10 580
 7 292
 7 191
 Indeks (2012 = 100)
 100
 65
 45
 44
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki, podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 Preglednica 1b
 Potrošnja celic v Uniji (v MW)
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Celotni trg
 4 604
 4 449
 3 262
 3 409
 Indeks (2012 = 100)
 100
 97
 71
 74
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki, podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 (517)
 Na splošno se je potrošnja Unije med letom 2012 in OPP znatno zmanjšala. Potrošnja modulov v Uniji se je zmanjšala za 56 %. Vendar je po strmem upadu za 35 % med letoma 2012 in 2013 v letu 2014 in v OPP ostala dokaj stabilna.
 (518)
 Potrošnja celic pa se je v obravnavanem obdobju zmanjšala nekoliko manj, to je za 26 %. Zmanjšanje potrošnje je bilo zabeleženo zlasti med letoma 2013 in 2014, ko je upadla za 26 %. Vendar je v OPP začela okrevati in se je v primerjavi z letom 2014 povečala za 4,5 %.
 4.4 Uvoz iz zadevne države
 (519)
 Obseg in vrednost uvoza sta temeljila na različnih virih. Za leto 2012 in del leta 2013 sta temeljila na podatkih, ki jih je predložil vložnik in v njegovem imenu zbral Europressedienst, ker so se v tem času moduli in celice uvažali v Unijo pod carinskimi oznakami, ki so zajemale druge izdelke, ki niso zajeti v sedanji preiskavi, zato ni bilo mogoče uporabiti podatkov Eurostata. Po uvedbi registracije uvoza 6. marca 2013 (56) so se lahko uporabili podatki Eurostata. Za preostali del leta 2013, leto 2014 in OPP je Komisija zato svoje ugotovitve oprla na podatkovno zbirko Comext (57) in podatkovno zbirko iz člena 14(6).
 4.4.1 Obseg in tržni delež uvoza iz zadevne države
 (520)
 Uvoz iz zadevne države v Unijo se je gibal na naslednji način:
 Preglednica 2a
 Uvoz modulov iz LRK (v MW) in tržni delež
 (58)
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Obseg uvoza iz LRK
 10 786
 5 198
 2 845
 2 917
 Indeks
 100
 48
 26
 27
 Tržni delež (%)
 66
 49
 39
 41
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 59
 61
 Vir: Podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 Preglednica 2b
 Uvoz celic iz LRK (v MW) in tržni delež
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Obseg uvoza iz LRK
 333
 386
 613
 548
 Indeks
 100
 116
 184
 165
 Tržni delež (%)
 7
 9
 19
 16
 Indeks (2012 = 100)
 100
 120
 260
 223
 Vir: Podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 (521)
 V obravnavanem obdobju se je obseg uvoza modulov iz LRK zmanjšal za 73 %, pri čemer se je tržni delež ustrezno zmanjšal za 39 %, tj. s 66 % leta 2012 na 41 % v OPP. Vendar se je po uvedbi obstoječih ukrepov leta 2013 obseg uvoza med letoma 2013 in 2014 zmanjšal za 45 %, potrošnja pa za 31 %.
 (522)
 Obseg uvoza celic se je v obravnavanem obdobju povečal za 65 %, kar je povzročilo mnogo večje povečanje tržnega deleža, tj. za 123 % (s 7 % leta 2012 na 16 % v OPP), in to kljub krčenju trga. Hkrati se je med letoma 2013 in 2014 uvoz celic povečal za 59 %, kar je povzročilo povečanje tržnega deleža za 10 odstotnih točk. Čeprav se povečanje ni nadaljevalo v OPP, je takrat raven uvoza ostala mnogo višja kot v letih 2012 in 2013.
 4.4.2 Cene uvoza iz zadevne države
 (523)
 Komisija je cene uvoza določila na podlagi podatkovne zbirke Comext in podatkovne zbirke iz člena 14(6).
 (524)
 Povprečna cena uvoza iz zadevne države v Unijo se je gibala na naslednji način:
 Preglednica 3a
 Uvozne cene modulov (EUR/kW)
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Uvozne cene LRK
 700
 520
 553
 544
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 79
 78
 Vir: Podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 Preglednica 3b
 Uvozne cene celic (EUR/kW)
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Uvozne cene LRK
 500
 350
 282
 286
 Indeks (2012 = 100)
 100
 70
 56
 57
 Vir: Podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 (525)
 Povprečna uvozna cena modulov in celic iz LRK se je v obravnavanem obdobju znižala, in sicer za 22 % za module in za 43 % za celice. Za module se je uvozna cena v letih 2012 in 2013 znižala, nato pa se je, ko so začeli veljati ukrepi, med letoma 2013 in 2014 povišala za 6,3 %. Med letom 2014 in OPP se je še nekoliko znižala, in sicer za 1,6 %. Za celice se je uvozna cena med letoma 2013 in 2014 še naprej nižala, in sicer je padla še za 19,4 %, vendar se je med letom 2014 in OPP nekoliko povišala, tj. za 1,4 %.
 (526)
 Vendar so imeli skoraj vsi proizvajalci izvozniki, ki so prodajali module in celice v OPP, cenovne zaveze, njihove izvozne cene za EU pa so bile določene z navedenimi cenovnimi zavezami za določitev minimalne uvozne cene. Samo 1,6 % obsega uvoza modulov in 0,6 % obsega uvoza celic je bilo opravljenega pod minimalno uvozno ceno (59). Zato se take izvozne cene niso mogle šteti za ustrezni kazalnik za določitev politike oblikovanja cen proizvajalcev izvoznikov, če ukrepov ne bi bilo.
 (527)
 Po razkritju je več strani trdilo, da bi bilo treba za določitev nelojalnega nižanja prodajnih cen uporabiti izvozne cene v EU in da so na tej podlagi izračunale, da nelojalnega nižanja prodajnih cen ni bilo. Res je, da na podlagi izvoznih cen v EU ni nelojalnega nižanja prodajnih cen za module in da je bilo nelojalno nižanje prodajnih cen za celice zanemarljivo. Komisija je vseeno menila, da odsotnost nelojalnega nižanja prodajnih cen zaradi spoštovanja minimalne uvozne cene ni bila odločilni kazalnik za analizo trenutnega položaja industrije Unije. Kot je navedeno v uvodni izjavi 573 spodaj, je Komisija ugotovila, da je industrija Unije še naprej trpela škodo zaradi obsega subvencioniranja, ugotovljenega v prejšnji preiskavi, in zaradi praks izogibanja, ki so bile ugotovljene, kakor je navedeno v uvodni izjavi 4 zgoraj, in ni imela na voljo dovolj časa, da bi okrevala.
 4.4.3 Cene uvoza iz drugih držav
 (528)
 Povprečna cena uvoza iz tretjih držav v Unijo je prav tako temeljila na podatkih iz podatkovne zbirke Comext in podatkovne zbirke iz člena 14(6) ter se je gibala na naslednji način:
 Preglednica 4a
 Moduli – uvoz iz tretjih držav
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Obseg (v MW)
 1 395
 1 382
 2 049
 1 808
 Indeks (2012 = 100)
 100
 99
 147
 130
 Tržni delež (%)
 9
 13
 28
 25
 Indeks (2012 = 100)
 100
 153
 329
 290
 Povprečna cena (EUR/kW)
 700
 520
 547
 550
 Indeks (2012 = 100)
 100
 74
 78
 79
 Vir: Podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 Preglednica 4b
 Celice – uvoz iz tretjih držav
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Obseg (v MW)
 3 227
 3 334
 1 580
 1 725
 Indeks (2012 = 100)
 100
 103
 49
 53
 Tržni delež (%)
 70
 75
 48
 51
 Indeks (2012 = 100)
 100
 107
 69
 72
 Povprečna cena (EUR/kW)
 500
 350
 289
 275
 Indeks (2012 = 100)
 100
 70
 58
 55
 Vir: Podatkovna zbirka Comext in podatkovna zbirka iz člena 14(6).
 (529)
 V zadevnim obdobju se je uvoz modulov iz tretjih držav v Unijo povečal za 30 %. Najbolj se je povečal med letoma 2013 in 2014, in sicer za 48 %. Njihov tržni delež se je znatno povečal, in sicer z 9 % leta 2012 na 25 % v OPP. Največja sprememba je bila znova med letoma 2013 in 2014, ko se je tržni delež povečal s 13 % na 28 %. Za Kitajsko so bili največji izvozniki Tajvan, Malezija in Singapur. Poudariti je treba, da je lahko uvoz s Tajvana in Malezije vključeval izogibanje ukrepom (glej uvodno izjavo 4 zgoraj).
 (530)
 Uvoz celic iz drugih držav se je v obravnavanem obdobju zmanjšal za 47 %. Najbolj se je zmanjšal med letoma 2013 in 2014, in sicer za 52 %, med letom 2014 in OPP pa se je nekoliko povečal, in sicer za 9 %. To je povzročilo zmanjšanje tržnega deleža s 70 % leta 2012 na 51 % v OPP. Med letoma 2013 in 2014 se je zmanjšal s 75 % na 48 %, v OPP pa je sledilo manjše povečanje za tri odstotne točke. Največja izvoznika celic sta bila Tajvan in Malezija, ki sta jima sledili LRK in ZDA. Poudariti je treba, da je lahko uvoz s Tajvana in Malezije vključeval izogibanje ukrepom (glej uvodno izjavo 4 zgoraj).
 (531)
 Povprečne izvozne cene iz tretjih držav za module in celice so se v obravnavanem obdobju znatno znižale v skladu s kitajskimi cenami in cenami Unije. Za module so se v obravnavanem obdobju znižale za 21 %, za celice pa za 45 %. Tudi na te cene so lahko vplivale prakse izogibanja (glej uvodno izjavo 4 zgoraj).
 4.5 Gospodarski položaj industrije Unije
 4.5.1 Splošne opombe
 (532)
 Komisija je v skladu s členom 8(4) osnovne uredbe proučila vse gospodarske dejavnike in kazalnike, ki vplivajo na položaj industrije Unije v obravnavanem obdobju.
 (533)
 Komisija je za analizo škode razlikovala med makro- in mikroekonomskimi kazalniki škode. Makroekonomske kazalnike je ocenila na podlagi podatkov, ki so bili pridobljeni od vložnika ter navzkrižno preverjeni s stalnimi odgovori, ki so jih poslali nekateri proizvajalci Unije v predzačetni fazi, in preverjenimi vprašalniki, ki so jih izpolnili vzorčeni proizvajalci Unije. Mikroekonomske kazalnike pa je ocenila na podlagi podatkov iz izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije.
 (534)
 Makroekonomski kazalniki so: proizvodnja, proizvodna zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, obseg prodaje, tržni delež, rast, zaposlenost, produktivnost, višina subvencijske stopnje in okrevanje od preteklega subvencioniranja.
 (535)
 Mikroekonomski kazalniki so: povprečne cene na enoto, stroški na enoto, stroški dela, zaloge, dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala.
 4.5.2 Makroekonomski kazalniki
 4.5.2.1 Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
 (536)
 Celotna proizvodnja Unije, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način:
 Preglednica 5a
 Moduli – proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Obseg proizvodnje (v MW)
 4 604
 4 449
 3 262
 3 409
 Indeks
 100
 97
 71
 74
 Proizvodna zmogljivost (v MW)
 8 624
 7 907
 7 391
 6 467
 Indeks
 100
 92
 86
 75
 Izkoriščenost zmogljivosti (%)
 53
 56
 44
 53
 Indeks
 100
 105
 83
 99
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 5b
 Celice – proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Obseg proizvodnje (v MW)
 1 066
 7 34
 1 096
 1 270
 Indeks
 100
 69
 103
 119
 Proizvodna zmogljivost (v MW)
 2 384
 1 844
 1 778
 1 811
 Indeks
 100
 77
 75
 76
 Izkoriščenost zmogljivosti (%)
 45
 40
 62
 70
 Indeks
 100
 89
 138
 157
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (537)
 Celotna proizvodnja modulov v Uniji se je v obravnavanem obdobju zmanjšala za 26 %, vendar se je med letom 2014 in OPP povečala za 4,5 %. Glede na zmanjšanje povpraševanja se je proizvodna zmogljivost odzvala na trend zmanjševanja proizvodnje in se v obravnavanem obdobju prav tako zmanjšala za 25 %. Zato je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti od začetka do konca obravnavanega obdobja ostala stabilna in dosegla 53 % v OPP. Vendar se je med letom 2014 in OPP izkoriščenost zmogljivosti znatno povečala, in sicer za 9 odstotnih točk (to je 19-odstotno povečanje). Poudariti je treba, da so imeli vzorčeni proizvajalci modulov v Uniji v obravnavanem obdobju mnogo višjo stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti, in sicer so dosegli 85 % v OPP, kar je za 39 % več v primerjavi z letom 2012 (61 %).
 (538)
 Proizvodnja celic v Uniji se je v obravnavanem obdobju povečala za 19 %. Proizvodnja se je med letoma 2012 in 2013 zmanjšala za 31 %, med letoma 2013 in 2014 pa povečala za 49 % in nato še za 15 % med letom 2014 in OPP. To je sovpadalo z uvedbo izravnalnih ukrepov decembra 2013, medtem ko se je potrošnja med letoma 2012 in 2014 stalno zmanjševala, med letom 2014 in OPP pa povečala. Hkrati so se proizvodne zmogljivosti v obravnavanem obdobju zmanjšale za 24 %, kar je povzročilo znatno povečanje izkoriščenosti zmogljivosti, in sicer s 45 % leta 2012 na 70 % v OPP. Vzorčeni proizvajalci celic so imeli podobno kot proizvajalci modulov mnogo višjo stopnjo izkoriščenosti zmogljivosti kot celotna industrija Unije (86 %), ki je v obravnavanem obdobju ostala stabilna.
 (539)
 Skratka, industrija Unije je zmanjšala svoje zmogljivosti kot odziv na zmanjšanje potrošnje. Hkrati pa je v OPP povečala proizvodnjo v primerjavi z letom 2014, zato se je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti dodatno izboljšala.
 4.5.2.2 Obseg prodaje in tržni delež
 (540)
 Obseg prodaje in tržni delež industrije Unije sta se v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
 Preglednica 6a
 Moduli – obseg prodaje in tržni delež
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Celotni obseg prodaje (zaprti in odprti trg) v Uniji (v MW)
 4 143
 4 000
 2 398
 2 465
 Indeks
 100
 97
 58
 60
 Tržni delež (%)
 25
 38
 32
 35
 Indeks
 100
 149
 128
 140
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 6b
 Celice – obseg prodaje in tržni delež
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Celotni obseg prodaje (zaprti in odprti trg) v Uniji (v MW)
 1 045
 729
 1 069
 1 136
 Indeks
 100
 70
 102
 109
 Tržni delež (%)
 23
 16
 33
 33
 Indeks
 100
 72
 144
 147
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (541)
 Obseg prodaje modulov se je v obravnavanem obdobju zmanjšal za 40 %. Vendar je to glede na 56-odstotno zmanjšanje potrošnje pomenilo znatno povečanje tržnega deleža v obravnavanem obdobju, in sicer za 40 %, tako da je ta dosegel 35 % v OPP.
 (542)
 V zvezi s celicami se je obseg prodaje industrije Unije v obravnavanem obdobju povečal za 9 %. To je povzročilo povečanje tržnega deleža s 23 % leta 2012 na 33 % v OPP, medtem ko se je potrošnja zmanjšala mnogo manj kot za module, tj. za 26 %.
 (543)
 Industriji Unije je kljub zmanjševanju potrošnje in uvedbi izravnalnih ukrepov uspelo povečati svoj tržni delež za module in celice.
 4.5.2.3 Zaposlenost in produktivnost
 (544)
 Zaposlenost in produktivnost sta se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
 Preglednica 7a
 Moduli – zaposlenost in produktivnost
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Število zaposlenih
 17 321
 13 918
 6 506
 6 303
 Indeks
 100
 80
 38
 36
 Produktivnost (kW/zaposlenega)
 266
 320
 501
 541
 Indeks
 100
 120
 189
 203
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 7b
 Celice – zaposlenost in produktivnost
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Število zaposlenih
 2 876
 1 511
 1 846
 1 770
 Indeks
 100
 53
 64
 62
 Produktivnost (kW/zaposlenega)
 371
 486
 594
 717
 Indeks
 100
 131
 160
 194
 Vir: Europressedienst, stalni odgovori, preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (545)
 Zaposlenost se je med letom 2012 in OPP zmanjšala za 64 % za module in za 38 % za celice. V zvezi z moduli se je število zaposlenih najbolj zmanjšalo (za 53 %) med letoma 2013 in 2014, kar je mnogo večje zmanjšanje kot upad proizvodnje v enakem obdobju (za 27 %). V zvezi s celicami se je število zaposlenih med letoma 2013 in 2014 povečalo za 22 %, kar je bilo mnogo manj od povečanja proizvodnje, ki se je v istem obdobju povečala za 49 %. To je povzročilo znatno povečanje produktivnosti za module in celice v obravnavanem obdobju, in sicer za 103 % oziroma 94 %. Med letoma 2013 in 2014 se je produktivnost povečala za 57 % za module in za 22 % za celice.
 (546)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran izpodbijala ugotovitve Komisije v zvezi s številom zaposlenih v industriji Unije, pri čemer je trdila, da je prišlo do dvojnega štetja zaposlenih v proizvodnji celic in modulov največje družbe, tj. SolarWorld. Podatki o številu zaposlenih družbe SolarWorld in vseh drugih vzorčenih družb so bili ustrezno preverjeni in zagotovljeno je bilo, da v primeru vertikalno integriranih družb noben zaposleni ni bil štet dvakrat. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 4.5.2.4 Višina subvencijske stopnje in okrevanje od preteklega subvencioniranja
 (547)
 Kot je navedeno v oddelku 3 zgoraj, je Komisija ugotovila, da se je v obdobju preiskave v zvezi s pregledom nadaljevalo subvencioniranje in da obstaja velika verjetnost ponovitve subvencioniranja fotonapetostne industrije, če bi veljavni ukrepi nehali veljati.
 (548)
 Vendar analiza kazalnikov škode kaže, da so uvedeni ukrepi pozitivno vplivali na industrijo Unije, za katero se šteje, da okreva od učinkov preteklega dotoka subvencioniranega uvoza.
 4.5.3 Mikroekonomski kazalniki
 (549)
 Vzorčeni so bili samo trije proizvajalci celic, od katerih sta dva člana združenja EU ProSun. Sodelovala sta pri vložitvi zahtevka, ki je vseboval podatke obeh proizvajalcev. Zato so vsi podatki, povezani z mikroekonomskimi kazalniki za celice, ki jim je mogoče slediti neposredno do tretje družbe, ki ni članica EU ProSun, navedeni v razponih, da se zaščiti zaupnost tega proizvajalca Unije, ki je sodeloval v preiskavi.
 4.5.3.1 Cene in dejavniki, ki vplivajo nanje
 (550)
 Povprečna prodajna cena na enoto vzorčenih proizvajalcev Unije pri prodaji nepovezanim strankam v Uniji se je v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
 Preglednica 8a
 Moduli – prodajne cene v Uniji
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Povprečne prodajne cene na prostem trgu Unije (EUR/kW)
 790
 651
 618
 593
 Indeks
 100
 82
 78
 75
 Proizvodni stroški na enoto (v EUR/kW)
 1 112
 813
 648
 627
 Indeks
 100
 73
 58
 56
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 8b
 Celice – prodajne cene v Uniji
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Povprečne prodajne cene na prostem trgu Unije (EUR/kW)
 378–418
 307–339
 239–264
 258–284
 Indeks
 100
 81
 63
 68
 Proizvodni stroški na enoto (v EUR/kW)
 587–648
 402–444
 347-384
 338-373
 Indeks
 100
 69
 59
 58
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (551)
 V zgornji preglednici je prikazano gibanje prodajne cene na enoto na prostem trgu Unije v primerjavi z ustreznimi stroški proizvodnje. Prodajne cene so se v obravnavanem obdobju znatno znižale, in sicer cene modulov za 25 %, cene celic pa za 32 %. Medtem ko so se prodajne cene modulov v obravnavanem obdobju stalno nižale, so se prodajne cene celic med letom 2014 in OPP povišale za 5 odstotnih točk. Prodaja celic na odprtem trgu je zajemala manj kot 5 % celotne proizvodnje vzorčenih proizvajalcev, poleg tega pa je en proizvajalec prodal velike količine po zelo nizkih cenah v pričakovanju zaprtja podjetja v EU. Zato na podlagi tega kazalnika ni bilo mogoče sprejeti smiselne ugotovitve. Celice za lastno uporabo so se med nekaterimi vzorčenimi proizvajalci prenesle ali dobavile za proizvodnjo modulov z uporabo različne metodologije (določanje transfernih cen po navideznih tržnih cenah, prenos na podlagi dejanskih stroškov itd.). Zato na podlagi gibanja cen proizvodnje za lastno uporabo ni mogoče sprejeti smiselne ugotovitve.
 (552)
 Proizvodni stroški na enoto so se v obravnavanem obdobju močno znižali, in sicer za 46 % za module in za 42 % za celice.
 (553)
 Prodajne cene modulov so bile povprečno nižje od proizvodnih stroškov na enoto, vendar se je razlika v obravnavanem obdobju stalno zmanjševala, zlasti po uvedbi ukrepov leta 2013. Leta 2012 je prodajna cena za module znašala le 71 % proizvodnih stroškov na enoto, vendar se je leta 2013 povišala na 80 %, leta 2014 na 94 % in v OPP na 94,5 %. Med letom 2013 in OPP se je torej razlika med prodajno ceno in proizvodnimi stroški močno zmanjšala, in sicer za 14 odstotnih točk.
 (554)
 Za celice je prodajna cena leta 2012 znašala 60 do 67 % proizvodnih stroškov na enoto, leta 2013 72 do 80 %, leta 2014 65 do 72 %, v OPP pa 72 do 79 %. Vendar, kot je pojasnjeno zgoraj, so leta 2014 in v OPP na ta trend močno vplivale izjemno nizke cene proizvajalca v Uniji. Za drugi dve vzorčeni družbi so deleži znašali 75 do 80 % leta 2014 in 81 do 86 % v OPP, kar je večinoma skladno s trendom, ugotovljenim za module.
 (555)
 Na splošno je industrija začela okrevati od preteklega subvencioniranja in je povečala prizadevanja za ponovno pridobitev konkurenčnosti, zlasti s povečanjem produktivnosti delovne sile industrije Unije, kot je navedeno v uvodni izjavi 544, kar je omogočilo povečanje produktivnosti in boljše izkoriščanje zmogljivosti.
 4.5.3.2 Stroški dela
 (556)
 Povprečni stroški dela vzorčenih proizvajalcev v Uniji so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
 Preglednica 9a
 Moduli – povprečni stroški dela na zaposlenega
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Povprečni stroški dela na zaposlenega (v EUR)
 32 918
 38 245
 36 577
 38 343
 Indeks
 100
 116
 111
 116
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 9b
 Celice – povprečni stroški dela na zaposlenega
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Povprečni stroški dela na zaposlenega (v EUR)
 41 289 –45 590
 45 002 –49 689
 45 188 –49 895
 47 825 –52 807
 Indeks
 100
 109
 109
 116
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (557)
 Med letom 2012 in OPP so se povprečni stroški dela na zaposlenega za module in celice povišali za 16 %. Ta povišanja so bila predvsem posledica plačila odpravnin, povezanih z racionalizacijo števila zaposlenih in inflacijo plač.
 4.5.3.3 Zaloge
 (558)
 Ravni zalog vzorčenih proizvajalcev v Uniji so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način:
 Preglednica10a
 Moduli – zaloge
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Končne zaloge (v kW)
 186 533
 114 792
 196 944
 191 207
 Indeks
 100
 62
 106
 103
 Končne zaloge kot delež proizvodnje (%)
 33
 13
 13
 11
 Indeks
 100
 40
 38
 34
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 10b
 Celice – zaloge
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Končne zaloge (v MW)
 53 029 –58 553
 90 079 –99 462
 99 999 –110 415
 135 492 –149 606
 Indeks
 100
 170
 189
 256
 Končne zaloge kot delež proizvodnje (%)
 18
 23
 12
 14
 Indeks
 100
 125
 68
 80
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (559)
 V obravnavanem obdobju so se zaloge modulov le nekoliko povečale, in sicer za 3 %, zaloge celic pa so se znatno povečale, in sicer za 156 %. Vendar so se zaloge kot odstotek celotne proizvodnje zmanjšale za 66 % za module in za 20 % za celice.
 (560)
 Zalog ni mogoče obravnavati kot pomemben kazalnik škode v tem sektorju, saj proizvodnja in prodaja temeljita predvsem na naročilih, zato proizvajalci običajno vzdržujejo omejene zaloge.
 4.5.3.4 Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala
 (561)
 Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb vzorčenih proizvajalcev v Uniji so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
 Preglednica 11a
 Moduli – dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam, vključno z družbo Jabil (v % prihodka od prodaje) (60)
 – 24,4/– 29,5
 – 24,4/– 29,5
 – 6,8/– 8,2
 – 7,7/– 9,3
 Indeks
 100
 100
 361/298
 319/264
 Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam, razen družbi Jabil (v % prihodka od prodaje)
 – 32,7
 – 27,2
 – 8,7
 – 9,5
 Indeks
 100
 120
 376
 344
 Denarni tok (v EUR)
 – 129 864 423
 – 69 402 391
 – 18 231 488
 – 145 258 620
 Indeks
 100
 187
 712
 89
 Naložbe (v EUR)
 24 134 924
 12 407 723
 17 333 494
 24 565 553
 Indeks
 100
 51
 72
 102
 Donosnost naložb (%)
 – 6
 – 10
 – 3
 – 2
 Indeks
 100
 55
 193
 258
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 Preglednica 11b
 Celice – dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb
 2012
 2013
 2014
 OPP
 Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam (v % prihodka od prodaje)
 – 37,7 – – 41,6
 – 7,2 – – 7,9
 – 26,6 – – 29,3
 – 36,8 – – 40,7
 Indeks
 100
 527
 142
 102
 Denarni tok (v EUR)
 – 41 934 911 – – 46 303 131
 – 17 537 454 – – 19 364 273
 – 12 414 052 – – 13 707 182
 – 29 027 946 – – 32 051 690
 Indeks
 100
 239
 338
 144
 Naložbe (v EUR)
 29 435 820 – 32 502 051
 26 074 619 – 28 790 726
 7 001 485 – 7 730 807
 11 429 509 – 12 620 083
 Indeks
 100
 89
 24
 39
 Donosnost naložb (%)
 – 6,0 – – 6,7
 – 2,5 – – 2,7
 – 24,6 – – 27,2
 – 31,8 – – 35,1
 Indeks
 100
 246
 25
 19
 Vir: Preverjeni izpolnjeni vprašalniki.
 (562)
 Komisija je dobičkonosnost vzorčenih proizvajalcev Unije določila tako, da je neto dobiček pred obdavčitvijo pri prodaji podobnega izdelka nepovezanim strankam v Uniji izrazila kot odstotek prihodkov od te prodaje.
 (563)
 Kot je navedeno v uvodni izjavi 507 zgoraj, ena vzorčena družba, in sicer Jabil, izvaja dejavnosti sestavljanja in ni vključena v dejavnost prodaje modulov. Njen trend dobičkonosnosti je bil drugačen. V celotnem obravnavanem obdobju je poslovala z dobičkom in v OPP še povečala svojo dobičkonosnost, ki je dosegla 5–15 %. Vendar je družba Jabil dobiček ustvarila na podlagi plačil, ki jih je prejela od svojih strank za storitev sestavljanja modulov, in ne na podlagi njihove prodaje. Poleg tega ni imela stroškov, povezanih s prodajo modulov, kot so stroški trženja (stroške je ustvarila le z iskanjem novih pogodbenih proizvajalcev). Njena struktura stroškov se je razlikovala od strukture stroškov običajnega proizvajalca modulov, ki je v celoti odgovoren za proizvodnjo in prodajo svojega izdelka. Na primer, družba Jabil je imela manj obratnih sredstev, stroškov zalog, obveznosti do dobaviteljev in terjatev do kupcev ter stroškov raziskav in razvoja.
 (564)
 Komisija je ugotovila, da je podatek za dobičkonosnost v 1. stolpcu preglednice 11a združeval podatke dveh različnih skupin. Po eni strani je vključeval proizvajalce modulov, ki proizvajajo izdelek in ga prodajajo, po drugi strani pa je vključeval tudi vzorčeno družbo Jabil, ki je samo sestavljala module. Za realističen pregled stanja v industriji se je Komisija odločila, da bo v svoji nadaljnji analizi razlikovala med tema dvema skupinama. Zato je v preglednici 11a dodala drugi stolpec, ki naj bi bil zanesljivejši za oceno dobičkonosnosti industrije modulov Unije.
 (565)
 Vzorčeni proizvajalci modulov, razen družbe Jabil, so v obravnavanem obdobju poslovali z izgubo. Vendar so se v obravnavanem obdobju izgube zmanjšale za 244 %. Leta 2013 so se v primerjavi z letom 2012 zmanjšale za 5,5 odstotne točke. To je sovpadalo s časom uvedbe ukrepov (začasni ukrepi so začeli veljati 6. junija 2013). Med letoma 2013 in 2014, ko so učinki ukrepov zajemali vse leto, so se izgube precej bolj zmanjšale, in sicer za 18,5 odstotne točke. V OPP so se izgube nekoliko povečale, in sicer za 0,8 odstotne točke. Vendar so na to vplivale predvsem izgube, ki jih je ustvaril en proizvajalec Unije, ki se je pozneje odločil zaustaviti proizvodnjo. Hkrati so v OPP vsi drugi vzorčeni proizvajalci Unije še naprej zmanjševali svoje izgube v primerjavi z letom 2014.
 (566)
 Po razkritju je več strani izpodbijalo izključitev družbe Jabil iz podatkov o dobičkih preostale industrije modulov v Uniji. Trdili so, da je bila družba Jabil redek primer donosnega proizvajalca in da je njena izključitev v nasprotju s sklepom v vzporedni protidampinški preiskavi, da se sprejme proizvajalca iz primerljive države, ki uporablja sporazum o poslih oplemenitenja („tolling“), po katerem module, ki jih prodaja, sestavlja druga družba. Komisija družbe Jabil v nasprotju s trditvami navedenih strani ni izključila iz analize donosnosti. Namesto tega je, da bi zagotovila bolj smiselno analizo občutljivosti, predložila dva ločena sklopa podatkov. Ti podatki kažejo, da tudi ob vključitvi podatkov družbe Jabil industrija Unije v povprečju v celoti ustvarja izgubo. Poleg tega kažejo tudi, da med različnimi proizvajalci Unije obstajajo velike razlike, odvisno od njihovega poslovnega modela; glej uvodne izjave 513 in 563. Zato je treba to trditev zavrniti. Poleg tega Komisija ugotavlja, da v nobenem primeru ni nedoslednosti v pristopu glede proizvajalca iz primerljive države in industrije Unije. Proizvajalec iz primerljive države je precej podoben strankam družbe Jabil in ne poslovnemu modelu družbe Jabil. Dejansko proizvajalec v primerljivi državi prevzema polno odgovornost za prodajo modulov, ki jih sestavi druga družba, medtem ko je družba Jabil izvajalec sestavljanja, ki svojim strankam zaračunava podizvajalsko („tolling“) plačilo za posle oplemenitenja, ki jih zagotavlja. Tudi zaradi tega je Komisija za namen analize škode namenila posebno pozornost transakcijam med družbo Jabil in drugimi proizvajalci Unije, ki so v enakem položaju kot proizvajalec v primerljivi državi (glej uvodno izjavo 52 vzporedne uredbe o dokončni protidampinški dajatvi).
 (567)
 Pri proizvajalcih celic so se izgube v obravnavanem obdobju zmanjšale za 2 %. Med letoma 2012 in 2013 so se zmanjšale za 31,9 odstotne točke, vendar so se med letoma 2013 in 2014 povečale za 20,3 odstotne točke, med letom 2014 in OPP pa za 10,7 odstotne točke. Vendar sta, kar zadeva celice, na dobičkonosnost vplivala dva izredna dogodka. Po eni strani je eden od vzorčenih proizvajalcev v obravnavanem obdobju vstopil na trg, vendar je spremenil poročanje o nekaterih stroških proizvodnje v zadnjih letih obravnavanega obdobja, kar je povzročilo velike izgube. Po drugi strani pa so bile prodajne cene izredno nizke in so povzročale velike izgube drugemu vzorčenemu proizvajalcu v OPP, ko je bil v procesu prenehanja proizvodnje. Nasprotno je tretji vzorčeni proizvajalec v obravnavanem obdobju nenehno zmanjševal svoje izgube.
 (568)
 Neto denarni tok je zmožnost proizvajalcev Unije, da sami financirajo svoje dejavnosti. Podobno kot dobičkonosnost je neto denarni tok med letom 2012 in OPP sledil negativnemu trendu. Za module se je v obravnavanem obdobju neto denarni tok zmanjšal za 11 %, za celice pa se je v istem obdobju zmanjšal za 44 %. Na nihanja denarnega toka, ki so se leta 2014 pojavila v zvezi z moduli in celicami, so vplivali izredni dogodki, ki so se zgodili v povezavi z enim velikim proizvajalcem Unije. Ta je po eni strani pridobil obstoječo tovarno za nizko nabavno ceno, po drugi strani pa je prestrukturiral svoj dolg. Leta 2015 je še naprej odplačeval znatne obroke posojil, kar je povzročilo negativen denarni tok iz financiranja. Poudariti je treba, da je ta proizvajalec v primerjavi z letom 2014 poročal o pozitivnem denarnem toku iz poslovanja in znatnem izboljšanju poslovnega izida. Dva druga proizvajalca modulov v Uniji sta imela v OPP pozitiven denarni tok, ki se je izboljševal, medtem ko sta imela druga dva proizvajalca celic negativen denarni tok, ki pa se je prav tako izboljševal.
 (569)
 V zvezi z naložbami je iz zgornjih preglednic razvidno, da je industrija Unije svoje naložbe za module med letom 2012 in OPP povečala za 2 %. Med letoma 2013 in 2014 so se povečale za 40 %, med letom 2013 in OPP pa za 98 %.
 (570)
 Skupne naložbe za celice so se med letom 2012 in OPP zmanjšale za 61 %. Na splošen trend glede naložb za celice je prav tako vplivala odločitev enega vzorčenega proizvajalca Unije o prenehanju proizvodnje. Hkrati so se naložbe drugih dveh vzorčenih proizvajalcev med letom 2014 in OPP povečale za štirikrat.
 (571)
 Po razkritju je več strani poudarilo, da so se naložbe v celice v celotnem obravnavanem obdobju zmanjšale in da uvedba ukrepov nanje ni vplivala pozitivno. Prvič, čeprav to dejansko drži za celoten vzorec, kot je navedeno v prejšnji uvodni izjavi, je na ta trend vplivala odločitev enega od vzorčenih proizvajalcev Unije, da ustavi proizvodnjo. Navedeni proizvajalec je imel ob začetku obdobja znatne naložbe, ob koncu pa skoraj nobene. Drugič, drug vzorčeni izvoznik je v letu 2013 opravil zagonske naložbe, kar odraža veliko povečanje celotnih naložb za zadevno leto. Tretjič, potem ko je uveljavitev ukrepov začela vplivati na dobičkonosnost družb, so se naložbe celotnega vzorca med letom 2014 in OPP povečale, kar je odraz dejstva, da sta dva vzorčena proizvajalca, ki sta ostala na trgu, svoje naložbe v tem obdobju povečala za štirikrat. Zato je bila trditev, da uvedba ukrepov ni pozitivno vplivala na naložbe, zavrnjena.
 (572)
 Donosnost naložb je dobiček v odstotkih neto knjigovodske vrednosti naložb. V celotnem obravnavanem obdobju je ostala negativna zaradi čistih izgub, ki jih je ustvarila industrija Unije. Donosnost naložb v zvezi z moduli se je v obravnavanem obdobju izboljšala za 4 odstotne točke, leta 2014 in v OPP pa se je znatno izboljšala v primerjavi z letom 2013, in sicer za 7 oziroma 8 odstotnih točk. V zvezi s celicami se je donosnost naložb v obravnavanem obdobju poslabšala za 25,8–28,4 odstotne točke.
 4.6 Sklepna ugotovitev o škodi
 (573)
 Na splošno je industrija Unije v obravnavanem obdobju še naprej trpela škodo zaradi kratkega obdobja po uvedbi prvotnih ukrepov in obsega subvencioniranja ter stopnje škode, ugotovljene v prejšnji preiskavi. Poleg tega so ugotovljene prakse izogibanja, kot je navedeno v uvodni izjavi 4 zgoraj, prispevale tudi k nadaljevanju škode. Vendar je od sredine leta 2013 (začasni ukrepi so začeli veljati 6. junija 2013), in zlasti v letu 2014 (prvo polno leto veljavnih izravnalnih ukrepov) ter v OPP začela postopoma okrevati.
 (574)
 Dejansko je več kazalnikov škode pokazalo pozitiven trend. Industrija Unije je povečala prodajo modulov v Uniji za 2,8 %, kar je povzročilo povečanje njenega tržnega deleža za 9,4 % med letom 2014 in OPP. V istem obdobju je industrija Unije povečala lastno uporabo in prodajo celic v Uniji za 6,3 % ter ohranila 33-odstotni tržni delež. Poleg tega je industrija Unije v istem obdobju s povečanjem proizvodnje in zmanjšanjem obstoječih zmogljivosti izboljšala izkoriščenost zmogljivosti za module za 9 odstotnih točk in za celice za 8 odstotnih točk. Dosegla je tudi znatno povečanje produktivnosti in tako zmanjšala vrzel med prodajnimi cenami in povprečnimi stroški proizvodnje. Poleg tega se je prej prisotno nelojalno nižanje prodajnih cen zaradi kitajskega izvoza prenehalo zaradi njihovega spoštovanja minimalne uvozne cene (brez nelojalnega nižanja prodajnih cen za module in le majhno nelojalno nižanje prodajnih cen za celice v OPP). Čeprav je industrija Unije v OPP še vedno poslovala z izgubo, pa so se njene izgube v zvezi z moduli znatno zmanjšale v primerjavi z letoma 2012 in 2013. Vendar se v zvezi s celicami njene izgube niso zmanjšale, saj so nanje, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 568 zgoraj, vplivali izredni dogodki v zvezi z dvema od vzorčenih proizvajalcev. Nasprotno pa je tretji proizvajalec zmanjšal svoje izgube v OPP in tako sledil enakemu trendu, kot je bil ugotovljen za module.
 (575)
 Industrija Unije je poleg tega med letom 2014 in OPP povečala naložbe za 41 % za module in za 63 % za celice.
 (576)
 Vendar si industrija Unije kljub prizadevanjem in vsem pozitivnim trendom, ki so bili rezultat teh prizadevanj, še vedno ni opomogla od preteklih subvencioniranih uvozov kitajskih izvoznikov. Kot je bilo že navedeno, so proizvajalci celic in modulov v OPP poslovali z izgubo, njihovi denarni tokovi in donosnost naložb pa so bili negativni. Poleg tega je bil delež kitajskih izvoznikov še vedno večji od deleža proizvajalcev v Uniji, čeprav se je obseg uvoza njihov modulov zmanjšal. Obseg uvoza celic se je v OPP znatno povečal (za 65 %) v primerjavi z letom 2012, kar je pomenilo večji tržni delež. Kitajski uvoz celic je pomenil posreden pritisk tudi na trg proizvajalcev modulov za lastno uporabo, ki zato ni več mogel rasti. Kitajski uvoz je zato še naprej vstopal na trg Unije v znatnih količinah in po cenah, ki so bile nižje od stroškov proizvodnje industrije Unije.
 (577)
 Po razkritju je več strani trdilo, da Komisija ni analizirala učinkov uvoza modulov iz tretjih držav v znatnih količinah in po cenah, ki so bile nižje od cen kitajskega izvoza, na industrijo Unije.
 (578)
 Komisija priznava, da učinek uvoza modulov iz tretjih držav predstavlja pomemben dejavnik za oceno stanja industrije EU, vendar je takšen uvoz veliko manj pomemben od kitajskega uvoza – v OPP je tržni delež tretjih držav znašal 25 % (vključno z moduli, ki so bili v resnici kitajski, vendar so bili predmet praks izogibanja), tržni delež kitajskega uvoza pa je znašal 41 % (in je bil zaradi izogibanja dejansko višji). Poleg tega se je tržni delež uvoza iz tretjih držav med letom 2014 in OPP zmanjšal za 10 %, medtem ko se je tržni delež kitajskega uvoza v istem obdobju povečal za 4,9 %. Navedena dejavnika kažeta na veliko močnejši vpliv kitajskega uvoza na industrijo Unije kot ga ima uvoz iz tretjih držav. Poleg tega cene modulov iz tretjih držav niso bile nižje od cen kitajskega izvoza. Kot je razvidno iz zgornje preglednice 4a, je bila tehtana povprečna cena celotnega uvoza iz tretjih držav med OPP 550 EUR/kW, kar je višje od povprečne kitajske izvozne cene, ki je znašala 544 EUR/kW. Zato so bile te trditve zavrnjene.
 (579)
 Glede celic je več strani trdilo, da je škodo povzročil uvoz iz tretjih držav, saj se je dobičkonosnost v OPP v primerjavi z letom 2014 zmanjšala, kar je bila posledica zmanjšanja kitajskega uvoza in hkratnega povečanja uvoza iz tretjih držav.
 (580)
 Prvič, kot je navedeno v uvodni izjavi 567, na povečanje izgube vzorčenih proizvajalcev v OPP so vplivali izredni dogodki, ki so se zgodili v dveh proizvajalcih celic Unije, medtem ko se je dobičkonosnost tretjega (in največjega proizvajalca) v OPP v primerjavi z letom 2014 povečala. Drugič, čeprav se je uvoz iz Kitajske med letom 2014 in OPP zmanjšal za tri odstotne točke, se je med letom 2013 in OPP povečal za sedem odstotnih točk, kljub začetku veljavnosti ukrepov. Zato je uvoz iz Kitajske še naprej pomembno vplival na industrijo Unije. Tretjič, kar zadeva uvoz iz tretjih držav, se je ta med letom 2014 in OPP dejansko povečal za dve odstotni točki, vendar se je med letom 2013 in OPP zmanjšal za 24 odstotnih točk. Njegov vpliv na industrijo Unije se je tako v obdobju po uvedbi ukrepov dejansko zmanjšal. Zato je bila trditev, da je škodo povzročil uvoz iz tretjih držav, zavrnjena.
 (581)
 Po razkritju je kitajska vlada trdila, da so se nekateri kazalniki škode izboljšali šele v OPP in ne takoj po uvedbi ukrepov. Zato ni jasne povezave med uvedbo ukrepov in različnimi pozitivnimi trendi.
 (582)
 Komisija je priznala, da so se nekateri kazalniki škode, na primer kar zadeva module, tržni delež, proizvodnjo in izkoriščenost zmogljivosti, izboljšali šele v OPP in ne v letu 2014. Vendar pa je bilo glede na obseg subvencioniranja in škode, ki je bil ugotovljen v prejšnji preiskavi, potrebnega nekaj časa, da se je negativni trend, ki se uporablja za celotno industrijo, lahko obrnil. To je mogoče pojasniti z dejstvom, da je bila v času uvedbe prvotnih ukrepov industrija Unije v procesu konsolidacije, pri čemer so bili mnogi proizvajalci že v stečaju ali blizu stečaja, vendar so trg zapustili šele leta 2014. To je pomembno vplivalo na vse makro kazalnike, ki so vključevali tudi take družbe. Treba je omeniti tudi, da številni kazalniki, kot so tržni delež, proizvodnja, izkoriščenost zmogljivosti in proizvodne zmogljivosti, ki so na ravni celotne industrije Unije kazali negativen trend, pri vzorčenih proizvajalcih Unije že leta 2014 pokazali pozitiven trend tako za module kot za celice. Zato je bila ta trditev zavrnjena.
 (583)
 Več zainteresiranih strani je trdilo, da industrija Unije posluje dobro in da si je popolnoma opomogla od pretekle škode. Po razkritju so te strani to še enkrat poudarile. Zlasti naj bi podatki, navedeni v računovodskih izkazih družb SolarWorld in Jabil, ki sta daleč največja proizvajalca modulov v Uniji, kazali, da je njuno poslovanje v Uniji v zadnjih nekaj letih naraščalo in da sta povečali obseg proizvodnje, zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, izvoz in produktivnost, medtem ko sta znižali stroške proizvodnje in zmanjšali zaloge.
 (584)
 Vzorčeni proizvajalci Unije (vključno z družbama Jabil in SolarWorld) so v letu 2014 in v OPP povečali obseg proizvodnje, zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, izvoz in produktivnost, medtem ko so znižali stroške proizvodnje in zmanjšali zaloge. Vendar je trditev, da je industrija popolnoma okrevala od pretekle škode, v nasprotju z ugotovitvami preiskave, ki temeljijo na dejanskih preverjenih podatkih proizvajalcev v Uniji. Zlasti številni mikroekonomski kazalniki temeljijo samo na prodaji neodvisnim strankam v Uniji (na primer dobičkonosnost, denarni tok in donosnost naložb). Poleg tega imajo nekatere vzorčene družbe pomembno proizvodnjo zunaj Unije, ki ni vključena v mikroekonomske kazalnike. Nasprotno so javno dostopni finančni dokumenti osredotočeni na vse dejavnosti zadevnih družb in pogosto zagotavljajo informacije o konsolidiranih računovodskih izkazih celotnih skupin. Zato sklepi o gospodarskem položaju industrije Unije v smislu člena 8(4) osnovne uredbe niso temeljili na javno dostopnih finančnih dokumentih, temveč na natančnejših in preverjenih informacijah o razmerah v Uniji, ki so predložene le med preiskavo. Poleg tega so ugotovitve o stanju industrije Unije temeljile na podatkih vseh vzorčenih proizvajalcev v Uniji in ne le na podatkih družb SolarWorld in Jabil. Nazadnje, kot je pojasnjeno zgoraj, je družba Jabil samo sestavljala module, vendar ni prevzela polne pogodbene odgovornosti za njihovo prodajo. Zato se njen dobiček ni uporabil za analizo stanja industrije Unije. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (585)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da bi morala Komisija upoštevati učinke obsežnih naložb družbe SolarWorld. Slednje naj bi negativno vplivale na družbo in industrijo kot celoto, saj ima družba pomemben delež proizvodnje industrije Unije.
 (586)
 Prvič, naložbe, na katere se sklicuje zadevna stran, so bile opravljene leta 2015 in se niso nanašale le na celice in module, ampak tudi drugo proizvodnjo v EU, na primer rezine (61). Te naložbe so bile torej le deloma relevantne za oceno donosnosti družbe na področju modulov in celic. Drugič, kot so poudarile druge strani, je skupina SolarWorld v letu 2016 (62) tako v svojih podjetjih v Evropi kot tistih zunaj nje dosegla pozitivne rezultate. Navedeno na tej stopnji ne kaže na to, da bi že opravljene naložbe negativno vplivale na družbo. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (587)
 Komisija je na podlagi navedenega sklenila, da je industrija Unije še naprej trpela znatno škodo v smislu člena 8(4) osnovne uredbe.
 5. VERJETNOST NADALJEVANJA ŠKODE
 (588)
 Da bi se ocenila verjetnost nadaljevanja škode v primeru izteka ukrepov proti LRK, se je v skladu s členom 11(2) osnovne uredbe analiziral morebitni učinek kitajskega uvoza na trg in industrijo Unije.
 (589)
 Kot je prikazano v oddelku 4.5 zgoraj, je industrija Unije v OPP še naprej trpela škodo. Kot je navedeno v oddelku 3.8 zgoraj, se subvencioniranje nadaljuje, obstaja pa tudi verjetnost njegove ponovitve, če se dovoli iztek veljavnosti ukrepov. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da bi se subvencionirani izvoz iz LRK v Unijo v primeru izteka ukrepov izvajal v znatnem obsegu in po še nižjih subvencioniranih cenah.
 5.1 Neizkoriščene zmogljivosti, trgovinski tokovi in privlačnost trga Unije ter politike oblikovanja cen proizvajalcev izvoznikov v LRK
 (590)
 Neizkoriščene zmogljivosti vseh proizvajalcev izvoznikov v LRK, sodelujočih v tej preiskavi, so po podatkih iz njihovih izpolnjenih vprašalnikov za izbor vzorca znašale 33 %. Že te družbe so imele v OPP neizkoriščeno zmogljivost (približno 10 GW), ki bi lahko zadostila potrebam celotnega trga Unije. Opozoriti je treba, da je neizkoriščena zmogljivost največjih sodelujočih proizvajalcev po obsegu precej manjša, saj se njihova izkoriščenost zmogljivosti giblje v razponu od 86 % do 97,8 %.
 (591)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran dvomila v te podatke in trdila, da so štirje največji kitajski proizvajalci (Trina, JA Solar, Jinko in Canadian Solar) delovali s polno zmogljivostjo. Po mnenju te zainteresirane strani ti štirje proizvajalci predstavljajo več kot 40 % celotnega kitajskega izvoza (približno 11,2 GW). Zato bi morali za dosego 43 % neizkoriščene zmogljivosti leta 2016, kot jo je navedla Komisija, vsi manjši proizvajalci delovati z le 20 % izkoriščenostjo zmogljivosti. Zainteresirana stran je Komisijo pozvala, naj predloži podrobne informacije o izračunu povprečja v višini 43 %.
 (592)
 Komisija je najprej opozorila, da so neizkoriščene zmogljivosti vseh proizvajalcev izvoznikov v LRK, sodelujočih v tej preiskavi, ocenjene na približno 33 % in ne 43 %. Poleg tega zgoraj navedeni izračuni zadevne strani temeljijo na predpostavki, da sta družbi JA Solar in Canadian Solar sodelovali pri preiskavi. Navedena proizvajalca nista sodelovala pri preiskavi. Komisija zato ne pozna njune zmogljivosti in izkoriščenosti zmogljivosti ter ju pri zgornjem izračunu ni upoštevala.
 (593)
 Trditev je bila zato zavrnjena.
 (594)
 Kitajska proizvodna zmogljivost za module je za leto 2015 ocenjena na 96,3 GW/leto, leta 2016 pa naj bi dosegla 108 GW/leto (63). Hkrati je bilo svetovno povpraševanje za leto 2015 ocenjeno na 50,6 GW in naj bi se v skladu z napovedjo drugega vira leta 2016 povečalo na 61,7 GW (64) oziroma na 68,7 GW (65). Komisija je zato sklenila, da so skupne neizkoriščene zmogljivosti kitajskih proizvajalcev močno presegle svetovno povpraševanje, saj ga je leta 2015 presegla za 47,5 %, leta 2016 pa ga bo presegla za 42,9 % oziroma 36 %, odvisno od tega, kateri vir upoštevamo. Na podlagi nekega drugega vira je bilo ugotovljeno, da je skupno svetovno povpraševanje leta 2015 znašalo 58 GW (66), kar bi pomenilo, da so imeli leta 2015 kitajski proizvajalci 39,8-odstotno presežno zmogljivost.
 (595)
 Tudi če se na Kitajskem v prihodnosti ne bi pojavila nobena nova zmogljivost, bi obstoječa zmogljivost še vedno znatno presegla predvideno svetovno letno povpraševanje po solarnih napravah. Dejansko bi po najverjetnejšem scenariju (tako imenovanem „scenariju srednje rasti“) povpraševanje leta 2020 doseglo 97 GW (67) ali 95 GW (68), ki bi ga v celoti pokrila obstoječa kitajska zmogljivost. Poleg tega kitajska zmogljivost zadnjih deset let stalno raste. Na primer, med letoma 2012 in 2015 se je več kot podvojila (s 43,8 GW (69) leta 2012 na 96,3 GW leta 2015). Po poročanju organizacije Bloomberg New Energy Finance („BNEF“) je bilo na Kitajskem samo leta 2016 dodatnih 2 GW napovedane zmogljivosti ali zmogljivosti v izgradnji. Poleg tega ni dokazov, da se kitajske zmogljivosti v bližnji prihodnosti ne bodo še naprej povečevale, glede na to, da so se nenehno povečevale zadnjih pet let. Zato je celo po manj verjetnem scenariju (tako imenovanem „visokem scenariju“) povečevanja svetovnega letnega povpraševanja do 120 GW (70) leta 2020 verjetno, da bi lahko kitajski proizvajalci še vedno sami pokrili celotno povpraševanje, saj jim obstoječe zmogljivosti ne bi bilo treba povečati tako hitro, kot so to počeli v preteklosti, tj. za samo 11,3 % v štirih letih.
 (596)
 Po razkritju je več zainteresiranih strani podvomilo o podatkih o zmogljivosti v LRK in svetovni potrošnji, ki jih je uporabila Komisija. Trdili so, da združenje Solar Power Europe ni dovolj zanesljiv vir, saj upošteva samo module, ki so že priključeni na omrežje, medtem ko podatki IHS in BNEF dajejo točnejšo sliko, saj prikazujejo module, kupljene za vgradnjo.
 (597)
 Vendar je Komisija navedene podatke in napovedi IHS analizirala že v uvodnih izjavah zgoraj, medtem ko se podatki BNEF niso bistveno drugačni kot pri IHS. Dejansko se ocene BNEF in IHS popolnoma ujemajo za leto 2016 (68,7 GW po konzervativnem scenariju in 70,7 GW po optimističnem scenariju) in 2017 (72,9 GW oziroma 77,5 GW), medtem ko se za leto 2018 neznatno razlikujejo (BNEF: 83 GW; IHS: 82 GW) (71), kar je tudi zadnje leto, za katero ima BNEF oceno. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (598)
 Iste strani so izpodbijale tudi obseg skupnih neizkoriščenih zmogljivosti, ki jih je določila Komisija. Tako je zlasti ena zainteresirana stran trdila, je ta v letu 2016 znašal 70 GW. Vendar ni navedla vira informacij ali metodologije, na podlagi katere je določila to vrednost. Tudi če bi bila ta vrednost pravilna, bi ocenjeni obseg neizkoriščenih zmogljivosti še vedno zadoščal za pokritje celotnega svetovnega povpraševanja celo v primeru najbolj optimistične ocene za leto 2016 (70,7 GW (72)). Nobena druga stran ni predložila ocene oziroma navedla študije ali poročila, v katerih bi bilo ugotovljeno, da je treba zmanjšati neizkoriščene zmogljivosti, ki jih je določila Komisija. Zato ta trditev ne spremeni zgornjih ugotovitev.
 (599)
 Več zainteresiranih strani je pred in po razkritju navedlo, da imajo družbe prvega reda (73) mnogo manj presežne zmogljivosti kot preostale družbe drugega in tretjega reda. V skladu z BNEF imajo družbe prvega reda v letu 2016 zmogljivost ocenjeno na 46 GW, kar je dejansko manj kot skupna zmogljivost družb drugega in tretjega reda skupaj, ki je ocenjena na 62 GW (74). Vendar so kitajske družbe vseh redov dejavne na svetovnem trgu. Kar zadeva Unijo, po uvedbi obstoječih ukrepov niso izvažale le družbe prvega reda, temveč tudi družbe drugega in tretjega reda, čeprav v manjših količinah (njihov delež v celotnem kitajskem uvozu je bil leta 2014 ocenjen na 13,6 %). Zato Komisija meni, da bi bilo treba za določitev neizkoriščenih zmogljivosti na Kitajskem upoštevati zmogljivosti vseh vrst kitajskih proizvajalcev izvoznikov.
 (600)
 Po razkritju je ena od zainteresiranih strani nasprotovala ugotovitvi, da bi bilo treba pri določanju neizkoriščenih zmogljivosti na Kitajskem upoštevati presežno zmogljivost vseh vrst proizvajalcev izvoznikov.
 (601)
 Komisija je poudarila, da so že zmogljivosti, ki so na voljo pri družbah prvega reda, predstavljale 90 % celotne svetovne porabe za leto 2015 (ocenjene na 50,6 GW). Poleg tega dejstvo, da so družbe drugega in tretjega reda izvažale v EU, ne glede na majhne količine kaže, da so dejavne na trgu Unije in da svoje prodaje ne omejujejo le na kitajski trg ali na druge trge. Nazadnje, uvoz družb drugega in tretjega reda se bo po nedavnih umikih zavez pretežno družb prvega reda po pričakovanjih znatno povečal. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (602)
 Več strani je pred in po razkritju trdilo, da so bile presežne zmogljivosti na Kitajskem močno precenjene, saj se je svetovno povpraševanje po solarnih napravah stalno povečevalo. Dejansko se je svetovno letno povpraševanje med letoma 2014 in 2015 povečalo za 25 % (s 40,3 GW na 50,6 GW) (75). Vendar, kot je navedeno zgoraj, ocenjena presežna zmogljivost kitajskih proizvajalcev trenutno povpraševanje presega za 47,5 %. Torej bi kitajski proizvajalci celo po najbolj optimističnem scenariju povečanja svetovnega povpraševanja najverjetneje še vedno imeli dovolj neizkoriščenih zmogljivosti za pokritje tega povpraševanja. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (603)
 Kar zadeva celice, je obstoječa zmogljivost kitajskih proizvajalcev izvoznikov za leto 2016 ocenjena na 76,6 GW, kar je 12 % več v primerjavi z letom 2015 (68 GW) (76). Ker je svetovno povpraševanje po celicah približno enako svetovnemu povpraševanju po modulih, so imeli kitajski proizvajalci izvozniki leta 2015 presežno zmogljivost za celice v višini 25,6 %, leta 2016 pa v višini 19,5 %. Poleg tega je imela leta 2016 Kitajska 72,8 % svetovne obstoječe zmogljivosti za celice, zato je znatno presegala vse druge tretje države. Naslednje štiri največje tretje države z razpoložljivimi zmogljivostmi so mnogo manjše od Kitajske (Tajvan: 11 GW; Malezija: 4 GW; Koreja: 2,7 GW; Japonska: 1,9 GW). Glede na navedeno je Komisija sklenila, da ima Kitajska tudi znatno presežno zmogljivost za proizvodnjo celic.
 5.2 Privlačnost trga Unije
 (604)
 Več strani je navedlo, da trg Unije ni več privlačen za kitajske proizvajalce. Trdile so, da bi bila kitajska proizvodnja celic in modulov bolj usmerjena v hitro rastoče trge v Aziji, kot sta Japonska in Indija. Poleg tega je kitajsko domače povpraševanje v zadnjih nekaj letih naraščalo in je do prvega četrtletja leta 2016 doseglo 50 % kitajske proizvodnje solarnih modulov. Kitajska naj bi imela do leta 2020 za približno 20 GW naprav letno. Glede na naraščajoče število solarnih naprav na Kitajskem, v Indiji in na drugih trgih v Jugovzhodni Aziji bi bila zato kitajska proizvodnja solarnih modulov namenjena predvsem zadovoljevanju vse večjega povpraševanja na teh trgih.
 (605)
 Drži, da trg Unije ni več tako pomemben, kot je bil v preteklosti, ko je zajemal do 60 % letne svetovne nameščene zmogljivosti (leta 2012). Prav tako se ne pričakuje, da je trg Unije med hitro rastočimi trgi. Napovedi za rast trga Unije so precej skromne v primerjavi z ostalim svetom. Po scenariju Solar Power Europe naj bi se evropska letna potrošnja sončne energije z 8,2 GW povečala na približno 15 GW leta 2020 (77). Vendar ocene Solar Power Europe vključujejo tudi države, ki niso članice EU (Turčijo, Švico itd.); napoved Solar Power Europe za 28 držav članic Unije je še manj optimistična, tj. približno 11,6 GW (78) za leto 2020.
 (606)
 Kljub temu je Unija še vedno pomemben trg, ki predstavlja 14 % celotnega svetovnega trga, in pričakuje se, da bo v prihodnosti njen delež na svetovnem trgu ostal pomemben. Tri države članice EU (Združeno kraljestvo, Nemčija in Francija) so bile leta 2015 med desetimi največjimi trgi za solarne module. Poleg tega bi lahko presežna zmogljivost kitajskih proizvajalcev izvoznikov, kot je opisano zgoraj, v prihodnosti pokrila celotno svetovno povpraševanje, vključno z vsemi hitro rastočimi trgi skupaj, kot so sama Kitajska ter Indija, Japonska, Južna Amerika itd. Ne nazadnje, uvedba in okrepitev ukrepov trgovinske zaščite sta med drugim v Kanadi in ZDA zmanjšali privlačnost teh trgov in tako dodatno povečali privlačnost trga Unije, če bi se ukrepi razveljavili.
 (607)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da so ZDA kljub ukrepom trgovinske zaščite proti uvozu iz LRK privlačen trg zaradi spodbud in zelo visoke ravni naravnega sevanja sonca. Poleg tega je ista stran trdila, da v nasprotju z zgoraj navedenimi dejstvi Indija nima nobenih ukrepov trgovinske zaščite proti uvozu iz LRK. Poleg tega Indija načrtuje znatno povečanje nameščene zmogljivosti.
 (608)
 Kar zadeva ZDA, je Komisija ugotovila, da ji stran ni predložila nobenega dokaza, da spodbude v celoti izravnajo neugodni položaj zaradi dajatev za proizvajalce iz LRK. Komisija namreč ni trdila, da ameriški trg ni privlačen, ampak da prisotnost dajatev zmanjšuje njegovo privlačnost. Glede Indije predlagana dajatev ni bila uveljavljena in je prenehala veljati junija 2014. Vendar, čeprav za Indijo ne veljajo dajatve, dajatve v Kanadi in ZDA povečujejo privlačnost trga Unije v primeru, da bi ukrepi prenehali veljati. Prav tako to ne pomeni, da trg Unije ni privlačen, saj vsi drugi vidiki, opisani v tem oddelku, še vedno veljajo.
 (609)
 Kljub uvedbi izravnalnih ukrepov leta 2013 se kitajski proizvajalci izvozniki še vedno zelo zanimajo za trg Unije, kar dokazuje dejstvo, da so na njem ohranili močan položaj. Kot je navedeno v oddelku 4.4 zgoraj, je v OPP tržni delež uvoza modulov znašal 41 %, tržni delež uvoza celic pa 16 %, pri čemer se je tržni položaj uspešno ohranil (in celo povečal za celice) v primerjavi z uvozom iz tretjih držav. Obseg in tržni delež kitajskega uvoza modulov sta mnogo pomembnejša od obsega in tržnega deleža uvoza iz tretjih držav, ki so skupaj zajemale samo 25 %. Kar zadeva celice, je tržni delež tretjih držav v OPP zajemal 51 %, vendar to pomeni, da se je znatno zmanjšal (za 32 %) v primerjavi z letom 2013, ko je njihov tržni delež znašal 75 %. Poleg tega se je med letom 2013 in OPP kitajski uvoz celic kljub dejstvu, da so ukrepi začeli veljati leta 2013, povečal za 77,8 %. Nadalje, kot je leta 2015 pokazala preiskava proti izogibanju, so se nekateri kitajski proizvajalci poskusili izogniti ukrepom prek Tajvana in Malezije, ki sta največji tretji državi po uvozu.
 (610)
 Po razkritju je več strani izpodbijalo ugotovitev, da je trg Unije še vedno privlačen trg za kitajske proizvajalce izvoznike. Ena od strani je poudarila, bi bilo treba napovedi o rasti trga Unije kot celote zmanjšati na podlagi dejstva, da se je obseg novih naprav v Uniji v prvih 9 mesecih leta 2016 v primerjavi s prejšnjim letom zmanjšal za 18 %, zaradi česar je bilo povpraševanje v Uniji v letu 2016 pesimistično ocenjeno na 7,1 GW. Zaradi tega bi tudi gibanje povpraševanja v Uniji do leta 2020 sledilo pesimističnemu scenariju. Poleg tega je trdila, da se bo privlačnost glavnih treh trgov Unije (Združenega kraljestva, Nemčije in Francije) v prihodnosti še dodatno zmanjšala.
 (611)
 Dejansko je ocenjeno skupno povpraševanje v Uniji v višini 7,1 GW, ki ga je navedla zainteresirana stran, precej dober rezultat za leto 2016, saj je na splošno v okviru prvotne ocene združenja Solar Power Europe v okviru scenarija srednje rasti za leto 2016 (7,3 GW) (79). Podatki, ki jih je posredovala sama zadevna stran, zato ne podpirajo njene ocene na tej podlagi, da bo povpraševanje Unije do leta 2020 sledilo scenariju nizke rasti. V vsakem primeru, tudi če bi povpraševanje sledilo najslabšemu možnemu scenariju in bi se delež trga Unije na svetovnem trgu zmanjšal, to ne bi nujno pomenilo, da je trg Unije neprivlačen za kitajski izvoz, saj vsi drugi zgoraj opisani vidiki še vedno veljajo. Čeprav se relativni delež trga Unije v svetovnem povpraševanju zmanjšuje, ostaja privlačen za kitajski izvoz. Sicer se prakse izogibanja, kot so bile še vedno ugotovljene v nedavni preiskavi v zvezi z Malezijo in Tajvanom, ne bi pojavljale.
 (612)
 V zvezi s trditvami, da bo Kitajska do leta 2020 vgradila za 20 GW solarnih sistemov, so bili v preiskavi Komisije najdeni dokazi, da LRK ne bo mogla doseči tega visoko zastavljenega cilja. Iz tržnih informacij je razvidno, da se bo ta cilj Kitajske znižal zaradi pomanjkanja omrežne infrastrukture, trga z bistveno presežno ponudbo in primanjkljaja v skladu za subvencioniranje obnovljivih virov energije (80). Cikli vzponov in padcev na kitajskem trgu sončne energije so podrobneje obravnavani v uvodni izjavi 767 spodaj.
 (613)
 Po razkritju se je ena stran sklicevala na sporočilo za medije Nacionalne uprave Kitajske za energijo, da naj bi bilo glede na načrt razvoja sončne energije za naslednjih pet let do leta 2020 nameščenih vsaj 105 GW zmogljivosti fotovoltaične energije. Stran je trdila, da bi se zaradi tega povpraševanje na Kitajskem še povečalo.
 (614)
 Cilj 105 GW skupne zmogljivosti precej nizek in bo v po napovedih BNEF (81) dosežen v letu 2017. Zato ta nizki cilj ni relevanten, saj nakazuje, da po letu 2017 ni pričakovati rasti, kar je v nasprotju z napovedmi, da se bo kitajski trg povečeval. Hkrati je Komisija v uvodni izjavi 612 zgoraj že analizirala scenarij rasti kitajskega trga, čeprav naj bi bila manjša od 20 GW letno do leta 2020. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (615)
 Komisija je proučila tudi, ali bi v primeru izteka ukrepov uvoz iz Kitajske v Unijo vstopil po cenah, nižjih od trenutnih cen Unije.
 (616)
 Skoraj vsi proizvajalci izvozniki, ki so v OPP prodajali module in celice iz LRK v Unijo, so imeli cenovne zaveze, njihove izvozne cene za EU pa so bile določene z navedenimi cenovnimi zavezami za določitev minimalne uvozne cene. Zato se take izvozne cene niso mogle šteti za ustrezni kazalnik za določitev politike oblikovanja cen proizvajalcev izvoznikov, če ukrepov ne bi bilo.
 (617)
 Namesto tega so se zato uporabile cene vzorčenih proizvajalcev izvoznikov za tretje države. Ugotovljeno je bilo, da je izvoz vzorčenih proizvajalcev izvoznikov v tretje države v OPP nelojalno nižal prodajne cene vzorčenih proizvajalcev v Uniji, in sicer povprečno za 2,2 % za celice ter med 5,6 % in 9,2 % za module. Številke kažejo povprečno nelojalno nižanje na proizvajalca izvoznika (najnižja stopnja in najvišja stopnja med družbami). Za celice obstaja samo ena stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen, saj gre za povprečno nelojalno nižanje za edinega vzorčenega proizvajalca izvoznika, ki izvaža celice v Unijo.
 (618)
 Ena od strani je zahtevala razčlenitev tehtane povprečne cene za štiri države izvoznice (Čile, Indijo, Japonsko in Singapur), za potrebe komentiranja ugotovitev glede nelojalnega nižanja prodajnih cen. Za namene izračuna nelojalnega nižanja prodajnih cen se ni upoštevala tehtana povprečna cena na tretjo državo, ampak tehtana povprečna cena za vse štiri države izvoznice skupaj, s čimer se je pravilno prikazalo količine in cene, po katerih je bil opravljen navedeni izvoz. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (619)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da proizvajalci izvozniki ne bi imeli spodbude za povečanje svoje prodaje v Unijo, če bi ukrepi prenehali veljati. Komisije ta hipoteza ni prepričala. Kot je razvidno iz ugotovljene stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen, bi proizvajalci izvozniki ob prenehanju veljavnosti ukrepov lahko povečali obseg prodaje v EU. Glede na to, da bi bile njihove cene v Uniji nižje od cen proizvajalcev v Uniji, je razumno pričakovati, da bi si kitajski proizvajalci trudili povečati svoj tržni delež v Uniji. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (620)
 Zato je Komisija sklenila, da bi ob prenehanju veljavnosti ukrepov kitajski uvoz vstopil v Unijo po cenah, nižjih od sedanjih cen industrije Unije, ter bi verjetno povečal svoj obseg prodaje in tržni delež.
 5.3 Ugotovitve o verjetnosti nadaljevanja škode
 (621)
 Na podlagi zgoraj navedenih ugotovitev je Komisija sklenila, da so v LRK znatne neizkoriščene zmogljivosti za module in celice. Trg Unije je še vedno privlačen zaradi obsega in prodajne cene, zlasti v primerjavi z ravnjo cen izvoza iz LRK v tretje države, kar dodatno dokazujejo evidence o preteklih praksah izogibanja. Zato je Komisija ugotovila, da obstaja velika verjetnost, da bi razveljavitev izravnalnih ukrepov glede na ugotovljeno nadaljevanje subvencioniranja in verjetnost njegove ponovitve povzročila množični dotok subvencioniranih izdelkov. To bi povzročilo nadaljevanje škode za industrijo Unije.
 5.4 Vzročna povezava
 (622)
 Več zainteresiranih strani je pred in po razkritju trdilo tudi, da če Komisija ugotovi, da industrija Unije še vedno trpi škodo, to povzroča več drugih dejavnikov, ki skupaj predstavljajo celotno škodo:
 (i)
 veliko držav članic je odpravilo sheme spodbud;
 (ii)
 industrija Unije še ni dosegla ekonomije obsega z zmogljivostjo več GW, da bi bila ekonomsko uspešna in bi vplivala na svetovni trg;
 (iii)
 škodo povzroča uvoz iz drugih držav, ker so bile njihove cene za 25 % nižje od kitajskih uvoznih cen;
 (iv)
 škoda nastaja zaradi dejstva, da so cene modulov proizvajalcev v Uniji stalno nižje od uvoznih cen kitajskih proizvajalcev.
 (623)
 Komisija je v zvezi s prvo trditvijo priznala, kot je navedeno v oddelku 6.3.2 spodaj, da so spremembe in v nekaterih državah članicah prekinitev ali ukinitev shem podpore zmanjšale potrošnjo v Uniji v letih 2012–2014, po najvišji ravni potrošnje, ki je bila zabeležena leta 2011. Ta znaten padec potrošnje otežuje rast industrije Unije. Vendar je Komisija v prejšnji preiskavi ugotovila, da je bila industrija Unije prisiljena znižati cene predvsem zaradi pritiska subvencioniranega uvoza in ne zaradi sprememb v shemah podpore (82). Torej je bil dotok kitajskih subvencioniranih izdelkov glavni razlog za škodo, povzročeno med prejšnjo preiskavo. Poleg tega je industrija Unije kljub 56-odstotnemu zmanjšanju potrošnje med letom 2012 in OPP svoj tržni delež za module povečala za 40 %, za celice pa za 47 %. Industrija Unije je začela tudi povečevati obseg prodaje med letom 2014 in OPP, ko so se uresničili zaščitni učinki ukrepov, kot je navedeno v uvodni izjavi 574 zgoraj. Industrija je prav tako znatno znižala svoje stroške (glej preglednici 8a in 8b zgoraj) in izboljšala izkoriščenost zmogljivosti. Torej je industrija Unije kljub zmanjšanju potrošnje in v skladu z veljavnimi ukrepi začela okrevati po pretekli škodi. Zato je bila ta trditev zavrnjena.
 (624)
 Kar zadeva drugo trditev, zmogljivost industrije Unije dejansko ni primerljiva z zmogljivostjo, ki so jo dosegli kitajski proizvajalci izvozniki v zadnjih letih. Prvič, kitajske družbe so dosegle masovno proizvodnjo in (presežne) zmogljivosti v obdobju, ko so prevzele več trgov na svetu, zlasti zaradi subvencioniranih cen, kot je ugotovila Evropska komisija, pa tudi organi ZDA in Kanade. Nasprotno pa je imel dotok velikih količin subvencioniranega uvoza ravno nasprotni učinek na proizvajalce, ki so izpostavljeni tem nepoštenim praksam. Komisija je v prejšnji preiskavi ugotovila (83), da je industrija Unije leta 2010 dosegla 10-odstotni dobiček s podobno obstoječo zmogljivostjo (6 983 MW leta 2010 in 6 467 MW v OPP). Ogromni uvoz kitajskih subvencioniranih izdelkov je povzročil, da se je dobičkonosnost industrije Unije močno zmanjšala, kar je dejansko preprečilo nove naložbe za doseganje ekonomije obsega. Zaščitni učinek ukrepov je industriji Unije omogočil, da je v letu 2014 in v OPP konsolidirala in znatno znižala stroške, ter jo usmeril na pravo pot za doseganje koristi ekonomije obsega. Po razkritju je ena stran izpodbijala to izjavo. Trdila je, da so se naložbe po uvedbi ukrepov zmanjšale in ne omogočajo ekonomije obsega. V nasprotju s to trditvijo so se naložbe v OPP v primerjavi s prejšnjimi leti dejansko povečale, in sicer tako za module kot za celice. Zato je bila ta trditev prav tako zavrnjena.
 (625)
 Kar zadeva tretjo trditev, je Komisija ugotovila (glej zgornji preglednici 4a in 4b), da so bile povprečne uvozne cene iz Kitajske za celice nekoliko višje in za module nekoliko nižje od zadevnih povprečnih uvoznih cen iz tretjih držav. Za celice so bile kitajske uvozne cene za 4 % višje od uvoznih cen iz tretjih držav, za module pa so bile za 1 % nižje. Zato je bila ta trditev vsebinsko netočna in kot taka zavrnjena. Trditev, da so zaradi uvoza iz tretjih držav ukrepi neučinkoviti, je obravnavana v uvodnih izjavah 735 in 736 spodaj.
 (626)
 V zvezi s četrto trditvijo je preiskava pokazala, da so bile povprečne cene uvoza modulov iz Kitajske stalno nižje od povprečnih prodajnih cen proizvajalcev v Uniji v EU. Na primer, v OPP je bila povprečna uvozna cena iz Kitajske 544 EUR/kW (84), medtem ko je povprečna cena v Uniji znašala 593 EUR/kW. Zato je bila ta trditev prav tako vsebinsko netočna in kot taka zavrnjena. Komisija je na podlagi navedenega sklenila, da je industrija Unije še naprej trpela znatno škodo v smislu člena 8(4) osnovne uredbe.
 (627)
 Po razkritju je ena zainteresirana stran trdila, da škodo povzročajo ukrepi, saj zvišujejo stroške celic za proizvajalce modulov, ki niso vertikalno integrirani. Vendar, kot je navedeno v oddelku 7.4.1 spodaj, imajo proizvajalci modulov dostop do nizkocenovnih celic iz tretjih držav in niso imeli težav z nezadostnimi količinami takih celic. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 6. INTERES UNIJE
 6.1 Interes industrije Unije
 (628)
 Ta oddelek je osredotočen na interes proizvajalcev modulov v Uniji. Interes proizvajalcev celic v Uniji je obravnavan v oddelku 7 – delni vmesni pregled.
 (629)
 Znanih je več kot 100 proizvajalcev modulov. Industrijo Unije zastopa združenje EU Pro Sun, ki je vložnik. Združenje EU Pro Sun zastopa 31 proizvajalcev rezin, celic in modulov v Uniji.
 (630)
 Nadaljnja veljavnost ukrepov bo industriji Unije omogočila, da ohrani povečan tržni delež v Uniji in si opomore od znatne škode. Kot je navedeno v uvodni izjavi 540, se je tržni delež industrije Unije v Uniji povečal s 25 % leta 2012 na 35 % v OPP. Kot je bilo ugotovljeno v oddelku 4.6, se bodo kitajski moduli glede na svoje prodajne cene tretjim državam in velike neizkoriščene zmogljivosti v LRK v primeru izteka ukrepov v Unijo uvažali po cenah, ki so nižje od minimalne uvozne cene, in v bistveno večjih količinah. Zato bi nadaljnja veljavnost ukrepov industrijo Unije ščitila pred intenzivnim in nepoštenim pritiskom na cene, ki bi se sicer izvajal s kitajskim uvozom.
 (631)
 Če se ukrepi ne bi podaljšali, bi lahko bile velike naložbe v raziskave in razvoj ter v osnovna sredstva, ki so jih izvedli proizvajalci modulov v Uniji, odveč, saj jih ni mogoče enostavno prenesti v produktivno uporabo v drugih sektorjih. V primeru stečaja proizvajalcev modulov v Uniji bo delo izgubila večina od 6 300 ljudi, ki so vključeni v proizvodnjo modulov. Velik del te delovne sile je visoko usposobljen. Nasprotno pa bo nadaljnja veljavnost ukrepov industriji Unije zagotovila več časa, da popolnoma okreva od učinkov preteklega subvencioniranja.
 (632)
 Po razkritju je ena stran pozvala Komisijo, naj opredeli proizvajalce celic in modulov, ki ne podpirajo ukrepov. Komisija je pojasnila, da se ni javila nobena stran, ki bi se štela za del industrije Unije in nasprotovala ukrepom. Ista stran je Komisijo pozvala, naj s seznama 31 družb, ki jih zastopa združenje EU ProSun, črta proizvajalce rezin v Uniji. Komisija je pojasnila, da je EU ProSun zastopal 29 proizvajalcev celic in modulov v Uniji.
 (633)
 Po razkritju se več strani ni strinjalo, da so bili ukrepi v interesu industrije Unije. Te strani se tudi niso strinjale, da so kitajski subvencionirani proizvodi na industrijo Unije izvajali nepošten cenovni pritisk. Trdili so tudi, da je bil cilj Komisije ohraniti tržni delež industrije Unije in zaščititi majhen del solarne industrije na račun celotne solarne vrednostne verige.
 (634)
 Komisija je opozorila, da je v skladu z osnovno uredbo cilj trgovinskih ukrepov zaščititi industrijo Unije pred materialno škodo zaradi subvencioniranja, če je to v interesu Unije. V tem pregledu zaradi izteka ukrepa je Komisija ugotovila verjetnost subvencioniranja in nadaljnje škode, če bi ukrepi prenehali veljati. Komisija je tudi ugotovila, da se je trg Unije za solarne module skrčil iz več razlogov, ki niso povezani z uvedbo ukrepov, kot je ugotovljeno v uvodni izjavi 681. Zato je ključni kazalnik učinkovitosti ukrepov povečanje tržnega deleža industrije Unije.
 (635)
 Komisija je zato sklenila, da je nadaljnja veljavnost ukrepov v zvezi z moduli nedvomno v interesu industrije Unije.
 6.2 Interes nepovezanih uvoznikov ter industrije višje in nižje v prodajni verigi
 6.2.1 Uvodne ugotovitve
 (636)
 Družbe, ki so višje in nižje v prodajni verigi, so v znatnem številu vsaka zase ali prek svojih združenj pozvale k ukinitvi ukrepov, pri čemer so se sklicevale na interes Unije. Trdile so, da imajo ukrepi nepredvidene negativne posledice za veliko večino delovnih mest v evropskem solarnem sektorju. Navedle so, da ukrepi povzročajo povišanje cen solarnih naprav, kar zavira povpraševanje in ima negativne posledice za zaposlovanje nižje in višje v prodajni verigi. Poleg tega naj bi to negativno vplivalo tudi na širše strateške cilje v zvezi s podnebnimi spremembami in spodbujanjem obnovljivih virov energije. Poudarile so tudi spremembo okoliščin od sprejetja dokončnih ukrepov decembra 2013, zlasti prehod od shem podpore po fiksnih cenah (npr. zagotovljene odkupne cene in premije) k javnim razpisom, doseganje paritete omrežja s sončno energijo, ustvarjeno v nekaterih regijah Unije ali za nekatere skupine strank, in ratifikacijo Pariškega sporazuma k Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja oktobra 2016 s strani Unije za omejitev podnebnih sprememb. Nazadnje, nekatere strani so tudi trdile, da v Uniji ni zadostne proizvodnje modulov, da bi se pokrilo povpraševanje v Uniji, da so ukrepi postali neučinkoviti zaradi povečanja izvoza iz tretjih držav in da so ukrepi prinesli ugodnosti predvsem izvoznikom v tretjih državah.
 6.2.2 Nepovezani uvozniki
 (637)
 Javila sta se dva nepovezana uvoznika modulov, ki sta predložila odgovore na vprašalnik, ki so bili pozneje preverjeni, kot je navedeno v uvodni izjavi 30. Ta nepovezana uvoznika sta poslala tudi več dodatnih stališč, v katerih sta navedla svoje mnenje o tem, zakaj bi bilo treba ukiniti ukrepe. Uvozniki solarnih panelov poslujejo z majhno dobičkonosnostjo. Predložila sta tudi seznam drugih uvoznikov in trgovcev na debelo, ki so od uvedbe registracije za kitajske solarne module marca 2013 šli v stečaj ali znatno zmanjšali zaposlovanje. Nekatere od teh družb, kot je na primer Gehrlicher, so kot glavni razlog za svojo plačilno nesposobnost navedle uvedbo ukrepov za kitajske solarne module. Nepovezani uvozniki trdijo, da ukrepi zvišujejo ceno sončne energije in zmanjšujejo povpraševanje.
 (638)
 Nepovezani uvozniki so navedli tudi, da zaveza glede minimalne uvozne cene njih in druge družbe nižje v prodajni verigi, ki delujejo na mednarodnih trgih, kot so družbe, ki izvajajo dobavo, inženirske in gradbene storitve, postavlja v neugoden položaj, saj omejuje njihovo zmožnost kupovanja modulov od vodilnih kitajskih proizvajalcev prvega reda. Zaveza ne dopušča vzporedne prodaje izdelka v preiskavi v Uniji in zunaj nje. Zato kitajski izvozniki ne morejo dobavljati modulov nepovezanim uvoznikom, ki delujejo tudi na trgih zunaj Unije (npr. v Švici ali ZDA), če so vključeni v portfelj prodaje na debelo nepovezanih uvoznikov v Uniji. To naj bi bila znatna ovira za sodelovanje teh družb kot prodajalcev na debelo in razvijalcev projektov na vse večjem svetovnem fotonapetostnem trgu.
 (639)
 Nepovezani uvozniki so nadalje trdili, da ukrepi v sedanji obliki ustvarjajo znatno dodatno poslovno tveganje in upravno breme. Po njihovem mnenju se zaradi dodatnih upravnih ukrepov, kot so potrdilo, ki ga izda kitajska gospodarska zbornica za izvoz in uvoz strojev in elektronskih izdelkov („CCCME“), in pregledi, ki jih izvajajo carinski organi Unije, celotno obdobje od naročila do dobave podaljša s 7 na 11 tednov.
 (640)
 Komisija je ugotovila, da je tržni delež kitajskih modulov na trgu Unije celo po uvedbi ukrepov ostal razmeroma velik. Čeprav se je tržni delež kitajskih modulov v Uniji zmanjšal s 66 % leta 2012, je v OPP z 41 % še vedno ostal na visoki ravni. Kitajska je torej ostala največji prodajalec modulov v Uniji, in sicer pred industrijo Unije, ki je imela v OPP 35-odstotni tržni delež. Poleg tega so lahko neodvisni uvozniki dobavljali solarne module iz tretjih držav. Sodelujoči uvozniki so kitajske module vsaj nekoliko nadomestili z moduli iz tretjih držav. Sodelujoči uvozniki, ki so delovali kot prodajalci na debelo in sistemski integratorji (85), so prodajali tudi module industrije Unije, zato so imeli ugodnosti od povečanja tržnega deleža uvoza iz preostalega sveta in od povečanja tržnega deleža industrije Unije. Zato je treba slabše rezultate sodelujočih uvoznikov delno pripisati zmanjševanju povpraševanja Unije, ki je sledilo ciklu vzponov in padcev, skozi katerega je šla solarna industrija Unije, kot je podrobneje pojasnjeno v oddelku 6.3.2 spodaj.
 (641)
 Prepoved vzporedne prodaje je bila uvedena, da bi se izognili kompenzacijskim dogovorom, ki bi lahko ogrozili zavezo. Dodatni upravni ukrepi za kitajski uvoz so bili uvedeni, da bi se izboljšalo spremljanje ukrepov in preprečila kakršna koli oblika izogibanja, ki bi lahko ogrozila zavezo.
 (642)
 Po razkritju je več strani trdilo, da je Komisija zanemarila interes uvoznikov. Po njihovem mnenju so ukrepi povišali cene, po katerih je bilo mogoče kupiti solarne izdelke. Uvozniki so zato trpeli škodo zaradi zmanjšanega povpraševanja.
 (643)
 Komisija je ugotovila, da je bil glavni cilj ukrepov ponovna vzpostavitev neškodljive cene za izdelek, za katerega je bilo ugotovljeno, da je subvencioniran. To seveda povzroča določeno povečanje cene subvencioniranega izdelka. Kitajski subvencionirani izdelki so imeli pred uvedbo ukrepov zelo velik tržni delež v Uniji. Po uvedbi ukrepov se je njihov tržni delež zmanjšal. Toda, kot je bilo podrobno obrazloženo v oddelku 6.3, je Komisija ugotovila, da je imelo to zvišanje cen zaradi ponovne vzpostavitve ravni neškodljive cene le omejen učinek na skupno povpraševanje Unije. Zato je Komisija sklenila, da je zmanjšanje povpraševanja, ki je bilo posledica ukrepov, nepovezane uvoznike le malo prizadelo.
 6.2.3 Industrija nižje v prodajni verigi
 (644)
 Več kot 140 družb nižje v prodajni verigi se je prijavilo kot zainteresirane strani. Družbe nižje v prodajni verigi so monterji solarnih panelov, družbe, ki izvajajo dobavo, inženirske in gradbene storitve, družbe, ki zagotavljajo obratovanje in vzdrževanje, ter družbe, ki se ukvarjajo s financiranjem projektov. Medtem ko se je večina družb samo prijavila kot zainteresirane strani brez nadaljnjega delovanja, je približno 30 družb predložilo bolj utemeljena stališča v zvezi z nasprotovanjem ukrepom. Družbe, ki izvajajo dobavo, inženirske in gradbene storitve, so predložile izpolnjen vprašalnik. Poleg tega je več kot 400 družb nižje v prodajni verigi iz vseh držav članic podpisalo odprto pismo, v katerem so pozvale k ukinitvi ukrepov.
 (645)
 Več kot 30 vseevropskih in nacionalnih združenj, ki zastopajo družbe na področju sončne energije, je poslalo dopise, v katerih so nasprotovala ukrepom. Med njimi je bilo Evropsko združenje elektroinštalaterskih podjetij (European Association of Electrical Contractors – AIE), ki je trdilo, da zastopa interese monterjev Unije na evropski ravni. Najdejavnejši združenji sta bili SPE in SAFE. SAFE je priložnostno združenje 50 nemških družb, SPE pa trdi, da je najbolj reprezentativno združenje industrije sončne energije v Evropi z več kot 100 evropskimi člani, med katerimi jih več kot 80 podpira stališče v zvezi z ukinitvijo ukrepov za solarne module in celice.
 (646)
 Združenje EU Pro Sun je navedlo, da je več večjih nacionalnih združenj na področju sončne energije ostalo neopredeljenih glede ukrepov, čeprav so nekatera med njimi člani SPE. To zlasti velja za Bundesverband Solarwirtschaft (BSW) iz Nemčije (največje evropsko združenje na področju sončne energije), Photovoltaic Association (BPVA) iz Združenega kraljestva, Syndicat des Energies Renouvenables (SER) iz Francije in ANIE Rinnovabili (oddelek združenja Confindustria za energijo iz obnovljivih virov) iz Italije. Poleg tega je združenje EU Pro Sun trdilo tudi, da ima podporo 150 evropskih monterjev. Vendar ni noben monter odkrito izrazil podpore ukrepom. Evropska konfederacija sindikatov in sindikat evropskih industrijskih delavcev IndustriALL sta poslala skupen dopis v podporo ukrepom. Nemško združenje odjemalcev energije (Bund der Energieverbraucher) je poslalo dopis v podporo ukrepom na ravni, ki izraža prihranke stroškov zaradi tehnološkega razvoja.
 (647)
 Po razkritju je združenje EU ProSun izpodbijalo trditev, da noben monter ni odkrito izrazil podpore ukrepom. Združenje EU Pro Sun je opozorilo na dopis 150 monterjev, ki podpirajo ukrepe, in dopis, ki sta ga podpisala dva člana Fachpartnerbeirat der Solar World AG; oba dopisa sta bila poslana oktobra 2016. Komisija je ugotovila, da je 150 monterjev zaprosilo za anonimnost, zato še vedno meni, da niso odkrito izrazili podpore ukrepom. Komisija je tudi ugotovila, da je Fachpartnerbeirat der Solar World AG trdil, da zastopa več kot 800 monterjev, vendar imena teh monterjev niso bila predložena. Vendar je Komisija potrdila, da sta dva monterja, ki sta podpisala odprto pismo monterjev v imenu Fachpartnerbeirat der Solar World AG, odkrito podprla ukrepe.
 (648)
 Strani, ki so nasprotovale ukrepom na podlagi interesa Unije, so trdile, da družbe nižje v prodajni verigi zagotavljajo več kot 80 % zaposlovanja in dodane vrednosti v evropski solarni vrednostni verigi. Poudarile so, da ustvarijo mnogo večje število delovnih mest kot proizvajalci celic in modulov v Uniji. SPE je predstavilo poročilo, ki ga je pripravila družba Ernst & Young in v katerem je navedeno, da je v sektorju nižje v prodajni verigi zaposlenih več kot 110 000 ljudi. Vendar v poročilu ni bila pojasnjena metodologija za izračun tega velikega števila zaposlenih. Druga stran je navedla, da je v sektorju nižje v prodajni verigi zaposlenih približno 65 000 ljudi, če se predpostavlja, da gre za približno 7 EPDČ/MW/leto. Vendar tudi ta stran ni utemeljila svojih predpostavk.
 (649)
 Komisija je na podlagi analize nekaterih reprezentativnih projektov na področju talnih, komercialnih in stanovanjskih naprav ugotovila, da število delovnih mest v sektorju nižje v prodajni verigi ne presega 50 000 ljudi. Ta številka temelji na predpostavki, da je za celotno namestitev (celotna namestitev vključuje razvoj projekta in komunalno opremljanje zemljišča, distribucijo, logistiko, dejansko montažo ter splošne stroške za vse te dejavnosti) potrebnega povprečno 5,2 EPDČ/MW/leto (86), za obratovanje in vzdrževanje pa približno 0,08 EPDČ/MW/leto. Kljub temu je glede na to, da proizvodnja celic in modulov zagotavlja približno 8 000 delovnih mest, trditev, da sektor nižje v prodajni verigi ustvarja znatno večjo zaposlenost kot proizvodnja celic in modulov, pravilna.
 (650)
 V preiskavi Komisije je bilo ugotovljeno tudi, da večina delovnih mest v solarnem sektorju nižje v prodajni verigi vključuje montažo modulov na stanovanjske in komercialne strehe ter njihovo namestitev na tla. Ta delovna mesta običajno ne zahtevajo znatnih naložb v osnovna sredstva posebej za montažo solarnih naprav – številna orodja in stroji, kot so žerjavi, bagri, vrtalniki itd., se lahko uporabijo tudi za druga gradbena dela. Nekateri monterji so sicer osredotočeni izključno na solarni sektor in lahko izvajajo naloge z zelo veliko dodano vrednostjo, številni pa opravljajo tudi druga dela v gradbeništvu in energetiki ali se lahko preprosto preusmerijo v ta sektorja, ne da bi to zelo vplivalo na njihov prihodek. Ena zainteresirana stran je navedla, da v zadnjem času številni monterji prehajajo v gradbeništvo, ker so v Nemčiji marže v sektorju montaže solarnih naprav nizke, marže v gradbeništvu pa vse višje. Preživetje ali gospodarski položaj številnih monterjev zato ni odvisen samo od solarnega sektorja.
 (651)
 Enako delno velja za večino družb, ki izvajajo dobavo, inženirske in gradbene storitve, ki so se javile v preiskavi. Večina jih je prav tako vključena v razvoj drugih obnovljivih virov energije ali so velika gradbena podjetja, ki razvijajo projekte v splošnem gradbeništvu. Učinek ukrepov na prihodek in zaposlovanje družb nižje v prodajni verigi je odvisen od učinka ukrepov na povpraševanje, kar je obravnavano v oddelku 6.3 v nadaljevanju.
 (652)
 Po razkritju je več strani izpodbijalo pomislek Komisije, da poročilo E&Y ni pojasnilo metodologije za svoj izračun zaposlenosti nižje v prodajni verigi solarnega sektorja. Združenje Solar Power Europe je zagotovilo nekaj dodatnih informacij o metodologiji. Tudi po predložitvi dodatnih informacij je Komisija menila, da metodologija ostaja nejasna; zlasti niti v poročilu niti v dodatnih informacijah ni navedeno, koliko ljudi je bilo pri namestitvi reprezentativnega solarnega projekta zaposlenih v posameznem ključnem segmentu.
 (653)
 Po razkritju je več strani trdilo, da je Komisija podcenila število delovnih mest v sektorju v Uniji nižje v prodajni verigi. Te strani so predložile dodatna poročila, po katerih je število delovnih mest v Uniji v letu 2014 glede na podatke iz „Eurobserverja“ ocenjeno na 120 250 (87), v Nemčiji v letu 2015 pa glede na GWS/DIW/DLR na 31 600 (88).
 (654)
 Komisija je ugotovila, da je poročilo GWS/DIW/DLR zajemalo skupno število zaposlenih v celotni solarni vrednostni verigi. Zaradi tega število 31 600 delovnih mest iz zadevnega poročila vključuje tudi sektor višje v prodajni verigi ter proizvodnjo celic in modulov. Nemški sektor višje v prodajni verigi po ocenah zaposluje več tisoč ljudi – že sama družba Wacker je trdila, da zagotavlja približno 3 000 delovnih mest. Proizvajalci solarne proizvodne opreme in ostale tovarniške opreme so prav tako trdili, da zaposlujejo nekaj tisoč ljudi. Prodaja v Uniji je le deloma vplivala na ta delovna mesta, saj družbe višje v prodajni verigi večino svoje proizvodnje izvažajo izven Unije.
 (655)
 Poleg tega je bilo po poročanjih okrog 10 000 ljudi zaposlenih v dejavnostih zagotavljanja obratovanja in vzdrževanja. Poročilo ne vsebuje nobene opredelitve dejavnosti zagotavljanja obratovanja in vzdrževanja. Komisija je domnevala, da se dejavnosti zagotavljanja obratovanja in vzdrževanja nanašajo na vse dejavnosti, ki so potrebne za zagotovitev nemotenega obratovanja obstoječih solarnih naprav, kot so čiščenje panelov, popravila, vodenje odpremnih središč itd. Ta delovna mesta se štejejo na podlagi obstoječe, kumulativne solarne zmogljivosti, ki v Nemčiji znaša blizu 40 GW (89). Zato na že obstoječih 10 000 delovnih mest v dejavnostih zagotavljanja obratovanja in vzdrževanja ukrepi, ki naj bi se uvedli, lahko vplivajo le do te mere, da preprečijo zamenjavo starih naprav. Vendar bi bila glede na povprečno življenjsko dobo dvajsetih let in razmeroma nedavno namestitev naprav večina teh delovnih mest prizadetih le, če bi ukrepi ostali v veljavi za daljše obdobje, kot je predlagano v tej uredbi. Zato je zaposlenih v sektorju nižje v prodajni verigi v Nemčiji, na katere bi lahko vplivali ukrepi, bistveno manj kot 31 600.
 (656)
 V poročilu Eurobserverja se prav tako ne razlikuje med delovnimi mesti višje in nižje v prodajni verigi ter delovnimi mesti v proizvodnji. Poleg tega so podatki o zaposlenosti v solarnem sektorju v Nemčiji, navedeni v tem poročilu, enaki kot podatki raziskave GWS, DIW, DLR za leto 2014. Zato je Komisija menila, da bi bilo zaposlenih v sektorju nižje v prodajni verigi v Uniji, na katere bi domnevno lahko vplivali ukrepi, precej manj kot 120 250.
 (657)
 Po razkritju se več strani ni strinjalo z ugotovitvijo Komisije, da je lažje preusmeriti delovno mesto z montaže modulov v splošni gradbeni sektor kot s proizvodnje modulov v druge sektorje. Vendar nobena stran ni predložila natančnih podatkov, kolikšen delež delovnih mest pri montaži panelov izvajajo splošna gradbena podjetja (tj. zemeljska dela in priprava okolice za talne naprave ter okrepitev konstrukcije strehe za strešne naprave).
 (658)
 Komisija se je že strinjala, da je v sektorju nižje v prodajni verigi zaposlenih znatno večje število ljudi kot pri proizvodnji modulov. Prav tako je opazila, da so za številna delovna mesta v sektorju nižje v prodajni verigi potrebna posebna znanja in spretnosti, zaradi katerih jih je težje preusmeriti v druge sektorje. Vendar pa je ugotovila tudi, da je učinek ukrepov na povpraševanje ključni dejavnik, ki vpliva na delovna mesta v industriji nižje v prodajni verigi. Absolutno število zaposlenih in vprašanja, ali jih je težko preusmeriti v druge sektorje ali ne, v tem pogledu postajajo nerelevantni. Kot je izčrpno obravnavano v oddelku 6.3, je Komisija ugotovila, da so imeli ukrepi le omejen učinek na povpraševanje po solarnih modulih in posledično tudi omejen učinek na zaposlenost nižje v prodajni verigi.
 6.2.4 Industrija višje v prodajni verigi
 (659)
 Gospodarski subjekti, ki so višje v prodajni verigi, proizvajajo surovine, na primer polisilicij in rezine, opremo za proizvodnjo celic in modulov ter sestavne dele sistema, kot so pretvorniki, naprave za shranjevanje električne energije, stojala itd. Po eni strani družba Solar World, ki je tudi največji proizvajalec rezin v Uniji, podpira ukrepe. Poleg tega se je v podporo ukrepom javil še en proizvajalec rezin v Uniji. Po drugi strani pa je osem drugih družb v Uniji višje v prodajni verigi, ki so se javile, nasprotovalo ukrepom. Vendar se je večina teh gospodarskih subjektov, ki so višje v prodajni verigi, javila v poznejši fazi ali ni predložila izpolnjenega vprašalnika. Samo proizvajalec polisilicija Wacker Chemie AG („Wacker“) je predložil izpolnjen vprašalnik, ki je bil preverjen, kot je navedeno v uvodni izjavi 30 zgoraj.
 (660)
 Gospodarski subjekti višje v prodajni verigi, ki so zahtevali ukinitev ukrepov, so ponovili trditev, da ukrepi zmanjšujejo povpraševanje zaradi višjih cen, kar negativno vpliva na celotno vrednostno verigo v solarni industriji. Več družb je trdilo, da imajo zaradi zmanjšanega povpraševanja manj prihodkov od prodaje, manjše dobičke, manj delovnih mest in nezadostna sredstva za vlaganje v raziskave in razvoj. Vendar njihovega položaja ni bilo mogoče preveriti, ker so pozno poslale stališča in niso izpolnile vprašalnika. Komisija je ocenila, da lahko industrija višje v prodajni verigi zaposluje več tisoč ljudi.
 (661)
 Preverjeni proizvajalec polisilicija zagotavlja v Uniji več kot 2 000 neposrednih delovnih mest in približno 1 000 posrednih delovnih mest. Ima tudi velika neposredna razpoložljiva sredstva za raziskave in razvoj na področju proizvodnje surovin za solarno industrijo v višini več kot 17 milijonov EUR. Čeprav so njegovi prihodki od prodaje in zaposlovanje v obdobju preiskave ostali stabilni, je močno nasprotoval ukrepom, pri čemer je trdil, da negativno vplivajo na trgovinske odnose z LRK. Ta je daleč največji proizvajalec solarnih rezin in celic, zato so prihodki od prodaje in več tisoč delovnih mest proizvajalca polisilicija odvisni od neomejenega dostopa do kitajskega trga, ki se zmanjšuje. Wacker in več drugih strani je trdilo, da ukrepi z varovanjem neučinkovite industrije proizvodnje solarnih celic in modulov povzročajo resno škodo industrijam, v katerih ima Evropa še vedno konkurenčno prednost.
 (662)
 Združenje nemških proizvajalcev opreme („VDMA“) je poslalo dopis, v katerem je zahtevalo, da se pregleda stopnja minimalne uvozne cene, pri čemer se je sklicevalo na dejstvo, da se proizvodni stroški v solarnem sektorju nenehno znižujejo. Združenje VDMA je navedlo, da proizvajalci solarnih celic in modulov sledijo pretekli 21-odstotni solarni krivulji učenja. Trdilo je tudi, da so nemški proizvajalci fotonapetostne opreme ključni za tako znižanje stroškov. Ocenjuje se, da proizvajalci opreme zaposlujejo več tisoč ljudi in pomembno prispevajo k raziskavam in razvoju v solarnem sektorju.
 (663)
 Več strani je trdilo, da Komisija interesa gospodarskih subjektov višje v prodajni verigi ni pravilno uravnotežila z interesom industrije Unije. Komisija je ponovno poudarila, da je samo en gospodarski subjekt višje v prodajni verigi – Wacker – poslal popoln odgovor na vprašalnik in ga je bilo mogoče preveriti. Interesi te družbe so bili upoštevani pri analizi iz uvodne izjave 661. Več drugih gospodarskih subjektov višje v prodajni verigi se je javilo šele v zelo pozni fazi in s kratkimi stališči. Komisija ni mogla ustrezno preveriti učinka ukrepov na druge gospodarske subjekte višje v prodajni verigi. V vsakem primeru je Komisija ugotovila, da so ukrepi imeli le omejen učinek na povpraševanje po solarnih modulih in posledično tudi na prodajo v Uniji in dobičkonosnost drugih gospodarskih subjektov višje v prodajni verigi.
 6.2.5 Ugotovitev o interesu nepovezanih uvoznikov ter industrije višje in nižje v prodajni verigi
 (664)
 Komisija je priznala osnovno predpostavko nepovezanih uvoznikov ter industrije višje in nižje v prodajni verigi, da lahko iztek ukrepov koristi prihodkom od prodaje in številu delovnih mest v teh industrijskih panogah. Zato je mogoče skleniti, da podaljšanje ukrepov ni v njihovem interesu. Vendar je Komisija ugotovila tudi, da sta bila v večini stališč, ki so jih predložile družbe, ki so nasprotovale ukrepom, učinek ukrepov ter verjeten učinek njihove ukinitve na te gospodarske subjekte in nove obrate v Uniji znatno precenjena, kot je podrobno analizirano v oddelku 6.3 spodaj. V zvezi z domnevnim upravnim bremenom, ki izhaja iz zaveze, bi se lahko začel vmesni pregled glede oblike ukrepov, da bi se bolje zaščitili interesi nepovezanih uvoznikov in gospodarskih subjektov nižje v prodajni verigi.
 (665)
 Nekatere strani so trdile, da Komisija ni upoštevala interesa potrošnikov. Komisija je menila, da se njihov interes po nižjih cenah prekriva z interesi uporabnikov nižje v prodajni verigi, ki so ocenjeni v oddelku 6.2.3. Komisija zato ni izvedla ločene analize za potrošnike.
 (666)
 Po razkritju je združenje SAFE predložilo podrobnejše stališče z analizo učinka ukrepov na nemške potrošnike električne energije. V študiji združenja SAFE je bilo ugotovljeno, da bi odprava ukrepov nemškim potrošnikom električne energije prihranila približno 570 milijonov EUR na leto, pod predpostavko, da bi bilo module mogoče kupiti po 0,40 do 0,45 EUR/W in da bi bil izpolnjen letni cilj 2 500 MW. Poleg tega je družba Wacker trdila, da bi ukinitev ukrepov potrošnikom lahko prihranila 1 milijardo EUR letno. Ta številka je bila izračunana s primerjavo razlike med minimalno uvozno ceno in predpostavljeno ceno solarnih modulov v višini 0,42 EUR/W v preteklosti ter pričakovano ceno v višini 0,32 EUR/W v letu 2017.
 (667)
 Komisija je ugotovila, da zgornja izračuna temeljita na preveč poenostavljenih predpostavkah. Prvič, za minimalno uvozno ceno je bil določen mehanizem prilagoditve. Zato v večini obravnavanega obdobja med minimalno uvozno ceno in povprečno svetovno nabavno ceno modulov ni bilo velike razlike. Večja vrzel med tema cenama se je pojavila šele v letu 2016. Ta vrzel se je vsaj delno skrčila z najnovejšo prilagoditvijo minimalne uvozne cene, ki je začela veljati v začetku leta 2017. Komisija namerava začeti vmesni pregled o obliki in ravni minimalne uvozne cene z namenom preprečiti preveliko razliko med minimalno uvozno ceno in svetovno nabavno ceno modulov v prihodnosti ter dodatno zmanjšati vpliv ukrepov na potrošnike. Opozoriti je treba, da v okviru sedanjega pregleda zaradi izteka ukrepa ni mogoče spremeniti ravni ukrepov, saj je za to potreben vmesni pregled.
 (668)
 Drugič, cene, ki so jih strani uporabile pri svojih izračunih, se nanašajo na multisilikonske module nižjega kakovostnega razreda. Po drugi strani pa je velik del modulov, prodanih v Uniji, multsilikonskih in monosilikonskih modulov z visokim izkoristkom. Njihove cene so precej višje, zato je bila razlika med minimalno uvozno ceno, ki se brez razlikovanja uporablja za vse module, in dejansko nakupno ceno, še manjša.
 (669)
 Zato je Komisija menila, da so imeli ukrepi le zelo omejen vpliv na finančno stanje potrošnikov in uporabo sončne energije.
 (670)
 Več strani je tudi trdilo, da so minimalne uvozne cene zvišale cene modulov in so tako odgovorne za neuspeh pri doseganju letnih ciljev uporabe sončne energije v Nemčiji. Komisije ta povezava posledice z enim samim vzrokom ni prepričala. Vrzel med minimalno uvozno ceno in povprečno prodajno ceno je bila manjša, kot so predvidevale strani, in ukrepi niso znatno vplivali na povpraševanje. Zato je Komisija tudi ugotovila, da minimalna uvozna cena ni pomembno vplivala na nedoseganje ciljev v zvezi z uporabo sončne energije.
 6.3 Učinek ukrepov na povpraševanje po solarnih napravah
 6.3.1 Uvodne ugotovitve
 (671)
 Praktično vse strani, ki so se javile in nasprotovale ukrepom, so trdile, da ti povečujejo ceno novih solarnih naprav in zmanjšujejo povpraševanje po solarnih modulih, zaradi česar je ustvarjena sončna energija dražja za stranke. Čeprav so nekatere priznale, da je upad solarnih naprav v Uniji tudi posledica sprememb in – v nekaterih državah – prekinitve ali ukinitve shem podpore, so menile, da ukrepi povzročajo umetno visoke cene in še bolj upočasnjujejo uporabo solarnih sistemov. Trdile so, da nedavne spremembe politike, kot je uvedba konkurenčnih razpisnih postopkov za nove solarne naprave, povečujejo škodo, ki so jo zaradi vzpostavljenih ukrepov povzročile visoke cene modulov. Po njihovem mnenju bi ukinitev ukrepov omogočila znižanje stroškov za sončno energijo v Uniji, kar bi koristilo končnim potrošnikom, pospešilo povpraševanje po solarnih panelih in na splošno znižalo stroške zagotavljanja čiste energije.
 (672)
 Komisija je na trgu sončne energije Unije opredelila tri segmente:
 —
 veliki omrežni solarni sistemi (ali parki), običajno talni, z nameščeno zmogljivostjo več kot 1 MW, ki so običajno povezani na visokonapetostno prenosno omrežje, v katero pošiljajo električno energijo, ki jo ustvarijo,
 —
 komercialni solarni sistemi (ali naprave), ki so običajno nameščeni na streho uporabnikove stavbe. Uporabnik je poslovni subjekt (npr. supermarket ali skladišče), sistem pa je povezan na nizkonapetostno distribucijsko omrežje. Komercialne naprave se lahko uporabljajo za lastno porabo ali napajanje omrežja,
 —
 stanovanjski solarni sistemi (ali naprave), ki so običajno nameščeni na strehe zasebnih hiš in katerih zmogljivost običajno ne presega 10 kW. Stanovanjske naprave so običajno povezane na nizkonapetostno distribucijsko omrežje in se lahko uporabljajo za lastno porabo ali napajanje omrežja.
 (673)
 Komisija je menila, da so v OPP in predhodnih letih na povpraševanje v vseh treh segmentih vplivale sheme podpore, kot je navedeno v oddelku 6.3.2 spodaj. Menila je tudi, da so se ob koncu OPP in v letu 2016 zgodile pomembne spremembe in da so na povpraševanje v vseh treh segmentih vse bolj vplivale ločene sile. Na povpraševanje po velikih omrežnih solarnih parkih vse bolj vplivajo javni razpisi, kot je navedeno v oddelku 6.3.3, v zelo majhnem obsegu pa verjetno tudi pariteta omrežja. Na povpraševanje po komercialnih in stanovanjskih napravah vse bolj vpliva doseganje maloprodajne paritete omrežja z davki in brez njih, kot je navedeno v oddelku 6.3.4.
 6.3.2 Učinek sprememb in – v nekaterih državah članicah – prekinitve ali ukinitve shem podpore
 (674)
 Nasprotniki ukrepov so trdili, da solarni izdelki zaradi minimalne uvozne cene niso mogli slediti stroškovni krivulji učenja, medtem ko se je stopnja državne pomoči prilagodila tej krivulji učenja. To neskladje med vse manjšo državno pomočjo in stagnirajočimi cenami je po njihovem mnenju povzročilo zmanjšanje povpraševanja po solarnih panelih v Uniji. Menili so, da se niso uresničila pričakovanja Komisije, izražena v prvotni uredbi, da se bodo sheme podpore sčasoma prilagajale v skladu z razvojem cen projektov (90). Vse družbe višje in nižje v prodajni verigi zato trpijo resne posledice krčenja trga Unije. Navedli so, da je ta ugotovitev med drugim priznana v študiji nemškega ministrstva za gospodarstvo in energijo („BMWi“) (91).
 (675)
 Te strani so trdile, da je minimalna uvozna cena od leta 2013 ostala razmeroma stabilna, medtem ko je krivulja učenja, ki ji je še naprej sledila solarna industrija, dosegla 21 % (92). Taka krivulja učenja pomeni, da se stroški proizvodnje z vsako podvojitvijo skupne nameščene solarne zmogljivosti znižajo za 21 %. Skupna svetovna solarna zmogljivost je leta 2013 znašala približno 130 GW, konec leta 2016 pa naj bi dosegla 290 GW. To pomeni, da se je do zdaj podvojila in da so se predvideni stroški proizvodnje znižali za 21 %. Navedle so, da je bila minimalna uvozna cena po navedbah PVInsights in drugih virov leta 2016 v določenem trenutku za 30 % višja od svetovne pogodbene prodajne cene. To po njihovem mnenju pomeni, da so bili evropski potrošniki dejansko izločeni iz ugodnosti svetovnega znižanja stroškov proizvodnje.
 (676)
 Komisija je glede na navedene trditve priznala, da solarna industrija sledi strmi krivulji učenja in da so se stroški proizvodnje zniževali. Zato je bil za zavezo/minimalno uvozno ceno določen mehanizem prilagoditve, ki je temeljil na cenah, ki jih je ponudila ena od agencij za zagotavljanje tržnih informacij, tj. Bloomberg. Cene na konkurenčnem trgu naj bi odražale zniževanje stroškov proizvodnje. Vendar se je indeks gibanja cen, ki ga je uporabljala Komisija, zelo malo spremenil. S tem se postavlja vprašanje, ki ga Komisija v tej preiskavi ni analizirala, in sicer, ali Bloombergov indeks še vedno ustrezno odraža gibanje cen na svetovnem trgu. Ker je to pregled zaradi izteka ukrepov, s katerim se ne more spremeniti stopnja ali oblika ukrepov, ni bilo potrebe po nadaljnji proučitvi tega vprašanja.
 (677)
 Če zainteresirane strani menijo, da obstaja boljši način za izražanje krivulje učenja solarne industrije in posledičnega gibanja cen na svetovnem trgu v stopnji ukrepov, se lahko na njihovo zahtevo izvede vmesni pregled. Analiza zgoraj navedene študije BMWi, ki jo je opravila Komisija, je pokazala, da je bil glavni razlog za nedoseganje cilja 2 500 MW novih naprav v Nemčiji leta 2014 stalno zniževanje stopnje nadomestila skupaj s stagniranjem cen naprav. Študija je pokazala tudi, da cene na trgu sončne energije niso nujno izražale stroškov proizvodnje, temveč so nanje vplivale znatne presežne zmogljivosti na svetovni ravni. Komisija je ugotovila, da veleprodajne cene na področju sončne energije niso stagnirale le v Uniji, temveč po vsem svetu. Dejansko so se svetovne cene solarnih modulov, izražene v eurih, v drugi polovici leta 2014 celo povišale, kot je poročalo več agencij za zagotavljanje tržnih informacij, kot sta PV Insights
 (93) in BNEF
 (94).
 (678)
 Komisija je nadalje ugotovila, da so bile sheme podpore v nekaterih državah članicah v letih pred uvedbo ukrepov na visoki ravni, ker so bile prilagojene ravni cen Unije in cen iz drugih tretjih držav, kot so Japonska, Tajvan ali Združene države Amerike. Nekatere sheme podpore niso bile zasnovane tako, da bi bile kos množičnemu dotoku modulov s Kitajske po subvencioniranih cenah. Tak dotok je v letih pred uvedbo ukrepov povzročil povečanje povpraševanja za solarne naprave. Te so dosegle vrh leta 2011, ko so bili v nekaterih državah članicah znatno preseženi cilji uporabe solarnih sistemov. V poročilu Komisije iz junija 2015 o napredku na področju energije iz obnovljivih virov je navedeno, da je fotovoltaika (tj. sončna energija) na ravni tehnologije že leta 2013 dosegla ravni uporabe, ki so bile v začetku načrtovane za leto 2020 (95). V nekaterih državah članicah je to povzročilo nepričakovano finančno breme za sheme podpore. Odziv politike je bil znižanje ravni podpore ali celo prekinitev in/ali sprememba sheme podpore. Te spremembe so bile potrebne tudi za že nameščene naprave, pri katerih bi sicer podpora povzročila čezmerna nadomestila za vlagatelje (96).
 (679)
 Gibanja na trgu sončne energije v Združenem kraljestvu v obdobju 2014–2016 prav tako dokazujejo, da je bila raven shem podpore glavna gonilna sila povpraševanja v Uniji. Dokler so bile na voljo zagotovljene odkupne cene, je trg cvetel, čeprav so bili vzpostavljeni ukrepi trgovinske zaščite. Po ukinitvi zagotovljenih odkupnih cen v začetku leta 2016 pa je obseg novih naprav upadel. To je priznano tudi v svetovnih napovedih Solar Power Europe: Na nedavni razcvet trga solarne energije v Združenem kraljestvu kot zamudniku v Evropi so prav tako vplivale predvsem spodbude za omrežne solarne sisteme, ki so se končale marca 2016
 (97).
 (680)
 Čeprav agencije za zagotavljanje tržnih informacij v večini svojih poročil kot glavna razloga za stagnacijo povpraševanja Unije po sončni energiji običajno navajajo vse manjše sheme podpore in zakonodajno negotovost, zelo redko omenjajo ukrepe. V svetovnih tržnih napovedih agencije Solar Power Europe so prav tako navedene zmanjšane spodbude in negotovosti glede razvoja trga, pa tudi znižanja shem podpore za obstoječe naprave, da bi preprečili čezmerna nadomestila kot glavni razlog za zmanjšanje na evropskih trgih sončne energije; v zvezi s položajem Nemčije je v svetovnih napovedih Solar Power Europe za leto 2015 na primer navedeno: „Nemčija je kot druga v letu 2014 namestila manj kot 2 GW (1,9 GW), kar je manj od uradnega cilja 2,5 GW. Vodilna država na svetu na področju fotovoltaike [tj. Nemčija] je bila pod pritiskom, naj zniža stroške podpornega sistema in novi predpisi so v dveh letih zmanjšali trg za 75 % (s 7,6 GW na 1,9 GW)“ (98).
 (681)
 Komisija je ugotovila, da se je med letoma 2010 in 2013 močno povečalo povpraševanje po solarnih napravah, kar je bilo v nekaterih državah članicah posledica neskladja med zagotovljenimi odkupnimi cenami, določenimi na ravni poštene cene modulov, in splošno ravnjo cen, na katero vplivajo nepošteno subvencionirani kitajski moduli. Zmanjšanje povpraševanja leta 2013 in v naslednjih letih je bilo neizogibna posledica povpraševanja po napravah v predhodnih letih. Potrošnja/namestitev solarnih modulov se je začela znatno zmanjševati že leta 2012, kar je sovpadlo z znatnim znižanjem zagotovljenih odkupnih cen v navedenem letu v nekaterih državah članicah. Med letom 2014 in OPP se je povpraševanje Unije povečevalo samo v Združenem kraljestvu, ki je bilo v tistem času država članica z najprivlačnejšimi shemami podpore. Zato je Komisija ugotovila, da so bile sheme podpore glavna gonilna sila povpraševanja v OPP in predhodnih letih. Torej je mogoče sklepati, da je nepovezane uvoznike ter industrijo višje in nižje v prodajni verigi znatno prizadel upad potrošnje Unije, ki ni povezan z uvedbo ukrepov.
 6.3.3 Vpliv ukrepov na velike omrežne solarne sisteme
 (682)
 V skladu z novimi pravili o državni pomoči (99) morajo do začetka leta 2017 sheme podpore temeljiti na „tržnih mehanizmih“ za vse velike naprave nad 1 MW (100), razen če so sheme podpore odobrene pred začetkom veljavnosti novih pravil. V tem primeru lahko ostanejo nespremenjene do konca obdobja odobritve (101). Tržni mehanizmi so zeleni certifikati in konkurenčni razpisni postopki.
 (683)
 Konkurenčni razpisni postopki so eden od tržnih mehanizmov, določenih v teh novih pravilih o državni pomoči. V skladu s takim mehanizmom dajo vlade količino zmogljivosti, ki jo želijo namestiti, na dražbo. V skladu s pravili Unije o državni pomoči so konkurenčni razpisni postopki načeloma tehnološko nevtralni, vendar so lahko tudi tehnološko specifični, kadar se to na primer zahteva za zagotovitev potrebne raznolikosti energetskih virov.
 (684)
 Razvijalci solarnih parkov dajo ponudbo za najnižjo ceno, za katero se dogovorijo, da se bo plačala za energijo, ki jo bodo dovajali v omrežje v življenjski dobi solarnega parka.
 (685)
 Nasprotniki ukrepov trdijo, da bo imela minimalna uvozna cena v okviru novega cenovno občutljivega sistema konkurenčnih razpisnih postopkov vse večji negativni učinek na uporabo solarnih sistemov, ker zvišuje ceno modulov, ki so njihovi glavni sestavni deli. Po navedbah teh strani lahko javni razpisi za zmogljivosti skupaj z ukinitvijo ukrepov prinesejo znatne prihranke. Cenejši kot so solarni sistemi, bolj so morda vlade pripravljene namestiti solarne naprave, saj se bodo prihranki stroškov neposredno izrazili v končni ceni električne energije. Poleg tega bo znižanje cene solarnih sistemov državam članicam olajšalo doseganje ciljev glede uporabe energije iz obnovljivih virov.
 (686)
 Te strani so kot primer navedle Nemčijo. Trdile so, da je bilo že izvedenih nekaj poskusnih dražb, ki so avgusta 2016 precej uspešno znižale povprečno ceno na 7,25 centa/kWh. Združenji SPE in SAFE sta predložili analizo, v kateri sta navedli, da bi lahko odprava minimalne uvozne cene povzročila potencialno sistemsko 10-odstotno znižanje cen za omrežne fotonapetostne naprave v Uniji prek javnih razpisov. Negativni učinek ukrepov na rezultat javnih razpisov je priznan tudi v zadnji svetovni tržni napovedi agencije Solar Power Europe (102). Neka druga stran je predpostavljala, da lahko cena sončne energije v Nemčiji glede na trenutni trend zniževanja na svetovnih trgih v primeru odprave ukrepov pade na 5 centov/kWh, vendar ni utemeljila svojih ugotovitev.
 (687)
 Strani, ki so nasprotovale ukrepom, so navedle, da mora sončna energija v nekaterih jurisdikcijah, zlasti v Združenem kraljestvu, konkurirati drugim oblikam energije iz obnovljivih virov, kot so vetrne elektrarne na kopnem. Ker za vetrno energijo ne veljajo trgovinski ukrepi, ji sončna energija ni mogla konkurirati, zato je bilo prek teh dražb izvedenih zelo malo projektov sončne energije. Nekatere strani so trdile, da je Nemčija razmišljala tudi o uvedbi tehnološko nevtralnih javnih razpisov in da taki nevtralni javni razpisi dodatno poslabšujejo negativne učinke višjih cen, ki jih povzročajo ukrepi, saj sončna energija v javnih razpisih neuspešno konkurira drugim obnovljivim tehnologijam, zlasti vetrni.
 (688)
 Strani, ki so podprle ukrepe, so navedle, da so bili javni razpisi in splošni cilji namestitve solarnih naprav uvedeni ravno zato, da bi se vladam omogočil nadzor nad ravnjo uporabe solarnih sistemov ter da bi se preprečili cikli vzponov in padcev, do katerih je prišlo v preteklosti.
 (689)
 Komisija je svojo analizo shem podpore za velike omrežne solarne sisteme omejila na Nemčijo, Francijo in Združeno kraljestvo. To odločitev utemeljuje dejstvo, da so te države v OPP letno zajemale približno 80 % novih solarnih naprav v Uniji. Zato je bilo primerno proučiti gibanja v teh treh državah kot približek za stanje v celotni Uniji.
 (690)
 Analiza temelji na informacijah, ki so jih predložile zainteresirane strani, informacijah, ki jih je Komisija zbrala med preiskavo, in informacijah, ki so jih države članice predložile Komisiji zaradi nadzora državnih pomoči.
 (691)
 Nemčija in Francija sta že določili svoje cilje za naslednja tri leta. Francija v obdobju 2017–2019 za sončno energijo načrtuje dva kroga javnih razpisov letno po 500 MW. To skupaj pomeni 1 000 MW novonameščenih solarnih naprav letno. Nemčija v obdobju od leta 2017 do vsaj leta 2020 načrtuje javne razpise za 600 MW sončne energije letno.
 (692)
 Združeno kraljestvo pa po drugi strani nima tehnološko specifičnih javnih razpisov za sončno energijo. Februarja 2015 se je izvedel javni razpis, ki je obsegal več tehnologij in v katerem so sončni moduli konkurirali drugim tehnologijam za oddajo pogodb na razliko („CFD“). Za zdaj se v Združenem kraljestvu ne načrtujejo novi javni razpisi, ker vlada meni, da lahko vetrna energija, pridobljena na kopnem, in sončna energija, ki se dobavljata v omrežje, konkurirata drugim virom električne energije brez shem podpore.
 (693)
 Kar zadeva Nemčijo in Francijo, ukrepi ne morejo imeti nobenega učinka na povpraševanje omrežnih sistemov po solarnih modulih, saj ima sončna energija „rezervirane“ javne razpise, zmogljivost pa je določena. Edina razlika je malo višja cena za končne potrošnike, ki morajo z davki ali dajatvami kriti stroške javnega razpisa.
 (694)
 Kar zadeva Združeno kraljestvo, je analiza drugačna, saj so javni razpisi tehnološko nevtralni in se vsekakor ne načrtujejo novi javni razpisi. Sončna energija na tem trgu konkurira vsem drugim oblikam energije. Vendar ukrepi niso povzročili nekonkurenčnosti sončne energije. Na javnem razpisu februarja 2015 je bilo 18,5 % skupne zmogljivosti v količini 2,1 GW dodeljene sončni energiji. Ta javni razpis kaže, da lahko sončna energija kljub veljavnim ukrepom uspešno konkurira na javnem razpisu, ki ni tehnološko specifičen (103). V najslabšem primeru bi lahko ukrepi nekoliko zmanjšali delež sončne energije v rezultatih javnih razpisov, tj. sončna energija bi lahko dobila večji delež tehnološko nevtralnih javnih razpisov, če ne bi veljali ukrepi. Nazadnje, Komisija je menila, da če bi se odpravili ukrepi in bi se solarni moduli kupovali po subvencioniranih cenah, bi javni razpisi, ki obsegajo več tehnologij, solarnim modulom dali nepravično prednost pred drugimi obnovljivimi viri energije. Zato ukrepi ne postavljajo sončne energije v slabši konkurenčen položaj, temveč le ponovno ustvarjajo enake konkurenčne pogoje za vse tehnologije.
 (695)
 Komisija je sklenila, da ni bilo povezave med zniževanjem cen na kWh in povečanim povpraševanjem po sončni energiji. Zlasti Nemčija, Francija in Združeno kraljestvo niso povečali svojih ciljev uporabe solarnih sistemov, ker so razvijalci projektov na dražbe zmogljivosti dajali nižje ponudbe. Dejansko so države članice javne razpise uvedle predvsem, da bi nadzirale raven uporabe solarnih sistemov. To je potrdilo tudi združenje SPE v svojih svetovnih napovedih za leto 2015: „Podobno se povečuje tudi število eno- in večtehnoloških javnih razpisov v Franciji, Združenem kraljestvu in Nemčiji, da bi se bolje nadziral razvoj fotonapetostnega trga v povezanih segmentih (104).“
 (696)
 Združenje SPE je trdilo, da je Komisija podala nepopolno in celo netočno sliko njegovega stališča o vplivu ukrepov na javne razpise. Komisija je potrdila, da je združenje SPE v svojem dokumentu Global Market Outlook (Svetovne tržne napovedi) za leto 2016 in več drugih predložitvah trdilo, da je po njegovem mnenju minimalna uvozna cena negativno vplivala na rezultat javnih razpisov. Vendar se Komisija ni strinjala s tem stališčem, kot je podrobno navedeno zgoraj. Hkrati je Komisija ugotovila, da je združenje Solar Power Europe v svojem dokumentu Global Market Outlook 2016–2020 še vedno menilo, da vlade javne razpise lahko uporabijo za nadzor ali celo omejitev uporabe sončne energije: „Politični voditelji dobavljene solarne sisteme pogosto raje vidijo na strehah, kjer izrivajo vse druge tehnologije obnovljivih virov energije in – za razliko od talnih fotonapetostnih elektrarn – ne konkurirajo drugim vrstam uporabe. To zlasti velja za evropske države, kjer so izvedbeni razpisi talne fotonapetostne sisteme včasih celo omejili glede velikosti – v Nemčiji na primer do 10 MW – in tudi glede obsega (105).“
 6.3.4 Učinek ukrepov na doseganje paritete omrežja za sončno energijo
 (697)
 Izraz pariteta omrežja pomeni točko v času, ko se s tehnologijo v razvoju proizvede električna energija z enakimi stroški kot s konvencionalnimi tehnologijami. Obstajata dve obliki paritete omrežja. Veleprodajna pariteta omrežja pomeni, da lahko solarni sistem (običajno velik omrežni sistem, povezan s prenosnim/distribucijskim omrežjem) proizvede energijo po izravnanih stroških električne energije (levelised cost of electricity – „LCOE“) (106), ki so nižji od nakupne cene energije na veleprodajnem trgu, kjer tekmujejo vsi glavni (običajno konvencionalni) proizvajalci energije. Na veleprodajni ravni se energija proda zelo velikim industrijskim strankam in javnim službam, ki energijo distribuirajo gospodinjstvom in drugim manjšim končnim uporabnikom. Maloprodajna pariteta omrežja pomeni, da lahko solarni sistem (običajno nameščen na streho uporabnikove stavbe) proizvede energijo po LCOE, ki so nižji od stroška maloprodajne cene električne energije (vključno z vsemi pristojbinami za prenos in distribucijo, pribitkom za javne službe in davki).
 (698)
 Komisija je najprej analizirala razmere za veleprodajno, nato pa še za maloprodajno pariteto omrežja.
 (699)
 Veleprodajna pariteta omrežja. Nasprotniki ukrepov so trdili, da bi lahko velike solarne naprave v primeru odprave ukrepov dosegle veleprodajno pariteto omrežja v najbolj sončnih delih Unije, kot je Španija. V skladu s poslovnim načrtom, ki ga je predstavil eden od članov združenja SAFE, bi lahko dosegli LCOE v višini 3,8 centa/kWh v španski regiji Cadiz, če bi kupili module po 0,35 EUR/W. Ta stran je menila, da bi lahko za projekt, ki bi bil dokončan v začetku leta 2017, od kitajskih proizvajalcev prvega reda dobila module po ceni 0,35 EUR/W za posle, ki vključujejo velike količine, in brez dajatev. Trdili so, da s tako nizkimi LCOE sončna energija doseže pariteto omrežja glede na druge konvencionalne vire energije, poleg tega pa je v zelo bližnji prihodnosti ne more premagati noben drug način proizvodnje električne energije. Ta stroškovna prednost jim skupaj z drugimi prednostmi južnoevropskih držav, tj. dobrimi omrežnimi povezavami, stabilnim političnim in gospodarskim okoljem ter močno in likvidno valuto, zagotavlja edinstveno možnost, da zavzamejo vodilno mesto v proizvodnji energije v Evropi. Po navedbah teh strani jim ukrepi to preprečujejo.
 (700)
 Komisija je ugotovila, da ima španska regija Cadiz eno od najboljših sončnih sevanj v Uniji (največ sončnih ur v letu), kar zagotavlja največjo možno proizvodnjo energije na modul. Ker je sončno sevanje v večini delov Unije mnogo manjše, je treba ugotoviti, kdaj se lahko veleprodajna pariteta omrežja doseže tudi na drugih trgih, čeprav se zdi, da britanska vlada domneva, da se bo to kmalu zgodilo. Komisija je ugotovila tudi, da se veleprodajna cena med različnimi državami članicami močno razlikuje, kar pomeni, da se veleprodajna pariteta omrežja dosega ob različnih cenah, odvisno od zadevne države članice.
 (701)
 Zato Komisija meni, da veleprodajna pariteta omrežja v bližnji prihodnosti ne bo dosežena širše v Uniji, tudi če ukrepi ne bodo veljali.
 (702)
 Po razkritju se več strani ni strinjalo s sklepom Komisije, da veleprodajna pariteta omrežja v bližnji prihodnosti ne bo dosežena širše v Uniji, tudi če bodo ukrepi nehali veljati. Te strani so opozorile na 6 strani dolgo poročilo inštituta Becquerel, ki je preučil možnosti za veleprodajno pariteto omrežja v enajstih državah članicah. To poročilo so financirale tri strani v preiskavi, ki so nasprotovale ukrepom.
 (703)
 Komisija je ugotovila, da so glede ravni izravnanih stroškov sončne električne energije in posledično časovnice dosege paritete omrežja s sončno energijo v Evropi drugi viri manj optimistični kot inštitut Becquerel. Podrobno poročilo BNEF (107) tako napoveduje znatno večji razpon izravnalnih stroškov električne energije na ključnih trgih, kot so Francija, Nemčija, Italija in Združeno kraljestvo. Te razlike so prikazane v spodnji tabeli:
 Država članica
 Razpon izravnalnih stroškov električne energije EUR/MWh po BNEF (108)
 Razpon izravnalnih stroškov električne energije EUR/MWh po inštitutu Becquerel
 spodnja meja
 zgornja meja
 spodnja meja
 zgornja meja
 Francija
 58
 105
 34
 53
 Nemčija
 66
 107
 46
 54
 Italija
 65
 99
 36
 58
 Združeno kraljestvo
 77
 117
 49
 60
 (704)
 Becquerel je za vse države članice predpostavil naložbe v osnovna sredstva (CAPEX) v enaki višini, tj. 0,726 EUR/W. BNEF je predpostavil precej višje naložbe v osnovna sredstva in sicer različno glede na državo članico: v Franciji 0,99 EUR/W, v Nemčiji 0,9 – 0,94 EUR/W, v Italiji 0,76 – 0,99 EUR/W in v Združenem kraljestvu 0,9 – 0,94 EUR/W. Razliko je mogoče delno pojasniti z dejstvom, da je Becquerel predvidel cene modulov brez ukrepov. Vendar se zdi malo verjetno, da bi bile naložbe v osnovna sredstva toliko nižje, zlasti glede na to, da so po BNEF naložbe v osnovna sredstva v Uniji v vsakem primeru nižje kot v drugih državah, v katerih ne veljajo ukrepi trgovinske zaščite, na primer v Turčiji (1,04 EUR/W) in Združenih arabskih emiratih (1,14 EUR/W).
 (705)
 Zato se napovedi Becquerela in BNEF razlikujejo. Nasprotujejo si glede tega, kdaj bo izgradnja omrežne sončne elektrarne dokončno postala cenejša od obratovanja obstoječe elektrarne na fosilna goriva. Za Francijo Becquerel predvideva, da je do tega že prišlo, v Združenem kraljestvu in Nemčiji pa naj bi bilo to doseženo leta 2018 oziroma 2020. BNEF pa predpostavlja, da bo energija iz omrežnih sončnih elektrarn v vseh treh državah članicah dokončno postala cenejša kot iz elektrarn na fosilna goriva šele nekje med letoma 2025 in 2030 (109). Zato bodo po mnenju BNEF omrežne sončne elektrarne v večjem delu Unije v večjem obsegu začele delovati šele po letu 2025 (110).
 (706)
 Nazadnje je v Becquerelovem poročilu tudi naslednja ugotovitev: „Fotonapetostna električna energija bi lahko postala konkurenčna na več največjih evropskih trgih do leta 2019 in v večini evropskih držav [...] v prihajajočem petletnem obdobju“. To pomeni, da naj bi večina držav članic, med drugim tudi Nemčija, po pričakovanjih dosegla pariteto omrežja šele potem, ko naj bi se leta 2019 ukrepi iztekli, tudi v izpodbijanem primeru, da bi se do takrat izkazalo, da so predpostavke in ugotovitve v Becquerelovem poročilu pravilne.
 (707)
 Združenje SPE je predložilo dve poročili Deutsche Bank (111), ki po njegovem mnenju nasprotujeta mnenju Komisije, da veleprodajna pariteta omrežja v bližnji prihodnosti ne bo dosežena. Komisija je opazila, da sta se poročili dejansko nanašali na maloprodajno namesto na veleprodajno pariteto omrežja, kar potrjuje ne le besedilo, ampak tudi visoka cene električne energije, s katero se primerjajo izravnalni stroški solarne električne energije. Kot je pojasnjeno v naslednjih uvodnih izjavah, Komisija ni oporekala, da je bila maloprodajna pariteta omrežja v nekaterih delih Unije že dosežena.
 (708)
 Maloprodajna pariteta omrežja. Nasprotniki ukrepov so navedli tudi, da so strešne solarne naprave tudi brez subvencij že dosegle maloprodajno pariteto omrežja, tj. da so postale ekonomsko uspešne, in sicer v državah članicah, kjer so maloprodajne cene električne energije visoke, kot je na primer Nemčija. Ena od strani je to ponazorila s primerom trgovinskega središča, ki ima veliko površino strehe za namestitev panelov in potrebuje energijo podnevi, ko se izvaja glavna dejavnost. Njegove energetske potrebe torej sovpadajo s časom največje proizvodnje solarne energije. V Nemčiji je cena, ki jo je treba plačati za vsak kWh, trenutno približno 20 centov/kWh, medtem ko LCOE za strešne solarne naprave znašajo približno 10 centov/kWh. Namestitev panelov lahko torej prinese znatne prihranke stroškov električne energije, zlasti strankam, ki veliko energije porabijo podnevi. To ni veljalo pri prvotni preiskavi, ko so bile za ekonomsko uspešno proizvodnjo sončne energije vedno potrebne subvencije. V razmerah, ko subvencije niso več pomembne, na odločitev stranke glede namestitve solarnega sistema vpliva končna cena modulov, to ceno pa trenutno zvišujejo ukrepi.
 (709)
 Komisija je glede maloprodajne paritete omrežja podrobneje raziskala trg v Nemčiji, ker so strani med preiskavo predložile veliko pripomb v zvezi s tem.
 (710)
 Ločiti je treba med napravami za lastno porabo in napravami, ki dovajajo električno energijo v omrežje.
 (711)
 Komisija se je strinjala s stališčem, da je doseganje paritete omrežja za solarno energijo zelo zaželen razvoj, saj prispeva k boju proti podnebnim spremembam in potrošnikom znižuje stroške za električno energijo. Ugotovila je, da bi se z odpravo ukrepov znižala cena solarnih panelov, s čimer bi se povečalo število lokacij, ki lahko dosežejo maloprodajno pariteto omrežja.
 (712)
 Hkrati je ugotovila, da je naložbe v komercialne in stanovanjske strešne naprave za lastno porabo, ki niso vključene v nobeno shemo podpore, v OPP zadrževala zakonodajna negotovost glede tega, ali se bo za te naprave obračunavala dajatev za financiranje nemške sheme podpore – dodatna dajatev EEG. Po zakonodajni spremembi, ki jo je predlagala Nemčija za uskladitev z zakonodajo EU o državni pomoči, morajo subjekti, ki sami porabijo energijo iz svojih obnovljivih virov energije (včasih imenovani proizvajalci-odjemalci), v Nemčiji plačati dajatev v višini več kot 2 centa/kWh. Če LCOE za projekt znašajo 10 centov/kWh, je torej proizvedena električna energija samo zaradi te dajatve za 20 % dražja (112).
 (713)
 Komisija si prizadeva za zmanjšanje zakonodajne negotovosti v prihodnosti. V skladu s predlogom direktive o zasnovi trga z električno energijo in energiji iz obnovljivih virov imajo „samoporabniki obnovljivih virov [...] pravico do lastne porabe [...], pri čemer zanje ne veljajo nesorazmerni postopki in dajatve, ki ne upoštevajo stroškov“ (113). Iz poročil o tržnih informacijah je razvidno, da zakonodajne spremembe vplivajo na povpraševanje. V enem od poročil BNEF je navedeno, da se je „nemški sektor komercialnih in stanovanjskih fotonapetostnih naprav majhnega obsega zmanjševal, odkar sta začela veljati mesečno postopno zmanjševanje [zagotovljenih odkupnih cen] in dodatna dajatev za lastno porabo“ (114). Ob upoštevanju vseh elementov zgoraj navedeni primer doseganja paritete maloprodajne cene kaže, da lahko sončni moduli že proizvajajo električno energijo po ceni, ki je mnogo nižja od maloprodajne dobavne cene v Nemčiji. Ko bo v zakonodaji Unije dosežena potrebna regulativna varnost, se lahko pričakuje, da bo znova začelo naraščati povpraševanje, ki ne temelji na shemah podpore. Verjetno bo to povpraševanje občutljivejše na raven cen solarnih panelov in zato tudi občutljivejše na ukrepe.
 (714)
 Na povpraševanje po napravah, ki dovajajo električno energijo v omrežje, vplivajo predvsem sheme podpore, ki se lahko za naprave do 1 MW še naprej uporabljajo brez izvajanja javnih razpisov. Ob določeni stopnji podpore je povpraševanje nekoliko večje v primeru odprave ukrepov. Hkrati je večina držav članic zaradi proračunskih razlogov znatno znižala podporo, tako da to povpraševanje upada ne glede na ukrepe.
 (715)
 Po razkritju je združenje SPE trdilo, da je Komisija oblikovala napačne sklepe o vplivu regulativne negotovosti in dodatne dajatve EEG zgolj na podlagi nemškega primera. Komisija je ponovila, da podobni negativni pogoji obstajajo v številnih državah članicah. Enako je ugotovilo tudi združenje SPE v svojem najnovejšem dokumentu Global Market Outlook 2016–2020 v zvezi s Španijo: „[...] španska vlada [...] ovirala nastajajoči trg za lastno potrošnjo z davkom na sončno energijo in visokimi denarnimi kaznimi za neprijavljene proizvajalce-odjemalce“ (115) in „Usoda sončne energije v Španiji je podobna kot na številnih drugih trgih, kjer so prej veljale visoke zagotovljene odkupne cene: v Belgiji, Bolgariji, na Češkem in v Grčiji. Trga sončne energije na Slovaškem in v Sloveniji sta se skoraj popolnoma ustavila“ (116); in še „Tudi več razvitih trgov razpršene proizvodnje sončne električne energije s strešnimi sistemi se sooča s težavami pri preoblikovanju iz trga z zagotovljenimi odkupnimi cenami ali trga s sistemi merjenja neto porabe v sheme proizvodnje za lastno potrošnjo, in to kljub dejstvu, da je sončna energija v mnogih primerih cenejša od električne energije na drobno. Ovire, ki so bile v nekaterih evropskih državah uvedene za strešne solarne sisteme (davki na proizvedeno sončno energijo za lastno potrošnjo, oviranje prodaje presežne električne energije ali ponujanje zgolj veleprodajnih cen) in potekajoča razprava o nadaljnjih omejitvah, so številne potencialne kupce odvrnile od vlaganja v lasten solarni sistem (117). Komisija je zato ta argument zavrnila.
 6.3.5 Ugotovitev glede učinka ukrepov na povpraševanje
 (716)
 Komisija je na podlagi poglobljene analize ugotovila, da je treba v zvezi z učinkom ukrepov na povpraševanje razlikovati med različnimi sektorji in različnimi vrstami povpraševanja.
 (717)
 Povpraševanje na podlagi shem podpore. Kadar so sheme podpore tehnološko specifične, ukrepi ne vplivajo na povpraševanje. Kadar so sheme podpore tehnološko nevtralne, ukrepi zmanjšujejo možnosti za uspeh sončne energije. Vendar Komisija tudi v zvezi s temi javnimi razpisi ugotavlja, da je sončna energija pridobila znaten tržni delež, kar kaže na to, da lahko celo brez ukrepov konkurira za projekte za omrežne elektrarne.
 (718)
 Veleprodajna pariteta omrežja. Veleprodajna pariteta omrežja se lahko v tej fazi in v bližnji prihodnosti morda doseže samo na najprimernejših lokacijah, tudi če se cene za solarne panele znižajo zaradi odprave ukrepov. Dodatno povpraševanje, ki se pričakuje, če ukrepi ne bodo veljali, je prav tako majhno, poleg tega pa je odvisno od stopnje veleprodajne cene v zadevni državi članici.
 (719)
 Maloprodajna pariteta omrežja. Maloprodajna pariteta omrežja je danes dosežena za komercialne naprave v državah članicah, ki imajo visoke maloprodajne cene, kot je Nemčija, čeprav tam ni obilo sonca. Pri tem so glavni dejavniki davki, pristojbine za omrežje in dajatve za sheme podpore. Pravila o novi zasnovi energetskega trga, ki jih je Komisija napovedala 1. decembra 2016 (118), in nova pravila o prehodu na čisto energijo, usmerjenem k odjemalcu, ki jih je Komisija predlagala 30. novembra 2016 (119), so pomemben korak k doseganju stabilnega in rasti prijaznega okolja. Ko bosta predlog Komisije sprejela sozakonodajalca, se pričakuje, da bo začelo naraščati povpraševanje po komercialnih napravah za lastno porabo. V tem primeru lahko ima odprava ukrepov pomembnejši učinek na komercialne sisteme, saj ni niti omejitev za povpraševanje v obliki omejene količine proizvodnje, ki se podpre s shemami podpore, niti konkurence drugih virov energije, kot to velja pri veleprodajni pariteti omrežja. Za stanovanjske naprave bo trajalo dlje, da se doseže maloprodajna pariteta omrežja, saj jih je treba opremiti z dragimi napravami za shranjevanje električne energije, da bi bile primerne za večino uporabnikov, ki jih potrebujejo za lastno porabo (120).
 (720)
 Po razkritju se več strani ni strinjalo z ugotovitvijo, da so imeli ukrepi le omejen učinek na povpraševanje po modulih. Trdile so, da so naložbe odvisne od pričakovane stopnje donosa, zato nižja cena solarnih modulov pomeni višjo donosnost naložb in večjo verjetnost realizacije.
 (721)
 Komisija je opozorila, da se je vedno strinjala, da cena vpliva na povpraševanje. Vendar pa imajo po njenem mnenju drugi dejavniki trenutno veliko večji učinek na povpraševanje kot razmeroma šibko povečanje cen modulov zaradi minimalne uvozne cene. Med temi dejavniki je na eni strani regulativna negotovost, na drugi strani pa namerni ukrepi vlade za nadzor ravni uporabe sončne energije. Ti ukrepi vključujejo določanje splošnih ciljev glede namestitve solarnih naprav, uvedbo javnih razpisov za zmogljivosti in uvedbo davkov na lastno potrošnjo.
 (722)
 Komisija je prav tako priznala, da ima v nekaterih primerih, kot so tehnološko nevtralni javni razpisi, minimalna uvozna cena lahko večji vpliv na povpraševanje po solarnih sistemih. Obenem je Komisija opazila, da bi imela v odsotnosti minimalne uvozne cene sončna energija nepošteno konkurenčno prednost pred drugimi obnovljivimi viri energije. Komisija je prav tako ugotovila, da je bila sončna energija razmeroma uspešna na tehnološko nevtralnih javnih razpisih tudi ob minimalni uvozni ceni, ki zgolj vzpostavlja enake konkurenčne pogoje.
 (723)
 Nazadnje, Komisija je našla dodatne dokaze, da bodo v bližnji prihodnosti vlade morda sprejele nadaljnje ukrepe za nadzor uporabe sončne energije, na primer uvedbo tarif za uporabo omrežja s strani solarnih naprav, ki bodo bolje odražale stroške. BNEF je predpostavil naslednje: Mnogi evropski regulatorji se bodo po letu 2018 odzvali na upadanje stroškov proizvodnje sončne energije, in sicer tako, da bodo od uporabnikov s sončnimi paneli za povezavo z omrežjem zahtevali plačilo fiksnih stroškov, tako da bodo s kupovanjem sončne energije lahko prihranili samo variabilni del cene elektrike. To temelji na oceni strukture stroškov omrežja posamezne države. V večini držav EU to nepotrebni del računa za elektriko zmanjša za približno 30 % cene električne energije. Če se to ne zgodi, bi namestitev lahko bilo več, vendar so višji stroški omrežja neutemeljeni (121).
 (724)
 Zato so bile te trditve zavrnjene in Komisija je še vedno menila, da imajo ukrepi le zelo omejen učinek na povpraševanje po solarnih sistemih v Evropi.
 6.4 Druge trditve
 (725)
 Večina strani, ki so nasprotovale ukrepom, je navedla, da imajo ukrepi negativen učinek na doseganje ciljev na področju podnebnih sprememb. To trditev je podprlo tudi pet okoljskih nevladnih organizacij. Te strani so ponovile, da so se Unija in države članice zavezale z več sklepi in sporazumi, nazadnje s Pariškim sporazumom, da bodo zmanjšale emisije toplogrednih plinov in preprečevale podnebne spremembe. Unija je določila pravno zavezujoč cilj povečanja deleža virov obnovljive energije v končni porabi energije na 20 % (122). Komisija je prav tako določila politični okvir za cilj 27 % do leta 2030. Ta novi ambiciozno zastavljeni cilj je bil sprejet leta 2014, potem ko so bili uvedeni dokončni ukrepi. Oktobra 2016 je Evropska unija ratificirala Pariški sporazum o podnebnih spremembah, ki je prvi pravno zavezujoč svetovni podnebni dogovor, potem ko je Evropski parlament z veliko večino glasoval zanj. Preoblikovanje v oskrbo z energijo z nizkimi emisijami ogljika je glavni element teh prizadevanj, proizvodnja sončne energije pa je še vedno eden od najobetavnejših virov energije za doseganje podnebnih ciljev.
 (726)
 Strani, ki so nasprotovale ukrepom, so navedle, da je zaradi ukrepov težje doseči podnebne cilje, ker upočasnjujejo uporabo sončne energije. Trdile so, da bo ponovna vzpostavitev svetovnih tržnih cen za sončno energijo Uniji omogočila hitrejše razogljičenje proizvodnje energije. Opozorile so tudi na neskladnost med podnebno in trgovinsko politiko Unije. Medtem ko podnebna politika spodbuja in subvencionira obnovljive vire energije, trgovinska politika povečuje njihovo ceno in vpliva na razpoložljivost.
 (727)
 Komisija se je strinjala, da je ratifikacija Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah zelo pomemben mejnik pri spodbujanju svetovnega sodelovanja na področju zmanjševanja podnebnih sprememb. Sončna energija je eden od ključnih virov energije za doseganje podnebnih ciljev. Komisija je hkrati ugotovila, da bodo ukrepi v naslednjih dveh do treh letih le omejeno vplivali na povpraševanje po solarnih napravah v Uniji (glej oddelek 6.3 zgoraj). To se bo spremenilo šele, ko maloprodajna pariteta omrežja postane znaten vir povpraševanja. Odprava ukrepov v tej fazi zato ne bo veliko prispevala k doseganju okoljskih ciljev.
 (728)
 Združenje EU Pro Sun je navedlo več drugih ugotovitev v odprtem pismu, s katerim je odgovorilo na stališče nevladnih organizacij, ki so zahtevale odpravo ukrepov zaradi okoljskih razlogov. Navedlo je, da bi sprejetje celotnega vidika dobavne verige v solarnem sektorju pomenilo mnogo nižji ogljični odtis panelov, proizvedenih v Uniji. Modulov, proizvedenih v Uniji, ni treba prevažati na dolge razdalje. Zaradi proizvodnih standardov in okoljskih zahtev Unije na eni strani ter višjih stroškov energije na drugi strani solarna industrija EU sistematično zmanjšuje svojo porabo energije v primerjavi s kitajskimi proizvajalci. To je zlasti pomembno glede na dejstvo, da je proizvodnja solarnih modulov in njihovih surovin energetsko intenzivna. Združenje EU Pro Sun je opozorilo tudi na določeno protislovje med dejstvom, da so nekatere nevladne organizacije podpisale pismo s pozivom k ukinitvi ukrepov, pri čemer so se sklicevale na interes Unije, tj. tudi če so ugotovljene nepoštene trgovinske prakse, in nedavno izjavo enega od njihovih voditeljev, ki je pozval, da je treba storiti več za zagotovitev poštene in okolju prijazne trgovine.
 (729)
 Komisija je sklenila, da imajo ukrepi samo omejen učinek na doseganje kratkoročnih podnebnih ciljev Unije.
 (730)
 Po razkritju se več strani ni strinjalo s trditvijo, da imajo uvoženi solarni proizvodi večji ogljični odtis kot tisti, ki so proizvedeni v Uniji. Te strani so trdile, da proizvodnja polikristalnega silicija in rezin predstavlja največji delež povpraševanja po primarni energiji, zato je najpomembnejši izvor polikristalnega silicija in rezin. Te strani so tudi opozorile, da ima proizvodnja električne energije v različnih državah članicah različen ogljični odtis. Proizvodnja modulov in njihovih surovin je energetsko intenzivna, zato je pomembno, v kateri državi članici so bili moduli in njihovi sestavni deli proizvedeni.
 (731)
 Komisija teh trditev ni mogla podrobno preučiti v kratkem času po razkritju. Pojasnila je, da je le predstavila predložitev EU ProSun in sama nikoli ni trdila, da so uvoženi solarni proizvodi obremenjeni z večjim ogljičnim odtisom. Nasprotno, ne glede na ogljični odtis modulov Unije in kitajskih modulov je Komisija ponovno poudarila glavno ugotovitev, da imajo ukrepi zaenkrat le zelo omejen učinek na povpraševanje po solarnih proizvodih. Zato je Komisija ugotovila, da ukrepi niso pomembno vplivali na doseganje okoljskih ciljev Unije.
 (732)
 Nekatere od strani, ki so zahtevale ukinitev ukrepov, so trdile, da so bile v Uniji nezadostne proizvodne zmogljivosti za kritje povpraševanja po modulih v Uniji in da ukrepi niso znatno povečali proizvodnih zmogljivosti proizvajalcev celic in modulov v Uniji. Povpraševanje v Uniji je bilo ocenjeno na manj kot 8 GW, proizvodnjo modulov v Uniji pa so zadevne zainteresirane strani ocenile na manj kot 4 GW. To naj bi pomenilo, da je treba vsekakor uvoziti vsaj polovico modulov. Te strani so navedle, da se ni uresničilo pričakovanje Evropske komisije, izraženo v prvotni uredbi, in sicer da je „za srednjeročno obdobje [...] smiselno domnevati, da bo industrija Unije razširila svoje proizvodne zmogljivosti in tako zadovoljila povpraševanje, kar ji bo omogočilo, da doseže ekonomije obsega, zaradi česar bi se lahko cene nadalje znižale“.
 (733)
 Komisija je ugotovila, da tudi če proizvodnja modulov v Uniji ne krije povpraševanja Unije, v Uniji ni nikoli primanjkovalo modulov. Cenovna zaveza/minimalna uvozna cena je dopustila uvoz iz Kitajske po poštenih cenah. Čeprav se je uvoz iz preostalega sveta razmeroma povečal, je industrija Unije med letom 2012 in OPP uspela povečati svoj tržni delež v Uniji s 25 % na 35 %. Torej so ukrepi industriji Unije omogočili, da je povečala proizvodnjo in prodajo glede na velikost trga Unije ter pokrila večji del povpraševanja. Kot je navedeno v oddelku 6.3.2 zgoraj, se je potrošnja Unije močno zmanjšala zaradi zmanjšanja shem podpore, kar zelo otežuje rast industrije Unije. Kljub temu se je industriji Unije uspelo konsolidirati in znatno znižati stroške. Poleg tega je v Uniji znatna neizkoriščena zmogljivost za proizvodnjo modulov, ki bi lahko znova začela obratovati, če bi se povečalo povpraševanje. Zato je Komisija menila, da ukrepi ne povzročajo pomanjkanja oskrbe z moduli na trgu Unije in da so učinkovito razširili proizvodnjo Unije glede na velikost njenega trga.
 (734)
 Strani, ki so nasprotovale ukrepom, so navedle, da se zmogljivosti za proizvodnjo modulov zunaj Kitajske zelo hitro povečujejo. Navedle so različna poročila o tržnih informacijah, v skladu s katerimi združena proizvodna zmogljivost v drugih azijskih državah zelo hitro raste; leta 2015 je dosegla 7 GW in po napovedih naj bi se leta 2016 povečala na 10 GW. To naj bi preseglo povpraševanje v Uniji, ki so ga strani ocenile na približno 8 GW. Velik del teh novih zmogljivosti so vzpostavile kitajske družbe. Poleg tega je več velikih kitajskih družb prostovoljno izstopilo iz zaveze, da bi lahko oskrbovale trg Unije z lokacij zunaj LRK. Strani so trdile, da bi to pomenilo, da bi se lahko v Unijo iz tretjih držav uvažale vse večje količine poceni modulov, celo če ukrepi ostanejo veljavni. Zato so nasprotniki ukrepov navedli, da se niso uresničila pričakovanja Komisije, izražena v prvotni uredbi, da druge tretje države svojega izvoza ne bi znatno usmerile na trg Unije (123).
 (735)
 Preiskava Komisije je pokazala, da se je tržni delež uvoza iz LRK v Unijo zmanjšal s 66 % leta 2012 na 41 % v OPP, medtem ko se je tržni delež uvoza iz preostalega sveta razen LRK (predvsem Tajvana, Malezije, Koreje in Singapurja) povečal z 9 % na 25 %. Tržni delež proizvajalcev Unije v Uniji se je s 25 % leta 2012 povečal na 35 % v OPP. Uvoz iz tretjih držav torej industriji Unije ni preprečil, da bi ponovno pridobila znaten tržni delež v Uniji.
 (736)
 Komisija je nadalje ugotovila, da se zmogljivosti za proizvodnjo modulov v Jugovzhodni Aziji hitro povečujejo, vendar še vedno predstavljajo le del zmogljivosti na Kitajskem (124). Tovarne v Jugovzhodni Aziji prodajajo velike količine tudi na trg ZDA in v druge države, ki so uvedle trgovinske ukrepe za kitajske module, kot sta Indija in Kanada. Pričakuje se, da se bo povečalo tudi število solarnih naprav v Jugovzhodni Aziji, zato naj bi se določene količine prodale v regiji. Komisija je zato sklenila, da zmogljivosti za proizvodnjo modulov v Jugovzhodni Aziji ne zadostujejo za kritje znatnega deleža povpraševanja v Uniji in ne povzročajo neučinkovitosti ukrepov. Vsekakor je namen ukrepov zagotoviti, da se solarni moduli in celice iz LRK uvažajo po poštenih in nesubvencioniranih cenah, dejstvo, da je lahko industrija Unije izpostavljena konkurenci iz drugih držav, pa ne pomeni, da so ukrepi neučinkoviti.
 (737)
 Ena stran je navedla, da gibanje tržnih deležev kaže, da so ukrepi zagotovili ugodnosti predvsem uvoznikom iz tretjih držav. Trdila je, da je položaj podoben zadevi v zvezi z gojenim atlantskim lososom (125), v kateri je Komisija ukinila ukrepe, ker bi povzročili znaten neto prenos bogastva zunaj Unije, prenos bogastva dobaviteljem iz tretjih držav pa bi močno presegel vse ugodnosti, ki bi jih industrija Unije imela zaradi ukrepov.
 (738)
 Kot je navedeno zgoraj, je industriji Unije med letom 2012 in OPP uspelo povečati svoj tržni delež v Uniji s 25 % na 35 %. To pomeni, da tretje države niso prevzele večine tržnega deleža, ki so ga prej imeli kitajski proizvajalci. Poleg tega Komisija meni, da je bil položaj industrije Unije v zadevi v zvezi z gojenim atlantskim lososom zelo drugačen – v navedeni zadevi je bil tržni delež industrije Unije mnogo manjši in se je povečal zgolj z 2,7 % leta 1998 na 4,3 % leta 2001. V navedeni zadevi je bil zelo majhen tržni delež industrije Unije eden od ključnih razlogov, zakaj bi uvedba ukrepov povzročila znaten neto prenos bogastva zunaj Unije, saj se trg prilagaja višjim cenam
 (126). V sedanji zadevi so ukrepi prinesli znatne ugodnosti za industrijo Unije. Zato se zadeva v zvezi z gojenim atlantskim lososom ne more uporabiti kot precedens.
 (739)
 Po navedbah strani, ki so nasprotovale ukrepom, proizvajalci Unije niso najavili nobenih verodostojnih načrtov za razširitev zmogljivosti. Namesto tega je največji proizvajalec Unije Solar World v svojih evropskih obratih pred kratkim odpustil več sto delavcev, zaposlenih za določen čas, in sklenil pogodbe za proizvajalce originalne opreme za proizvodnjo solarnih panelov na Tajskem. Strani, ki so nasprotovale ukrepom, so trdile, da je to še en dokaz, da je lahko proizvodnja solarnih modulov uspešna samo v velikih proizvodnih obratih, kot so azijski.
 (740)
 Družba Solar World je odgovorila, da je sklenila začasne pogodbe za proizvajalce originalne opreme, da bi pokrila povečanje svetovnega povpraševanja ob koncu leta 2015 in v prvi polovici leta 2016. Navedla je, da so se zaradi negotovosti glede izida sedanje preiskave povišale obrestne mere za naložbe v njena osnovna sredstva, ki jih zahtevajo finančni vlagatelji. Zato je bila pravilna ekonomska odločitev, da odloži kapitalsko intenzivno razširitev svojih proizvodnih zmogljivosti do konca te preiskave in namesto tega začasno uporabi razpoložljive zmogljivosti pogodbenih proizvajalcev. Družba Solar World je navedla tudi, da so bili vsi moduli, ki jih je proizvedel njihov partner proizvajalec originalne opreme zunaj Unije, odpremljeni zunaj Unije.
 (741)
 Tržne informacije so potrdile, da je bila prva polovica leta 2016 obdobje razcveta, druga polovica leta 2016 pa obdobje majhnega povpraševanja, kar je povzročilo nenaden padec cen zaradi presežne ponudbe modulov (127). V tem okviru se lahko odločitev družbe Solar World, da odpusti delavce, zaposlene za določen čas, šteje za težko odločitev, ki pa je utemeljena na podlagi tržnih razmer. Družba Solar World je zmanjšala tudi količine, ki jih proizvajajo pogodbeni proizvajalci, kolikor je bilo to pogodbeno dovoljeno.
 (742)
 Komisija je zato glede na negotovosti in nedavni svetovni cikel vzponov in padcev menila, da je bila odločitev proizvajalca iz Unije, da odloži razširitev zmogljivosti in namesto tega uporabi razpoložljive proizvodne zmogljivosti pogodbenih proizvajalcev, ekonomsko utemeljena in ni kazala, da je proizvodnja v Uniji postala nevzdržna.
 6.5 Ugotovitev glede interesa Unije
 (743)
 Komisija je pretehtala in proučila nasprotujoče si interese, da bi ugotovila, ali bi bili negativni učinki na nepovezane uvoznike ter industrije višje in nižje v prodajni verigi ter drugi zgoraj analizirani učinki nesorazmerni v primerjavi s pozitivnim učinkom na proizvajalce izdelka, ki se pregleduje, v Uniji. V skladu s tretjim stavkom člena 31(1) osnovne uredbe se je zlasti upoštevala potreba po odpravi učinkov škodljivega subvencioniranja, ki izkrivljajo trgovino, in ponovni vzpostavitvi učinkovite konkurence.
 (744)
 Ključno vodilo je bila ocena verjetnega učinka nadaljnje veljavnosti ukrepov na prihodnje povpraševanje po solarnih modulih v Uniji. Če bi ukrepi znatno omejili povpraševanje, bi bilo mogoče trditi, da lahko zaščita razmeroma majhne industrije Unije nesorazmerno vpliva na znatno večje industrije nižje in višje v prodajni verigi. Vendar, kot je bilo ugotovljeno v uvodni izjavi 724, so ukrepi le omejeno vplivali na povpraševanje po solarnih modulih v Uniji. Razmere se pred sprejetjem nove direktive o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov in njenim izvajanjem v državah članicah verjetno ne bodo spremenile. Glede na to ugotovitev je bilo lažje razumeti trditev glede učinka na delovna mesta. Čeprav lahko ukinitev ukrepov prispeva k ustvarjanju nekaj novih delovnih mest, bi hkrati neposredno ogrozila obstoječa delovna mesta v industriji solarnih celic in modulov v Uniji (približno 8 000). Zato ni bila ustrezna zgolj številčna primerjava med sedanjimi delovnimi mesti v industriji Unije in obstoječimi delovnimi mesti v industriji nižje (približno 50 000) ali višje v prodajni verigi (približno 5 000–10 000).
 (745)
 Glede na to, da je bilo treba po uveljavitvi nekaterih novih pravil v skladu z zakonodajo Unije o državni pomoči spremeniti politike podpore za energijo iz obnovljivih virov in da bodo verjetno dodatno spremenjene, ko sozakonodajalca sprejmeta predlog Komisije za novo direktivo o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, ni mogoče sprejeti mnenja o interesu Unije za obdobje, daljše od 18 mesecev. Nekatere ugotovitve kažejo, da lahko imajo ukrepi večji vpliv na povpraševanje v prihodnosti, ko se bo končal prenos politik o podpori za energijo iz obnovljivih virov, razjasnil fiskalni položaj v zvezi z lastno porabo ter dosegla pariteta omrežja v širših delih Evrope in za nekatere skupine potrošnikov. Kot je navedeno v uvodnih izjavah 709 in 719, so nova pravila o zasnovi energetskega trga, ki jih je Komisija predlagala 1. decembra 2016 (128), in nova pravila o prehodu na čisto energijo, usmerjenem k odjemalcem, ki jih je Komisija predlagala 30. novembra 2016 (129), pomemben korak k doseganju stabilnega in rasti prijaznega okolja. Komisija se je zato odločila omejiti podaljšanje ukrepov za dodatnih 18 mesecev.
 (746)
 Po dodatnem razkritju iz uvodne izjave 33 je Komisija prejela tri vrste pripomb. Na splošno so proizvajalci iz EU Komisijo pozivali, naj ohrani prvotno obdobje 24 mesecev, in sicer z utemeljitvijo, da je razkriti predlog za zmanjšanje običajnega obdobja s pet na dve leti že pravično upošteval različne interese. Nekatere zainteresirane strani iz industrije nižje in višje v prodajni verigi, so se strinjale s skrajšanjem na 18 mesecev, nekatere pa so zagovarjale ukinitev ukrepov. Kitajska vlada je obžalovala dejstvo, da Komisija namerava ohraniti ukrepe, čeprav samo za 18 mesecev. Tako kot nekatere zainteresirane strani iz industrije višje in nižje v prodajni verigi, je tudi kitajska vlada kritizirala dejstvo, da pozneje v besedilu osnutka izvedbenega akta ni bila omenjena takojšnja ukinitev ukrepov.
 Komisija je ugotovila, da lahko imajo ukrepi večji vpliv na povpraševanje v prihodnosti, ko se bo končal prenos politik o podpori za energijo iz obnovljivih virov, razjasnil fiskalni položaj v zvezi z lastno porabo ter dosegla pariteta omrežja v širših delih Evrope in za nekatere skupine potrošnikov. To upravičuje, da se ukrepi izjemoma podaljšajo samo za 18 mesecev, po izteku tega obdobja pa bi v skladu s pravili osnovne uredbe, ki se uporabljajo, prenehali veljati. Komisija je na podlagi dokazov, ki so bili na voljo na tej stopnji, menila, da za uravnoteženje verjetnih negativnih učinkov na industrijo višje in nižje v prodajni verigi in potrošnike ter koristi, ki bi jih ukrepi pomenili za industrijo Unije, 18 mesecev predstavlja ustrezen kompromis med nasprotujočimi si interesi.
 (747)
 Poleg tega je Komisija med pregledom interesov nepovezanih uvoznikov prejela pritožbe glede velikega upravnega bremena, ki jim je naloženo, medtem ko so se proizvajalci v Uniji pritožili glede tekočega izogibanja. Ta vprašanja se lahko obravnavajo v vmesnem pregledu glede oblike ukrepov. Nazadnje, Komisija je bila seznanjena, da mehanizem prilagoditve minimalne uvozne cene ni sledil strmi krivulji učenja v solarni industriji (130). Sedanji sistem prilagoditve je zato morda evropskim potrošnikom preprečil, da bi izkoristili svetovno povečanje učinkovitosti, zaradi česar bi bilo morda treba to vprašanje ponovno proučiti. Obravnavati ga je mogoče v vmesnem pregledu glede katerega koli mehanizma prilagoditve, ki ga je mogoče povezati z drugo obliko ukrepa.
 (748)
 Komisija na splošno ugotavlja, da na podlagi interesa Unije ni utemeljenih razlogov za ukinitev ukrepov. Vendar je sklenila tudi, da je primeren pregled po uradni dolžnosti o vprašanjih, opredeljenih v uvodni izjavi 747.
 7. PREISKAVA V ZVEZI Z DELNIM VMESNIM PREGLEDOM, KI JE OMEJENA NA PREISKAVO V ZVEZI S TEM, ALI JE V INTERESU UNIJE ALI NE, DA SE OHRANIJO TRENUTNO VELJAVNI UKREPI ZA CELICE
 7.1 Uvodne ugotovitve
 (749)
 Kot je navedeno v uvodni izjavi 8, je Komisija na lastno pobudo začela preiskavo v zvezi z delnim vmesnim pregledom („vmesni pregled“), ki je omejena na preiskavo v zvezi s tem, ali je v interesu Unije, da se ohranijo trenutno veljavni ukrepi za celice.
 (750)
 Pregled je začela, ker so obstajali dokazi prima facie, ki kažejo, da so se spremenile okoliščine, na podlagi katerih so bili uvedeni prvotni ukrepi. Zlasti so po prestrukturiranju in konsolidaciji industrije Unije številni proizvajalci celic opustili proizvodnjo. Zdi se, da je največji del preostale zmogljivosti za proizvodnjo celic v Uniji večinoma namenjen za lastno uporabo pri proizvodnji modulov. Prodaja celic industrije Unije nepovezanim uporabnikom je bila zato količinsko zelo omejena, proizvajalci modulov, ki niso vertikalno integrirani, pa so bili odvisni od celic, ki so se dobavljale iz držav zunaj Unije. Zato je Komisija menila, da je smiselno proučiti, ali je nadaljnje izvajanje ukrepov za celice še vedno v interesu Unije.
 7.2 Interes proizvajalcev celic
 (751)
 Komisiji je znanih 12 proizvajalcev celic v Uniji. Industrijo Unije je zastopalo združenje EU Pro Sun, ki je vložnik v zadevi pregleda zaradi izteka obstoječih izravnalnih ukrepov. Združenje EU Pro Sun je zastopalo štiri proizvajalce celic v Uniji. Še dva proizvajalca celic sta izrecno podpirala stališče združenja EU Pro Sun. Združenje EU Pro Sun je zastopalo tudi družbo Solar World kot proizvajalca rezin višje v prodajni verigi in še enega proizvajalca rezin v Uniji.
 (752)
 Komisija je v prvotni preiskavi ugotovila, da je množični dotok subvencioniranih kitajskih solarnih celic in modulov v Unijo prispeval k stečaju številnih proizvajalcev celic v Uniji. Uvedba ukrepov je preostalim proizvajalcem Unije omogočila, da okrevajo, se konsolidirajo in stabilizirajo proizvodnjo celic. Zlasti je treba omeniti ohranitev proizvodnih sredstev in zaposlenih družbe Bosch Solar Energy, ki je ena od največjih proizvajalcev celic v Uniji, potem ko jih je leta 2014 prevzela družba Solar World.
 (753)
 V primeru ukinitve ukrepov za celice bi se znova začele v velikih količinah in po subvencioniranih cenah izvažati kitajske celice, kar bi povzročilo znatno škodo industriji Unije in imelo zelo negativne posledice za industrijo celic v Uniji. Velike naložbe v visoko razvito opremo za proizvodnjo celic bi bile odveč. Delo bi lahko izgubilo do 1 700 visokokvalificiranih delavcev. Komisija je bila tudi opozorjena, da namerava nekaj družb v Uniji v primeru ohranitve ukrepov ponovno vzpostaviti približno 300 MW zmogljivosti.
 (754)
 Upad industrije proizvodnje celic v Uniji bi imel tudi negativen učinek na raziskovalne in razvojne dejavnosti Unije. Celica je osnovni sestavni del modula in velik del raziskav in razvoja v solarni vrednostni verigi je osredotočen na celice. Če bi bili odpravljeni ukrepi za celice, bi se upočasnile evropske naložbe v raziskave in razvoj, do zdaj pridobljeno strokovno znanje in izkušnje pa bi bili odveč ali bi jih bilo treba prenesti v tretje države. Zato obstaja tveganje, da bi izključitev celic povzročila dejansko odvisnost proizvajalcev modulov v Uniji od uvoženih celic.
 (755)
 Ukinitev ukrepov za celice lahko oslabi tudi ukrepe za module. Kitajskim proizvajalcem bi omogočila, da izvažajo celice po nepoštenih cenah in jih sestavljajo v module bodisi v svojih podružnicah bodisi prek pogodbenih proizvajalcev v Uniji. Montažne linije za sestavljanje modulov je mogoče razmeroma hitro vzpostaviti, kar dokazuje hitra postavitev zmogljivosti za proizvodnjo modulov v Jugovzhodni Aziji (glej uvodno izjavo 734). Združenje EU Pro Sun je navedlo, da se je tak scenarij zgodil v ZDA med letoma 2012 in 2014, ko ukrepi za module niso bili učinkoviti. Razmere so se spremenile šele, ko je bila prvotna opredelitev izdelka razširjena na celice.
 (756)
 Zato je jasno, da je nadaljnja veljavnost ukrepov za celice v interesu proizvajalcev celic v Uniji in lahko zagotovi nekatere ugodnosti tudi proizvajalcem modulov v Uniji.
 (757)
 Po razkritju je družba Jabil nasprotovala ugotovitvi Komisije, da bi ukinitev ukrepov za celice kitajskim proizvajalcem omogočila, da izvažajo celice po nepoštenih cenah in jih sestavljajo v module bodisi v svojih podružnicah bodisi prek pogodbenih proizvajalcev v Uniji. V odgovor na trditev družbe Jabil je Komisija opozorila, da je ugotovila, da bi se damping in škoda v primeru razveljavitve ukrepov nadaljevala. Komisija je tudi pojasnila, da imajo pogodbeni proizvajalci, kakršen je Jabil, bistveno drugačen poslovni model in strukturo stroškov kot preostali del industrije Unije. Pogodbeni proizvajalci zlasti delujejo z znatno manjšimi režijskimi viri, saj nimajo enake odgovornosti v zvezi s prodajo in trženjem svojih izdelkov ter raziskavami in razvojem zanje, kot je opredeljeno v uvodnih izjavah 513 in 563. Če bi Komisija razveljavila ukrepe glede celic v interesu proizvajalcev modulov Unije, tako pogodbenemu proizvajalcu v Uniji nič ne bi preprečevalo sestavljanja modulov iz dampinških kitajskih celic. Dejansko pogodbenemu proizvajalcu sploh ni treba poznati resnične cene celice, saj njegov običajni poslovni model obsega zaračunavanje plačila za posle oplemenitenja drugim družbam, ki zagotavljajo surovine in prevzemajo vso odgovornost za prodajo proizvedenega. Zato Komisija še vedno meni, da bi ukinitev ukrepov za celice lahko povzročila nepoštene cene za module, ki bi jih bilo mogoče v Uniji sestaviti iz dampinških kitajskih celic bodisi prek povezanih družb bodisi pogodbenih proizvajalcev.
 (758)
 Po razkritju je združenje SPE trdilo, da ni vzročne zveze med uvozom celic iz LRK in prodajo celic, proizvedenih v Uniji; po njegovem mnenju se je industrija Unije soočala s konkurenco iz tretjih držav. Ista stran je trdila, da ukrepi niso zaščitili naložb v industrijo celic in da delovna mesta v proizvodnji celic ne bi bila ogrožena, če bi ukrepi prenehali veljati. Ta stran je tudi trdila, da uvoz kitajskih celic ni vplival na zaprti trg celic.
 (759)
 Komisija je izvedla dodatno analizo učinka prodaje celic iz tretjih držav, kot je opredeljeno v uvodni izjavi 579, in ponovno poudarila, da prodaja iz tretjih držav ni povzročila škode. Prav tako je podrobneje analizirala učinek ukrepov na naložbe v industrijo celic Unije, kot je navedeno v uvodni izjavi 571, in ponovno poudarila, da imajo ukrepi pozitiven učinek na naložbe. Poleg tega je ugotovila učinek kitajskega uvoza na zaprti trg celic Unije, kot je navedeno v uvodni izjavi 508. Glede na trenutno nizko dobičkonosnost industrije celic Unije Komisija še naprej meni, da delovni sili grozi izguba zaposlitve, če bi ukrepi prenehali veljati.
 7.3 Interes nepovezanih uvoznikov celic
 (760)
 Javil se ni noben nepovezan uvoznik celic, ki je deloval v OPP. Celice uvažajo proizvajalci modulov v Uniji ali povezani uvozniki kitajskih proizvajalcev.
 7.4 Interes industrije nižje v prodajni verigi – proizvajalci modulov
 (761)
 Sedem evropskih proizvajalcev modulov, ki so se javili, je zahtevalo, da se celice izključijo iz ukrepa. Nekatere od teh družb podpirajo stališče združenja EU Pro Sun glede nadaljnje veljavnosti ukrepov za module. Nekatere družbe višje in nižje v prodajni verigi so predložile trditve, s katerimi so nasprotovale ukrepom posebej za celice, vendar se je večina družb višje in nižje v prodajni verigi osredotočila na razloge za ukinitev ukrepov za module in učinke te ukinitve.
 (762)
 Strani, ki so zahtevale ukinitev ukrepov za celice, so opozorile na dejstvo, da skoraj vse celice, ki so proizvedene v Uniji, interno uporabijo vertikalno integrirane družbe. Zato proizvajalci modulov, ki niso vertikalno integrirani in ki predstavljajo več kot 65 % proizvodnje modulov v Uniji, niso odvisni od uvoza celic. Te strani so trdile, da za skoraj ves uvoz celic v Unijo veljajo bodisi ukrepi bodisi okrepljeni carinski pregledi, ki izhajajo iz ukrepov proti izogibanju za malezijske in tajvanske celice. To je povzročilo dodatno upravno in finančno breme za proizvajalce modulov, ki niso vertikalno integrirani. Strani, ki so nasprotovale ukrepom za celice, so navedle tudi, da so bili ti ukrepi neučinkoviti, ker niso prinesli novih zmogljivosti v Unijo. Po njihovem mnenju ukrepi tudi povečujejo ceno končnega izdelka, tj. modulov, kar negativno vpliva na povpraševanje, stranke in cilje širše okoljske politike Unije.
 7.4.1 Pomanjkanje oskrbe s celicami v Uniji
 (763)
 Strani, ki so zahtevale ukinitev ukrepov za celice, so trdile, da na trgu Unije ni na voljo celic, proizvedenih v Uniji. V Uniji je le nekaj proizvajalcev celic in skoraj vsi uporabljajo celice interno ter jih zelo malo prodajo tretjim stranem. Majhne količine, ki jih prodajo, so običajno slabše kakovosti. Komisija se je na podlagi preiskave, ki jo je opravila, strinjala, da celice, ki jih industrija Unije proda na trgu Unije, zadovoljijo manj kot 5 % povpraševanja proizvajalcev modulov v Uniji, ki niso vertikalno integrirani.
 (764)
 Strani so nadalje trdile, da tudi če bi se na odprtem trgu prodalo več celic, proizvedenih v Uniji, zmogljivost Unije za proizvodnjo celic še zdaleč ne bi zadovoljila skupnega povpraševanja Unije po celicah, še manj pa skupnega povpraševanja po modulih. Komisija je ugotovila, da je proizvodnja celic v Uniji v OPP znašala 1 270 MW, kar pomeni, da bi lahko pokrila 37 % skupnega povpraševanja Unije po celicah, ki je bilo ocenjeno na 3 409 MW. Zmogljivost Unije za proizvodnjo celic bi lahko pokrila približno 18 % skupnega povpraševanja Unije po modulih – približno 7 200 MW v OPP.
 (765)
 Več strani je navedlo, da ukrepi za celice zagotavljajo ugodnosti samo eni družbi – Solar World, večino ostalih proizvajalcev modulov, ki niso vertikalno integrirani, pa postavljajo v neugoden položaj v odnosu do te družbe. Družba Solar World je predstavljala več kot 70 % vse proizvodnje celic v Uniji v OPP. Ta družba ne prodaja celic na odprtem trgu, razen tistih, za katere meni, da ne izpolnjujejo njenih visokih standardov. Te strani so navedle, da so lahko celice kupile le prek uvoza iz tretjih držav. Če ukrepi za celice ne bodo ukinjeni, bi ostale v neugodnem položaju v odnosu do prevladujočega proizvajalca celic v Uniji.
 (766)
 Kot je navedeno zgoraj, je Komisija ugotovila, da je proizvodnja celic v Uniji pokrila 35 % povpraševanja Unije po celicah, to razmerje pa se je povečalo s 23 % leta 2012. To pomeni, da se lahko znaten delež povpraševanja Unije pokrije s celicami, proizvedenimi v Uniji, ne glede na to, ali gre za prodajo za lastno uporabo ali ne. Komisija je opomnila tudi, da je bil povprečen strošek proizvodnje celic v Uniji višji od povprečne kitajske ali tajvanske pogodbene prodajne cene (po navedbah PVInsights). To pomeni, da so lahko proizvajalci modulov v Uniji, ki niso vertikalno integrirani, kupili celice iz držav zunaj Unije po podobnih ali celo nižjih cenah. Ta trditev velja tudi ob upoštevanju dejstva, da imajo celice, ki jih proizvajajo vertikalno integrirani proizvajalci v Uniji, visok izkoristek in so visoke kakovosti ter so zato dražje. Ukrepi zato ne zagotavljajo konkurenčne prednosti vertikalno integriranim proizvajalcem celic in modulov glede na proizvajalce celic in modulov, ki niso vertikalno integrirani.
 (767)
 Komisija je nadalje ugotovila, da je edino obdobje, ko so imeli proizvajalci modulov v Uniji, ki niso vertikalno integrirani, težave pri dobavljanju celic, sovpadlo z izjemno visokim povpraševanjem v LRK konec leta 2015 in v začetku leta 2016. V tem obdobju je bilo povpraševanje po solarnih sistemih na Kitajskem najvišje in je doseglo 22 GW (131). Cilj Kitajske glede solarnih naprav je bil podprt z bogatimi shemami plačil, ki so povzročile začasno povečanje povpraševanja po solarnih napravah. Celo kitajske znatne presežne zmogljivosti za proizvodnjo celic so postale začasno nezadostne za kritje tega neobičajno visokega povpraševanja. Nekateri kitajski proizvajalci modulov so se morali izjemoma obrniti na uvoz celic iz tujine, kar je povzročilo začasno svetovno pomanjkanje oskrbe s celicami in povišalo njihove cene. Po navedbah PVInsights so bile pogodbene prodajne cene v tem obdobju pomanjkanja celic, tj. med novembrom 2015 in marcem 2016, višje od minimalne uvozne cene. Zato bi imeli proizvajalci modulov v Uniji podobne težave z oskrbo s celicami tudi, če ukrepi ne bi veljali, saj je bilo v tem razmeroma kratkem obdobju prisotno enkratno pomanjkanje celic v LKR.
 (768)
 To obdobje izjemno velikega povpraševanja po celicah je delno sovpadlo tudi s preiskavo Komisije proti izogibanju v zvezi s kitajskimi celicami in moduli prek Malezije in Tajvana. Registracija celic in modulov, ki velja od datuma začetka zadeve proti izogibanju, tj. maja 2015, je proizvajalcem modulov v Uniji povzročila nekaj dodatnih težav z oskrbo. Proizvajalci modulov so doživeli obdobje negotovosti, saj niso vedeli, ali so bili dobavitelji s Tajvana in Malezije dejanski proizvajalci in ali bodo oproščeni dajatev. Na koncu je bilo februarja 2016 ugotovljeno, da je bilo več kot 20 malezijskih in tajvanskih proizvajalcev celic, ki so sodelovali v navedeni preiskavi, dejanskih proizvajalcev. Začasna negotovost oskrbe se je končala, kar je odpravilo negotovost oskrbe.
 (769)
 Komisija je nadalje ugotovila, da je trditev, da ukrepi za celice ščitijo samo eno družbo – Solar World – neutemeljena. Kot je navedeno v uvodni izjavi 751, je še pet proizvajalcev celic izrecno podprlo nadaljnjo veljavnost ukrepov za celice. Komisija je seznanjena z več kot 10 proizvajalci celic v Uniji. Glavni razlog, da en proizvajalec proizvede več kot 70 % vseh celic, proizvedenih v Uniji, je, da so številni drugi proizvajalci celic izstopili s trga, ker niso več mogli prenesti nelojalne konkurence kitajskih subvencioniranih izdelkov. Medtem ko je večina teh proizvajalcev izstopila s trga, je družba Solar World leta 2014 prevzela enega od največjih proizvajalcev celic v Uniji. Ta proizvajalec je izstopal s trga, in če ne bi bilo prevzema, bi delo izgubilo več kot 500 visokokvalificiranih delavcev. Družba Solar World je trdila, da če ukrepi ne bi veljali, ne bi mogla prevzeti druge družbe in rešiti njenih delavcev, poleg tega pa bi do zdaj šle v stečaj tudi njene lastne zmogljivosti za proizvodnjo celic.
 (770)
 Sestavljavci modulov v Uniji, ki niso vertikalno integrirani, torej niti nimajo pomanjkanja oskrbe niti niso v neugodnem konkurenčnem položaju v odnosu do vertikalno integriranih sestavljavcev modulov v Uniji. Dejstvo, da lahko proizvodnja celic v Uniji pokrije le razmeroma majhen delež potrošnje modulov, zato ne vpliva negativno na potrošnike modulov v Uniji.
 7.4.2 Upravno breme, ki ga povzročajo ukrepi
 (771)
 Strani, ki so zahtevale ukinitev ukrepov za celice, so trdile, da ti proizvajalcem, ki niso vertikalno integrirani, nalagajo znatno dodatno poslovno tveganje, večje zahteve glede obratnih sredstev in upravno breme. To naj bi izhajalo iz spoštovanja zapletenih postopkov v zvezi z zavezo. Nekateri proizvajalci modulov so navedli, da so se razmere poslabšale po začetku preiskave proti izogibanju zoper Tajvan in Malezijo. Za proizvajalce, ki niso vertikalno integrirani, veljajo strogi pregledi dokumentov, blago pa se carini, tudi če ga uvažajo družbe, ki jim je priznana oprostitev. Pritožili so se, da so v nekaterih primerih enostavne postopkovne pomanjkljivosti v dokumentaciji, kot je manjkajoč žig ali podpis na pravem mestu, povzročile večtedenske zamude. Za kitajske celice, ki se uvažajo v skladu z zavezo, veljajo podobni togi carinski pregledi in obremenjujoči upravni postopki. Zato so proizvajalci navedli, da carinski organi izvajajo skrben nadzor za skoraj ves uvoz celic v Unijo, kar povzroča zamude pri pošiljanju, dodatno upravno delo in večje zahteve glede obratnih sredstev. To jih postavlja v dodaten neugoden konkurenčni položaj ne le v primerjavi s proizvajalci iz preostalega dela sveta, temveč tudi glede na vertikalno integriranega vodilnega evropskega proizvajalca modulov.
 (772)
 Komisija je spomnila, da je sprejela dodatne ukrepe, da bi izboljšala spremljanje ukrepov in preprečila vse oblike izogibanja in navzkrižne kompenzacije, ki bi lahko ogrozile zavezo. Druge rešitve, ki bi lahko učinkovito zaščitile industrijo Unije in preprečile izogibanje za kitajske module, se lahko obravnavajo v vmesnem pregledu. Okrepljeni pregledi carinskih organov držav članic so potrebni za učinkovito zaščito industrije Unije pred dotokom izdelkov po nepoštenih cenah.
 7.4.3 Učinek ukrepov za celice na cene modulov in povpraševanje
 (773)
 Več strani, ki so zahtevale ukinitev ukrepov za celice, je trdilo, da ti zvišujejo stroške ključnega sestavnega dela modulov in posledično tudi ceno novih solarnih naprav, kar zmanjšuje povpraševanje po solarnih modulih. Nekatere strani so navedle, da so povprečne svetovne pogodbene prodajne cene v drugi polovici leta 2016, tj. zunaj OPP, znatno padle pod minimalno uvozno ceno, kar je pomenilo dodaten pritisk na proizvajalce modulov v Uniji, ki niso vertikalno integrirani.
 (774)
 Komisija je ugotovila, da je bila povprečna svetovna pogodbena prodajna cena za celice, kot jo navaja PVInsights, večino časa, ko so veljali ukrepi, blizu minimalni uvozni ceni. Ukrepi torej niso znatno zvišali cene ključnega sestavnega dela modulov, če se za primerjalno vrednost vzame povprečna svetovna pogodbena prodajna cena.
 (775)
 Komisija je ugotovila, da so se svetovne pogodbene prodajne cene v drugi polovici leta 2016 znatno znižale, saj je bil solarni sektor v ciklu vzponov in padcev, kot je opisano v uvodni izjavi 767. V četrtem četrtletju leta 2016 so se cene celic ustalile in celo začele znova naraščati, kar je pričakovano za cikle vzponov in padcev. Kljub temu je glede na učinek krivulje učenja v solarnem sektorju verjetno, da bo nova dolgoročnejša cena solarnih celic nižja od ravni, ki je prevladovala pred zadnjim ciklom vzponov in padcev. Kot je navedeno zgoraj v uvodni izjavi 676, indeks gibanja cen, ki ga je Komisija uporabila za prilagoditev minimalne uvozne cene, ni v celoti odražal takih znižanj stroškov proizvodnje solarnih celic in modulov večino leta 2016. Boljši način za odražanje gibanja krivulje učenja solarne industrije v stopnji ukrepov se lahko prouči v vmesnem pregledu.
 (776)
 Učinek ukrepov na povpraševanje po solarnih sistemih v Uniji je bil podrobno analiziran v oddelku 6.3 zgoraj. Komisija je ugotovila, da številni drugi dejavniki veliko bolj vplivajo na povpraševanje po modulih kot pa ukrepi. Ker so celice ključni sestavni del modulov, te ugotovitve veljajo tudi za celice.
 (777)
 Po razkritju je združenje SPE trdilo, da povprečna svetovna nakupna cena za celice večino časa, ko so veljali ukrepi, ni bila blizu minimalni uvozni ceni. Ta stran je svojo izjavo podprla s člankom iz revije PV-Magazine iz novembra 2016 (132) in podatki Energy Trend PV (133).
 (778)
 Minimalna uvozna cena je tesno spremljala svetovne cene celic, izražene v eurih, od decembra 2013, ko so bili ukrepi uvedeni, do septembra 2015, ko se je končalo OPP, kakor je poročal PVInsights. Komisija je tudi ugotovila, da je bila v letu 2016 zunaj obravnavanega obdobja minimalna uvozna cena začasno ločena od svetovnih nabavnih cen. Tako citirani članek kot predloženi podatki so navajali gibanje cen solarnih sistemov zunaj obravnavanega obdobja. Zato je Komisija ponovno poudarila, da so imeli ukrepi za celice le zelo omejen učinek na proizvajalce modulov, ki niso integrirani.
 7.5 Ugotovitve o vmesnem pregledu
 (779)
 Komisija je ugotovila, da na podlagi interesa Unije ni utemeljenih razlogov za ukinitev ukrepov za celice. Zlasti je ugotovila, da so bili ukrepi učinkoviti pri ohranitvi in v določenem obsegu ponovni vzpostavitvi proizvodnje celic v Uniji. Celice, proizvedene v Uniji, pokrivajo znaten delež povpraševanja po celicah v Uniji. Odprava ukrepov za celice bi lahko povzročila razpad industrije proizvodnje celic v Uniji ter izgubo visokokvalificiranih delovnih mest in povezane raziskovalne in razvojne dejavnosti. Komisija je menila tudi, da ukrepi za celice vertikalno integriranim proizvajalcem modulov v Uniji ne zagotavljajo konkurenčne prednosti glede na proizvajalce, ki niso vertikalno integrirani. Proizvajalci modulov, ki niso vertikalno integrirani, imajo na voljo zadostno oskrbo s celicami, ki izvira zunaj Kitajske, po cenah, ki niso višje od cen, ki jih interno zaračunavajo vertikalno integrirani proizvajalci modulov.
 (780)
 Poleg tega je Komisija med pregledom interesov proizvajalcev modulov, ki niso vertikalno integrirani, prejela številne pritožbe glede velikega upravnega bremena, ki jim je naloženo, medtem ko so se proizvajalci v Uniji pritožili glede tekočega izogibanja. Ta vprašanja se lahko obravnavajo v vmesnem pregledu glede oblike ukrepov.
 (781)
 Nazadnje, Komisija je ugotovila, da mehanizem prilagoditve minimalne uvozne cene večino leta 2016 ni sledil strmi krivulji učenja za celice v solarni industriji. Sedanji sistem prilagoditve je zato evropskim proizvajalcem modulov preprečil, da bi izkoristili svetovno povečanje učinkovitosti, zaradi česar bo morda treba ponovno proučiti to vprašanje. Obravnavati ga je mogoče v vmesnem pregledu glede katerega koli mehanizma prilagoditve, ki ga je mogoče povezati z drugo obliko ukrepa.
 (782)
 Po razkritju je več strani trdilo, da bi bil predlagani vmesni pregled preveč dolgotrajen za zaščito interesov proizvajalcev modulov, ki niso integrirani. Komisija je navedla, da se je po razkritju, tj. na začetku leta 2017, minimalna uvozna cena precej znižala, kar je bistveno zmanjšalo vrzel med minimalno uvozno ceno in povprečno svetovno prodajno ceno. Poleg tega namerava Komisija vmesni pregled dokončati v letu 2017.
 8. DOKONČNI IZRAVNALNI UKREPI
 (783)
 Glede na ugotovitve v zvezi z nadaljevanjem subvencioniranja in verjetnostjo njegove ponovitve ter nadaljevanja škode, sledi, da bi bilo treba v skladu s členom 18(2) osnovne uredbe ohraniti izravnalne ukrepe, ki se uporabljajo za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, uvedene z izvedbeno uredbo (EU) št. 1239/2013.
 (784)
 Kot je podrobno pojasnjeno v oddelku 6.3 zgoraj, je preiskava pokazala, da bi lahko imeli ukrepi večji učinek na povpraševanje v prihodnosti, ko se bo končal prenos politik o podpori za energijo iz obnovljivih virov, razjasnil fiskalni položaj v zvezi z lastno porabo ter dosegla pariteta omrežja v širših delih Evrope. To upravičuje, da se ukrepi izjemoma podaljšajo samo za 18 mesecev, po izteku tega obdobja pa bi v skladu s pravili osnovne uredbe, ki se uporabljajo, prenehali veljati. Komisija je na podlagi dokazov, ki so bili na voljo na tej stopnji, menila, da za uravnoteženje verjetnih negativnih učinkov na industrijo višje in nižje v prodajni verigi in potrošnike ter koristi, ki bi jih ukrepi pomenili za industrijo Unije, 18 mesecev predstavlja ustrezen kompromis med nasprotujočimi si interesi.
 (785)
 Po razkritju je EU Pro Sun izrazil pomisleke v zvezi s to utemeljitvijo. Trdil je, da bi bilo ukrepe treba podaljšati za pet let. Menil je, da regulativna negotovost, ki slabi povpraševanje po solarnih izdelkih, v bližnji prihodnosti ne bo odpravljena. Samo petletno podaljšanje bi omogočilo potrebno stabilnost za spodbujanje nadaljnjega okrevanja industrije Unije z vzpostavitvijo boljšega okolja za naložbe. Komisija je ponovno poudarila, da je sektor sončne energije Unije zajela globoka faza prehoda, kar pomeni, da se preusmerja od tradicionalnega instrumenta podpore, to je zagotovljene odkupne cene za velike omrežne solarne sisteme in lastno porabo za komercialne in, v manjši meri, stanovanjske solarne sisteme. Po njenem mnenju bo v več državah članicah ta prehod verjetno pokazal učinke že v naslednjih 18 mesecih. Komisija zlasti pričakuje, da bodo v tem obdobju izvedeni že številni javni razpisi za solarne zmogljivosti in da se bo uporaba sončne energije povečala zaradi maloprodajne paritete omrežja. Komisija je zato še vedno menila, da je primerno podaljšati ukrepe za samo 18 mesecev.
 (786)
 Proizvajalci izvozniki iz Malezije in Tajvana, ki so bili izvzeti iz ukrepov, kot so bili razširjeni z Izvedbeno uredbo (EU) 2016/184, so izvzeti tudi iz ukrepov, uvedenih s to uredbo.
 (787)
 Glede na ugotovitev, da na podlagi interesa Unije ni utemeljenih razlogov za ukinitev ukrepov za celice, bi bilo treba končati delni vmesni pregled, ki se je začel v skladu s členom 19(3) osnovne uredbe.
 9. OBLIKA UKREPOV
 (788)
 Zaveza, ki jo je Komisija sprejela z Izvedbenim sklepom 2013/707/EU, kakor je bil nazadnje spremenjen z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1998 (134), se še naprej uporablja, dokler trajajo dokončni ukrepi, uvedeni s to uredbo. Izvozniki, za katere se uporablja zaveza, so navedeni v Prilogi k navedenemu sklepu.
 (789)
 Vendar, kot je navedeno v uvodnih izjavah 747 in 748 ter 780 in 781, je ustrezno tudi po uradni dolžnosti začeti vmesni pregled glede oblike ukrepa in s tem povezanega mehanizma prilagoditve.
 (790)
 Odbor, ustanovljen v skladu s členom 15(1) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta (135), ni izrazil mnenja. Komisija je nato odboru predložila spremenjeni osnutek izvedbene Uredbe Komisije, v katerem je bilo obdobje uporabe ukrepa skrajšano s 24 na 18 mesecev. Odbor ni predložil mnenja –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 1. Uvede se dokončna izravnalna dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov ali panelov iz kristalnega silicija in vrste celic, ki se uporabljajo v fotonapetostnih modulih ali panelih iz kristalnega silicija (celice imajo debelino največ 400 mikrometrov), ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 in 8541409039), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, razen če so v tranzitu v smislu člena V GATT.
 Naslednje vrste izdelka so izključene iz opredelitve zadevnega izdelka:
 —
 solarni napajalniki, ki so sestavljeni iz manj kot šestih celic, so prenosni in z električno energijo napajajo naprave ali baterije,
 —
 tankoslojni fotonapetostni izdelki,
 —
 fotonapetostni izdelki iz kristalnega silicija, ki so trajno vgrajeni v električne naprave, kadar funkcija električnih naprav ni proizvodnja električne energije in se te električne naprave napajajo z električno energijo, ki jo proizvedejo integrirane fotonapetostne celice iz kristalnega silicija,
 —
 moduli ali paneli z izhodno napetostjo, ki ne presega 50 V pri enosmernem toku, in izhodno močjo, ki ne presega 50 W, namenjeni izključno za neposredno uporabo za polnjenje baterij v sistemih z enakimi značilnostmi glede napetosti in moči.
 2. Stopnje dokončne izravnalne dajatve, ki se uporabljajo za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelke iz odstavka 1, ki jih proizvajajo spodaj navedene družbe, so naslednje:
 Družba
 Stopnja dajatve (%)
 Dodatna oznaka TARIC
 Wuxi Suntech Power Co. Ltd
 Suntech Power Co. Ltd
 Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
 Luoyang Suntech Power Co. Ltd
 Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
 4,9
 B796
 Yingli Energy (China) Co. Ltd
 Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
 Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
 6,3
 B797
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
 Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
 Changzhou Youze Technology Co. Ltd
 Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
 Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
 3,5
 B791
 JingAo Solar Co. Ltd
 Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
 JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
 Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
 Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
 5,0
 B794
 Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
 LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
 LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
 11,5
 B793
 LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
 11,5
 B927
 Delsolar (Wujiang) Ltd
 0
 B792
 Renesola Jiangsu Ltd
 Renesola Zhejiang Ltd
 4,6
 B921
 Jinko Solar Co. Ltd
 Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
 ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
 ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
 6,5
 B845
 Družbe iz Priloge
 6,4
 Vse druge družbe (136)
 11,5
 B999
 3. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
 Člen 2
 1. Uvoz izdelkov, deklariranih za sprostitev v prosti promet in trenutno uvrščenih pod oznako KN ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 in 8541409039), ki jih zaračunajo družbe, katerih zaveze je Komisija sprejela in katerih imena so navedena v Prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, kakor je bil pozneje spremenjen, je oproščen izravnalne dajatve, ki jo določa člen 1, če:
 (a)
 je družba, ki je navedena v Prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, kakor je bil pozneje spremenjen, proizvedla in odpremila zgoraj navedene izdelke ter zanje izdala račun neposredno ali prek povezane družbe, ki je tudi navedena v Prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, kakor je bil pozneje spremenjen, svojim povezanim družbam v Uniji, ki delujejo kot uvozniki in carinijo blago za prosti promet v Uniji, ali prvi neodvisni stranki, ki deluje kot uvoznik in carini blago za prosti promet v Uniji;
 (b)
 je takemu uvozu priložen račun na podlagi zaveze, tj. trgovinski račun, ki vsebuje vsaj podatke in izjavo, določene v Prilogi 2 k tej uredbi;
 (c)
 je takemu uvozu priloženo potrdilo o izvozni zavezi v skladu s Prilogo 3 k tej uredbi in
 (d)
 blago, deklarirano in predloženo carini, natančno ustreza opisu na računu na podlagi zaveze.
 2. Carinski dolg nastane ob sprejetju deklaracije za sprostitev v prosti promet:
 (a)
 kadar koli se v zvezi z uvozom, opisanim v odstavku 1, ugotovi, da ni izpolnjen en ali več pogojev iz tega odstavka, ali
 (b)
 ko Komisija umakne svoje sprejetje zaveze na podlagi člena 13(9) Uredbe (ES) 2016/1037 v uredbi ali sklepu, ki velja za določene transakcije, ter zadevne račune na podlagi zaveze razglasi za neveljavne.
 Člen 3
 Družbe, katerih zaveze Komisija sprejme in katerih imena so navedena v Prilogi k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, kakor je bil pozneje spremenjen, ter za katere veljajo nekateri pogoji iz navedene priloge, bodo prav tako izdale račun za transakcije, ki niso oproščene izravnalnih dajatev. Ta račun je trgovinski račun, ki vsebuje vsaj elemente iz Priloge 4 k tej uredbi.
 Člen 4
 1. Dokončna izravnalna dajatev, ki se uporablja za „vse druge družbe“ in ki jo določa člen 1(2), se razširi na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne, in trenutno uvrščenih pod oznake KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 in ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501310082, 8501310083, 8501320042, 8501320043, 8501330062, 8501330063, 8501340042, 8501340043, 8501612042, 8501612043, 8501618042, 8501618043, 8501620062, 8501620063, 8501630042, 8501630043, 8501640042, 8501640043, 8541409022, 8541409023, 8541409032, 8541409033), razen tistih, ki so jih proizvedle spodaj navedene družbe:
 Država
 Družba
 Dodatna oznaka TARIC
 Malezija
 AUO – SunPower Sdn. Bhd.
 C073
 Flextronics Shah Alam Sdn. Bhd.
 C074
 Hanwha Q CELLS Malaysia Sdn. Bhd.
 C075
 Panasonic Energy Malaysia Sdn. Bhd.
 C076
 TS Solartech Sdn. Bhd.
 C077
 Tajvan
 ANJI Technology Co., Ltd
 C058
 AU Optronics Corporation
 C059
 Big Sun Energy Technology Inc.
 C078
 EEPV Corp.
 C079
 E-TON Solar Tech. Co., Ltd
 C080
 Gintech Energy Corporation
 C081
 Gintung Energy Corporation
 C082
 Inventec Energy Corporation
 C083
 Inventec Solar Energy Corporation
 C084
 LOF Solar Corp.
 C085
 Ming Hwei Energy Co., Ltd
 C086
 Motech Industries, Inc.
 C087
 Neo Solar Power Corporation
 C088
 Perfect Source Technology Corp.
 C089
 Ritek Corporation
 C090
 Sino-American Silicon Products Inc.
 C091
 Solartech Energy Corp.
 C092
 Sunengine Corporation Ltd
 C093
 Topcell Solar International Co., Ltd
 C094
 TSEC Corporation
 C095
 Win Win Precision Technology Co., Ltd
 C096
 2. Uporaba izvzetij, ki jih je Komisija odobrila družbam, navedenim v odstavku 1 tega člena, ali ki jih je Komisija odobrila v skladu s členom 2(2), je odvisna od predložitve veljavnega trgovinskega računa s strani proizvajalca ali pošiljatelja carinskim organom držav članic, ki mora vsebovati izjavo z datumom in podpisom uradnika subjekta, ki ga je izdal, ter njegovim imenom in funkcijo. V primeru fotonapetostnih celic iz kristalnega silicija se ta izjava glasi: „Podpisani(-a) potrjujem, da je (količina) fotonapetostnih celic iz kristalnega silicija, prodanih za izvoz v Evropsko unijo, ki jih zajema ta račun, proizvedla družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v (zadevna država). Izjavljam, da so podatki na tem računu popolni in resnični.“ V primeru fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija se ta izjava glasi: „Podpisani(-a) potrjujem, da je (količina) fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija, prodanih za izvoz v Evropsko unijo, ki jih zajema ta račun, proizvedla
 (i)
 družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v (zadevna država) ALI
 (ii)
 tretja oseba, ki je podizvajalec družbe (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC) v (zadevna država)
 (črtaj neustrezno možnost)
 iz fotonapetostnih celic iz kristalnega silicija, ki jih je proizvedla družba (ime in naslov družbe) (dodatna oznaka TARIC [dodaj, če za zadevno državo veljajo prvotni ukrepi ali ukrepi proti izogibanju]) v (zadevna država). Izjavljam, da so podatki na tem računu popolni in resnični.“ Če tak račun ni predložen in/ali zgoraj omenjena izjava ne vsebuje ene ali obeh dodatnih oznak TARIC, se uporablja stopnja dajatve, ki velja za „vse druge družbe“, v carinski deklaraciji pa je treba navesti dodatno oznako TARIC B999.
 3. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
 Člen 5
 Delni vmesni pregled izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (137), ki se je začel v skladu s členom 19(3) Uredbe (EU) 2016/1037, se zaključi.
 Člen 6
 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Velja 18 mesecev.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 1. marca 2017
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 176, 30.6.2016, str. 55.
 (2) Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1239/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 325, 5.12.2013, str. 66).
 (3) Izvedbeni sklep Komisije 2013/707/EU z dne 4. decembra 2013 o potrditvi sprejetja zaveze, ponujene v okviru protidampinškega in protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, za obdobje uporabe dokončnih ukrepov (UL L 325, 5.12.2013, str. 214).
 (4) Izvedbeni sklep Komisije 2014/657/EU z dne 10. septembra 2014 o sprejetju predloga pojasnil skupine proizvajalcev izvoznikov in kitajske gospodarske zbornice za izvoz in uvoz strojev in elektronskih izdelkov v zvezi z izvajanjem zaveze iz Izvedbenega sklepa 2013/707/EU (UL L 270, 11.9.2014, str. 6).
 (5) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/1403 (UL L 218, 19.8.2015, str. 1), (EU) 2015/2018 (UL L 295 12.11.2015, str. 23), (EU) 2016/115 (UL L 23 29.1.2016, str. 47), (EU) 2016/1045 (UL L 170, 29.6.2016, str. 5) in (EU) 2016/1998 (UL L 308, 16.11.2016, str. 8) o umiku sprejetja zaveze več proizvajalcev izvoznikov.
 (6) Obvestilo o začetku delnega vmesnega pregleda protidampinških in izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL C 147, 5.5.2015, str. 4).
 (7) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/12 z dne 6. januarja 2016 o zaključku delnega vmesnega pregleda protidampinških in izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 4, 7.1.2016, str. 1).
 (8) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/184 z dne 11. februarja 2016 o razširitvi dokončne izravnalne dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1239/2013 na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne (UL L 37, 12.2.2016, str. 56).
 (9) Obvestilo o bližnjem izteku veljavnosti nekaterih izravnalnih ukrepov (UL C 137, 25.4.2015, str. 28).
 (10) Uredba Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL L 188, 18.7.2009, str. 93). Ta uredba je bila razveljavljena z Uredbo (EU) 2016/1037.
 (11) UL C 405, 5.12.2015, str. 20.
 (12) UL C 405, 5.12.2015, str. 8.
 (13) Obvestilo o začetku delnega vmesnega pregleda protidampinških in izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL C 405, 5.12.2015, str. 33).
 (14) Glej opombo 13.
 (15) Poročila odbora: Kitajska – GOES (odstavek 7.289); Gvatemala – Cement II (odstavek 8.252); ZDA – jeklene plošče (opomba 67); ES – losos (odstavek 7.360); ZDA – izravnalni in protidampinški ukrepi (odstavek 16.9) / poročila pritožbenega organa: ZDA – kozice (odstavek 158); ZDA – toplo valjano jeklo (odstavek 99).
 (16) Tri zadeve, ki potekajo pred Splošnim sodiščem, ne izpodbijajo ugotovitev o subvencioniranju, ampak se nanašajo na druge vidike.
 (17) Oddelek 1 poglavja 10 12. petletnega načrta: „V novi energetski industriji je glavni poudarek na razvoju [...] uporabe sončne energije, fotonapetostne in solarno termalne proizvodnje energije.“
 (18) Oddelek III.ii.1 12. petletnega načrta za fotonapetostno industrijo.
 (19) Oddelek III.iii.1 12. petletnega načrta za fotonapetostno industrijo.
 (20) Oddelek III.ii.3 12. petletnega načrta za fotonapetostno industrijo.
 (21) Oddelek VI.i 12. petletnega načrta za fotonapetostno industrijo.
 (22) Okvir 8 poglavja 23 z naslovom „Strateški ukrepi za razvoj nastajajočih industrij“ 13. petletnega načrta: „Uresničili bomo industrializacijo in dosegli ključne temeljne tehnološke preboje na področju fotonapetostnih celic nove generacije“; Oddelek 1 poglavja 30 z naslovom „Spodbujanje optimizacije in izboljšanja energetske strukture“: „Spodbujali bomo razvoj [...] fotonapetostne proizvodnje energije. Izboljšali bomo podporo politike za [...] sončno [...] energijo“.
 (23) http://en.ndrc.gov.cn/policyrelease/201612/P020161207645766966662.pdf
 (24) Glej uvodno izjavo 170 prvotne uredbe.
 (25) Poročilo o kitajski denarni politiki za tretje četrtletje leta 2014.
 (26) Poročilo o kitajski denarni politiki za tretje četrtletje leta 2014.
 (27) Poročilo o kitajski denarni politiki za prvo, drugo in tretje četrtletje leta 2015.
 (28) Poročilo o kitajski denarni politiki za prvo in drugo četrtletje leta 2015.
 (29) Poročilo o kitajski denarni politiki za tretje četrtletje leta 2015.
 (30) https://www.sec.gov/Archives/edgar/data/1481513/000114420415023130/v404971_20f.htm
 (31) Zadeva 234/84, Belgija proti Komisiji [1986] ECR 2263, točka 14; zadeva 40/85, Belgija proti Komisiji [1986] ECR 2321, točka 13; združene zadeve C-278/92 do C-280/92, Španija proti Komisiji [1994] ECR I-4103, točka 22, ter zadeva C-334/99, Nemčija proti Komisij [2003] ECR I-1139, odstavek 134.
 (32) http://www.cmhk.com/main/a/2016/a26/a30448_30530.shtml
 (33) http://www.bloomberg.com/news/articles/2013-10-25/china-starts-loan-prime-rate-as-new-benchmark-in-market-push; http://www.shibor.org/shibor/web/html/index_e.html
 (34) http://www.global-rates.com/interest-rates/central-banks/central-bank-china/pbc-interest-rate.aspx
 (35) Glej uvodne izjave 181 do 185 prvotne uredbe.
 (36) Glej uvodno izjavo 180 prvotne uredbe.
 (37) Glej uvodno izjavo 192 prvotne uredbe.
 (38)
 Vir: JinkoSolar Holding Co., Ltd. Letno poročilo v skladu s členom 13 ali 15(d) zakona o trgu vrednostnih papirjev iz leta 1934, za poslovno leto, ki se je končalo 31. decembra 2015, str. 10 in 38.
 (39) Poročila PO v zadevi ZDA – zrakoplov (druga pritožba), odstavek 753.
 (40) Poročilo odbora, ZDA – zrakoplov, odstavek 7.1235.
 (41)
 Vir: Bloomberg professional services.
 (42) Glej opombo 41.
 (43) Poročilo odbora, Evropske skupnosti in nekaterih držav članic – Ukrepi, ki vplivajo na trgovino velikih civilnih letal, WT/DS316/R (30.6.2010), odstavki 7.735–7.738.
 (44) Glej uvodno izjavo 253 Izvedbene uredbe (EU) št. 1239/2013.
 (45) Glej uvodne izjave 225 do 235 prvotne uredbe.
 (46) Glej uvodne izjave 245 do 247 prvotne uredbe.
 (47) http://www.most.gov.cn/ztzl/gjzctx/ptzcqt/200802/t20080222_59213.htm
 (48) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 471/2014 z dne 13. maja 2014 o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 142, 14.5.2014, str. 23).
 (49) Izravnalna dajatev Kanade za module in laminate s poreklom iz LRK, odločba iz junija 2015.
 (50) http://program.most.gov.cn
 (51) http://program.most.gov.cn
 (52) Glej med drugim Uredbo Komisije (EU) 2016/113 z dne 28. januarja 2016 o uvedbi začasne protidampinške dajatve na uvoz armaturnih palic iz jekla z visoko odpornostjo proti utrujenosti s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 23, 29.1.2016, str. 16), uvodne izjave 52 do 56.
 (53) Glej na primer Izvedbeno uredbo (EU) 2016/113, navedeno v prejšnji opombi.
 (54) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1357/2013 z dne 17. Decembra 2013 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 341, 18.12.2013, str. 47).
 (55) Bloomberg New Energy Finance, Global PV Demand (Svetovno povpraševanje v fotonapetostnem sektorju), 18. februar 2016, Global Market Outlook Solar Power Europe (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo za Evropo), julij 2016; IHS, The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost (Cena sončne energije, primerjava proizvodnih stroškov fotonapetostnih modulov), junij 2016; PV Status Report 2016 (Poročilo o stanju v fotonapetostnem sektorju), oktober 2016, študija Skupnega raziskovalnega središča je na voljo na spletnem naslovu: https://setis.ec.europa.eu/sites/default/files/reports/Perspectives%20on%20future%20large-scale%20manufacturing%20of%20PV%20in%20Europe.pdf, accessed on 12.12.2016.
 (56) Uredba Komisije (EU) št. 182/2013 z dne 1. marca 2013 o registraciji uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL L 61, 5.3.2013, str. 2).
 (57) Comext je podatkovna zbirka statističnih podatkov o zunanji trgovini, ki jo vodi Eurostat.
 (58) Vse preglednice 1–11 vsebujejo zaokrožene številke. Indeksi in odstotki temeljijo na dejanskih številkah in se lahko razlikujejo, če so izraženi na podlagi zaokroženih številk.
 (59) To ni temeljilo na subvencijski stopnji.
 (60) Dejanske podatke o dobičku je bilo treba navesti v obliki razponov, da bi preprečili, da bi lahko druge vzorčene družbe odštele dobiček, ki ga je dosegla družba Jabil.
 (61) Glej letno poročilo skupine SolarWorld za leto 2015, ki je na voljo na: http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/annual_report_2015_web.pdf, str. 58.
 (62) Konsolidirana četrtletna napoved SolarWorld Q3 2016, http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/2016/solarworld-q3-2016-web-en.pdf, str. 8–9.
 (63) Bloomberg New Energy Finance („BNEF“), „Solar manufacturer capacity league table“ (Preglednica zmogljivosti proizvajalcev solarnih izdelkov), dostop 28. oktobra 2016.
 (64) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, julij 2016, str. 18.
 (65) BNEF, Q4 2016 PV Market Outlook, 30. november 2016.
 (66) IHS, The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost, (Cena sončne energije, primerjava proizvodnih stroškov fotonapetostnih modulov), junij 2016, str. 23. Razlika očitno izhaja iz dejstva, da so v IHS prijavljeni vsi moduli, ki so bili v skladiščih, odpremljeni ali vgrajeni. Nasprotno pa so v svetovnih tržnih napovedih upoštevani samo tisti vgrajeni moduli, ki že proizvajajo električno energijo.
 (67) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, julij 2016, str. 18.
 (68) IHS, The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost, (Cena sončne energije, primerjava proizvodnih stroškov fotonapetostnih modulov), junij 2016, str. 23.
 (69) Bloomberg New Energy Finance („BNEF“), „Solar manufacturer capacity league table“ (Preglednica zmogljivosti proizvajalcev solarnih izdelkov), dostop 28. oktobra 2016.
 (70) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, julij 2016, str. 18.
 (71) BNEF, Q4 2016 PV Market Outlook, 30. november 2016 in IHS, PV Demand Tracker Q4 2016, 9. december 2016.
 (72) BNEF, Q4 2016 PV Market Outlook, 30. november 2016.
 (73) V skladu z BNEF so družbe prvega reda „glavni“ dobavitelji solarnih modulov ali dobavitelji solarnih modulov, ki so „zanimivi za banke“. „Zanimivo za banke“ – ali obstaja verjetnost, da bi banke za projekte, v katerih se uporabljajo solarni izdelki, ponudile dolžniško financiranje brez pravice regresa – je ključno merilo pri določanju reda. Banke in njihovi izvajalci potrebne tehnične skrbnosti izredno neradi razkrijejo svoje bele sezname sprejemljivih izdelkov. Bloomberg New Energy Finance zato svoja merila opira na sklenjene posle, ki so bili zaključeni v preteklosti in so v njegovi podatkovni zbirki. Za več podrobnosti glej BNEF PV Module Maker Tiering System (Sistem razvrščanja v rede na trgu fotonapetostnih modulov po BNEF), 4. november 2016, ki je na voljo na spletnem naslovu: https://data.bloomberglp.com/bnef/sites/4/2012/12/bnef_2012-12-03_PVModuleTiering.pdf, dostop 7. novembra 2016.
 (74) Bloomberg New Energy Finance, „Solar manufacturer capacity league table“ (Preglednica zmogljivosti proizvajalcev solarnih izdelkov), dostop 28. oktobra 2016.
 (75) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, julij 2016.
 (76) Bloomberg New Energy Finance, „Solar manufacturer capacity league table“ (Preglednica zmogljivosti proizvajalcev solarnih izdelkov), dostop 28. oktobra 2016.
 (77) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, julij 2016, str. 30.
 (78) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), julij 2016.
 (79) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, julij 2016.
 (80) Tržne napovedi za fotovoltaiko za tretje četrtletje leta 2016, Solar power – not everyone needs it right now (Sončna energija – ne potrebujemo je vsi takoj), 1. september 2016, str. 17.
 (81) Tržne napovedi za fotovoltaiko za četrto četrtletje leta 2016, 30. november 2016, str. 19.
 (82) Uredba Komisije (EU) št. 513/2013 (UL L 152, 5.6.2013, str. 5), uvodna izjava 180, in Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1238/2013 (UL L 325, 5.12.2013, str. 1), uvodne izjave 245–247.
 (83) Glej preglednici 4a in 10a Uredbe (EU) št. 513/2013.
 (84) Zelo podobna cena je bila ugotovljena tudi na podlagi tehtane povprečne izvozne cene v EU vzorčenih proizvajalcev izvoznikov.
 (85) Sistemski integratorji so družbe, ki združujejo sestavne dele solarnih sistemov, kot so moduli, pretvorniki, stojala in naprave za shranjevanje električne energije, ter jih prodajajo v kompletu končnim uporabnikom.
 (86) Šteje se, da letni EPDČ znaša 1 680 delovnih ur. Povprečni letni EPDČ/MW je odvisen od števila dokončanih projektov v vsakem letu na vsakem od treh ključnih področij, tj. za stanovanjske strešne, komercialne strešne in talne sisteme. Komisija predpostavlja, da je za celotno namestitev (vključno z razvojem projekta in komunalnim opremljanjem zemljišča, distribucijo, logistiko, dejansko montažo ter splošnimi stroški za vse te dejavnosti) potrebnega 8,6 EPDČ/MW za stanovanjske projekte, 3,7 EPDČ/MW za komercialne projekte in 4 EPDČ/MW za talne projekte.
 (87) Eurobserver: The state of renewable energy in Europe 2015, str. 128.
 (88) GWS, DIW, DLR in drugi: Bruttobeschäftigung durch erneuerbare Energien in Deutschland und verringerte fossile Brennstoffimporte durch erneuerbare Energien und Energieeffizienz, str. 8.
 (89) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, str. 16.
 (90) Izvedbena uredba (EU) št. 1238/2013, uvodna izjava 394.
 (91) Marktanalyse Photovoltaik-Dachanlagen, Bundesministerium für Wirtschaft und Energie, 2014, str. 7.
 (92) 21-odstotna krivulja učenja za leto 2015 je bila potrjena v rezultatih za leto 2015, ki jih je marca 2016 objavil International Technology Roadmap for Photovoltaic (ITRPV).
 (93) http://pvinsights.com/
 (94) Bloomberg New Energy Finance, Solar Spot Price Index (Indeks promptnih cen v solarnem sektorju).
 (95) Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Poročilo o napredku na področju energije iz obnovljivih virov COM(2015) 293 final, str. 11.
 (96) Za Češko glej Sklep Komisije SA.40171, 28. november 2016.
 (97) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo 2016–2020), Solar Power Europe, str. 28 in str. 5.
 (98) Global Market Outlook For Solar Power, 2015–2019 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2015–2019), Solar Power Europe, str. 18.
 (99) Sporočilo Komisije: Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 (UL C 200, 28.6.2014, str. 1); oddelka 3.3.2.1 in 3.3.2.4.
 (100) Države članice se lahko odločijo za nižji prag ali pa ga sploh ne uporabijo.
 (101) Sporočilo Komisije: Smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 (UL C 200, 28.6.2014, str. 1); odstavek 250. Ta pravila se prav tako ne uporabljajo za vse sheme podpore, ki ne pomenijo državne pomoči. Vendar Komisiji ni znano, da bi katera država članica svojo shemo podpore zasnovala tako, da ne pomeni državne pomoči.
 (102) Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2016–2020), Solar Power Europe, str. 8 in 37.
 (103) Ta rezultat je bil potrjen tudi v okviru programa SDE+ na Nizozemskem, v katerem je bila v obdobju 2013–2015 dodeljena podpora za približno 55 % vseh ponudb, vezanih na sončno energijo.
 (104) Global Market Outlook For Solar Power, 2015–2019 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2015–2019), str. 22.
 (105) Global Market Outlook For Solar Power, 2015–2019 (Svetovne tržne napovedi za sončno energijo, 2015–2019), str. 23.
 (106) LCOE je glavna metrika za stroške električne energije, ki se proizvede s sredstvom za proizvajanje energije. Izračuna se tako, da se obračunajo vsi stroški v pričakovani življenjski dobi sistema (vključno z izgradnjo, financiranjem, gorivom, vzdrževanjem, davki, zavarovanjem in spodbudami), ki se nato delijo s pričakovano proizvodnjo energije (v kWh) v življenjski dobi sistema. Vsi ocenjeni stroški in koristi se nato prilagodijo glede na inflacijo in diskontirajo, da bi se upoštevala časovna vrednost denarja.
 (107) H2 2016 EMEA LCOE Outlook, oktober 2016, str. 2.
 (108) Pretvorjeno iz USD po tečaju 0,94462.
 (109) BNEF, New Energy Outlook 2016, str. 28.
 (110) Prav tam, str. 23 in 2017 Germany Power Market Outlook, 10. januar 2017, str. 9.
 (111) Deutsche Bank's 2015 solar outlook: accelerating investment and cost competitiveness, 13. januar 2015 in Deutsche Bank, Markets research, Industry Solar, 27. februar 2015.
 (112) Španija prav tako obračunava dodatno dajatev za energijo, proizvedeno s sončnimi paneli. Čeprav se španska dodatna dajatev zelo razlikujejo od nemške, imata obe zaviralni učinek na povpraševanje po solarnih sistemih.
 (113) Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (prenovitev), COM(2016) 767 final, člen 21(1)(a).
 (114) Q3 2016 European Policy Outlook (Napovedi za evropsko politiko za tretje četrtletje leta 2016), BNEF, 4. avgust 2016, str. 8.
 (115) Solar Power Europe, Global Market Outlook 2016-2020, str. 25.
 (116) Prav tam, str. 26.
 (117) Prav tam, str. 23.
 (118) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal.
 (119) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition.
 (120) Povprečen stanovanjski uporabnik podnevi večino časa preživi zunaj doma, zato brez shranjevanja ne more sam porabiti večine električne energije, ki jo je ustvaril strešni sistem.
 (121) BNEF, New Energy Outlook 2016, str. 17.
 (122) Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).
 (123) Prvotna dokončna uredba, uvodna izjava 749.
 (124) Bloomberg New Energy Finance („BNEF“), „Solar manufacturer capacity league table“ (Preglednica zmogljivosti proizvajalcev solarnih izdelkov), dostop 28. oktobra 2016.
 (125) Uredba Sveta (ES) št. 930/2003 (UL L 133, 29.5.2003, str. 1), uvodna izjava 224.
 (126) Prav tam.
 (127) Q4 2016 Global Market Outlook, Preparing for a tough year ahead (Svetovne tržne napovedi za četrto četrtletje leta 2016, Priprave na težavno prihodnje leto), BNEF, 30. november 2016, in Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now (Tržne napovedi za fotovoltaiko za tretje četrtletje leta 2016, Sončna energija – ne potrebujemo je vsi takoj), BNEF, 1. september 2016.
 (128) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal.
 (129) https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition.
 (130) V več virih je navedeno, da solarna industrija dosega 21-odstotno krivuljo učenja. To pomeni, da se z vsako podvojitvijo zmogljivosti za proizvodnjo sončne energije stroški proizvodnje modulov znižajo za 21 %. Skupna svetovna solarna zmogljivost je leta 2013 znašala približno 130 GW, konec leta 2016 pa naj bi dosegla 290 GW, kar pomeni, da se je do zdaj podvojila in da so se stroški proizvodnje modulov znižali za 21 %.
 (131) Tržne napovedi za fotovoltaiko za tretje četrtletje leta 2016, Solar power – not everyone needs it right now (Sončna energija – ne potrebujemo je vsi takoj), BNEF, 1. september 2016, str. 1.
 (132) PvXchange module price index, november 2016: Red light, green light.
 (133) Energy Trend PV, cene celic, posodobljeno 4. Januarja 2017.
 (134) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/1998 z dne 15. novembra 2016 o umiku sprejetja zaveze petih proizvajalcev izvoznikov v okviru Izvedbenega sklepa 2013/707/EU o potrditvi sprejetja zaveze, ponujene v okviru protidampinškega in protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ali ki so od tam poslani, za obdobje uporabe dokončnih ukrepov (UL L 308, 16.11.2016, str. 8).
 (135) Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL L 176, 30.6.2016, str. 21).
 (136) Družbe, navedene v Prilogi II k vzporedni protidampinški Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2017/367 z dne 1. marca 2017 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta in zaključku preiskave v zvezi z delnim vmesnim pregledom v skladu s členom 11(3) Uredbe (EU) 2016/1036 (glej stran 131 tega Uradnega lista), imajo dodatno oznako TARIC, navedeno v navedeni prilogi.
 (137) Obvestilo o začetku delnega vmesnega pregleda protidampinških in izravnalnih ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL C 405, 5.12.2015, str. 33).
 PRILOGA 1
 Ime družbe
 Dodatna oznaka TARIC
 Anhui Schutten Solar Energy Co. Ltd
 Quanjiao Jingkun Trade Co. Ltd
 B801
 Anji DaSol Solar Energy Science & Technology Co. Ltd
 B802
 Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc.
 Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc.
 CSI Cells Co. Ltd
 CSI Solar Power (China) Inc.
 B805
 Changzhou Shangyou Lianyi Electronic Co. Ltd
 B807
 CHINALAND SOLAR ENERGY CO. LTD
 B808
 CEEG Nanjing Renewable Energy Co. Ltd
 CEEG (Shanghai) Solar Science Technology Co. Ltd
 China Sunergy (Nanjing) Co. Ltd
 China Sunergy (Shanghai) Co. Ltd
 China Sunergy (Yangzhou) Co. Ltd
 B809
 Chint Solar (Zhejiang) Co. Ltd
 B810
 ChangZhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B811
 ANHUI RINENG ZHONGTIAN SEMICONDUCTOR DEVELOPMENT CO. LTD
 CIXI CITY RIXING ELECTRONICS CO. LTD
 HUOSHAN KEBO ENERGY & TECHNOLOGY CO. LTD
 B812
 CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd
 B813
 CSG PVtech Co. Ltd
 B814
 DCWATT POWER Co. Ltd
 B815
 Dongfang Electric (Yixing) MAGI Solar Power Technology Co. Ltd
 B816
 EOPLLY New Energy Technology Co. Ltd
 SHANGHAI EBEST SOLAR ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD
 JIANGSU EOPLLY IMPORT & EXPORT CO. LTD
 B817
 Era Solar Co. Ltd
 B818
 ET Energy Co. Ltd
 ET Solar Industry Limited
 B819
 GD Solar Co. Ltd
 B820
 Guodian Jintech Solar Energy Co. Ltd
 B822
 Hangzhou Bluesun New Material Co. Ltd
 B824
 Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd
 Zhejiang Jinbest Energy Science and Technology Co. Ltd
 B825
 Hanwha SolarOne Co. Ltd
 B929
 Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd
 B826
 Hengdian Group DMEGC Magnetics Co. Ltd
 B827
 HENGJI PV-TECH ENERGY CO. LTD
 B828
 Himin Clean Energy Holdings Co. Ltd
 B829
 Jetion Solar (China) Co. Ltd
 Junfeng Solar (Jiangsu) Co. Ltd
 Jetion Solar (Jiangyin) Co. Ltd
 B830
 Jiangsu Green Power PV Co. Ltd
 B831
 Jiangsu Hosun Solar Power Co. Ltd
 B832
 Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B833
 Jiangsu Runda PV Co. Ltd
 B834
 Jiangsu Sainty Machinery Imp. And Exp. Corp. Ltd
 Jiangsu Sainty Photovoltaic Systems Co. Ltd
 B835
 Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd
 B836
 Changzhou Shunfeng Photovoltaic Materials Co. Ltd
 Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Electronic Power Co. Ltd
 Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B837
 Jiangsu Sinski PV Co. Ltd
 B838
 Jiangsu Sunlink PV Technology Co. Ltd
 B839
 Jiangsu Zhongchao Solar Technology Co. Ltd
 B840
 Jiangxi Risun Solar Energy Co. Ltd
 B841
 Jiangyin Hareon Power Co. Ltd
 Taicang Hareon Solar Co. Ltd
 Hareon Solar Technology Co. Ltd
 Hefei Hareon Solar Technology Co. Ltd
 Jiangyin Xinhui Solar Energy Co. Ltd
 Altusvia Energy (Taicang) Co, Ltd
 B842
 Jinggong P-D Shaoxing Solar Energy Tech Co. Ltd
 B844
 Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
 Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
 Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
 Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
 Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
 B795
 Juli New Energy Co. Ltd
 B846
 Jumao Photonic (Xiamen) Co. Ltd
 B847
 Kinve Solar Power Co. Ltd (Maanshan)
 B849
 GCL SOLAR POWER (SUZHOU) LIMITED
 GCL-Poly Solar Power System Integration (Taicang) Co. Ltd
 GCL Solar System (Suzhou) Limited
 GCL-Poly (Suzhou) Energy Limited
 Jiangsu GCL Silicon Material Technology Development Co. Ltd
 Jiangsu Zhongneng Polysilicon Technology Development Co. Ltd
 Konca Solar Cell Co. Ltd
 Suzhou GCL Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B850
 Lightway Green New Energy Co. Ltd
 Lightway Green New Energy (Zhuozhou) Co. Ltd
 B851
 Motech (Suzhou) Renewable Energy Co. Ltd
 B852
 Nanjing Daqo New Energy Co. Ltd
 B853
 LEVO SOLAR TECHNOLOGY CO. LTD
 NICE SUN PV CO. LTD
 B854
 Ningbo Jinshi Solar Electrical Science & Technology Co. Ltd
 B857
 Ningbo Komaes Solar Technology Co. Ltd
 B858
 Ningbo Osda Solar Co. Ltd
 B859
 Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd
 B860
 Ningbo South New Energy Technology Co. Ltd
 B861
 Ningbo Sunbe Electric Ind Co. Ltd
 B862
 Ningbo Ulica Solar Science & Technology Co. Ltd
 B863
 Perfectenergy (Shanghai) Co. Ltd
 B864
 Perlight Solar Co. Ltd
 B865
 Phono Solar Technology Co. Ltd
 Sumec Hardware & Tools Co. Ltd
 B866
 RISEN ENERGY CO. LTD
 B868
 SHANDONG LINUO PHOTOVOLTAIC HI-TECH CO. LTD
 B869
 SHANGHAI ALEX NEW ENERGY CO. LTD
 SHANGHAI ALEX SOLAR ENERGY SCIENCE & TECHNOLOGY CO. LTD
 B870
 BYD(Shangluo)Industrial Co.Ltd
 Shanghai BYD Co. Ltd
 B871
 Shanghai Chaori International Trading Co. Ltd
 Shanghai Chaori Solar Energy Science & Technology Co. Ltd
 B872
 Propsolar (Zhejiang) New Energy Technology Co. Ltd
 Shanghai Propsolar New Energy Co. Ltd
 B873
 Lianyungang Shenzhou New Energy Co. Ltd
 Shanghai Shenzhou New Energy Development Co. Ltd
 SHANGHAI SOLAR ENERGY S&T CO. LTD
 B875
 Jiangsu ST-Solar Co. Ltd
 Shanghai ST-Solar Co. Ltd
 B876
 Shanghai Topsolar Green Energy Co. Ltd
 B877
 Shenzhen Sacred Industry Co. Ltd
 B878
 Leshan Topray Cell Co. Ltd
 Shanxi Topray Solar Co. Ltd
 Shenzhen Topray Solar Co. Ltd
 B880
 Shanghai Sopray New Energy Co. Ltd
 Sopray Energy Co. Ltd
 B881
 Ningbo Sun Earth Solar Energy Co. Ltd
 NINGBO SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD
 SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD
 B882
 TDG Holding Co. Ltd
 B884
 Tianwei New Energy (Chengdu) PV Module Co. Ltd
 Tianwei New Energy Holdings Co. Ltd
 Tianwei New Energy (Yangzhou) Co. Ltd
 B885
 Wenzhou Jingri Electrical and Mechanical Co. Ltd
 B886
 Winsun New Energy Co. Ltd
 B887
 Wuhu Zhongfu PV Co. Ltd
 B889
 Wuxi Saijing Solar Co. Ltd
 B890
 Wuxi Solar Innova PV Co. Ltd
 B892
 Wuxi Machinery & Equipment Import & Export Co. Ltd
 Wuxi Taichang Electronic Co. Ltd
 Wuxi Taichen Machinery & Equipment Co. Ltd
 B893
 Shanghai Huanghe Fengjia Photovoltaic Technology Co. Ltd
 State-run Huanghe Machine-Building Factory Import and Export Corporation
 Xi'an Huanghe Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B896
 Wuxi LONGi Silicon Materials Co. Ltd
 Xi'an LONGi Silicon Materials Corp.
 B897
 Years Solar Co. Ltd
 B898
 Yuhuan BLD Solar Technology Co. Ltd
 Zhejiang BLD Solar Technology Co. Ltd
 B899
 Yuhuan Sinosola Science & Technology Co. Ltd
 B900
 Yunnan Tianda Photovoltaic Co. Ltd
 B901
 Zhangjiagang City SEG PV Co. Ltd
 B902
 Zhejiang Global Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B904
 Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd
 B905
 Zhejiang Jiutai New Energy Co. Ltd
 Zhejiang Topoint Photovoltaic Co. Ltd
 B906
 Zhejiang Kingdom Solar Energy Technic Co. Ltd
 B907
 Zhejiang Koly Energy Co. Ltd
 B908
 Zhejiang Longbai Photovoltaic Tech Co. Ltd
 B909
 Zhejiang Mega Solar Energy Co. Ltd
 Zhejiang Fortune Photovoltaic Co. Ltd
 B910
 Zhejiang Shuqimeng Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B911
 Zhejiang Shinew Photoeletronic Technology Co. Ltd
 B912
 Zhejiang SOCO Technology Co. Ltd
 B913
 Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Limited Liability Company
 Zhejiang Yauchong Light Energy Science & Technology Co. Ltd
 B914
 Zhejiang Tianming Solar Technology Co. Ltd
 B916
 Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd
 Zhejiang Beyondsun PV Co. Ltd
 B917
 Zhejiang Wanxiang Solar Co. Ltd
 WANXIANG IMPORT & EXPORT CO LTD
 B918
 Zhejiang Xiongtai Photovoltaic Technology Co. Ltd
 B919
 ZHEJIANG YUANZHONG SOLAR CO. LTD
 B920
 Zhongli Talesun Solar Co. Ltd
 B922
 ZNSHINE PV-TECH CO. LTD
 B923
 Zytech Engineering Technology Co. Ltd
 B924
 PRILOGA 2
 Na trgovinskem računu za prodajo blaga zadevne družbe v Evropski uniji, za katerega veljajo zaveze, se navedejo naslednji podatki:
 1.
 naslov „TRGOVINSKI RAČUN, PRILOŽEN BLAGU, ZA KATEREGA VELJAJO ZAVEZE“;
 2.
 ime družbe, ki je izdala trgovinski račun;
 3.
 številka trgovinskega računa;
 4.
 datum izdaje trgovinskega računa;
 5.
 dodatna oznaka TARIC, pod katero se blago na računu carini na meji Evropske unije;
 6.
 natančen in enostaven opis blaga ter:
 —
 kontrolna številka izdelka (PCN),
 —
 tehnične specifikacije PCN,
 —
 številčna oznaka izdelka družbe (CPC),
 —
 oznaka KN,
 —
 količina (podana v enotah, izraženih v vatih);
 7.
 opis pogojev prodaje z naslednjimi podatki:
 —
 cena na enoto (vati),
 —
 veljavni plačilni pogoji,
 —
 veljavni dobavni pogoji,
 —
 skupni popusti in rabati;
 8.
 ime družbe, ki deluje kot uvoznik, ki mu družba neposredno izda račun;
 9.
 ime uslužbenca družbe, ki je izdala trgovinski račun, in naslednja podpisana izjava:
 „Podpisani potrjujem, da je prodaja blaga, navedenega na tem računu, za neposredni izvoz v Evropsko unijo, v okviru in skladna s pogoji zaveze, ki jo je ponudila [DRUŽBA], Evropska komisija pa jo je sprejela z Izvedbenim sklepom 2013/707/EU. Izjavljam, da so podatki na tem računu popolni in točni.“
 PRILOGA 3
 Potrdilo o izvozni zavezi
 Na potrdilu o izvozni zavezi, ki ga izda CCCME za vsak trgovinski račun, ki je priložen blagu družbe za prodajo v Evropski uniji, za katerega veljajo zaveze, se navedejo naslednji podatki:
 1.
 ime, naslov, številka telefaksa in številka telefona Kitajske gospodarske zbornice za izvoz in uvoz strojev in elektronskih izdelkov (CCCME);
 2.
 ime družbe iz Priloge k Izvedbenemu sklepu 2013/707/EU, ki izda trgovinski račun;
 3.
 številka trgovinskega računa;
 4.
 datum izdaje trgovinskega računa;
 5.
 dodatna oznaka TARIC, pod katero se blago na računu carini na meji Evropske unije;
 6.
 natančen opis blaga, ki vključuje:
 —
 številčno oznako izdelka (PCN),
 —
 tehnično specifikacijo blaga, številčno oznako izdelka družbe (CPC) (če se uporablja),
 —
 oznako KN;
 7.
 natančna količina izvoza (v enotah), izražena v vatih;
 8.
 številka in datum izteka (tri mesece po izdaji) potrdila;
 9.
 ime uslužbenca CCCME, ki je izdal potrdilo, in naslednja podpisana izjava:
 „Podpisani potrjujem, da se to potrdilo izdaja za neposreden izvoz v Evropsko unijo, in sicer za blago, navedeno na trgovinskem računu za prodajo, za katerega veljajo zaveze, in da se potrdilo izdaja v okviru in pod pogoji zaveze, ki jo je ponudila [družba], Evropska komisija pa sprejela z Izvedbenim sklepom 2013/707/EU. Izjavljam, da so podatki, navedeni v tem potrdilu, točni in da količina, ki jo zajema to potrdilo, ne presega praga zaveze.“;
 10.
 datum;
 11.
 podpis in žig CCCME.
 PRILOGA 4
 Na trgovinskem računu za prodajo blaga zadevne družbe v Evropski uniji, za katerega veljajo izravnalne dajatve, se navedejo naslednji podatki:
 1.
 naslov „TRGOVINSKI RAČUN, PRILOŽEN BLAGU, ZA KATEREGA VELJAJO PROTIDAMPINŠKE IN IZRAVNALNE DAJATVE“;
 2.
 ime družbe, ki je izdala trgovinski račun;
 3.
 številka trgovinskega računa;
 4.
 datum izdaje trgovinskega računa;
 5.
 dodatna oznaka TARIC, pod katero se blago na računu carini na meji Evropske unije;
 6.
 natančen in enostaven opis blaga ter:
 —
 kontrolna številka izdelka (PCN),
 —
 tehnične specifikacije PCN,
 —
 številčna oznaka izdelka družbe (CPC),
 —
 oznaka KN,
 —
 količina (podana v enotah, izraženih v vatih);
 7.
 opis pogojev prodaje z naslednjimi podatki:
 —
 cena na enoto (vati),
 —
 veljavni plačilni pogoji,
 —
 veljavni dobavni pogoji,
 —
 skupni popusti in rabati;
 8.
 ime in podpis uradnika družbe, ki je izdala trgovinski račun.