type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 52001PC0513S
 Σχέδιο Απόφασης της Μσικτής Επιτροπής του ΕΟΧ για την τροποποίηση του πρωτοκόλλου 31 της συμφωνίας ΕΟΧ, σχετικά με τη συνεργασία σε ειδικούς τομείς εκτός του πλαισίου των τεσσάρων ελευθεριών /* COM/2001/0513 τελικό */
 Σχέδιο ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΗΣ ΜΣΙΚΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ ΤΟΥ ΕΟX για την τροποποίηση του πρωτοκόλλου 31 της συμφωνίας ΕΟΧ, σχετικά με τη συνεργασία σε ειδικούς τομείς εκτός του πλαισίου των τεσσάρων ελευθεριών - Σχέδιο της Κοινής Θέσης της Κοινότητας(υποβληθέν από την Επιτροπή)ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ1. Το πρωτόκολλο 31 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ περιέχει ειδικές διατάξεις σχετικά με τη συνεργασία μεταξύ της Κοινότητας και των κρατών ΕΟΧ/ΕΖΕΣ εκτός του πλαισίου των τεσσάρων ελευθεριών.2. Το συνημμένο σχέδιο απόφασης της Μικτής Επιτροπής του ΕΟΧ αποβλέπει στην τροποποίηση του πρωτοκόλλου 31 προκειμένου να επεκταθεί η συνεργασία στον τομέα της κοινωνικής πολιτικής. Προβλέπει πλαίσιο συνεργασίας και καθορίζει τους όρους για την πλήρη συμμετοχή των κρατών ΕΟΧ/ΕΖΕΣ στα κοινοτικά προγράμματα και τις δράσεις στον εν λόγω τομέα:-32001 D 0051: Απόφαση 2001/51/EK του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 2000, για τη θέσπιση προγράμματος κοινής δράσης σχετικά με την κοινοτική στρατηγική για την ισότητα μεταξύ γυναικών και ανδρών (2001-2005) (ΕΕ L 17 της 19.1.2001, σ. 22).3. Βάσει του άρθρου 10 της απόφασης 2001/51/EΚ του Συμβουλίου, στο πρόγραμμα μπορούν να συμμετάσχουν οι χώρες ΕΟΧ/ΕΖΕΣ σύμφωνα με τους όρους που καθορίζονται στη συμφωνία ΕΟΧ.4. Κατά την έννοια του άρθρου 1 παράγραφος 3 στοιχείο β) του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 2894/94 του Συμβουλίου σχετικά με ορισμένες λεπτομέρειες εφαρμογής της συμφωνίας για τον ΕΟΧ, το Συμβούλιο, κατόπιν προτάσεως της Επιτροπής, καθορίζει τη θέση της Κοινότητας, όσον αφορά αποφάσεις του είδους αυτού.5. Το σχέδιο απόφασης της Μικτής Επιτροπής ΕΟΧ υποβάλλεται στο Συμβούλιο προς έγκριση. Η Επιτροπή ευελπιστεί ότι θα είναι σε θέση να παρουσιάσει τη θέση της Κοινότητας στη Μικτή Επιτροπή ΕΟΧ τον Μάιο του 2001.Σχέδιο ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΗΣ ΜΣΙΚΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ ΤΟΥ ΕΟX για την τροποποίηση του πρωτοκόλλου 31 της συμφωνίας ΕΟΧ, σχετικά με τη συνεργασία σε ειδικούς τομείς εκτός του πλαισίου των τεσσάρων ελευθεριώνΗ ΜΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ TOY ΕΟΧ,Έχοντας υπόψη:τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, μετά την τροποποίησή της με το πρωτόκολλο προσαρμογής της συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, εφεξής "η συμφωνία" και, ιδίως, τα άρθρα 86 και 98,Εκτιμώντας τα εξής:(1) Το πρωτόκολλο 31 της συμφωνίας τροποποιήθηκε με την απόφαση αριθ. ... της ... [1] της Μικτής Επιτροπής ΕΟΧ.[1] ΕΕ L ...(2) Είναι σκόπιμο να επεκταθεί η συνεργασία των συμβαλλομένων μερών της συμφωνίας ούτως ώστε να συμπεριληφθεί η απόφαση 2001/51/ΕΚ του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 2000, για τη θέσπιση προγράμματος κοινής δράσης σχετικά με την κοινοτική στρατηγική για την ισότητα μεταξύ γυναικών και ανδρών (2001-2005) [2].[2] ΕΕ L 17 της 19.1.2001, σ. 22.(3) Επομένως, το πρωτόκολλο 31 της συμφωνίας πρέπει να τροποποιηθεί ώστε να καταστεί δυνατή η επέκταση της εν λόγω συνεργασίας με ισχύ από 1ης Ιανουαρίου 2001,ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:Άρθρο 1Το άρθρο 5 του πρωτοκόλλου 31 της συμφωνίας τροποποιείται ως εξής:1. Το κείμενο της παραγράφου 5 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο:«Από 1ης Ιανουαρίου 1996, τα κράτη της ΕΖΕΣ συμμετέχουν στα κοινοτικά προγράμματα και στις δράσεις που αναφέρονται στις πρώτες δύο περιπτώσεις της παραγράφου 8, από 1ης Ιανουαρίου 2000, στο πρόγραμμα που αναφέρεται στην τρίτη περίπτωση και με ισχύ από 1ης Ιανουαρίου 2001 στο πρόγραμμα που αναφέρεται στην τέταρτη περίπτωση.»2. Προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση στην παράγραφο 8:«- 32001 D 0051: Απόφαση 2001/51/EK του Συμβουλίου, της 20ής Δεκεμβρίου 2000, για τη θέσπιση προγράμματος κοινής δράσης σχετικά με την κοινοτική στρατηγική για την ισότητα μεταξύ γυναικών και ανδρών (2001-2005) (ΕΕ L 17 της 19.1.2001, σ. 22).»Άρθρο 2Η παρούσα απόφαση τίθεται σε ισχύ την επόμενη ημέρα της τελευταίας κοινοποίησης προς τη Μικτή Επιτροπή ΕΟΧ δυνάμει του άρθρου 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας [3].[3] Έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.Εφαρμόζεται από 1ης Ιανουαρίου 2001.Άρθρο 3Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα για τον ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα για τον ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων.Βρυξέλλες, ... 2001.Για τη Μικτή Επιτροπή ΕΟΧ Ο ΠρόεδροςΟι Γραμματείς της Μικτής Επιτροπής ΕΟΧ


type: caselaw

text:
 16.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 184/5
 Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 13. února 2014 – Marek Marszałkowski v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
 (Věc C-177/13 P) (1)
 („Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Nařízení (ES) č. 40/94 - Článek 8 odst. 1 písm. b) - Přihláška obrazové ochranné známky Společenství obsahující slovní prvky ‚Walichnowy‘ a ‚Marko‘ - Námitka majitele slovní ochranné známky Společenství MAR-KO - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny“)
 2014/C 184/06
 Jednací jazyk: polština
 Účastníci řízení
 Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: Marek Marszałkowski (zástupce: C. Sadkowski, právní poradce)
 Další účastníci řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: D. Walicka, zmocněnkyně), Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG
 Předmět věci
 Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Tribunálu (prvního senátu) ze dne 4. února 2013, Marszalkowski v. OHIM – Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOWY MARKO) (T-159/11), kterým Tribunál zamítl odvolání proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 11. ledna 2011 (věc R 760/2010-4), kterým bylo zrušeno rozhodnutí námitkového oddělení, jímž byla zamítnuta námitka podaná majitelem slovní ochranné známky Společenství „Mar-Ko“ pro výrobky zařazené do třídy 29 Nicejského tříděni – Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst L 78, s. 1) a čl. 48 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu – Relativní důvod pro zamítnutí – Nebezpečí záměny
 Výrok
 1)
 Kasační opravný prostředek se zamítá.
 2)
 Marek Marszałkowski ponese náklady řízení.
 (1) Úř. věst. C 207, 20.7.2013.


text:
 Avis juridique important
 |
 31991L0376
 Richtlinie 91/376/EWG der Kommission vom 25. Juni 1991 zur Änderung der Richtlinie 86/109/EWG zur Beschränkung des Verkehrs mit Saatgut bestimmter Arten von Futter-, Öl- und Faserpflanzen auf amtlich als "Basissaatgut" oder "zertifiziertes Saatgut" anerkanntes Saatgut
 Amtsblatt Nr. L 203 vom 26/07/1991 S. 0108 - 0110 Finnische Sonderausgabe: Kapitel 3 Band 38 S. 0078 Schwedische Sonderausgabe: Kapitel 3 Band 38 S. 0078
 RICHTLINIE DER KOMMISSION vom 25. Juni 1991 zur Änderung der Richtlinie 86/109/EWG zur Beschränkung des Verkehrs mit Saatgut bestimmter Arten von Futter-, Öl- und Faserpflanzen auf amtlich als "Basissaatgut" oder "zertifiziertes Saatgut" anerkanntes Saatgut (91/376/EWG) DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, gestützt auf die Richtlinie 66/401/EWG des Rates vom 14. Juni 1966 über den Verkehr mit Futterpflanzensaatgut (1), zuletzt geändert durch die Richtlinie 90/654/EWG (2), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 3, gestützt auf die Richtlinie 86/109/EWG der Kommission (3), geändert durch die Richtlinie 89/424/EWG (4), insbesondere auf Artikel 3, in Erwägung nachstehender Gründe: Die Richtlinie 66/401/EWG erlaubt den Verkehr mit Basissaatgut, zertifiziertem Saatgut und Handelssaatgut bestimmter Arten von Futterpflanzen. Artikel 3 Absatz 3 derselben Richtlinie ermächtigt die Kommission, den Verkehr mit Saatgut zu untersagen, das nicht als "Basissaatgut" oder "zertifiziertes Saatgut" amtlich anerkannt worden ist. Dementsprechend beschränkt die Richtlinie 86/109/EWG unter anderem den Verkehr mit Saatgut bestimmter Arten von Futterpflanzen auf amtlich als "Basissaatgut" oder "zertifiziertes Saatgut" anerkanntes Saatgut. Für einige der in der Richtlinie 86/109/EWG aufgeführten Arten gilt diese Verkehrsbeschränkung ab dem 1. Juli 1991. Es hat sich jedoch gezeigt, daß die Mitgliedstaaten bis zu diesem Zeitpunkt noch nicht genügend Basissaatgut und zertifiziertes Saatgut für einige dieser Arten erzeugen können, um den Saatgutbedarf der Gemeinschaft zu decken. Mitgliedstaaten, die Sorten der fraglichen Arten amtlich zugelassen haben, sollten die Erzeugung von Saatgut dieser Arten im Hinblick auf die amtliche Anerkennung als "Basissaatgut" oder "zertifiziertes Saatgut" jedoch unterstützen. Die Kommission wird geeignete Schritte zur Förderung des Verkehrs mit solchermassen erzeugtem Saatgut einleiten. Es ist daher erforderlich, bestimmte Übergangsmaßnahmen zu treffen, bis genügend Basissaatgut und zertifiziertes Saatgut dieser Arten erzeugt werden kann. Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für das landwirtschaftliche, gartenbauliche und forstwirtschaftliche Saat- und Pflanzengutwesen - HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN: Artikel 1 Die Richtlinie 86/109/EWG wird wie folgt geändert: 1. Artikel 3 erhält folgende Fassung: "Artikel 3 Die Mitgliedstaaten schreiben vor, daß Saatgut von - Alopecurus pratensis L. - Wiesenfuchsschwanz - Arrhenatherum elatius (L.) P. Beauv. ex J. S. et K. B. Presl - Glatthafer - Bromus catharticus Vahl - Horntrespe - Bromus sitchensis Trin. - Alaskatrespe - Lupinus luteus - Gelbe Lupine, ausser Bittersorten - Lupinus angustifolius L. - Blaue Lupine - Poa nemoralis L. - Hainrispe - Trisetum flavescens (L.) Beauv. - Goldhafer - Phacelia tanacetifolia Benth. - Phazelie - Sinapis alba L. - Weisser Senf ab dem 1. Juli 1991 nur in den Verkehr gebracht werden darf, wenn es als }Basissaatgut' oder }zertifiziertes Saatgut' amtlich anerkannt worden ist." 2. Folgender Artikel wird eingefügt: "Artikel 3a (1) Die Mitgliedstaaten schreiben vor, daß Saatgut von - Agrostis canina L. - Hundsstraußgras - Festuca ovina L. - Schafsschwingel - Lupinus albus L. - Weisse Lupine, Bittersorten - Lupinus luteus L. - Gelbe Lupine, Bittersorten - Trifolium alexandrinum L. - Alexandrinerklee - Trifolium incarnatum L. - Inkarnatklee - Trifolium resupinatum L. - Persischer Klee - Vicia sativa L. - Saatwicke - Vicia villosa Roth. - Zottelwicke ab dem 1. Juli 1991 nur in den Verkehr gebracht werden darf, wenn es als }Basissaatgut' oder }zertifiziertes Saatgut' amtlich anerkannt worden ist, sofern in Absatz 5 nicht etwas anderes bestimmt ist. (2) Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission vor dem in Absatz 1 genannten Datum über die Saatgutmengen für die in Absatz 1 aufgeführten Arten, die bis zum 31. Dezember 1991 zur Aussaat auf ihrem Hoheitsgebiet benötigt werden und wahrscheinlich nicht durch das vorhandene amtlich als }Basissaatgut' oder }zertifiziertes Saatgut' anerkannte Saatgut abgedeckt werden können. (3) Mitgliedstaaten, die die Kommission gemäß Absatz 1 über mögliche Engpässe bei amtlich als }Basissaatgut' oder }zertifiziertes Saatgut' anerkannte Saatgut unterrichtet haben, - sammeln alle Informationen über die Anpassung von Sorten der entsprechenden Arten, die im gemeinsamen Sortenkatalog für landwirtschaftliche Pflanzenarten aufgeführt sind, und übermitteln sie der Kommission unverzueglich, spätestens aber bis zum 1. Oktober 1991, und - fördern die geeignete Erhaltung bestehender Ekotypen der entsprechenden Arten, damit die Bedingungen für ihre amtliche Zulassung als Sorte erfuellt werden können. (4) Mitgliedstaaten, die Sorten der fraglichen Arten amtlich zugelassen haben, unterstützen die Erzeugung von Saatgut dieser Arten im Hinblick auf die amtliche Anerkennung als }Basissaatgut' oder }zertifiziertes Saatgut'. Die Kommission wird geeignete Schritte zur Förderung des Verkehrs mit solchermassen erzeugtem Saatgut einleiten. (5) Die Mitgliedstaaten gemäß Absatz 3 werden ermächtigt, bis zum 31. Dezember 1991 eine Menge von als }Handelssaatgut' amtlich geprüftem Saatgut in den Verkehr zu bringen, die zur Beseitigung des gemäß Absatz 2 gemeldeten Engpasses ausreicht. Neben den Angaben gemäß Anhang IV der Richtlinie 66/401/EWG gibt das amtliche Etikett Auskunft - über die Art des betreffenden Materials und darüber, - daß das Saatgut ausschließlich für den betreffenden Mitgliedstaat vorgesehen ist. (6) Treten nach dem 31. Dezember 1991 noch Engpässe auf, so findet Artikel 17 der Richtlinie 66/401/EWG Anwendung." Artikel 2 Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzueglich davon in Kenntnis. Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in diesen Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten dieser Bezugnahme. Artikel 3 Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet. Brüssel, den 25. Juni 1991 Für die Kommission Ray MAC SHARRY Mitglied der Kommission (1) ABl. Nr. 125 vom 11. 7. 1966, S. 2298/66. (2) ABl. Nr. L 353 vom 17. 12. 1990, S. 48. (3) ABl. Nr. L 93 vom 8. 4. 1986, S. 21. (4) ABl. Nr. L 196 vom 12. 7. 1989, S. 50.


type: wikipedia

text:
Graf je abstraktný matematický objekt daný a teória grafov a sú obvykle abstrakciou reálnych problémov či štruktúr. Typickým príkladom je modelovanie cestnej siete ako grafu, kde vrcholy sú mestá a hrany zastupujú cesty.
 Poznámka: V slovenskej literatúre sa množina hrán zvykne označovať aj symbolom H. Vo svetovej literatúre sa obvykle označuje E z anglického edge.
 Definície
 Neorientovaný graf
 Graf alebo neorientovaný graf G je usporiadaná dvojica G = (V, E), kde:
 V je neprázdna konečná množina vrcholov grafu,
 E je množina neusporiadaných dvojíc typu {u, v}, kde u ≠ v, nazývaných hrany grafu.
 Príklad neorientovaného grafu:
 V = {1, 2, 3, 4}E = {{1, 2}, {1, 3}, {2, 3}, {3, 4}}
 Orientovaný graf
 Orientovaný graf alebo digraf G je usporiadaná dvojica G = (V, E), kde:
 V je neprázdna konečná množina vrcholov grafu,
 E je množina usporiadaných dvojíc typu (u, v), kde u ≠ v, nazývaných orientované hrany grafu.
 Príklad digrafu:
 V = {1, 2, 3, 4}E = {(1, 2), (1, 3), (3, 2), (3, 4), (4, 3)}
 Každý neorientovaný graf možno previesť na orientovaný graf, s tým istým počtom vrcholov a dvojnásobným počtom hrán.
 Ďalšie typy grafov
 Ak sú v grafe povolené aj orientované, aj neorientované hrany, takýto graf sa nazýva migraf. Pripustením viacerých „rovnakých“ hrán (u, v) (resp. {u, v}) získavame multidigraf (resp. multigraf). Ak v grafe existujú aj orientované, aj neorientované hrany a navyše niektoré z nich majú rovnaký aj začiatočny, aj koncový bod, nazývame tento graf multimigrafom. Graf, ktorý obsahuje aj slučky sa zvykne nazývať pseudograf (resp. pseudodigraf a pseudomigraf).
 Diagram grafu
 Diagram grafu je jeho grafickým znázornením a každý graf ma nekonečné množstvo diagramov. Jednoduchšie grafy je možné zobraziť do roviny (kde sa hrany pretínajú iba vo vrcholoch), takéto diagramy sa nazývajú rovinné. Vrcholy sa väčšinou zobrazujú ako krúžky či bodky a hrany ako čiary.
 Vlastnosti grafov
 Triviálny graf je taký, ktorého množina vrcholov V pozostáva iba z jedného vrcholu a jeho množina hrán E je prázdna.
 Graf sa nazýva rovinným, ak k nemu existuje rovinný diagram.
 Hranová množina E úplneho grafu (resp. digrafu) obsahuje všetky kombinácie {u, v} (resp. (u, v)), také že u, v ∈ V a u ≠ v. Teda každé dva vrcholy sú spojené hranou.
 Pravidelným grafom stupňa k nazveme graf, v ktorom má každý vrchol v z V stupeň k.
 Graf sa nazýva bipartitný, ak jeho množinu vrcholov možno rozdeliť na dve disjunktné množiny V1, V2, pre ktoré platí, že žiadne dva vrcholy z tej istej časti nie sú susedné.
 Grafy G = (V, E) a G0 = (V0, E0) sú komplementárne, ak pre ne platí, že V = V0 a pre každé dva rôzne vrcholy u, v platí {u, v} ∈ E práve vtedy ak {u, v} ∉ E0. Graf G1 = (V, E ∪ E0) je teda úplným grafom. Graf G0 je komplement grafu G.
 Ak konkrétna aplikácia vyžaduje aby mali hrany priradenú určitú hodnotu (cenu alebo všeobecnejšie váhu), takýto graf obohatíme o funkciu w, ktorá zobrazuje množinu hrán do množiny reálnych čísel (E → R). Tento graf G = (V, E, w) nazývame hranovo-ohodnotený. Niekedy sa vyžaduje viac ohodnotení hrán a to vedie k použitiu viacerých funkcií.
 Podgrafy
 Graf G0 = (V0, E0) je podgrafom grafu G = (V, E), ak platí V0 ⊆ V a E0 ⊆ E. Potom môžeme písať G0 ⊆ G.
 Faktorový podgraf grafu G je taký podgraf G0 = (V0, E0), v ktorom platí V0 = V.
 Teória grafov


text:
 25.8.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 282/55
 Rikors ippreżentat fit-2 ta’ Lulju 2014 – Sertrans Catalunya vs Il-Kummissjoni
 (Kawża T-504/14)
 2014/C 282/73
 Lingwa tal-kawża: l-Ispanjol
 Partijiet
 Rikorrenti: Sertrans Catalunya, SA (Barcelona, Spanja) (rappreżentant: J. De Juan Casadevall, avukat)
 Konvenuta: Il-Kummissjoni Ewropea
 Talbiet
 —
 tannulla d-deċiżjoni kkontestata;
 —
 sussidjarjament, u fil-każ li s-Sistema Spanjola tat-Taxxa tal-Lokazzjoni titqies li hija għajnuna mill-Istat illegali, li l-irkupru jiġi llimitat sad-data tal-pubblikazzjoni f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea tad-deċiżjoni li tiftaħ il-proċedura ta’ investigazzjoni formali, fil-21 ta’ Settembru 2011, u
 —
 tikkundanna lill-Kummissjoni Ewropea għall-ispejjeż.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Il-motivi u l-argumenti prinċipali huma l-istess bħal dawk invokati fil-Kawża T-500/14, Derivados del Flúor vs Il-Kummissjoni.


text:
22 . 7 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 189/ 15
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Kommissionens beslutning 92/568/EØF af 25 . november
 den 30. maj 1995 1992 om en procedure i henhold til EØF-traktatens
 artikel 85 ( IV/33 . 586 — Salg af togbilletter via rejsebu
 i sag T-289/94 , Angelo Innamorati mod reauer ) ( 2 ), har Retten (Tredje Udvidede Afdeling ), sammen
 Europa-Parlamentet ( J ) sat af afdelingsformanden, J. Biancarelli, og dommerne R.
 (Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — afvisning af ansøg Schintgen, C. P. Briët, R. Garda-Valdecasas og C. W.
 ning — begrundelse for en afgørelse truffet af udvælgelses Bellamy; justitssekretær: H. Jung, den 6 . juni 1995 afsagt
 komitéen til en almindelig udvælgelsesprøve) dom , hvis konklusion lyder således:
 95 /C 189/30 )
 1 ) Kommissionens beslutning 92/568/EØF af 25. novem
 (Processprog: fransk) ber 1 992 om en procedure i henhold til EØF-traktatens
 artikel 85 (IV/33 . 586 — Salg af togbilletter via rejsebu
 reauer) annulleres .
 I sag T-289/94 , Angelo Innamorati , hjælpeansat ved Kom
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, ansøger til den 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 almindelige udvælgelsesprøve EP/59/A, med bopæl i Bruxel
 les, ved advokat Jean-Noël Louis, Bruxelles, og med valgt (') EFT nr . C 71 af 13 . 3 . 1993 .
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sàrl, 1 , rue ( 2 ) EFT nr . L 366 af 15 . 12 . 1992 , s . 47 .
 Glesener , mod Europa-Parlamentet ( befuldmægtigede :
 Greogorio Garzón Clariana, Manfred Peter og José Luis
 Rufas Quintana ), i hvilken der er nedlagt påstand om
 annullation af den af udvælgelseskomitéen for udvælgel
 sesprøve EP/59/A trufne afgørelse, hvorved sagsøgeren for DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 resuméprøven blev givet et lavere antal point end mindste
 kravet og ikke fik adgang til de øvrige prøver i forbindelse den 8 , juni 1995
 med -udvælgelsesprøven, har Retten ( Tredje Afdeling ), i sag T-496/93 , Alain-Pierre Allo mod Kommissionen for
 sammensat af afdelingsformanden, J. Biancarelli , og dom De Europæiske Fællesskaber ( l )
 merne C. W. Bellamy og J. Azizi ; justitssekretær : FL Jung, (Tjenestemænd — udnævnelse — ansættelsesmyndighedens
 den 30 . maj 199 5 afsagt dom , hvis konklusion lyder skøn — tjenestens interesse — begrundelse — ingen
 således :
 bedømmelsesrapport — betydning for proceduren — pro
 cedure for besættelse af stillinger på mellemliggende leder
 1 . Deri af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EP/ niveau — kontradiktion)
 59/A trufne afgørelse, hvorved sagsøgeren blev givet et ( 95/C 189/32 )
 lavere antal point end mindstekravet og ikke fik adgang
 til de øvrige prøver i forbindelse med udvælgelsesprø
 ven , annulleres .
 (Processprog: fransk)
 I sag T-496/93 , Alain-Pierre Allo , tjenestemand ved Kom
 2 . Europa-Parlamentet bærer sagens omkostninger. missionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved
 advokat Eric Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i
 C ) EFT nr . C 316 af 12 . 11 . 1994 . Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2 , rue du Fort
 Rheinsheim, mod Kommissionen for De Europæiske Fæl
 lesskaber ( befuldmægtigede : Gianluigi Valsesia og Denis
 Waelbroeck), hvori der er nedlagt påstand dels om annul
 lation af de afgørelser, hvorved fru X blev udnævnt til chef
 for Komissionens delegation i Rumænien, og hvorved
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS sagsøgeren modtog afslag på sin ansøgning om denne
 stilling, dels om erstatning af det økonomiske og ikke
 den 6, juni 1995
 økonomiske tab, som sagsøgeren hævder at have lidt som
 i sag T-14/93 , Union internationale des chemins de fer mod følge af disse afgørelser og som følge af, at hans bedøm
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( ] ) melsesrapport for perioden 1989-1991 ikke befandt sig i
 (Konkurrence — jernbanetransport — hjemmelen for en hans personlige akter på det tidspunkt, da ansøgningerne til
 beslutning — forordning (EØF) nr. 1017/68 — rejsebu den pågældende stilling blev gennemgået, har Retten ( An
 reauer — salg af internationale togbilletter) den Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, B. Ves
 ( 95/C 189/31 ) terdorf, og dommerne D. P. M. Barrington og A. Saggio;
 justitssekretær : J. Palacio Gonzålez, den 8 , juni 1995 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således :
 (Processprog: fransk)
 1 ) Sagsøgte frifindes.
 I sag T-14/93 , Union internationale des chemins de fer,
 Paris, ved advokat Chantai Momège , Paris, og med valgt 2 ) Hver part betaler sine omkostninger.
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 Graund-rue, mod Kommissionen for De Europæiske Fæl (M EFT nr . C 272 af 8 . 10 . 1993 .
 lesskaber ( befuldmægtigede : Bernd Langeheine og Géraud
 de Bergues ), angående en påstand om annullation af


text:
10. listopad je 314. den roku podle gregoriánského kalendáře (315. den v přestupném roce). Do konce roku zbývá 51 dní. Svátek slaví Evžen.
 Události
 Česko
 1664 – Založena Diecéze královéhradecká.
 1918 – Česká akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění se přejmenovala na Českou akademii věd a umění
 1938 – Národní shromáždění schválilo změnu silničního provozu na pravostranný. Skutečně platit nové pravidlo začalo ale až po německé okupaci, což vyvolávalo dojem, že ji iniciovali nacisté.
 1989 – Při železniční nehodě u Nových Kopist zahynulo 6 lidí a 58 jich bylo zraněno.
 1991 – Na dálnici D1 u Brna se kvůli námraze a špatné viditelnosti srazilo 150 aut.
 Svět
 474 – Císař Leon II. zemřel po 10 měsících vlády. Na trůn nastoupil jeho otec Zenon, který se tak stal jediným vládcem celé byzantské říše
 1444 – Křižácké jednotky krále Vladislava III. Varnenčika byly poraženy v bitvě u Varny Turky vedenými Muradem II. a Vladislav byl zabit.
 1494 – Vyšla tiskem první velká učebnice účetnictví Summa de arithmetica, geometria, proportioni et proportionalita od Luca Pacioli.
 1674 – Nizozemci oficiálně předali New Amsterdam (dnešní New York) Angličanům.
 1871 – Henry Morton Stanley nalezl ztraceného cestovatele Davida Livingstona poblíž jezera Tanganika.
 1903 – Mary Andersonová si dala patentovať v Birminghamu v Alabamě stěrače na auto, odstraňující sníh a námrazu, ale svůj vynález nebyla schopná prodat žádné automobilce. Po vypršení patentu se stěrače staly standardním vybavením aut.
 1938 – V nacistickém Německu proběhl protižidovský pogrom zvaný Křišťálová noc.
 1970 – Vypuštěn Lunochod 1.
 Narození
 Automatický abecedně řazený seznam viz :Kategorie:Narození 10. listopadu
 Česko
 1719 – Jan Krumlovský, hudební skladatel a virtuóz na violu d’amore († 24. září 1763)
 1772 – Jan Nepomuk Kaňka, hudební skladatel a právník († 15. dubna 1865)
 1812 – Josef Jaroslav Křičenský, obrozenecký spisovatel († 16. dubna 1886)
 1828
 Konrad Bayer, šachový skladatel, autor tzv. nesmrtelné úlohy († 21. září 1897)
 Franz Jordan, podnikatel a politik německé národnosti († 9. prosince 1884)
 1834 – Martin Josef Nováček, dirigent, skladatel a hudební pedagog v zahraničí († 19. března 1906)
 1845 – Karel Vrba, mineralog, rektor Univerzity Karlovy, politik († 7. prosince 1922)
 1869
 Wilhelm Elsner, operní pěvec († 26. srpna 1903)
 Michal Tomik, československý politik († ?)
 1872 – František Klokner, rektor Českého vysokého učení technického († 8. ledna 1960)
 1874
 Otakar Bradáč, hudební skladatel († 11. ledna 1924)
 Leopold Škarek, provinciál jezuitů († 23. března 1968)
 1875 – Václav Myslivec, československý politik († 29. května 1934)
 1876 – Martin Bohdan Lány, cestovatel, obchodník a misionář († 1941)
 1880 – Bohumil Opatrný, generální vikář pražské arcidiecéze († 20. května 1965)
 1883 – Bedřich Antonín Wiedermann, varhanní virtuos, hudební pedagog a skladatel († 5. listopadu 1951)
 1886 – Růžena Šlemrová, herečka († 24. srpna 1962)
 1894
 Stanislav Mentl, ministr veřejného zdravotnictví a tělesné výchovy († 12. září 1981)
 Jaroslav Vacek, legionář a odbojář († 23. srpna 1944)
 1899 – Jan Roth, kameraman († 4. října 1972)
 1902 – Záviš Kalandra, divadelní a literární kritik, historik a novinář († 27. června 1950)
 1913 – Zdeněk Vogel, zoolog a spisovatel († 9. prosince 1986)
 1918 – Miroslav Horníček, herec († 15. února 2003)
 1919 – Alena Koenigsmarková, malířka († 2. listopadu 2010)
 1920
 Aleš Černý, malíř († 29. března 1984)
 Stanislav Podhrázský, malíř, sochař a restaurátor († 20. května 1999)
 1923 – Stanislav Šusta, spisovatel
 1926 – Jeroným Zajíček, skladatel, hudební vědec a pedagog v emigraci († 5. října 2007)
 1929
 Helga Hošková-Weissová, malířka
 Karel Juliš, vysokoškolský pedagog, ministr československých vlád († 22. července 2019)
 1930 – Josef Vinklář, herec († 18. září 2007)
 1937 – Zdeněk Zikán, československý fotbalový reprezentant († 14. února 2013)
 1938 – Jiří Gruša, básník, prozaik, diplomat a politik († 28. října 2011)
 1941 – Milena Zahrynowská, zpěvačka a herečka († 5. prosince 1986)
 1942 – Jan Havel, československý hokejový reprezentant
 1943 – Livia Klausová, ekonomka, manželka exprezidenta Václava Klause
 1944 – Vladimír Kouřil, jazzový publicista
 1951 – Ivan Kusnjer, operní zpěvák, baryton
 1953 – Taťjana Medvecká, herečka
 1954
 Jaroslav Horálek, malíř, kreslíř a restaurátor († 14. prosince 1991)
 Jiří Pasyk, fotbalový brankář
 1968 – Marek Benda, politik
 1973
 Miroslav Baranek, fotbalista
 Patrik Berger, fotbalista
 1976
 Jaroslav Hlinka, hokejista
 Marcel Kříž, písničkář
 1978 – Karel Večeřa, fotbalista
 1994 – Michal Hubínek, fotbalista
 Svět
 1323 – Filip Burgundský, hrabě z Auvergne a Boulogne († 10. srpna 1346)
 1483 – Martin Luther, německý teolog, kazatel a reformátor, zakladatel protestantismu († 18. února 1546)
 1490 – Jan III. Klevský, německý šlechtic, otec Anny Klevské, čtvrté manželky anglického krále Jindřicha VIII. († 6. února 1539)
 1520 – Dorotea Dánská, dánská princezna, falcká kurfiřtka. († 31. května 1580)
 1584 – Kateřina Švédská, matka švédského krále Karla X. Gustava († 13. prosince 1638)
 1668 – François Couperin, francouzský hudební skladatel a varhaník († 11. září 1733)
 1697 – William Hogarth, anglický umělec († 25. října 1764)
 1704 – Augusta Bádenská, bádenská princezna a orleánská vévodkyně († 8. srpna 1726)
 1728 – Oliver Goldsmith, anglický básník, prozaik a lékař († 4. dubna 1774)
 1759 – Friedrich Schiller, německý spisovatel († 9. května 1805)
 1792 – Makarij Glucharev, ruský pravoslavný teolog († 30. května 1847)
 1800 – Anton von Doblhoff-Dier, rakouský politik († 16. dubna 1872)
 1841 – Heinrich von Pitreich, ministr války Rakouska-Uherska († 13. ledna 1920)
 1855 – Alexandre Darracq, francouzský podnikatel a průkopník automobilismu († 1931)
 1858 – Jindřich XXIV. z Reussu, poslední kníže rodu Reussů († 21. listopadu 1928)
 1859 – Théophile Alexandre Steinlen, švýcarský malíř a grafik († 13. prosince 1923)
 1861 – Robert Innes, jihoafrický astronom († 13. března 1933)
 1862 – Adolf Wallenberg, německý internista a neurolog († 10. dubna 1949)
 1868 – Gičin Funakoši, japonský učitel karate († 26. dubna 1957)
 1870 – Carlos Bourbonsko-Sicilský, princ Bourbonsko-Sicilský a infant španělský († 11. listopadu 1949)
 1879 – Patrick Pearse, irský politik, spisovatel a revolucionář († 3. května 1916)
 1887 – Arnold Zweig, německý spisovatel († 26. listopadu 1968)
 1884 – Zofia Nałkowska, polská spisovatelka († 17. prosince 1954)
 1888 – Andrej Nikolajevič Tupolev, ruský letecký konstruktér († 26. prosince 1972)
 1889 – Boris Nikolajevič Jurjev, ruský letecký konstruktér († 14. března 1957)
 1895 – József Baló, maďarský patolog († 10. října 1979)
 1896 – Heinz Prüfer, německý matematik († 7. dubna 1934)
 1901 – Lisette Modelová, americká fotografka († 30. března 1983)
 1905 – Jean-Marie Villot, francouzský kardinál státní sekretář († 9. března 1979)
 1906 – Josef Kramer, německý válečný zločinec († 13. prosince 1945)
 1912 – Bernhard Häring, německý teolog († 3. července 1998)
 1913 – Álvaro Cunhal, portugalský politik a spisovatel († 13. června 2005)
 1918 – Ernst Otto Fischer, německý chemik, nositel Nobelovy ceny († 23. července 2007)
 1919 – Michail Kalašnikov, ruský vynálezce, konstruktér pěchotních zbraní († 23. prosince 2013)
 1925 – Richard Burton, britský herec († 5. srpna 1984)
 1928 – Ennio Morricone, italský skladatel filmové hudby († 6. července 2020)
 1932
 Paul Bley, kanadský jazzový pianista († 3. ledna 2016)
 Jean-Pierre Garen, francouzský gynekolog a spisovatel science-fiction († 4. dubna 2004)
 Roy Scheider, americký filmový a televizní herec († 10. února 2008)
 1933 – Ronald Evans, americký vojenský letec a astronaut z Apolla 17 († 7. dubna 1990)
 1934
 Lucien Bianchi, belgický automobilový závodník († 30. března 1969)
 Houston Person, americký jazzový saxofonista
 1935 – Igor Dmitrijevič Novikov, ruský teoretický fyzik, astrofyzik a kosmolog
 1939
 Russell Means, americký indiánský herec a politik († 22. října 2012)
 Hubert Laws, americký jazzový flétnista
 Andrew Cyrille, americký jazzový bubeník
 1940 – Screaming Lord Sutch, britský hudebník a politik († 16. června 1999)
 1942
 Robert F. Engle, americký ekonom, Nobelova cena 2003
 Greg Lake, britský hudebník, zpěvák, producent a skladatel († 7. prosince 2016)
 1944
 Tim Rice, britský textař a libretista
 Askar Akajev, prezident Kyrgyzstánu
 1950 – Debra Hillová, americká filmová producentka a scenáristka († 7. března 2005)
 1951 – Danilo Medina, dominikánský prezident
 1954 – Hartwig Gauder, německý olympijský vítěz, mistr světa v chůzi na 50 km († 22. dubna 2020)
 1955 – Roland Emmerich, německý režisér
 1956
 José Luis Brown, argentinský fotbalista a trenér († 12. srpna 2019)
 Scott Columbus, americký bubeník († 4. dubna 2011)
 Greg Carroll, kanadský hokejista
 1959 – Magomet-Gasan Abušev, sovětský zápasník, olympijský vítěz
 1960 – Neil Gaiman, anglický spisovatel
 1963 – Mike Powell, americký sportovec
 1965
 Eddie Irvine, irský automobilový závodník
 Mark Turner, americký saxofonista
 1969
 Jens Lehmann, německý fotbalový brankář
 Ellen Pompeo, americká herečka
 Faustino Asprilla, kolumbijský fotbalista
 1971 – Walton Goggins, americký herec
 1972 – DJ Ashba, americký kytarista a skladatel
 1977 – Brittany Murphyová, americká herečka a zpěvačka († 20. prosince 2009)
 1984 – Arman Adikjan, arménský zápasník
 1985 – Nesta Carter, jamajský atlet
 1989
 Ashari Fajri, indonéský sportovní lezec
 Taron Egerton, anglický herec
 Brendon Hartley, novozélandský pilot Formule 1
 1994 – Andre De Grasse, kanadský sprinter, držitel kanadského rekordu v běhu na 200 metrů
 1997 – Daniel James, velšský fotbalista
 1999 – João Félix, portugalský fotbalista
 2002 – Eduardo Camavinga, francouzský fotbalista
 Úmrtí
 Automatický abecedně řazený seznam viz :Kategorie:Úmrtí 10. listopadu
 Česko
 1502 – Jiří Minsterberský, kníže minsterberský a olešnický, hrabě kladský (* 2. říjen 1470)
 1827 – Michal Blažek, kazatel slovenského původu na Moravě (* 12. března 1753)
 1841 – Johann David Starck, západočeský šlechtic a podnikatel (* 3. května 1770)
 1909 – Alois Hnilička, hudební skladatel a sbormistr (* 21. března 1826)
 1911 – Josef Košín z Radostova, autor a sběratel pohádek (* 14. září 1832)
 1924 – Vojtěch Schönborn, český šlechtic, právník a politik (* 2. července 1854)
 1942 – Salomon Hugo Lieben, učitel a jeden ze zakladatelů Židovského muzea v Praze (* 28. dubna 1881)
 1944 – Jan Šverma, novinář a komunistický politik (* 23. března 1901)
 1947 – Richard Zika, český houslista, hudební skladatel a pedagog (* 9. ledna 1897)
 1950 – Josef Jiříkovský, český sochař a medailér (* 4. února 1892)
 1961 – Jindřich Procházka, baptistický kazatel a teolog (* 2. dubna 1890)
 1966
 František Fischer, český lékárník a astronom (* 30. srpna 1886)
 Miloš Kosina, český spisovatel (* 23. října 1905)
 1978
 Jan Šrámek, český architekt (* 14. března 1924)
 Vladimír Balthasar, český přírodovědec (* 21. června 1897)
 1982 – Máňa Ženíšková, vlastním jménem Marie Ženíšková, herečka (* 6. ledna 1909)
 1991 – Eva Bosáková, sportovní gymnastka, olympijská vítězka (* 18. prosince 1931)
 1994 – Ferdinand Bučina, fotograf a filmař (* 26. října 1909)
 1999 – Jiří Andreska, lesník, myslivecký historik, muzejník, etnograf (* 10. října 1931)
 2004 – Vladimír Kýn, sochař, výtvarník a ilustrátor (* 31. ledna 1923)
 2007 – Ludmila Loskotová, řeholnice a zakladatelka Domova svaté Rodiny (* 17. června 1923)
 2008 – Antonín Vězda, český lichenolog (* 25. listopadu 1920)
 2010 – Jana Ebertová, herečka a recitátorka (* 7. května 1920)
 2011 – Karel Musela, malíř (* 10. června 1955)
 2014 – Miroslav Holenda, hokejista (* 22. listopadu 1963)
 2015 – Hana Fousková, výtvarnice, básnířka (* 5. května 1947)
 2016
 Vlado Štancel, televizní publicista a moderátor (* 3. září 1964)
 Karel Hlušička, český herec a rozhlasový režisér (* 25. srpna 1924)
 2017 – Karel Hudec, ornitolog a ekolog (* 18. listopadu 1927)
 2019 – Jiří Černý, novinář a spisovatel knížek pro děti (* 4. dubna 1940)
 Svět
 461 – Lev I. Veliký, papež (* okolo 400)
 762 – Li Po, čínský básník (* okolo 701)
 901 – Adéla z Frioul, druhá manželka západofranského krále Ludvíka II. Koktavého (* mezi 850 a 853)
 1068 – Anežka Burgundská, akvitánská vévodkyně a hraběnka z Anjou (* ?)
 1160 – Maio z Bari, sicilský admirál (* 1115)
 1209 – Raimond Roger Trencavel, vikomt z Béziers, Albi, Carcassonne a Razès (* ? 1185)
 1280/4 – Siger z Brabantu, středověký filozof (* 1235–40)
 1285 – Petr III. Aragonský, král aragonský a sicilský (* 1239)
 1444 – Vladislav III. Varnenčik, polský král (* 31. října 1424)
 1495 – Dorotea Braniborská, královna Kalmarské unie, manželka krále Kryštofa III. (* 1430/31)
 1503 – Israhel van Meckenem mladší, německý grafik a zlatník (* kolem 1445)
 1549 – Pavel III., papež (* 29. února 1468)
 1556 – Richard Chancellor, anglický mořeplavec a navigátor (* 1521)
 1608 – Svatý Ondřej Avellino, italský kněz (* 1521)
 1664 – Samuel Friedrich Bockshorn, český hudební skladatel a kapelník (* 21. prosince 1628)
 1673 – Michał Korybut Wiśniowiecki, polský král a litevský velkokníže (* 31. července 1640)
 1710 – Karel Theodor Otto ze Salmu, německý šlechtic (* 7. července 1645)
 1728 – Fjodor Matvejevič Apraxin, ruský admirál (* 27. října 1661)
 1740 – Jakub Surovec, slovenský vůdce zbojníků (* 1715)
 1768 – Johann Jacob Leu, švýcarský encyklopedista (* 26. ledna 1689)
 1779 – Joseph Hewes, americký politik, obchodník a významný kongresman (* 23. ledna 1730)
 1799 – Joseph Black, skotský fyzik a chemik (* 16. dubna 1728)
 1834 – George John Spencer, britský šlechtic a druhý hrabě Spencer (* 1. září 1758)
 1842 – Alexej Vasiljevič Kolcov, ruský romantický básník (* 15. října 1809)
 1852 – Gideon Mantell, britský lékař, geolog a paleontolog (* 3. února 1790)
 1865 – André Dupin, francouzský právník a teolog (* 1. února 1783)
 1891 – Arthur Rimbaud, francouzský básník, představitel tzv. prokletých básníků (* 20. října 1854)
 1909 – Ludwig Schytte, dánský pianista, skladatel, pedagog a lékárník (* 28. dubna 1848)
 1911 – Félix Ziem, francouzský malíř (* 26. února 1821)
 1921 – Jennie Kidd Trout, první kanadská lékařka (* 21. dubna 1841)
 1924 – Dion O'Banion, irsko-americký gangster (* 8. července 1892)
 1931 – Franz Dorfmann, rakouský římskokatolický duchovní, poslanec Říšské rady (* 29. listopadu 1863)
 1935 – Edward Shortt, britský právník a politik (* 10. března 1862)
 1938 – Mustafa Kemal Atatürk, turecký politik (* 19. května 1881)
 1940 – Michael Staksrud, norský rychlobruslař (* 2. června 1908)
 1944 – Friedrich Werner von der Schulenburg, německý diplomat a odpůrce nacistického režimu (* 20. prosince 1875)
 1946 – Louis Zutter, gymnasta, první švýcarský olympijský vítěz (* 2. prosince 1856)
 1954 – Édouard Le Roy, francouzský filozof, představitel katolického modernismu (* 18. června 1870)
 1956 – David Seymour, americký fotograf (* 20. listopadu 1911)
 1959 – Lupino Lane, britský herec, zpěvák a tanečník (* 16. června 1892)
 1962
 Artúr Szalatnai-Slatinský, slovenský architekt (* 11. února 1891)
 Jan Larisch-Mönnich II., slezský šlechtic, uhlobaron a politik (* 6. října 1872)
 1965 – Einar Erici, švédský lékař, varhanář a fotograf (* 31. ledna 1885)
 1968 – Santos Iriarte, uruguayský fotbalista (* 2. listopadu 1902)
 1971 – Walter Van Tilburg Clark, americký spisovatel (* 3. srpna 1909)
 1977 – Dennis Wheatley, britský spisovatel (* 8. ledna 1897)
 1979 – Friedrich Torberg, rakouský a československý spisovatel (* 16. září 1908)
 1980 – Vladimir Racek, sovětský horolezec a geograf českého původu (* 23. srpna 1918)
 1981 – Abel Gance, francouzský filmový herec a režisér (* 25. října 1889)
 1982 – Leonid Iljič Brežněv, sovětský komunistický politik (* 19. prosince 1906)
 1983
 Masaru Kacumi, japonský kritik a teoretik designu (* 18. července 1909)
 Dominique Gaumont, francouzský kytarista (* 8. ledna 1953)
 1984 – Mária Markovičová, slovenská herečka (* 29. srpna 1908)
 1985 – Givi Džavachišvili, premiér Gruzie (* 18. září 1912)
 1991 – Gunnar Gren, švédský fotbalista (* 31. října 1920)
 1994 – Carmen McRae, americká zpěvačka (* 8. dubna 1920)
 1995
 Ken Saro-Wiwa , nigerijský scenárista a spisovatel (* 10. října 1941)
 1995 – René Wellek, český literární vědec (* 22. srpna 1903)
 1996 – Jack Evans, kanadský lední hokejista narozený ve Walesu (* 21. dubna 1928)
 1997
 Silvio Accame, italský historik (* 22. prosince 1910)
 Tommy Tedesco, americký kytarista (* 3. července 1930)
 1998 – Jean Leray, francouzský matematik (* 7. listopadu 1906)
 2000 – Jacques Chaban-Delmas, premiér Francie (* 7. března 1915)
 2001 – Ken Kesey, americký spisovatel (* 17. září 1935)
 2007 – Norman Mailer, americký spisovatel (* 31. ledna 1923)
 2008
 Miriam Makeba, jihoafrická zpěvačka (* 3. března 1932)
 Kijoši Itó, japonský matematik (* 7. září 1915)
 Dorothy Vaughan, americká matematička (* 20. září 1910)
 2009 – Robert Enke, německý fotbalista (* 24. srpna 1977)
 2010 – Dino De Laurentiis, italský filmový producent (* 8. srpna 1919)
 2013 – Milan Laluha, slovenský malíř (* 11. listopadu 1930)
 2015
 André Glucksmann, francouzský filozof a politolog (* 19. června 1937)
 Klaus Roth, britsko-německý matematik (* 25. října 1925)
 Helmut Schmidt, německý politik (* 23. prosince 1918)
 2021 – Miroslav Žbirka, slovenský hudební skladatel a zpěvák (* 21. října 1952)
 2022
 Nik Turner, anglický hudebník (* 26. srpna 1940)
 Agustín Hernández Navarro, mexický architekt (* 29. února 1924)
 Svátky
 Česko
 Evžen, Eugen
 Tiber, Tiberius
 Lev, Leo, Leon, Leonice, Leontýna
 Socialistický kalendář: Mezinárodní den mládeže
 Katolický kalendář
 Svatý Lev I. Veliký
 Svět
 UNESCO – Světový den vědy pro mír a rozvoj
 Turecko – Památka Kemala Atatürka
 Indonésie: Den hrdinů
 Írán: Úmrtí Imana Ali Day
 Anglie: Lord Mayor’s Day (je-li sobota)
 Reference
 Externí odkazy
 Listopadové dny


type: contracts

text:
 11/Sv. 99
 HR
 Službeni list Europske unije
 208
 22005D0083
 L 268/15
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. 83/2005
 od 10. lipnja 2005.
 o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Prilog XIII. Sporazumu je izmijenjen Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 68/2005 od 29. travnja 2005. (1).
 (2)
 Direktiva Komisije 2004/111/EZ od 9. prosinca 2004. koja peti put prilagođava tehničkom napretku Direktivu Vijeća 94/55/EZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu (2) treba se unijeti u Sporazum.
 (3)
 Direktiva Komisije 2004/112/EZ od 13. prosinca 2004. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 95/50/EZ u odnosu na jedinstvene postupke nadzora prijevoza opasnih tvari u cestovnom prometu (3) treba se unijeti u Sporazum,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Prilog XIII. Sporazumu treba se izmijeniti kako slijedi:
 1.
 U točku 17.(e) (Direktiva Vijeća 94/55/EZ) dodaje se sljedeća alineja:
 „—
 32004 L 0111: Direktiva Komisije 2004/111/EZ od 9. prosinca 2004. (SL L 365, 10.12.2004., str. 25).”
 2.
 U točku 17.(d) (Direktiva Vijeća 95/50/EZ) dodaje se sljedeća alineja:
 „—
 32004 L 0112: Direktiva Komisije 2004/112/EZ od 13. prosinca 2004. (SL L 367, 14.12.2004., str. 23).”
 Članak 2.
 Tekstovi Direktiva 2004/111/EZ i 2004/112/EZ na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 11. lipnja 2005. pod uvjetom da su u skladu s člankom 103. stavkom 1. Sporazuma Zajedničkom odboru EGP-a dostavljene sve obavijesti (4).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom lista Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 10. lipnja 2005.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Richard WRIGHT
 (1) SL L 239, 15.9.2005., str. 57.
 (2) SL L 365, 10.12.2004., str. 25.
 (3) SL L 367, 14.12.2004., str. 23.
 (4) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


text:
En biologisk virus består af et genom af DNA eller RNA og et antal enzymer, der er indlejret i en proteinkappe (en kapsid) eventuelt omkranset af en membrankappe. Virus kan ikke formere sig, men overtager en værtscelle og underkaster sig værtscellens molekylære maskineri for at fremstille kopier af sig selv og producere den næste generation af virus.
 Viruspartiklen fungerer som en parasit, da den kræver en celle for at kopiere sine gener og sig selv. Derfor blev virus typisk ikke betragtet som levende organismer, fordi de ikke kan formere sig eller lave stofskifte, men kræver en vært. Dog har nye genetiske undersøgelser ændret på denne opfattelse, da det har vist sig at virus nedstammer fra en fælles stamform med moderne celler og har været en faktor, der har præget evolutionen. Da viruset ikke har et stofskifte, er det ofte svært at bekæmpe virussygdomme medicinsk.
 Da en virus overtager værtens celler med cellulære ødelæggelser som følge, fører en virusinfektion ofte til sygdom. Nye virusssygdomme manifesterer sig som epidemier og pandemier, jf. coronavirus og influenza.
 Sprogligt
 Flertalsformen er virus. (Vira og virusser er fordanskede udgaver)
 De 12 farligste virus
 De 12 mest dødelige virus er: Marburgvirus, Ebolavirus, Rabiesvirus, HIV, Koppevirus, Hantavirus, Influenzavirus, Denguevirus, Rotavirus, SARS-CoV, SARS-CoV-2 og MERS-CoV.
 Historisk
 Virus er opdaget af botanikeren D. Iwanowski i 1892, da vand fra en syg tobaksplante, efter at have været filtreret i et bakteriefilter, inficerede en rask tobaksplante. Virus betyder gift.
 I 1935 krystalliserede virologen W. M. Stanley TMV (tobaksmosaikvirus) og påviste virus' semilivsform.
 Beskrivelse
 Virus består af et genom og nogle gange et par enzymer, der er indlejret i en proteinkappe (en kapsid) eventuelt omkranset af membrankappe, dvs. en lipid-membran, eng. envelope. Virus kan ikke formere sig alene, men overtager i stedet for en værtscelle, dvs. overtager værtscellens molekylære maskineri til at fremstille kopier af sig selv og således producere den næste generation. Se f.eks. under influenzavirus.
 De virale livscyklusser varierer i deres detaljer, afhængigt af virustypen, men de har alle et generelt mønster:
 Vedhæftning til en værtscelle
 Overførsel af virus-genomet og eventuelt nogle enzymer til værtscellen
 Replikation af virale komponenter under anvendelse af værtscellens molekylære maskineri.
 Samling af virus-komponenterne til komplette virus-partikler.
 Frigivelse af virus-partiklerne fra værtscellen for at inficere nye værtsceller.
 Definition af termer
 Viridae = virusfamilie
 Virion = viruspartikel
 Viroid = lille virus
 Bakteriofag eller “fag”, ofte skrevet som det græske bogstav Φ (phi), reproducerer i en bakterie.
 bp = antal basepar, størrelsen af dsDNA; for enkeltstrængede nukleinsyrer lig med antallet af nukleotider eller baser; kbp = 1000 bp
 dsDNA = dobbeltstrænget DNA
 scRNA = lille cytoplasma RNA (small cytoplasmic RNA)
 +ssRNA eller ssRNA(+) = positivt polariseret enkeltstrænget RNA, virker direkte som mRNA
 -ssRNA eller ssRNA(-) = negativt polariseret enkeltstrænget RNA
 ssRNA-RT = reverstranskriberende enkeltstrenget RNA
 Membrankappe = lipidkappe, lipidhylster (eng. envelope)
 Kapsid = Proteinkappe eller proteinkapsel.
 Nucleokappe, synonom for proteinkappe (men bruges også om kombinationen af nukleinsyre og proteinkappe)
 Fysisk størrelse
 De fleste virus, der er undersøgt, har en diameter på mellem 20 og 300 nm. Nogle virus har en større kapsid: Mimivirus på op til 750 nm og Megavirus på op til 680 nm. Nogle Filovirus har en længde på op til 1400 nm, men deres diameter er kun omkring 80 nm.
 Genomers størrelse
 Pandoravirus har det største genom af alle kendte virus. Det er et genom af dsDNA på omkring 2.500.000 basepar, der koder for omkring 2.500 proteiner. Til sammenligning findes det mindste genom i HVD (Hepatitis virus delta) med et cirkulært genom af -ssRNA af kun 1.679 nukleotider, som gør HDV til den mindste af alle sygdomsfremkaldende virus. HDV-genomet er det mindste funktionelle genom, man kan forestille sig, da det kun koder for 1 protein, og HVD formerer sig kun gennem coinfektion med HVB (Hepatitis virus beta). CoV (Coronavirus) har det største genom af alle RNA-virus med omkring 30.000 baser.
 Andre store virus er Megavirus med 1.300.000 bp og Mimivirus med 1.200.000 bp.
 Bakteriofager har genomer på mellem 3569 og 500.000 bp. En meget velundersøgt bakteriofag, Phi-X174 har et genom af ssDNA på 5386 nukleotider, der koder for 11 proteiner. Det mindste genom, fundet hos MS2, er af ssRNA på 3569 nukleotider, der koder for blot fire proteiner. De største fager kaldes Jumbo-fager, som f.eks. “Phage G” med et genom af dsDNA på 497.000 bp.
 Overlappende gener
 To til fire overlappende gener er et karakteristisk træk for de fleste virus. Eksempelvis kan et gen eller dele af et gen læses i en alternativ læseramme som et andet gen.
 Kapsid og Membrankappe
 En virus består af nukleinsyre omgivet af en beskyttende kapsel af protein kaldet en kapsid. Kapsiden er dannet af identiske proteinunderenheder kaldet kapsomerer. Nogle virus kan yderligere have en lipid-kappe afledt af værten cellemembranen, hvori der er indlejret proteiner kodet af virusgenomet, som f.eks. spike. Også kapsidens proteiner er kodet af det virale genom. Der kan også indbygges yderligere strukturproteiner i virionet eller proteiner der fungerer ved produktionen af viruskomponenterne.
 Mange virus er opbygget i en symmetrisk struktur, se f.eks. billederne af Tobaksmosaikvirus, Poliovirus og Zikavirus.
 Andre virus som f.eks. nogle bakteriofager er opbygget i en mere kompleks struktur med en hale med specielle proteiner.
 Udbredelse
 Der er indtil nu identificeret 117 virusfamilier, hvoraf der i 24 virusfamilier kendes virus, der inficerer mennesket.
 Vira har ikke et traditionelt, taksonomisk slægtskab. De er nærmest beslægtet med deres værtsorganismer, et genetisk slægtsskab, der fremkommer fordi virus og tidligere værter har har efterladt spor i hinanden igennem udveksling af gener og genstumper, jf. endogen retrovirus. Tobaksmosaikvirus er tættere beslægtet med tobaksplanten end den er beslægtet med influenzavirus, der igen er tættere beslægtet med mennesket. Dog kan nært beslægtede vira (efter Baltimore-klassifikationen) inficere forskellige værter.
 2/3 af alle kendte virus inficerer planter, resten inficerer dyr og bakterier (bakteriofag). Virus synes at være utroligt mangfoldige og synes at være overalt i et overordentligt stort antal, således er der i havvand fundet næsten 200.000 slags virus. Det anslås at der blandt pattedyr og fugle cirkulerer o. 1.670.000 ukendte virus, hvoraf op til halvdelen kunne risikere at blive overført til mennesker, jf. zoonose.
 Dyrs immunsystem er udviklet til at bekæmpe indtrængende virus, jf. de specielle intracellulære receptorer, der reagerer med virus nukleinsyrer, se Toll-like receptorer, TLR. De fleste vira har en negativ korttidseffekt eller langtidseffekt for værten, men i få situationer kan vira være en fordel.
 Sygdomme forårsaget af virus
 Mange sygdomme forårsages af virus. Nogle virus forårsager kræft, se oncovirus.
 AIDS forårsages af HIV, en retrovirus med membrankappe og proteinkappe og med et genom af +ssRNA på 9.750 nukleotider, som udgør 9-10 gener, der koder for 19 proteiner.
 COVID-19 forårsages af SARS-CoV-2, Severe acute respiratory syndrome coronavirus 2, en Coronavirus med membrankappe, proteinkappe og et genom af +ssRNA med omkring 30.000 nukleotider, der koder for mere end 27 proteiner.
 Denguefeber forårsages af Denguevirus, DENV, en Flavivirus med membrankappe og en proteinkappe og et genom af +ssRNA på 11.000 nukleotider der koder for 12 proteiner.
 Ebola (en. Ebola virus disease (EVD) eller tidligere Ebola haemorrhagic fever (EHF)) forårsages af Ebolavirus, EBOV, er en trådformet, membrankappet virus med et genom af -ssRNA på 18-19.000 nukleotider, der koder for 7 proteiner.
 Forkølelsessår, Herpes labialis forårsages af Herpes simplex virus 1 (HSV1), sjældnere af Herpes simplexvirus 2 (HSV2). HSV1 er en relativ stor virus med en membrankappe og en proteinkappe og et genom af lineært dsDNA med 152-155 kbp og mindst 84 gener.
 Fugleinfluenza forårsages af Influenzavirus A der er en membrankappet virus med et genom af segmenteret -ssRNA.
 Fåresyge forårsages af fåresygevirus, MuV, en membrankappet Rubulavirus med et genom af -ssRNA med 15.300 baser og 8 gener.
 Helvedesild forårsages af Varicella zoster virus ligesom Skoldkopper, se nedenfor.
 Hepatitis, smitsom leverbetændelse, viral hepatitis forårsages af Hepatitis virus A, B, C, D og E samt sjældnere af cytomegalovirus, Epstein-Barr virus, yellow fever virus og herpes simplex virus.
 Hepatitis A forårsages af Hepatitis A virus, HAV er en picornavirus med en proteinkappe med et genom af +ssRNA af 7.500 nukleotider kodende for 10-11 proteiner.
 Hepatitis B forårsages af Hepatitis B virus, HBV er en lille Orthohepadnavirus med en membrankappe og en nukleokappe og et cirkulært, pdsDNA med 4 gener, der koder for 7 proteiner.
 Hepatitis C, leverkræft og lymfeknudekræft forårsages af Hepatitis C virus, HCV er en lille Hepacivirus med en membrankappe og et genom af +ssRNA med 9.600 nukleotider, der koder for 10 proteiner.
 Hepatitis D, (hepatitis delta) forårsages af hepatitis delta virus (HDV), men kun ved en coinfektion med HBV. HDV er en lille membrankappet virusoid (dvs. en lille virus-partikel) med et cirkulært genom af -ssRNA af kun 1.679 nukleotider, der kun koder for et protein, som gør HDV til den mindste af alle sygdomsfremkaldende virus.
 Hepatitis E forårsages af Hepatitis E virus, HEV en proteinkappet orthohepevirus med et genom af +ssRNA med omkring 7.200 nukleotider.
 Herpes genitalis forårsages af Herpes simplex virus 2 (HSV2), sjældnere af Herpes simplexvirus 1 (HSV1). HSV2 er en relativ stor virus med en membrankappe og en proteinkappe og et genom af lineært dsDNA på 152-155 kbp med mindst 84 gener.
 Hundegalskab forårsages bl.a. af en Lyssavirus med helisk symmetri med en membrankappe og en nukleokappe og et genom af -ssRNA på 12 kbp, der koder for fem proteiner.
 Influenza forårsages af Influenzavirus der er en virus med membrankappe, proteinkappe og et genom af -ssRNA med 8 gener i 8 RNA segmenter.
 Kopper (en. smallpox) forårsages af Variola virus, en stor Orthopoxvirus med en indre og en ydre membrankappe og med et genom af lineært dsDNA på 186 kbp.
 Kræftformerne B-celle lymphoma, T-celle lymphoma, Hodgkin lymphoma, Burkitt’s lymphoma, mavekræft og nasopharyngeal carcinoma kan forårsages af Epstein-Barr virus, EBV, Human gammaherpesvirus 4, en herpesvirus med membrankappe og et genom af dsDNA med ca. 172.000 basepar fordelt i 85 gener.
 Lassafeber forårsages af Lassavirus, en Mammarenavirus med et genom af to segmenter af ambipolært RNA, der koder for fire proteiner.
 Leverbetændelse, viral hepatitis, smitsom leverbetændelse, se Hepatitis ovenfor.
 Livmoderhalskræft forårsages af HPV, human papillomavirus, en lille DNA oncovirus med en proteinkappe og et genom af cirkulært dsDNA med omkring 8.000 bp, der koder for 8 proteiner, deraf 2 oncogener.
 MERS = Middle East respiratory syndrome eller kamel-influenza forårsages af MERS-coronavirus MERS-CoV med proteinkappe og et genom af +ssRNA med omkring 30.000 nukleotider.
 Mononukleose eller kyssesyge forårsages af Epstein-Barr virus, EBV, Human gammaherpesvirus 4, se en herpesvirus med membrankappe og et genom af en dobbelthelix af DNA (dsDNA, dobbeltstrænget DNA) med ca. 172.000 basepar og 85 gener. Sjældnere forårsages kyssesyge af Cytomegalovirus, (CMV, human herpesvirus 5, HHV5), en herpesvirus med membrankappe og en proteinkappe og et genom af dsDNA med ca. 235.000 basepar.
 Mæslinger forårsages af mæslingevirus, MV, er en membrankappet morbilivirus med et genom af -ssRNA med 15.896 baser og 6 gener, der koder for 8 proteiner.
 Musepest (fra norsk), sorkfeber (svensk) eller Hantavirus hemorrhagic fever with renal syndrome, forårsages af Hantavirus, en membrankappet virus med et genom af tre -ssRNA-segmenter.
 Polio eller poliomyelitis forårsages af poliovirus, en lille Enterovirus C med en proteinkappe og et genom af +ssRNA på 7.500 nukleotider, der koder for 10-11 proteiner.
 Røde hunde forårsages af rubellavirus, med en membrankappe og en nukleokappe og et genom af +ssRNA på 9.762 nukleotider og gener for 5 proteiner og flere ikke-kodende RNA (ncRNA).
 SARS eller akut luftvejssyndrom forårsages af SARS-CoV, en Coronavirus med proteinkappe og et genom af +ssRNA med omkring 30.000 nukleotider.
 Skoldkopper (en. chicken pox) og Helvedesild forårsages af Varicella zoster virus, VZV, Human alphaherpesvirus 3, HHV-3, en herpesvirus med membrankappe og en nukleokappe og et genom af dsDNA med 125-129 kbp med mindst 70 gener.
 Zikafeber, forårsages af Zikavirus, der er en Flavivirus med en membrankappe og en proteinkappe og et genom af +ssRNA på ca. 10.000 nukleotider der koder for 10 proteiner.
 Klassifikation
 Biota
 Viridae
 DNA-virus
 Dobbeltstrenget DNA-virus
 Orden: Caudovirales
 enkeltstrenget DNA-virus
 Revers transkriberende virus
 DNA revers transkriberende virus
 RNA revers transkriberende virus Retrovirus
 Familie: Retroviridae
 RNA-virus
 Dobbeltstrenget RNA-virus
 negativt polariseret enkeltstrenget RNA-virus
 Orden: Mononegavirales
 positivt polariseret enkeltstrenget RNA-virus
 Orden: Nidovirales
 Subvirale agens
 Satellitter
 Viroider kort-kodede (220 nukleobaser), nøgne vira der kun angriber planter; har scRNA (small cytoplasmic RNA)
 Prioner (cum grano salis)
 Baltimore klassifikation
 Deler virus i 7 grupper, efter deres arvemasse og deres replikationsmetode.
 Gruppe I – Dobbeltstrenget DNA-virus (dsDNA)
 Adenoviridae
 Herpesviridae (skoldkopper, Epstein-Barr virus og mononukleose)
 Mimiviridae Langkodede vira med tykke skaller, måske en overgang mellem bakterier og vira
 Papillomaviridae
 Papovaviridae (fodvorter)
 Poxviridae (koppevirus)
 Gruppe II – Enkeltstrenget DNA-virus (ssDNA)
 Nanoviridae
 Parvoviridae
 Parvovirus B19 – lussingesyge/5. børnesygdom
 Gruppe III – Dobbeltstrenget RNA-virus (dsRNA)
 Reoviridae indgår i neonatal kolestase
 Gruppe IV – Positivt polariseret enkeltstrenget RNA-virus (+ssRNA)
 Togaviridae (røde hunde og gul feber)
 Coronaviridae (fugleinfluenza)
 Picornaviridae (polio)
 Gruppe V – Negativt polariseret enkeltstrenget RNA-virus (-ssRNA)
 Arenaviridae (Lassafeber)
 Bunyaviridae
 Rhabdoviridae (hundegalskab)
 Orthomyxoviridae (influenza A, influenza B)
 Paramyxoviridae (Newcastle disease, fåresyge, mæslinger og nipahvirusfeber)
 Filoviridae (Ebola og Marburgfeber)
 Gruppe VI – Reverstranskriberende enkeltstrenget RNA-virus (ssRNA-RT)
 Retroviridae
 HIV
 Gruppe VII – Reverstranskriberende dobbeltstrenget DNA-virus (dsDNA-RT)
 Hepadnaviridae
 Morfologisk klassifikation af vira
 Icosahedriske (kubiske) capsider.
 Adenoviridae
 Caliciviridae
 Hepadnaviridae f.eks. Hepatitis B
 Papovaviridae f.eks. fodvorter
 Parvoviridae f.eks. lussingesyge/5. børnesygdom
 Picornaviridae f.eks. et forkølelsesvirus
 Reoviridae f.eks rotavirus
 Med membrankappe:
 Flaviviridae f.eks. Gul feber
 Herpesviridae f.eks. skoldkopper
 Togaviridae f.eks. røde hunde
 Heliske (filamentøse) capsider.
 TMV Tobaksmosaikvirus
 Med membrankappe:
 Bunyaviridae
 Coronaviridae f.eks. SARS
 Filoviridae f.eks. ebola
 Orthomyxoviridae f.eks. influenza A
 Paramyxoviridae
 Rhabdoviridae f.eks. rabies
 Komplekse capsider.
 f.eks. Bakteriofag
 Med membrankappe:
 Arenaviridae f.eks. Lassafeber
 Poxviridae f.eks. kopper
 Retroviridae f.eks. HIV
 Se også
 Afrikansk svinepestvirus, ASFV
 Bakteriofagterapi
 Den spanske syge
 Endogen retrovirus
 Epidemi
 Flagermusbårne virus
 Hepatitis A-vaccination
 Liste over epidemier
 mRNA-vaccine
 Naturligt reservoir
 Nipahvirus
 Pandemi
 Remdesivir
 Statens Veterinære Institut for Virusforskning
 Toll-like receptorer
 Uspecifikt immunforsvar
 Vaccination
 Vaccine
 Zoonose
 Noter
 Kilder/litteratur
 Henderson's Dictionary of Biological Terms, 11th Edition, 1997, , Longman
 L. Margulis, Schwartz, K.V.:Five Kingdoms, An Illustrated Guide to the Phyla of Life on Earth, 2nd Edition, 1988, , Freeman.
 G. Witzany.: Natural Genome Editing Competences of Viruses. Acta Biotheoretica. 2006, 54: 235-253.
 Eksterne henvisninger
 Statens Serum Institut
 Giant Viruses May Have Played Important Role in Evolution of Life. SciNews 2018
 Biologi
 Parasitter