text:
 |
 52011PC0511
 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om genomförandebestämmelser till systemet för Europeiska unionens egna medel /* KOM/2011/0511 slutlig - 2011/0184 (APP) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 Syftet med detta förslag är att fastställa
 genomförandebestämmelser i enlighet med artikel 9 i rådets beslut ... av den ... om
 systemet för egna medel för Europeiska unionen[1] i enlighet med
 artikel 311 fjärde stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
 (nedan kallat EUF-fördraget).
 Dessa genomförandebestämmelser täcker alla
 praktiska bestämmelser för unionens resurser, vilka bör lyda under ett mer
 förenklat förfarande för att göra systemet flexibelt inom de ramar och gränser
 som fastställs i beslutet om egna medel, med undantag för de bestämmelser som
 avser hur egna medel ska tillhandahållas och hur likviditetsbehov ska täckas.
 Bestämmelser av allmän natur som är tillämpliga på alla typer av egna medel och
 där det är särskilt viktigt med parlamentarisk kontroll ingår också i detta
 förslag. Det rör bland annat kontroll och övervakning av inkomsterna, inklusive
 ytterligare rapporteringskrav och därmed sammanhängande befogenheter som ska
 gälla för de tjänstemän som bemyndigats av kommissionen.
 Dessa genomförandebestämmelser ska
 kompletteras, i enlighet med artikel 322.2 i EUF-fördraget, med bestämmelser
 som ska ange de metoder och förfaranden enligt vilka inkomsterna från egna
 medel ska tillhandahållas eller betalas till kommissionen och de åtgärder som
 ska tillämpas för att vid behov uppfylla likviditetsbehoven.
 I artikel 9 i beslut ... sägs att genomförandebestämmelser ska finnas
 för:
 –
 Skattesatser eller uttagssatser de för egna medel
 som anges i artikel 2.1 b, c och d i beslut ....
 –
 Referens-BNI, bestämmelserna för justering av BNI
 och bestämmelser för att räkna om taken för betalningar och åtaganden om BNI
 väsentligt förändras, med tillämpning av artiklarna 2.1 d och 3 i beslut
 ....
 –
 Förfarande för beräkning och budgetering av
 budgetsaldo enligt artikel 7 i beslut....
 –
 Bestämmelser om kontroll och övervakning de
 inkomster som anges i artikel 2 i beslut..., inklusive ytterligare
 rapporteringskrav.
 Kommissionens förslag avser därmed genomförandebestämmelser:
 –
 För de nya egna medel som anges i artikel
 2.1 b och c i beslut ..., särskilt skattesatser, kontroll och övervakning.
 –
 Som övertagits från rådets beslut 2007/436[2]
 avseende det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet som nu är en
 förordning för både Europaparlamentet och rådet.
 –
 Som övertagits från rådets förordning nr 1150/2000[3]
 om genomförande av beslut 2007/436 avseende beräkning av överskottet och för
 kontroll och övervakning av inkomsterna av egna medel, inklusive ytterligare
 rapporteringskrav, vilka inte är strikt relaterade till tillhandahållandet av
 egna medel.
 –
 Som övertagits från rådets förordning nr 1026/1999[4]
 och som avser befogenheter och skyldigheter för de tjänstemän som bemyndigats
 av kommissionen samt förberedelse och genomförande av kontroller.
 Mer detaljerat kan kommissionens förslag
 sammanfattas enligt följande:
 1.1 Kapitel I ”Fastställande av egna
 medel”
 –
 Artikel 1 i förslaget, ”Tillämpliga
 uttagssatser”: I artikeln anges vilka skatte- och
 uttagssatser som ska tillämpas på de nya kategorier av egna medel som anges i
 artikel 2.1 b och c i beslut .... Vidare övertas och uppdateras
 bestämmelserna i artikel 5 i förordning nr 1150/2000.
 –
 Artikel 2 i förslaget, ”Referens-BNI och
 betydande skillnader i denna”: Bestämmelserna i
 artiklarna 2.7.1 och 3.3 i beslut 2007/436 har övertagits och uppdaterats.
 –
 Artikel 3 i förslaget, ”Beräkning och
 budgetering av budgetsaldot”: Bestämmelserna i
 artiklarna 15 och 16 i förordning nr 1150/2000 övertas och uppdateras.
 1.2
 Kapitel II ”Bestämmelser om kontroll och övervakning, inklusive
 ytterligare rapporteringskrav”
 –
 Artikel 4 i förslaget, ”Rapportering om
 bedrägerier och oriktigheter som påverkar anspråken”:
 Bestämmelserna i artikel 6.5 i förordning nr 1150/2000 övertas, uppdateras och
 förenklas.
 –
 Artikel 5 i förslaget, ”Kontroll- och
 övervakningsåtgärder”: Bestämmelserna i artiklarna
 17.1 och 18 i förordning nr 1150/2000 övertas, uppdateras och kompletteras i
 förhållande till de nya egna medel som införts genom artikel 2.1 b och c i
 beslut....
 –
 Artikel 6 i förslaget, ”Medlemsstaternas
 rapportering om kontrollerna”: Bestämmelserna i artiklarna 17.5 och 18.5 i
 förordning nr 1150/2000 övertas och uppdateras.
 –
 Artiklarna 7 och 8 i förslaget, ”Befogenheter
 och skyldigheter för de tjänstemän som bemyndigats av kommissionen” och
 ”Förberedelse och genomförande av kontroller”:
 Bestämmelserna från förordning nr 1026/1999 övertas, organiseras om för att
 förtydligas och uppdateras, varefter den äldre förordningen upphör att gälla
 enligt artikel 10 ”Slutbestämmelser” i detta förslag.
 1.3
 Kapitel III ”Kommitté och slutbestämmelser”
 –
 Artikel 9 i förslaget, ”Kommittéförfarande –
 rådgivande kommittén för egna medel”: Anger de
 genomförandebefogenheter som kommissionen ska utöva i enlighet med förordning
 (EU) nr 182/2011. För andra särskilda uppdrag kan kommissionen också besluta
 att inrätta en expertgrupp.
 2011/0184 (APP)
 Förslag till
 RÅDETS FÖRORDNING
 om genomförandebestämmelser till systemet för
 Europeiska unionens egna medel
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
 DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artikel 311 fjärde stycket, jämförd med
 fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel
 106 a,
 med beaktande av rådets beslut ... av den ... om
 systemet för Europeiska unionens egna medel[5], särskilt artikel
 9,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag,
 efter översändande av utkastet till
 lagstiftningsakt till medlemsstaternas parlament,
 med beaktande av Europaparlamentets
 godkännande[6],
 med beaktande av revisionsrättens yttrande[7],
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och
 sociala kommitténs yttrande[8],
 i enlighet med ett särskilt
 lagstiftningsförfarande, och
 av följande skäl:
 (1)
 Det är särskilt viktigt med parlamentarisk kontroll
 av bestämmelser av allmän natur som är tillämpliga på alla typer av egna medel
 och som omfattar kontroll och övervakning av inkomster, inklusive ytterligare
 rapporteringskrav.
 (2)
 För att det belopp finansiella medel som
 tillhandahålls unionen ska behållas oförändrat, är det lämpligt att anpassa
 taken för unionens egna medel för anslag för betalningar och åtaganden som
 fastställs i artikel 3.1 och 3.2 i beslut ... uttryckta i procentandelar av
 bruttonationalinkomsten (BNI) i fall av ändringar av förordning (EU) nr ... av
 den [...] om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska
 unionen[9] om dessa ändringar medför
 betydande skillnader i BNI-nivån.
 (3)
 Det är viktigt att öka överskådligheten i unionens
 system för egna medel genom adekvat information till budgetmyndigheten. Därför
 bör medlemsstaterna tillhandahålla kommissionen och vid behov överlämna de
 dokument och uppgifter som behövs för att kommissionen ska kunna utöva sina
 befogenheter avseende unionens egna medel.
 (4)
 Bestämmelserna om att medlemsstaterna eller de
 ekonomiska aktörer som ansvarar för uppbörden av egna medel ska rapportera till
 kommissionen bör göra det möjligt för kommissionen att övervaka deras åtgärder
 för att uppbära egna medel, särskilt sådana egna medel som äventyras genom
 bedrägeri och oriktigheter.
 (5)
 För att säkerställa en balanserad budget bör man om
 unionens inkomster överskrider de totala faktiska utgifterna under ett budgetår
 överföra dessa till närmast följande budgetår. Följaktligen ska det saldo som
 ska överföras fastställas.
 (6)
 Medlemsstaterna och de ekonomiska aktörer som ansvarar
 för uppbörden av egna medel bör genomföra kontroller och undersökningar av hur
 unionens egna medel fastställs, tillhandahålls och betalas. För att underlätta
 tillämpningen av de finansiella föreskrifterna om egna medel krävs ett gott
 samarbete både mellan medlemsstaterna eller de ekonomiska aktörer som ansvarar
 för uppbörden av egna medel och kommissionen.
 (7)
 För konsekvensens och begriplighetens skull behövs
 bestämmelser om befogenheter och skyldigheter för de tjänstemän som bemyndigats
 av kommissionen att utföra kontroller av unionens egna medel, med beaktande av
 särdragen hos varje kategori egna medel. De förhållanden under vilka
 kommissionens bemyndigade tjänstemän utför sina uppdrag bör anges, särskilt de
 bestämmelser som alla unionens tjänstemän, övriga anställda och utsända
 nationella experter måste iaktta vad gäller sekretessbestämmelser och skydd av
 personuppgifter. Det är nödvändigt att fastställa de utsända nationella
 experternas ställning och möjligheten för de berörda medlemsstaterna att motsätta
 sig att andra medlemsstaters tjänstemän närvarar vid en inspektion.
 (8)
 Av konsekvensskäl bör vissa bestämmelser i rådets
 beslut (EG, Euratom) nr 2007/436 av den 7 juni 2007 om systemet för Europeiska
 gemenskapernas egna medel[10] och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 om genomförande av
 beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel[11] införas i denna förordning. Dessa bestämmelser avser referens-BNI och
 betydande skillnader i denna, den uttagssats för egna medel som avses i artikel
 2.1 d i beslut [.../...], beräkningen och budgeteringen av budgetsaldot,
 kontroll och övervakning av egna medel och ytterligare rapporteringskrav samt
 rådgivande kommittén för egna medel.
 (9)
 För att säkerställa enhetliga villkor för
 genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges
 genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari
 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll
 av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[12].
 (10)
 Det rådgivande förfarandet bör användas när
 genomförandeakter antas för att fastställa närmare bestämmelser om rapportering
 av bedrägerier och oriktigheter som påverkar anspråk på traditionella egna
 medel och åtgärder för att undersöka beräkningar av egna medel mot bakgrund av
 det tekniska innehåll som krävs i dessa rättsakter för rapporteringsändamål.
 (11)
 Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1026/1999 av den
 10 maj 1999 om fastställelse av befogenheter och skyldigheter för kommissionens
 bemyndigade anställda vid kontroller av gemenskapens egna medel[13]
 ska upphöra att gälla.
 (12)
 Av konsekvensskäl bör denna förordning tillämpas
 från och med samma dag som beslut...
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Kapitel I
 Fastställande av egna medel
 Artikel 1
 Tillämpliga uttagssatser
 1. Den skattesats som är tillämplig[14]
 på de egna medel som avses i artikel 2.1 b i beslut ... ska uppgå till:
 (a)
 ... % för transaktioner på obligationer och
 liknande värdepapper.
 (b)
 ... % för andra transaktioner.
 2. Den skattesats som är tillämplig på de egna
 medel som avses i artikel 2.1 c i beslut ... ska uppgå till 1,0 %.
 3. Den enhetliga procentsats som avses i
 artikel 2.1 d i beslut ... och som ska fastställas i budgetförfarandet, ska
 beräknas som en procentandel av summan av medlemsstaternas prognostiserade
 bruttonationalinkomst (BNI) på ett sådant sätt att den helt täcker den del av
 budgeten som inte finansieras av de inkomster som det hänvisas till i artikel
 2.1 a, b och c i beslut ..., finansiella bidrag till kompletterande program inom
 forskning och teknisk utveckling och övriga inkomster.
 Denna procentsats ska anges i budgeten genom
 ett tal som ska anges med så många decimaler som behövs för att fullständigt
 fördela de medel som grundas på BNI mellan medlemsstaterna.
 Artikel 2
 Referens-BNI och betydande skillnader i
 denna
 1. Med det BNI som anges i artikel 2.1 d
 i beslut ... avses bruttonationalinkomsten för ifrågavarande år enligt
 marknadspriser, så som den beräknas av kommissionen i enlighet med förordning
 ....
 2. Om ändringar av förordning ... medför
 betydande skillnader i BNI ska kommissionen underrätta Europaparlamentet och
 rådet om datumen för tillämpningen av dessa ändringar i fråga om beslut ....
 3. Om ändringar av förordning ... medför
 betydande skillnader i BNI ska anslagstaken för betalningar och åtaganden
 enligt artikel 3.1 och 3.2 i beslut ... räknas om på nytt av kommissionen, i
 enlighet med följande formel:
 1.23%(1.29%)* || GNIt-2 + GNIt-1 + GNIt ESA nuvarande
 GNIt-2 + GNIt-1 + GNIt ESA ändrad
 I denna formel är ”t” det senaste året för
 vilket fullständiga uppgifter enligt rådets förordning (EG, Euratom)
 nr 1287/2003[15] finns tillgängliga.
 Artikel 3
 Beräkning och budgetering av budgetsaldot
 1. Vid tillämpning av artikel 7 i beslut ... ska
 saldot för ett givet budgetår utgöras av skillnaden mellan alla inkomster som
 uppburits för det budgetåret och alla betalningar ur anslagen för det
 budgetåret, ökade med de anslag för samma budgetår som överförts enligt artikel
 9 i förordning ... (nedan kallad budgetförordningen)[16].
 Denna skillnad ska ökas eller minskas med
 nettobeloppet av de anslag som överförts från tidigare budgetår och som inte
 har utnyttjats. Med avvikelse från artikel 5.1 i budgetförordningen ska
 skillnaden även ökas eller minskas med följande:
 a) Överskridanden, i form av betalningar, av
 sådana icke-differentierade anslag som överförts från det föregående budgetåret
 enligt artikel 9.1 och 9.4 i budgetförordningen, om dessa överskridanden beror
 på förändringar i eurokurserna.
 b) Saldot från kursvinster och kursförluster
 under budgetåret.
 2. Kommissionen ska före utgången av oktober
 varje budgetår utarbeta en prognos över de egna medel som uppbärs för hela
 året, på grundval av de uppgifter som den då har till sitt förfogande. Om
 avsevärda skillnader mot den ursprungliga prognosen framkommer, kan det
 utarbetas en ändringsskrivelse till budgetförslaget för det följande
 budgetåret, eller en ändringsbudget för det pågående budgetåret.
 Kapitel II
 Bestämmelser om kontroll och övervakning,
 inklusive ytterligare
 rapporteringskrav
 Artikel 4
 Anmälan av bedrägerier och oriktigheter som
 påverkar anspråken
 1. Varje medlemsstat ska inom två månader
 efter utgången av varje kvartal till kommissionen överlämna en beskrivning av
 bedrägerier och oriktigheter som uppdagats avseende anspråk på över 10 000
 euro för sådana egna medel som avses i artikel 2.1 a i beslut ....
 Inom den period som anges i det första stycket
 ska varje medlemsstat rapportera om situationen avseende sådana bedrägerier och
 oriktigheter som redan har anmälts till kommissionen, men där återkrav,
 annullering eller avskrivning inte tidigare tagits upp.
 2. För de egna medel som det hänvisas till i
 artikel 2.1. c i beslut ... ska medlemsstaterna var sjätte månad till
 kommissionen överlämna en beskrivning av bedrägerier och oriktigheter som har
 uppdagats avseende anspråk på över 10 000 euro under de sex föregående
 månaderna.
 3. De ekonomiska aktörer som ansvarar för
 uppbörden av sådana egna medel som avses i artikel 2.1 b i beslut ... ska
 underrätta kommissionen om bedrägerier eller oriktigheter avseende anspråk på
 över 10 000 euro, inom en månad från det att de fått kännedom därom.
 4. Kommissionen ska anta genomförandeakter om
 vilka detaljer som ska finnas med i de beskrivningar som nämns i punkterna 1, 2
 och 3 i denna artikel, samt om åtgärder för att undersöka beräkningar av egna
 medel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande
 förfarande som avses i artikel 9.2.
 5. Den sammanfattning av de anmälningar som
 avses i punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel ska ingå i den rapport från
 kommissionen som avses i artikel 325.5 i fördraget.
 Artikel 5
 Kontroll- och övervakningsåtgärder
 1. De medlemsstater eller ekonomiska aktörer
 som är ansvariga för uppbörden av egna medel ska vidta alla nödvändiga åtgärder
 för att se till att det belopp som motsvarar de enligt artikel 2.1 i beslut ...
 fastställda anspråken tillhandahålls eller betalas till kommissionen.
 2. Medlemsstaterna ska genomföra kontrollerna
 och undersökningarna avseende fastställande och tillhandahållande av egna medel
 enligt artikel 2.1 a och c i beslut ....
 De ekonomiska aktörer som ansvarar för
 uppbörden av egna medel ska genomföra de kontroller och undersökningar vad
 gäller uppbörden av de egna medel som avses i artikel 2.1 b i beslut ...,
 tillsammans med förfarandena för att betala dem till kommissionen.
 3. De medlemsstater eller ekonomiska aktörer
 som ansvarar för uppbörden av egna medel ska på kommissionens begäran genomföra
 ytterligare kontroller. I sin begäran ska kommissionen ange skälen för en sådan
 ytterligare kontroll. De ska, på kommissionens begäran, låta kommissionen
 medverka vid de kontroller som utförs. Kommissionen får istället begära att
 vissa dokument skickas till den.
 4. De ekonomiska aktörer som är ansvariga för
 uppbörden av egna medel ska tillhandahålla kommissionen alla interna eller
 externa revisionsrapporter eller konsultrapporter som de förfogar över, vilka
 innehåller analyser av de system som de använder för att uppbära egna medel,
 eller för att betala dessa medel till kommissionen.
 5. Kommissionen kan själv utföra kontroller på
 plats. De tjänstemän som kommissionen bemyndigat att utföra sådana kontroller
 ska, i den utsträckning som det krävs för en korrekt tillämpning av denna
 förordning, få tillgång till de dokument som avser fastställande,
 tillhandahållande eller betalning av egna medel, samt andra relevanta dokument
 som har samband med dessa.
 6. De medlemsstater eller ekonomiska aktörer
 som är ansvariga för uppbörden av egna medel ska vidta alla nödvändiga åtgärder
 för att underlätta kontrollerna enligt punkt 5.
 7. När kommissionen deltar i en kontroll ska
 den ha tillgång till styrkande och relaterade dokument på samma sätt som för
 kontrollerna enligt punkt 5.
 8. När kontrollen avser BNI-baserade egna
 medel ska kommissionen också få tillgång till dokument som avser de statistiska
 förfaranden och grunduppgifter som det hänvisas till i artikel 3 i förordning
 (EG, Euratom) nr 1287/2003.
 9. De kontroller som avses i punkt 2 ska inte
 beröra tillämpningen av följande:
 a) Kontroller som medlemsstaterna genomför i
 enlighet med sina egna lagar och andra författningar.
 b) De åtgärder som föreskrivs i artiklarna 287
 och 319 i fördraget.
 c) De kontroller som görs enligt artikel 322.1 b
 i fördraget.
 10. Kommissionen ska tillsammans med den
 berörda medlemsstaten varje år granska de totalbelopp som meddelats
 kommissionen för att se om de är felaktigt beräknade, särskilt i de fall som
 anmälts av BNI-kommittén som inrättades genom förordning (EG, Euratom) nr
 1287/2003. I samband med detta får kommissionen i särskilda fall även granska
 beräkningar och grundläggande statistiska uppgifter, med undantag för uppgifter
 om enskilda juridiska eller fysiska personer, i de fall där en korrekt
 granskning annars skulle vara omöjlig. Kommissionen ska följa nationella
 föreskrifter om insynskydd för statistiska uppgifter.
 Artikel 6
 Medlemsstaternas rapportering om
 kontrollerna
 Medlemsstaterna ska lämna detaljerade årliga
 rapporter till kommissionen om tillämpningen av kontrollåtgärderna vad avser en
 korrekt uppbörd av egna medel och resultaten av dessa kontroller, sammanställa
 uppgifter och principfrågor avseende de största problem som kan uppstå i
 samband med tillämpningen av bestämmelserna i genomförandebeslut [.../...],
 särskilt tvister. Rapporterna ska sändas till kommissionen senast den 1 mars
 året efter det berörda budgetåret. På grundval av dessa rapporter ska
 kommissionen utarbeta en sammanfattande rapport, som alla medlemsstater ska
 informeras om.
 Kommissionen ska anta genomförandeakter om
 enhetlig utformning av de årliga rapporterna från medlemsstaterna enligt punkt
 1. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande
 som avses i artikel 9.2.
 Kommissionen ska vart tredje år rapportera
 till Europaparlamentet och rådet om hur kontrollsystemet enligt artikel 5
 fungerar.
 Artikel 7
 Befogenheter och skyldigheter för de
 tjänstemän som bemyndigats av kommissionen
 1. Kommissionen ska särskilt utse vissa
 tjänstemän eller övriga anställda (nedan kallade bemyndigade tjänstemän)
 för att genomföra de kontroller som avses i artikel 5.
 För varje kontroll ska kommissionen förse de
 bemyndigade tjänstemännen med en skriftlig fullmakt som anger deras namn och
 befattning.
 Personer som medlemsstaterna ställt till
 kommissionens förfogande som utsända nationella experter får delta i
 kontrollerna.
 Efter ett uttryckligt förhandsgodkännande från
 medlemsstaten eller den ekonomiska aktör som ansvarar för uppbörden av egna
 medel får kommissionen begära att tjänstemän från andra medlemsstater deltar
 som observatörer. Kommissionen ska se till att dessa tjänstemän uppfyller
 kraven i punkt 3.
 2. Vid kontroller och granskningar på plats
 ska de bemyndigade tjänstemännen uppträda i enlighet med de bestämmelser som
 gäller för tjänstemän i den berörda medlemsstaten. De ska iaktta
 sekretessbestämmelserna i enlighet med kraven i punkt 3.
 Den bemyndigade tjänstemannen har behörighet
 att, vid behov, ha kontakter med de skattskyldiga men endast inom ramen för de
 kontroller som avses i artikel 5, och endast genom de behöriga myndigheter vars
 uppbördsförfaranden för egna medel ingår i kontrollen.
 3. De uppgifter som har lämnats ut eller
 erhållits i enlighet med punkterna 1 och 2, i vilken form det vara månde,
 omfattas av sekretessbestämmelser och av det skydd som ges likartade uppgifter
 i den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där de samlats in, och av
 motsvarande bestämmelser som är tillämpliga på unionens institutioner.
 Dessa uppgifter får endast lämnas ut till
 personer inom den organisation som kontrolleras, unionens institutioner eller i
 medlemsstater som har rätt att få sådana uppgifter, och får heller inte
 användas i andra syften än de som avses i denna förordning utan
 förhandsgodkännande från den medlemsstat eller ekonomiska aktör från vilka de
 har samlats in.
 Första och andra stycket är tillämpliga på
 alla tjänstemän och övriga anställda i unionen, samt utsända nationella
 experter.
 4. Kommissionen ska se till att de bemyndigade
 tjänstemännen och andra personer som handlar under dess ledning följer
 bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG,[17]
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001[18]
 samt andra unionsbestämmelser och nationella bestämmelser om skydd av
 personuppgifter.
 Artikel 8
 Förberedelse
 och genomförande av kontroller
 1. I ett motiverat meddelande ska kommissionen
 i god tid anmäla en kontroll till den medlemsstat eller ekonomiska aktör som är
 ansvarig för uppbörden av egna medel och vars förfaranden undersöks. Om
 kontrollen avser en ekonomisk aktör som är ansvarig för uppbörden av egna medel
 ska den medlemsstat i vilken kontrollen äger rum också informeras. Tjänstemän
 från den berörda medlemsstaten får delta i dessa kontroller.
 2. Vid kontroller där kommissionen medverkar
 enligt artikel 5.3 ska arbetsorganisationen och kontakterna med de
 kontrollerade avdelningarna skötas av den myndighet som har utsetts av
 medlemsstaten eller den ekonomiska aktör som är ansvarig för uppbörden av de
 berörda egna medlen.
 3. De kontroller på plats som avses i artikel
 5.5 ska utföras av bemyndigade tjänstemän. När det gäller arbetsorganisationen
 kontakterna med avdelningarna, och vid eventuella kontakter med de
 skattskyldiga som berörs av kontrollen, ska dessa tjänstemän före varje
 kontroll på plats ta lämpliga kontakter med de tjänstemän som har utsetts av
 den berörda medlemsstaten eller den ekonomiska aktör som är ansvarig för
 uppbörden av de berörda egna medlen. För denna typ av kontroller ska
 fullmakterna åtföljas av en handling som anger inspektionens syfte och ändamål.
 4. De kontroller av egna medel från BNI som
 avses i artikel 5.8 ska utföras av bemyndigade tjänstemän. När det gäller
 arbetsorganisationen bör dessa tjänstemän ta lämpliga kontakter med de behöriga
 myndigheterna i medlemsstaterna.
 5. De medlemsstater eller ekonomiska aktörer
 som berörs ska se till att de avdelningar och organ som är ansvariga för att
 fastställa, uppbära och tillhandahålla egna medel, samt de myndigheter som de
 har gett i uppgift att kontrollera detta, ger de bemyndigade tjänstemännen det
 stöd de behöver för att fullfölja sitt uppdrag.
 Vid sådana kontroller på plats som avses i
 artikel 5.5 ska de medlemsstater eller ekonomiska aktörer som berörs i god tid
 meddela kommissionen namn och befattning på de anställda som har utsetts att
 delta i kontrollerna och ge de bemyndigade tjänstemännen det stöd de behöver
 för att fullfölja sitt uppdrag.
 6. Den medlemsstat eller ekonomiska aktör som
 berörs ska inom tre månader på lämpligt sätt informeras om resultatet av
 kontrollen på plats och kontroller där kommissionen medverkat. Mottagaren av
 rapporten ska lämna sina synpunkter inom tre månader efter det att rapporten
 mottagits. Kommissionen får dock i särskilt motiverade fall uppmana mottagaren
 att lämna synpunkter på vissa frågor inom en månad från det att rapporten
 mottagits. Den berörda medlemsstaten eller ekonomiska aktören får avstå från
 att svara, om de meddelar vilka skäl som gör det omöjligt att tillmötesgå
 kommissionens begäran.
 Därefter ska medlemsstaterna underrättas om
 resultaten och synpunkterna från kontrollerna på plats och de kontroller där
 kommissionen medverkat.
 Om kontrollerna på plats eller de kontroller
 där kommissionen medverkat pekar på ett behov av att ändra eller korrigera
 uppgifter i de redovisningar eller deklarationer som sänts till kommissionen
 avseende egna medel, och de därpå följande korrigeringarna måste göras genom en
 redovisning eller deklaration som gäller för innevarande period, ska de
 relevanta ändringarna anges genom lämpliga noter i den använda redovisningen
 eller deklarationen.
 Kapitel III
 Kommitté och slutbestämmelser
 Artikel 9
 Kommittéförfarande – rådgivande kommittén
 för egna medel
 1. Kommissionen
 ska bistås av en kommitté, rådgivande kommittén för egna medel. Kommittén ska
 vara en sådan kommitté som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
 2. Om hänvisningar
 görs till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 Artikel 10
 Slutbestämmelser
 Förordning (EG, Euratom) nr 1026/1999 ska
 upphöra att gälla.
 Hänvisningar till den upphävda förordningen,
 bestämmelserna i beslut (EG, Euratom) nr 2007/436, upphävd genom beslut ..., och
 förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 upphävd genom rådets förordning ...[19],
 som det hänvisas till i jämförelsetabellen i bilagan till denna förordning, ska
 tolkas som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med
 jämförelsetabellen.
 Artikel 11
 Ikraftträdande
 Denna förordning träder i kraft den tjugonde
 dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella
 tidning.
 Den ska gälla från den 1 januari 2014.
 Denna förordning är till alla delar bindande
 och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad i Bryssel,
 På
 rådets vägnar
 Ordförande
 BILAGA
 Jämförelsetabell
 Beslut (EG, Euratom) nr 2007/436 || Förordning (EG, Euratom) nr 1026/1999 || Förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 || Denna förordning
 || || || Artikel 1.1
 || || || Artikel 1.2
 || || Artikel 5 || Artikel 1.3
 Artikel 2.7 första stycket || || || Artikel 2.1
 Artikel 2.7 andra stycket || || || Artikel 2.2
 Artikel 3.3 || || || Artikel 2.3
 || || Artikel 15 || Artikel 3.1
 || || Artikel 16 || Artikel 3.2
 || || Artikel 6.5 || Artikel 4
 || || Artikel 17.1 || Artikel 5.1
 || || Artikel 18.1 || Artikel 5.2
 || || Artikel 18.2 || Artikel 5.3
 || || || Artikel 5.4
 || || Artikel 18.3 || Artikel 5.5
 || || Artikel 18.2 || Artikel 5.6
 || || Artikel 18.2 och 18.3 || Artikel 5.7
 || || || Artikel 5.8
 || || Artikel 18.4 || Artikel 5.9
 || || Artikel 19 || Artikel 5.10
 || || Artikel 17.5 och 18.5 || Artikel 6
 || Artikel 1 || || Artikel 7.1
 || Artikel 3.1 || || Artikel 7.2
 || Artikel 5 || || Artikel 7.3 och 7.4
 || Artikel 2.1 och 2.2 || || Artikel 8.1
 || Artikel 3.2 || || Artikel 8.2, 8.3 och 8.4
 || Artikel 4 || || Artikel 8.5
 || Artikel 6 || Artikel 18.2 || Artikel 8.6
 || || Artiklarna 20 och 21 || Artikel 9
 || || || Artikel 10
 || || || Artikel 11
 [1] EUT L [...], [...], s. [...].
 [2] EUT L 163, 23.6.2007, s. 17.
 [3] EGT L 130, 31.5.2000, s. 1, ändrad genom
 rådets förordningar nr 2028/2004 av den 16 november 2004 (EUT L 352,
 27.11.2004, s. 1) och nr 105/2009 av den 26 januari 2009 (EUT L 36,
 5.2.2009, s. 1).
 [4] EGT L 126, 20.5.1999, s. 1.
 [5] EUT L [...], [...], s. [...].
 [6] EUT L [...], [...], s. [...].
 [7] EUT L [...], [...], s. [...].
 [8] EUT L [...], [...], s. [...].
 [9] EUT L [...], [...], s. [...], senast ändrad genom [...].
 [10] EUT L 163, 23.6.2007, s. 17.
 [11] EUT L 130, 31.5.2000, s. 1.
 [12] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [13] EGT L 126, 20.5.1999, s. 1.
 [14] Om den lagstiftningsakt som det hänvisas till i artikel
 2.1 b i beslut ... anger differentierade skattesatser för transaktioner som
 utförs på och utanför de reglerade marknaderna, kommer de skattesatser som är
 tillämpliga på egna medel att anpassas utifrån denna grund.
 [15] EUT L 181, 19.7.2003, s. 1.
 [16] EUT L [...], [...], s. [...].
 [17] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [18] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.
 [19] EUT L [...], [...], s. [...].


type: other

text:
3720 resultados para Distribución de la indemnización
 ...Artículo 1°.- La producción, el transporte, la distribución, el régimen de concesiones y tarifas de la energía eléctrica y las ... afectadas u otros interesados lo soliciten, las indemnizaciones a que tienen derecho por los perjuicios que les provocaren los permisos ...
 ... ante dicha Inspección, podrá ser despedido, sin derecho a indemnización, a menos que pruebe haber sido contratado en condiciones distintas a las ...íodo de pago de la remuneración acordada; 5.-duración y distribución de la jornada de trabajo, salvo que en la empresa existiere el sistema de ...
 ... o adicional, percibidas a título de retiros o distribuciones de otras empresas, comunidades o sociedades, cuando no resulten absorbidas .... ARTICULO 17°.- No constituye renta:1°.- La indemnización" de cualquier daño emergente y del daño moral, siempre que la indemnizaci\xC3"...
 ... de producción, fabricación, importación, construcción, distribución o comercialización de bienes o de prestación de servicios a ... de los consumidores o usuarios, y el derecho a solicitar indemnización mediante dicho procedimiento, y c) En lo relativo al derecho del ...
 ...q) Distribución: la puesta a disposición del público del original o copias tangibles de ... de mala fe, el autor tendrá derecho, además, a la indemnización que corresponda. Artículo 54.- El editor tiene la facultad de exigir ...
 ... legales referentes a energía eléctrica, su producción, distribución y concesiones. Considerando: 1.- La circunstancia de que el decreto con ... la concesión provisional, el afectado podrá exigir una indemnización por ocupación permanente de los terrenospara los cuales se otorgó el ...
 ...Art. 109. Cumplido el contrato o pagada una indemnización, las arras serán devueltas, sea cual fuere la parte que hubiere rehusado ... la cuenta de dividendos por pagar tendrá preferencia a las distribuciones que deban hacerse, o. 2.- Ejercer el derecho a retiro respecto de las ...
 ...ARTÍCULO 4. La distribucion de los miembros de la Corte Suprema entre las dos salas se verificará ... haya de ser condenada a la devolución de frutos o a la indemnización de perjuicios, y se ha litigado sobre su especie y monto, la sentencia ...
 ...ARTÍCULO 15. La distribución de las causas entre los jueces de los juzgados de garantía se realizará ... rendir una fianza para responder de las multas, costas e indemnizaciones de perjuicios a que puedan ser condenados en razón de los actos ...
 ...Esta distribución no será aplicable a aquellos funcionarios cuya jornada ordinaria y normal ... en virtud de un contrato indefinido, tendrá derecho a una indemnización equivalente al total de las remuneraciones devengadas en el último mes, ...
 ...El Estado pagará también, conforme a la ley, las indemnizaciones que procedan, si además fuere necesaria la requisición. Para los fines ...3) Si antes de hacerse efectiva la distribución del fondo, alguno de los responsables o sus dependientes, o algún ...
 ...érmino del ejercicio se deducirán, también, los retiros o distribuciones efectuados en el mismo período, reajustados en la forma indicada en el ...- La asignación familiar, los beneficios previsionales y la indemnización por desahucio y la de retiro hasta un máximo de un mes de remuneraciones ...
 ... 2, Buena, y su monto se fijará de acuerdo a la siguiente distribución:. a) 10% para el 15% de los profesionales mejor evaluados, y. b) 5% para ...a) Una indemnización equivalente a ocho meses de la última remuneración devengada, y. b) ...
 ... sobre producción, registro, almacenamiento, tenencia, distribución, venta e importación, según corresponda, así como las características ...La aplicación de esta causal dará derecho a la indemnización prevista en el artículo 163 del Código del Trabajo. Artículo 81.- Las ...
 ...d) Proponer al Ministro la distribución de fondos de complementación o subsidio asignados por la Ley de ... el Ministerio de la Vivienda y Urbanismo, el monto de la indemnización que se convenga con los interesados no tendrá limitación de carácter ...
 ...ón fundada, el establecimiento de sistemas excepcionales de distribución de jornadas de trabajo y descansos, cuando lo dispuesto en este artículo ... Artículo 40 bis D.- Para los efectos del cálculo de la indemnización que pudiere corresponderle al trabajador al momento del término de sus ...
 ...La distribución de este Fondo se sujetará a los criterios y normas establecidos en la Ley ... podrán ser modificados o dejados sin efecto, sin derecho a indemnización. Las concesiones darán derecho al uso preferente del bien concedido en ...
 Proyecto de Ley Num. 1998-09 de C. Diputados, de 19 de Marzo de 1997 (Normas sobre indemnización de perjuicios a usuarios de servicios de distribución de agua potable en caso de interrupciones, restricciones y racionamientos.)
 ...En ningún caso se privará del derecho a la indemnización por el sacrificio de otros animales de propiedad de la misma persona, ...La distribución del aporte entre las universidades e institutos profesionales, a que se ...
 Dictamen no 74018 de Contraloría General de la República, de 10 de Diciembre de 2010
 Sobre distribución de la indemnización del art/69 de la ley 18948
 ... de esta Entidad de Control, en lo que dice relación con la distribución de la indemnización establecida en el artículo 69 de la ley N° 18.948, ...
 Dictamen no 32588 de Contraloría General de la República, de 16 de Junio de 2010
 Sobre solicitud de reconsideración de dictámenes relativos a la distribución de la indemnización establecida en el artículo 69 de la ley 18948.
 ...Artículo 1. El transporte, la distribución de gas de red concesionada y no concesionada, la comercialización de gas, ... Juez determinará, cuando los afectos lo soliciten, las indemnizaciones a que tienen derecho por los perjuicios que le provocaren los permisos ...
 ... el desaparecido, o no se tuvieren noticias que motivaren la distribución de sus bienes según las reglas generales, se decretará la posesión ... pedir que se lleve a efecto el matrimonio, ni para demandar indemnización de perjuicios. ARTÍCULO 99. Tampoco podrá pedirse la multa que por parte ...
 ..."Artículo 47. La compañía que efectuare el pago de indemnización por un siniestro a favor de un asegurado en contra del cual exista una ... de Chile lo conducirá a un Centro de Tránsito y Distribución e informará de los hechos a primera audiencia al juez de menores ...
 ... necesarias para su ejercicio, sin perjuicio de las indemnizaciones correspondientes. ARTÍCULO 26. El derecho de aprovechamiento comprenderá ...Forman parte de él las obras de captación, conducción, distribución y descarga del agua, tales como bocatomas, canoas, sifones, tuberías, ...
 Incremento materiales
 lesion subjetiva objetiva


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0510
 Návrh rozhodnutí Rady o dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2001/18/ES (Pouze německé znění je závazné) /* KOM/2006/0510 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.10.2006KOM(2006) 510 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES(Pouze německé znění je závazné)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Rozhodnutím Komise v souladu s částí C směrnice 90/220/EHS byl udělen souhlas s uvedením na trh geneticky modifikované odrůdy Zea mays L. linie T25 a. francouzské orgány vydaly souhlas s uvedením tohoto geneticky modifikovaného organismu (GMO) na trh.2. V souladu s článkem 16 směrnice 90/220/EHS týkajícím se ochranných opatření Rakousko následně informovalo Komisi o svém rozhodnutí dočasně zakázat či omezit uvádění odrůdy Zea mays L. linie T25 na trh a uvedlo důvody svého rozhodnutí.3. O konzultaci byl požádán Vědecký výbor pro rostliny, který dospěl k závěru, že údaje předložené Rakouskem nepředstavují nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního posouzení rizika u těchto GMO a které by nezbytně musely vést k přezkoumání původního vědeckého názoru na bezpečnost odrůdy Zea mays L. linie T25.4. Směrnice 90/220/EHS byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí[1].5. V lednu roku 2004 Komise požádala Rakousko, aby znovu posoudilo svou ochrannou doložku s ohledem na nový předpisový rámec a případně ji znovu oznámilo v souladu se směrnicí 2001/18/ES.6. V souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES Rakousko předložilo Komisi další doplňující informace na podporu svého stávajícího opatření ochranné doložky.7. Podle článku 23 směrnice 2001/18/ES Komise přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice, který odkazuje na rozhodnutí 1999/468/ES.8. V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES byl o konzultaci požádán Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[2], podle něhož nahradil příslušné vědecké výbory, který ve svém stanovisku ze dne 8. července 2004[3] dospěl k závěru, že informace předložené Rakouskem nezakládají nové vědecké důkazy, které by popřely posouzení rizik odrůdy Zea mays L. linie T25 pro životní prostředí a odůvodnily zákaz tohoto GMO v Rakousku.9. Předloha rozhodnutí Komise požadující, aby Rakousko zrušilo svou vnitrostátní ochrannou doložku, byla proto v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložena k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.10. Výbor byl konzultován dne 29. listopadu 2004, nezaujal však k opatření ochranné doložky žádné stanovisko, a proto Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předloží Radě neprodleně návrhy opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.11. Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES se Rada pro životní prostředí dne 24. června 2005 kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem požadujícím, aby Rakousko svou ochrannou opatření zrušilo, nesouhlasí, a Komise tedy musí své návrhy znovu posoudit.12. Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice T25“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném geneticky modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijat[] [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[] a zda schválení [tohoto organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.13. V listopadu 2005 byl úřad EFSA požádán o stanovisko, zda existuje vědecký důvod domnívat se, že pokračující uvádění Zea mays L. linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví či na životní prostředí, a byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém posouzení bezpečnosti tohoto geneticky modifikovaného organismu.14. Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006 (zveřejněném dne 11. dubna 2006)[4] dospěl úřad EFSA na základě přezkoumání důkazů předložených Rakouskem k závěru, že stávající vědecké poznatky nepotvrzují argumenty předložené Rakouskem a že není důvodu domnívat se, že pokračující uvádění Zea mays L. linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.15. V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES může proto Komise předložit Radě pozměněný návrh, znovu předložit původní návrhy nebo předložit návrh právního předpisu na základě Smlouvy.16. Na základě prohlášení Rady ze dne 24. června 2005 a opakované konzultace s úřadem EFSA se zdá, že vědecké posouzení odrůdy Zea mays L. linie T25 potřetí potvrdilo, že by tento produkt neměl mít žádné nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí. Komise se proto domnívá, že návrh by neměl být změněn, a v souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES znovu předkládá Radě svůj původní návrh.NávrhROZHODNUTÍ RADYo dočasném zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES(Pouze německé znění je závazné) (Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[5], a zejména na čl. 23 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/293/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení na trh geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) podle směrnice Rady 90/220/EHS[6] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení daného produktu na trh.(2) Dne 3. srpna 1998 příslušné orgány Francie udělily souhlas.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[7], se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 8. května 2000 Rakousko informovalo Komisi o svém rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej kukuřice Zea mays L. T25 a udalo důvody tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Vědecký výbor pro rostliny dne 20. července 2001 dospěl k závěru, že údaje předložené Rakouskem nepředstavují nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska Komise k tomuto produktu.(6) Dne 9. ledna 2004, a následně 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace na podporu svých vnitrostátních opatření ohledně kukuřice linie T25.(7) V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/18/ES Komise konzultovala Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[8], podle kterého nahradil příslušné vědecké výbory.(8) Evropský úřad pro bezpečnost potravin dne 8. července 2004 dospěl k závěru[9], že údaje předložené Rakouskem nezakládají nové vědecké důkazy dostačující ke zrušení platnosti posouzení rizika kukuřice linie T25 pro životní prostředí, a odůvodňující tak zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(9) Protože za daných okolností nebyl důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, Komise dne 29. listopadu 2004 předložila předlohu rozhodnutí požadující, aby Rakousko své dočasné ochranné opatření zrušilo, k posouzení výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice.(10) Protože však uvedený výbor nezaujal stanovisko, Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[10] předložila Radě návrh týkající se opatření, která mají být přijata.(11) Rada dne 24. června 2005 v souladu s čl. 5. odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES kvalifikovanou většinou tento návrh zamítla.(12) Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice T25“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném geneticky modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijat[] [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[] a zda schválení [tohoto organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.(13) V listopadu roku 2005 Komise znovu požádala úřad EFSA mimo jiné o konzultaci, zda existuje vědecké zdůvodnění pro domněnku, že pokračující uvádění kukuřice linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví nebo životní prostředí[11]. Úřad EFSA byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém stanovisku k bezpečnosti tohoto GMO.(14) Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006 dospěl úřad EFSA k závěru, že není důvod domnívat se, že pokračující uvádění kukuřice Zea mays L. linie T25 na trh by za podmínek uvedených v současném souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.(15) Rakousko by proto mělo zrušit opatření ochranné doložky týkající se Zea mays L. linie T25,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice Zea mays L. line T25, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/293/ES, nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Rakousko podnikne potřebné kroky k dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději 20 dní po jeho vyhlášení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[2] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[3] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na dovolání Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[4] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na geneticky modifikované plodiny (kukuřici linie Bt176, kukuřici linie MON 810, kukuřici linie T25, řepku olejnou Topas 19/2 a řepku olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.[5] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[6] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 30.[7] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.[8] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[9] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na dovolání Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[10] Úř. věst. L 184, 17.7. 1999, s. 23.[11] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí vztahující se na geneticky modifikované plodiny (kukuřici linie Bt176, kukuřici linie MON 810, kukuřici linie T25, řepku olejnou Topas 19/2 a řepku olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.


type: contracts

text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0004(01)
 Официален вестник n° L 094 , 10/04/2003 стр. 0049 - 0050 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 54 - 55 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 54 - 55 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 54 - 55 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 54 - 55 LV.ES глава 11 том 08 стр. 54 - 55 MT.ES глава 11 том 08 стр. 54 - 55 PL.ES глава 11 том 08 стр. 54 - 55 SK.ES глава 11 том 08 стр. 54 - 55 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 54 - 55
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 4/2003от 31 януари 2003 годиназа изменение на приложение II (Технически правила, стандарти, изпитване и сертификация) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-долу "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение II към споразумението е изменено с Решение No 161/2002 на Съвместния комитет на ЕИП от 6 декември 2002 г. [1].(2) Директива 2002/42/EО на Комисията от 17 май 2002 г. за изменение на приложенията към Директиви 86/362/EИО, 86/363/ EИО на Съвета и 90/642/ EИО относно определянето на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди (бентазон и пиридат) в и по зърнените култури, хранителните продукти от животински произход и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци [2], както е коригиран в OВ L 140 от 30 май 2002 г., стр. 39, трябва да бъде включена в споразумението.(3) Директива 2002/63/EО на Комисията от 11 юли 2002 г. относно определянето на методите на Общността на вземане на проби за официалния контрол на остатъци от пестициди в и по продукти от растителен и животински произход и за отмяна на Директива 79/700/EИО [3], трябва да бъде включена в споразумението.(4) Директива 2002/67/EО на Комисията от 18 юли 2002 г. относно етикетирането на храни, които съдържат хинин и на храни, които съдържат кофеин [4] трябва да бъде включена в споразумението,РЕШИ:Член 1Глава XII на приложение II към споразумението се изменя, както следва:1. в точки 38 (Директива 86/362/EИО на Съвета), 39 (Директива 86/363/ EИО на Съвета) и 54 (Директива 90/642/ EИО на Съвета) се добавя следното тире:- "— 32002 L 0042: Директива 2002/42/EО на Комисията от 17 май 2002 г. (ОВ L 134, 22.5.2002 г., стр. 29), както е коригирана в ОВ L 140, 30.5.2002 г., стр. 39";2. след точка 54шщ (Регламент (EО) No 622/2002 на Комисията) се добавя следната точка:"54щщ. 32002 L 0063: Директива 2002/63/EО на Комисията от 11 юли 2002 г. относно определянето на методите на Общността за вземане на проби за официалния контрол на остатъците от пестициди в и по продукти от растителен и животински произход и за отмяна на Директива 79/700/EИО (ОВ L 187, 16.7.2002 г., стр. 30).54щща. 32002 L 0067: Директива 2002/67/EО на Комисията от 18 юли 2002 г. относно етикетирането на храни, които съдържат хинин и на храни, които съдържат кофеин (ОВ L 191, 19.7.2002 г., стр. 20)."3. Текстът на точка 20 (Директива 79/700/EИО на Комисията) се заличава.Член 2Текстовете на Решение 2002/42/EО, както са поправени в OВ L 140 от 30 май 2002 г., стр. 39, 2002/63/EО и 2002/67/EО на исландски и норвежки език, които трябва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 1 февруари 2003 г. при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП [*****] съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени.Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 31 януари 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 38, 13.2.2003 г., стр. 16.[2] ОВ L 134, 22.5.2002 г., стр. 29.[3] ОВ L 187, 16.7.2002 г., стр. 30.[4] ОВ L 191, 19.7.2002 г., стр. 20.[*****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: caselaw

text:
 14.4.2007
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 82/43
 Recurso interpuesto el 12 de febrero de 2007 — Leche Celta/OAMI — Celia (Celia)
 (Asunto T-35/07)
 (2007/C 82/93)
 Lengua en la que ha sido redactado el recurso: español
 Partes
 Demandante: Leche Celta, S.L. (Puentedeume, La Coruña, España) (Representantes: Sr. J.A. Calderón Chavero, Sras. T. Villate Consonni y A. Yañez Manglano, abogados)
 Demandada: Oficina de Armonización del Mercado Interior (marcas, diseños y modelos)
 Otra parte en el procedimiento ante la Sala de Recurso: Celia, SA
 Pretensiones de la parte demandante
 —
 Que se anule la decisión de la Sala Primera de Recurso de OAMI emitida el 5 de diciembre de 2006 en el caso R-294/2006-4.
 —
 Consiguientemente que se anule la decisión de 21 de diciembre de 2005 en el procedimiento B657132 en la parte, que desestima la oposición formulada en nombre de la demandante, y que admite la solicitud de la marca impugnada en clase 29 para leche, productos lácteos, aceites y grasas comestibles.
 —
 Que se estimen las alegaciones de esta parte recurrente ordenando a la División de Oposición correspondiente de OAMI que proceda a la denegación del registro de la marca afectada para esos productos concretos.
 —
 Que se condene en costas a la OAMI derivadas del presente procedimiento en caso de oposición al mismo y desestimación de sus pretensiones.
 Motivos y principales alegaciones
 Solicitante de la marca comunitaria: Celia, SA
 Marca comunitaria solicitada: Marca figurativa «Celia »para productos y servicios de las clases 16, 29 y 38 (solicitud no 2.977.221).
 Titular de la marca o signo que se invoca en el procedimiento de oposición: La demandante.
 Marca o signo que se invoca en el procedimiento de oposición: Marcas denominativas nacionales «CELTA »para productos de la clase 29.
 Resolución de la División de Oposición: Desestimación de la oposición.
 Resolución de la Sala de Recurso: Desestimación del recurso.
 Motivos invocados: Infracción del artículo 8, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 40/94 (1) dado que entre las marcas en pugna existe un riesgo de asociación y un riesgo de confusión.
 (1) Reglamento (CE) no 40/94 del Consejo, de 20 de diciembre de 1993, sobre la marca comunitaria (DO 1994, L 11, p. 1).


text:
Sodba II Ips 602/2009
 ECLI:SI:VSRS:2013:II.IPS.602.2009
 VS0016032
 VSK Cp 905/2008
 prodajna pogodba - razdrtje pogodbe - vrnitev danega - vrnitev kupnine
 Ob ugotovitvah, da je bil sporni znesek izročen kot kupnina, prodajana pogodba pa je bila sporazumno razdrta, je odločitev skladna z določbo drugega odstavka 132. člena ZOR, ko toženca zavezuje, da morata tožniku vrniti, kar sta na račun ustno dogovorjene prodajne pogodbe prejela.
 Revizija se zavrne.
 1. Sodišče je zavrnilo tožnikov tožbeni zahtevek, da mu morata toženca plačati 15.493,70 EUR z zamudnimi obrestmi v višini obrestne mere, kot jo je B. K. priznavala za vloge v evrih, vezane na eno leto, za čas od 1. 10. 2001 do 31. 12. 2006, od tedaj dalje pa po obrestni meri zakonskih zamudnih obresti.
 2. Sodišče druge stopnje je sodbo prvostopenjskega sodišča spremenilo tako, da je zahtevku ugodilo.
 3. Toženca sta zoper sodbo sodišča druge stopnje vložila revizijo. Uveljavljata revizijske razloge relativne bistvene kršitve procesnih pravil iz prvega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)(1), absolutne bistvene kršitve procesnih pravil iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP ter zmotne uporabe materialnega prava in predlagata spremembo sodbe sodišča druge stopnje tako, da se tožnikova pritožba zoper sodbo sodišča prve stopnje zavrne in sodba potrdi. Bistvene revizijske trditve bodo povzete v nadaljevanju, ko bo Vrhovno sodišče nanje odgovorilo.
 4. Revizija je bila vročena tožniku, ki nanjo ni odgovoril in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije (375. člen ZPP).
 5. Revizija ni utemeljena.
 6. Tožnik je trdil, da se je s tožencema pogajal za nakup njune vrstne hiše v Š.; dogovorjena naj bi bila kupnina v višini 130.000 DEM, od katerih naj bi 30.000.000 LIT oziroma vrednost 30.000 DEM izročil najemnici hiše kot poplačilo njenih vlaganj v nepremičnino, ostalih 100.000 DEM pa prodajalcema; najemnici je denar izročil, ostanka kupnine pa tožencema ni plačal zaradi neuspeha pri pridobivanju bančnega posojila. Toženca sta hišo prodala drugemu kupcu, denarja, ki ga je sam plačal najemnici D. Č., pa mu nista vrnila. Vrnitev tega (sedaj v protivrednosti v evrih) je uveljavljal s tožbo.
 7. Sodišče prve stopnje je tožbeni zahtevek zavrnilo, ker je ugotovilo, da med najemnico D. Č. in lastnikoma hiše ni bil sklenjen dogovor o plačilu najemničinih vlaganj ter da sta se o povračilu teh vlaganj dogovarjala le najemnica in tožnik; tudi potrdilo o ari v višini 30.000 DEM je podpisala najemnica, ne pa toženca.
 8. Sodišče druge stopnje je po opravljeni pritožbeni obravnavi sprejelo dejansko ugotovitev prvostopenjskega sodišča, da potrdila o ari res nista podpisala prodajalca, pač pa najemnica. Drugačna pa je njegova ugotovitev o podlagi izročitve v tem potrdilu navedenega denarnega zneska D. Č.: tožnik ji ga je izročil zato, ker je bil pred tem sklenjen dogovor med njim in prodajalcema, da ta znesek predstavlja del kupnine. Zato in zaradi nadaljnje ugotovitve, da je bila prodajna pogodba sporazumno razdrta (ko je propadel tožnikov poskus zagotoviti sredstva za plačilo kupnine, je celo sam iskal novega kupca), je presodilo, da sta dolžna skladno z določbo drugega odstavka 132. člena Zakona o obligacijskih razmerjih (v nadaljevanju ZOR) plačani del kupnine vrniti.
 9. Toženca v reviziji nasprotujeta ugotovitvama, da je bilo dogovorjeno, da bo tožnik njuno stanovanje odkupil za 130.000 EUR (pravilno DEM) in da je na podlagi dogovora z njima najemnici izročil 30.000.000 ITL, kar predstavlja del dogovorjene kupnine. V zvezi s tem najprej zatrjujeta relativno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz prvega odstavka 339. člena ZPP v postopku pred sodiščem druge stopnje v zvezi z 212. in 215. členom istega zakona, češ da na podlagi izvedenih dokazov „teh dejstev ne bi moglo ugotoviti“ zaradi zanikanja tožencev, odsotnosti listinskih dokazov in procesnega položaja, ko je bilo dokazno breme na tožeči stranki. Opozarja na določbo 8. člena ZPP in (očitno v prepričanju, da je bila kršena) poudarjata, da bi moralo sodišče druge stopnje oceniti na pritožbeni obravnavi zaslišane priče ob primerjavi z njihovimi dotedanjimi izpovedmi in ob primerjavi z vsemi ostalimi dokazi, ki jih na pritožbeni obravnavi ni ponovilo. Ker je tožniku verjelo na podlagi sklepanj, spregledalo pa je neskladja v njegovih izjavah, je kršilo načelo enakopravnega obravnavanja. Izpovedi tožencev je razlagalo drugače, kot so bile podane, povzelo je le njune posamezne, iz konteksta iztrgane dele in jim s tem dalo drugačen pomen. Ne drži, da je toženka (na pritožbeni obravnavi) izpovedala drugače (kot prej), saj natančna primerjava obeh izpovedi to ovrže. Zmotno je bilo ocenjeno tudi potrdilo o ari brez datuma, saj iz njega izhaja nekaj povsem drugega, kot je navedeno v razlogih sodbe. Ker je sodišče druge stopnje v obrazložitvi izpodbijane sodbe ocenilo le nekaj izvedenih dokazov, iz katerih ne izhajajo dejstva, kot jih je ugotovilo, o odločilnih dejstvih pa je nasprotuje med tem, kar se navaja v razlogih sodbe o vsebini listin ali zapisnikov o izpovedbah v postopku in le-temi, je zagrešilo bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. V nadaljevanju toženca obširno pojasnjujeta dejanske okoliščine konkretnega primera, povzemata in analizirata tožnikove trditve ter vsebino dokazov in predstavita svojo oceno le-teh, zaradi česar so po njunem prepričanju ovrženi ključni dejanski zaključki pravnomočne sodbe, ki je zaradi tega tudi materialnopravno zmotna.
 10. V zvezi z zbiranjem procesnega gradiva v pravdnem postopku velja razpravno načelo (7. člen ZPP): razen izjemnih primerov, ko je dopustna inkvizitorna metoda, je zbiranje procesnega gradiva, ki ga predstavljajo predvsem trditve o dejstvih in dokazi zanje, dolžnost strank (in ne pravica ali celo dolžnost sodišča). Poleg „čistega“ razpravnega načela veljata tudi načeli o trditvenem in o dokaznem bremenu in o njuni medsebojni povezanosti; po določbi 212. člena ZPP mora vsaka stranka navesti dejstva in predlagati dokaze, na katere opira svoj zahtevek ali s katerimi izpodbija navedbe in dokaze nasprotnika. S tem pravilom sta definirani procesno in trditveno breme in sicer ne kot procesna dolžnost stranke do sodišča ali do nasprotne stranke, pač pa do same sebe: navajanje relevantnih dejstev in predlaganje učinkovitih dokazov povečuje izgled stranke za uspeh v pravdi.(2) Določa ga materialno pravo; je procesni izraz materialnega trditvenega in dokaznega bremena in je del procesnega prava.(3)
 11. Materialno dokazno breme določa pravila o tem, kateri stranki v škodo je treba upoštevati nedokazanost posameznega dejstva, ki je glede na materialno pravo pomembno za odločitev. ZPP v 215. členu določa, da če sodišče na podlagi izvedenih dokazov (8. člen) ne more zanesljivo ugotoviti kakšnega dejstva, sklepa o njem na podlagi pravila o dokaznem bremenu. Nastopi takrat, ko procesno, trditveno in dokazno breme preneha, to je z nastopom prekluzije, navajanja novih dejstev in predlaganja novih dokazov. Stranko takrat zadenejo posledice pomanjkljivega izpolnjevanja procesnega trditvenega in dokaznega bremena: sodišče izda zanjo neugodno odločbo.(4) Ko so izpolnjeni pogoji za uporabo pravil o dokaznem bremenu, pa sodišče ta pravila, uporabi zmotno, gre za kršitev materialnega prava.(5)
 12. S katerim ravnanjem ali opustitvijo naj bi pritožbeno sodišče kršilo pravila iz 212. člena ZPP, revizija ne pove. S tem ne zadosti zahtevi po jasni, konkretizirani in obrazloženi graji procesnih kršitev, ki izhaja iz procesnega pravila, da na kršitve določb Zakona o pravdnem postopku revizijsko sodišče ne pazi po uradni dolžnosti (371. člen ZPP). Za kršitev določbe 212. člena ZPP bi šlo na primer tedaj, ko bi sodišče procesno trditveno in dokazno breme (za katerega je značilno, da se glede na uspeh dokazovanja med postopkom lahko premika od ene stranke na nasprotno stranko) napačno razporedilo med pravdni stranki in bi zato zmotno uporabilo pravila o materialnem dokaznem bremenu. Tega toženca ne trdita. Poudarjata sicer, da je bilo dokazno breme (ne da bi pri tem navedla, za katere trditve) na tožeči stranki. Če sta imela pri tem v mislih dokazno breme o dejstvih dogovora med tožnikom in tožencema o izročitvi spornega zneska najemnici in o tem, da slednji izročen znesek predstavlja del kupnine, jima je treba odgovoriti, da je trditve o tem postavil tožnik in zanje ponudil dokaze; ravnal je tako, kot mu je narekovalo materialno dokazno breme (ki ga ves čas postopka nosi ista stranka in je prav njegova stabilnost tista razlikovalna okoliščina, ki ga najbolj bistveno loči od procesnega dokaznega bremena). Vprašanje pravilnosti ocene izvedenih dokazov (sodišče druge stopnje naj bi jih po revizijskih trditvah ocenjevalo parcialno, iz izpovedi posameznih strank ali prič naj bi iztrgalo le posamezne dele, druge pomembne dele pa izpustilo in s tem izkrivilo vsebino izpovedanega in podobno) za presojo pravilnosti uporabe določb 212. člena ZPP ni pomembno. Očitek kršitve določbe 215. člena ZPP je ne le povsem zgrešen, pač pa tudi nerazumljiv: pritožbeno sodišče pravila o materialnem dokaznem bremenu sploh ni uporabilo, saj je tožnikove trditve o zgoraj navedenih pravno odločilnih dejstvih štelo za dokazane.
 13. Vsebinsko napačna ocena posameznega dokaza ne predstavlja procesne kršitve; pomeni, da je dejansko stanje ugotovljeno zmotno, zmotna ugotovitev dejanskega stanja pa je izključena kot revizijski razlog (drugi odstavek 370. člena ZPP). Zato so nedovoljene revizijske trditve o zmotni oceni potrdila o ari in v pritožbenem postopku zaslišanih pravdnih strank in prič. Če je revizijsko povzemanje določbe 8. člena ZPP mišljeno kot očitek o kršitve te določbe, potem je treba tožencema znova odgovoriti nikalno: metodološke napotke iz te določbe je pritožbeno sodišče dosledno upoštevalo, saj je drugače od prvostopenjskega sodišča ocenilo le tiste personalne dokaze, ki jih je samo ponovilo, pri čemer je bila njegova ocena celovita, logična in izkustveno sprejemljiva. Vsakega od izvedenih dokazov je ocenilo samega zase ter v medsebojni povezavi in v povezavi z dokazi, ki jih ni ponovilo, a se je strinjalo z oceno, kot jo je o njih podalo prvostopenjsko sodišče. Ker je dokazna ocena pritožbenega sodišča celovita, analitično sintetična ter vestna in skrbna, je bil metodološki napotek iz 8. člena ZPP v celoti spoštovan in procesne kršitve ni bilo. Če bi bila res vsebinsko neprepričljiva, bi šlo za zmotno ugotovitev dejanskega stanja. Za zmotno ugotovitev dejanskega stanja gre tudi v primeru, ko iz izvedenih dokazov izhaja drugačno dejansko stanje, kot jo ugotovi sodišče; v takem primeru ne gre, kot uveljavlja revizija, za absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP. Da bi bila ta podana v konkretnem primeru še zaradi nasprotovanja med tem, kar se v razlogih sodbe navaja o vsebini listin ali zapisnikov o izpovedbah v postopku in le-temi, se zatrjuje povsem nekonkretizirano in zato neutemeljeno.
 14. Ne drži torej revizijska teza, da je bilo zaradi procesnih kršitev zmotno ugotovljeno dejansko stanje, zaradi česar naj bi bila odločitev materialnopravno zmotna; v resnici sta toženca poskušala pod krinko procesnih kršitev izpodbiti dejanske ugotovitve, na katerih temelji pravnomočna sodba. V tem nista mogla uspeti. Ob ugotovitvah, da je bil sporni znesek izročen kot kupnina, prodajana pogodba pa je bila sporazumno razdrta, je odločitev skladna z določbo drugega odstavka 132. člena ZOR, ko toženca zavezuje, da morata tožniku vrniti, kar sta na račun ustno dogovorjene prodajne pogodbe prejela (oziroma je namesto njima tožnik izročil D. Č.). Vrhovno sodišče je zato revizijo tožencev zavrnilo (378. člen ZPP).
 Op. št. (1): Ker se je postopek v tej zadevi končal pred uveljavitvijo novele D, je treba skladno z določbo 130. člena novele uporabiti procesni predpis v nenovelirani vsebini.
 Op. št. (2): Jan Zobec, v: Lojze Ude in soavtorji, Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 2. knjiga, Gospodarski vestnik založba in Založba Uradni list Republike Slovenije, Ljubljana 2006, str. 344 in naslednje.
 Op. št. (3): Tako na primer sodbi II Ips 504/2005, II Ips 755/2007 in II Ips 756/2007.
 Op. št. (4): Jan Zobec, Navedeno delo, str. 380.
 Op. št. (5): Prav tam. Tako tudi zadeva II Ips 755/2007 in II Ips 756/2007.
 ZOR člen 132/2.
 ZPP člen 8, 212, 215.
 VSRS sodba II Ips 271/2015
 VSRS sodba II Ips 159/2012
 Sodba II Ips 206/2002
 P2RvYy0yMDEyMDMyMTEzMDU0MzU3
 Iskalnik po sodni praksi poganja odprtokodni strežnik SOLR. Število dokumentov v zbirki 229.889


text:
 26.11.2015
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 311/19
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER
 Nr. 268/2014
 van 12 december 2014
 tot wijziging van bijlage II (Technische voorschriften, normen, keuring en certificatie) bij de EER-overeenkomst [2015/2135]
 HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,
 Gezien de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte (de „EER-overeenkomst”), en met name artikel 98,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Verordening (EU) nr. 895/2014 van de Commissie van 14 augustus 2014 tot wijziging van bijlage XIV bij Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad inzake de registratie en beoordeling van en de autorisatie en beperkingen ten aanzien van chemische stoffen (REACH) (1) moet in de EER-overeenkomst worden opgenomen.
 (2)
 Bijlage II bij de EER-overeenkomst dientderhalve dienovereenkomstig te worden gewijzigd,
 HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
 Artikel 1
 In hoofdstuk XV van bijlage II bij de EER-overeenkomst wordt in punt 12zc (Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad) het volgende streepje toegevoegd:
 „—
 32014 R 0895: Verordening (EU) nr. 895/2014 van de Commissie van 14 augustus 2014 (PB L 244 van 19.8.2014, blz. 6).”.
 Artikel 2
 De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Verordening (EU) nr. 895/2014 zijn authentiek.
 Artikel 3
 Dit besluit treedt in werking op 13 december 2014, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de EER-overeenkomst bedoelde kennisgevingen hebben plaatsgevonden (2).
 Artikel 4
 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Gedaan te Brussel, 12 december 2014.
 Voor het Gemengd Comité van de EER
 De voorzitter
 Kurt JÄGER
 (1) PB L 244 van 19.8.2014, blz. 6.
 (2) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.


text:
 3.9.2005
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 217/32
 Liidetud kohtuasjade C-362/04, C-363/04, C-364/04 ja C-365/04 (1) registrist kustutamine
 (2005/C 217/68)
 (Kohtumenetluse keel: kreeka)
 Euroopa Ühenduste Kohtu presidendi 21. juuni 2005. aasta määrusega kustutati registrist liidetud kohtuasjad C-362/04, C-363/04, C-364/04 ja C-365/04 (Symvoulio tis Epikrateias'i esitatud eelotsusetaotlus): Michaniki A.E., Tholos A.E. v. Ypourgos Politismou, Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias ja Dimosion Ergon.
 (1) ELT C 273, 6.11.2004.
 ELT C 284, 20.11.2004.


type: wikipedia

text:
Randy D. Dunn is an American city planner and politician. He is a former member of the Missouri House of Representatives from the 23rd District. Dunn was first elected in 2012 at the age of 29 and was re-elected to office in 2014 and 2016. Currently, he is the executive director of the Missouri Democratic Party.
 Early life and career
 Dunn was born in Kansas City, Missouri on November 18, 1982, to Randy Dunn and Janice Dunn, former Democratic Committeewoman for the 18th Ward in Jackson County, Missouri. Dunn has two older brothers and three nephews. He is a distant relative of Oscar Dunn, former Lt. Governor of Louisiana and the first African American elected to statewide office in the Country.
 Dunn graduated from Raytown South High School where he ran track and served on student council. In 2021 Dunn was inducted into the Raytown Alumni Hall of Fame. He received his bachelor of arts and master of public administration degrees from the University of Missouri Kansas City where he was also a United States Department of Housing and Urban Development Fellow and attended law school. In 2021 Dunn received a professional certificate in Citizen Politics in America from Harvard.
 Dunn has always been active in the community and serves on numerous boards including Chair of Nu World Contemporary Danse Theatre, Kansas City Regional Transit Authority, and Freedom, Inc. Dunn is also a member of Alpha Phi Alpha fraternity. and previously served as President of the Omicron Xi Lambda chapter.
 Career
 Dunn served as city planner for the city of Kansas City, Missouri from 2007 to 2012. In 2007 Dunn also obtained his real estate license and professional certificate in economic development. Additionally, Dunn is the owner and managing partner of Dean & Dunn LLC, a consulting firm based out of Kansas City. Randy previously owned and operated an online men's clothing boutique named Jet KC. Dunn also has experience working for several community and economic development corporations, working in Kansas City and Louisiana. Dunn was also elected as Vice-Chair of the Democratic Cause and Democratic Committeeman for the 2nd Ward of Jackson County, Missouri. In 2017 Dunn resigned from the Missouri Legislature to take a position in Omaha, Nebraska as founding executive director of a nonprofit community development intermediary. After moving back to Missouri Dunn came on staff for. In February 2021, Rep. Dunn was named executive director of the Missouri Democratic Party, again making histiory as the first openly gay person of color to serve in this position.
 Election history
 In early 2012, Dunn announced his candidacy for the office of state representative for the 23rd District, a newly created district following redistricting. Dunn received strong community support and won the 2012 election defeating Derron Black and Erik Stafford in the August 7 primary. Dunn was unopposed in the November 6 general election and was sworn into office on January 9, 2013. Upon his election, Dunn become the first openly gay person of color elected to any office in Missouri's history.
 Dunn ran for a second term in 2014. He was unopposed in the Democratic primary and the general election. Dunn was sworn into office on January 7, 2015.
 Dunn was once again successful, and reelected for a third term after defeating Derron Black once more in the primary and was unopposed in the general election in November. Dunn was sworn into office on January 4, 2017.
 Elections
 Committee assignments
 2017–2018
 Representative Dunn served on the following committees:
 Elections and Elected Officials
 Budget
 Consent and House Procedure – (Ranking Member)
 Subcommittee on Appropriations – Agriculture, Conservation, Natural Resources, and Economic Development- (Ranking Member)
 Urban Economic Development – (Chair)
 References
 1982 births
 African-American state legislators in Missouri
 Living people
 Members of the Missouri House of Representatives
 Missouri Democrats
 Politicians from Kansas City, Missouri
 University of Missouri–Kansas City alumni
 21st-century African-American people
 20th-century African-American people


text:
20150731025616762015/C 270/046492013CJC27020150817FI01FIINFO_JUDICIAL201506114411Asia C-649/13: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de commerce de Versailles – Ranska) – Nortel Networks SA:n yritysneuvosto ym. v. Cosme Rogeau, pesänhoitajana Nortel Networks SA:n osalta vireille pannussa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä ja Cosme Rogeau, pesänhoitajana Nortel Networks SA:n osalta vireille pannussa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä v. Alan Robert Bloom ym. (Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — 2 artiklan g alakohta, 3 artiklan 2 kohta ja 27 artikla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyyttä koskeva päämenettely — Maksukyvyttömyyttä koskeva sekundäärimenettely — Toimivaltaristiriita — Yksinomainen vai vaihtoehtoinen toimivalta — Sovellettavan lain määrittäminen — Maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn piiriin kuuluvan velallisen omaisuuden määrittäminen — Kyseisen omaisuuden sijaintipaikka — Kolmannessa valtiossa sijaitseva omaisuus)
 ---documentbreak--- C2702015FI410120150611FI00044141Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 11.6.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunal de commerce de Versailles – Ranska) – Nortel Networks SA:n yritysneuvosto ym. v. Cosme Rogeau, pesänhoitajana Nortel Networks SA:n osalta vireille pannussa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä ja Cosme Rogeau, pesänhoitajana Nortel Networks SA:n osalta vireille pannussa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä v. Alan Robert Bloom ym.
 (Asia C-649/13) (
 1
 )
 ”(Ennakkoratkaisupyyntö — Asetus (EY) N:o 1346/2000 — 2 artiklan g alakohta, 3 artiklan 2 kohta ja 27 artikla — Asetus (EY) N:o 44/2001 — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Maksukyvyttömyyttä koskeva päämenettely — Maksukyvyttömyyttä koskeva sekundäärimenettely — Toimivaltaristiriita — Yksinomainen vai vaihtoehtoinen toimivalta — Sovellettavan lain määrittäminen — Maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn piiriin kuuluvan velallisen omaisuuden määrittäminen — Kyseisen omaisuuden sijaintipaikka — Kolmannessa valtiossa sijaitseva omaisuus)”2015/C 270/04Oikeudenkäyntikieli: ranska
 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
 Tribunal de commerce de Versailles
 Pääasian asianosaiset
 Kantajat: Nortel Networks SA:n yritysneuvosto ym. ja Cosme Rogeau, pesänhoitajana Nortel Networks SA:n osalta vireille pannussa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä
 Vastaajat: Cosme Rogeau, pesänhoitajana Nortel Networks SA:n osalta vireille pannussa maksukyvyttömyyttä koskevassa sekundäärimenettelyssä, Alan Robert Bloom, Alan Michael Hudson, Stephen John Harris ja Christopher John Wilkinson Hill
 Tuomiolauselma
 Maksukyvyttömyysmenettelyistä 29.5.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 3 artiklan 2 kohtaa ja 27 artiklaa on tulkittava siten, että sen jäsenvaltion tuomioistuimet, jossa maksukyvyttömyyttä koskeva sekundäärimenettely on aloitettu, ovat vaihtoehtoisesti sen jäsenvaltion tuomioistuimien kanssa, jossa päämenettely on aloitettu, toimivaltaisia ottamaan kantaa kyseisen sekundäärimenettelyn vaikutusten piiriin kuuluvan velallisen omaisuuden määrittämiseen.
 Maksukyvyttömyyttä koskevan sekundäärimenettelyn vaikutusten piiriin kuuluva velallisen omaisuus on määritettävä asetuksen N:o 1346/2000 2 artiklan g alakohdan säännösten perusteella.
 (
 1
 ) EUVL C 39 du 08.02.2014.


text:
Kihnu valla hankekord – Riigi Teataja
 Kihnu valla hankekord
 Kihnu valla hankekord - sisukord
 § 2 Riigihangete planeerimine ja korraldamine
 § 3 Vastutav isik
 § 4 Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord ametiasutuses
 § 5 Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord hallatavates asutustes
 RT IV, 05.04.2018, 65
 Määrus kehtestatakse riigihangete seaduse § 9 lõigete 1 ja 3- 5 alusel.
 Käesolev määrus (edaspidi kord) reguleerib hangete korraldamist Kihnu Vallavalitsuse (edaspidi vallavalitsus) poolt ning vallavalitsuse hallatavate asutuste hanketegevuse aluseid.
 § 2. Riigihangete planeerimine ja korraldamine
 (2) Iga-aastase hankeplaani koostab ja kinnitab vallavalitsus korraldusega kahe nädala jooksul peale jooksva aasta eelarve kinnitamist.
 (3) Hankeplaani võib aasta jooksul muuta vallavalitsuse korraldusega.
 (4) Riigihanke ja lihthanke korraldamise otsustab vallavalitsus.
 (5) Hangete puhul, milles hankelepingu eset rahastatakse osaliselt või täielikult mõne teise kohaliku omavalitsuse eelarvest või riigieelarvest, sealhulgas mõnest Euroopa Liidu programmist, fondist või muust sarnasest allikast, kohaldatakse hankekorda, arvestades rahastaja nõuete ja juhenditega, kui need ei ole vastuolus riigihangete seadusega (edaspidi RHS-ga).
 § 3. Vastutav isik
 (1) Hanke eest vastutava isiku määrab vallavalitsus hankeplaani kinnitamisega.
 (2) Hankelepingu täitmise eest vastutab hanke eest vastutav isik, kui hanke väljakuulutamisel või hiljem ei ole hankelepingu täitmise eest vastutavaks määratud muud isikut.
 (3) Juhul, kui vallavalitsus ei ole hanke eest vastutavat isikut või hankelepingu täitmise eest vastutavat isikut määranud, vastutab isik, kelle vastutusalas see valdkond ametijuhendi järgi on.
 § 4. Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord ametiasutuses
 (1) Juhul, kui hankelepingu maksumus käibemaksuta jääb vahemikku 300 kuni 5000 eurot, lähtutakse hankimisel riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest ning võetakse võimalusel ühtse tehnilise kirjelduse alusel vähemalt kolm võrreldavat pakkumist.
 (2) Lõikes 1 nimetatud nõuet ei pea täitma, kui tellitakse jätkutöid ning teise töövõtja kasutamine ei ole majanduslikult mõistlik. Eelkõige kohaldub see lisatööde tellimisele olemasoleva töövõtu raames ning projekteerimistöödele. Täiendavate tööde tellimise otsustamise aluseks on hinnakalkulatsioon.
 (3) Lõikes 1 sätestatud juhul otsustab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise vallavanem käskkirjaga, kui hanke maksumus jääb vahemikku 1001 kuni 5000 eurot.
 (4) Juhul, kui hankelepingu maksumus käibemaksuta ületab 5000 eurot, kinnitab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise vallavalitsus. Hinnapakkumiste võtmise korraldab valdkonna eest vastutav isik, lähtudes riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest.
 (5) Lõikes 4 sätestatud piirmäära ületamisel on vallavalitsusel õigus hange viia läbi lihthanke korras e-hankena riigihangete registris. Hankedokumendid valmistab sellisel juhul ette valdkonna eest vastutav isik.
 (6) Hankeleping sõlmitakse kirjalikult, kui selle maksumus käibemaksuta on vähemalt 5000 eurot.
 § 5. Alla lihthanke piirmäära jäävate hangete kord hallatavates asutustes
 (1) Juhul, kui hankelepingu aastane maksumus käibemaksuta jääb vahemikku 300 kuni 5000 eurot, lähtutakse hankimisel riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest ning võetakse ühtse tehnilise kirjelduse alusel võimalusel vähemalt kolm võrreldavat pakkumist.
 (2) Lõikes 1 sätestatud juhul otsustab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise asutuse juht käskkirjaga, kui hanke maksumus jääb vahemikku 1001 kuni 5000 eurot.
 (3) Juhul, kui hankelepingu maksumus käibemaksuta ületab 5000 eurot, kinnitab asjade ostmise, teenuste tellimise või ehitustööde tellimise vallavalitsus. Hinnapakkumiste võtmise korraldab valdkonna eest vastutav isik, lähtudes riigihanke korraldamise üldpõhimõtetest.
 (4) Lõikes 2 sätestatud piirmäära ületamisel on vallavalitsusel õigus hange viia läbi lihthanke korras läbi e-riigihangete registri. Hankedokumendid valmistab sellisel juhul ette hanke eest vastutav isik.
 (5) Hankeleping sõlmitakse kirjalikult, kui selle maksumus käibemaksuta on vähemalt 5000 eurot.
 (4) Pakkumisi ei tohi võtta seotud isikutelt. Kui selline olukord siiski tekib, korraldab pakkumuste võtmise ning parima pakkuja kinnitamise kõrgemalseisev organ.
 (1) Hankekord ja hankeplaan on avalikud.
 (2) Avalikkuse nõue on täidetud, kui dokument või selle osa on avalikustatud allasutuse või vallavalitsuse veebilehel.
 (3) Hankija avaldab hankekorra või muu organisatsioonisisese töökorraldust käsitleva dokumendi või selle osa veebilehel viivitamata pärast hankekorra kehtestamist või muutmist ja avaldab registris viite sellele veebilehele.
 (4) Hankija avaldab iga-aastase hankeplaani oma veebilehel viivitamata pärast selle kinnitamist või muutmist.
 (5) Kihnu valla veebilehel kajastatakse vähemalt hanked maksumusega alates lihthanke piirmäärast, näidates ära:
 1) hanke viitenumbri riigihangete registris;
 2) hanke eest vastutava isiku ametinimetuse, nime ja kontaktandmed;
 3) hankelepingu täitmise eest vastutava isiku ametinimetuse, nime ja kontaktandmed;
 4) eduka pakkumuse teinud pakkuja nime ja registrikoodi;
 5) eduka pakkumuse maksumuse käibemaksuta.


text:
 2.8.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 207/38
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 58/2012
 z dne 30. marca 2012
 o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XIII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 27/2012 z dne 10. februarja 2012 (1).
 (2)
 Uredbo Komisije (EU) št. 445/2011 z dne 10. maja 2011 o sistemu podeljevanja spričevala subjekta, zadolženega za vzdrževanje, za tovorne vagone in o spremembi Uredbe (ES) št. 653/2007 (2) je treba vključiti v Sporazum –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Priloga XIII k Sporazumu se spremeni:
 1.
 v točki 42ea (Uredba Komisije (ES) št. 653/2007) se doda naslednje:
 „ , kakor jo spreminja:
 —
 32011 R 0445: Uredba Komisije (EU) št. 445/2011 z dne 10. maja 2011 (UL L 122, 11.5.2011, str. 22).“;
 2.
 za točko 42ef (Uredba Komisije (EU) št. 1158/2010) se vstavi naslednja točka:
 „42eg.
 32011 R 0445: Uredba Komisije (EU) št. 445/2011 z dne 10. maja 2011 o sistemu podeljevanja spričevala subjekta, zadolženega za vzdrževanje, za tovorne vagone in o spremembi Uredbe (ES) št. 653/2007 (UL L 122, 11.5.2011, str. 22).“
 Člen 2
 Besedilo Uredbe (EU) št. 445/2011 v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 31. marca 2012 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (3).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 30. marca 2012
 Za Skupni odbor EGP
 Vršilec dolžnosti predsednika
 Gianluca GRIPPA
 (1) UL L 161, 21.6.2012, str. 33.
 (2) UL L 122, 11.5.2011, str. 22.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
 15.3.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 72/3
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 223/2013
 zo 6. marca 2013,
 ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Mela Rossa Cuneo (CHZO)]
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (1), a najmä na jeho článok 52 ods. 2,
 keďže:
 (1)
 Nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 nadobudlo účinnosť 3. januára 2013. Zrušilo sa ním a nahradilo sa nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín. (2)
 (2)
 V súlade s článkom 6 ods. 2 nariadenia (ES) č. 510/2006 bola žiadosť o zápis názvu „Mela Rossa Cuneo“ do registra, ktorú predložilo Taliansko, uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie
 (3).
 (3)
 Keďže Komisii nebola v súlade s článkom 7 nariadenia (ES) č. 510/2006 oznámená žiadna námietka, tento názov sa musí zapísať do registra,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Názov uvedený v prílohe k tomuto nariadeniu sa zapisuje do registra.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 6. marca 2013
 Za Komisiu v mene predsedu
 Dacian CIOLOȘ
 člen Komisie
 (1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 93, 31.3.2006, s. 12.
 (3) Ú. v. EÚ C 140, 16.5.2012, s. 4.
 PRÍLOHA
 Poľnohospodárske výrobky určené na ľudskú spotrebu uvedené v prílohe I k Zmluve:
 Trieda 1.6. Ovocie, zelenina a obilniny v pôvodnom stave alebo spracované
 TALIANSKO
 Mela Rossa Cuneo (CHZO)