text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0010
 ETA:n sekakomitean päätös N:o 10/2001, tehty 23 päivänä helmikuuta 2001, ETA-sopimuksen liitteen II (tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta
 Virallinen lehti nro L 117 , 26/04/2001 s. 0003 - 0004
 ETA:n sekakomitean päätösN:o 10/2001,tehty 23 päivänä helmikuuta 2001,ETA-sopimuksen liitteen II (tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisestaETA:N SEKAKOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on mukautettuna mainitun sopimuksen mukauttamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä "sopimus", ja erityisesti sen 98 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Sopimuksen liite II muutettiin 30 päivänä marraskuuta 2000 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 105/2000(1).(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/25/EY, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000, maatalous- ja metsätraktoreiden käyttövoimaksi tarkoitettujen moottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen vähentämiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 74/150/ETY muuttamisesta(2) olisi otettava osaksi sopimusta.(3) Asiakirjan Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu(3), liitteessä I olevalla XI luvulla neuvoston direktiiviin 74/150/ETY, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1974, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä(4) tehdyt muutokset olisi otettava osaksi sopimusta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaMuutetaan sopimuksen liitteessä II olevan II luvun 1 kohta (neuvoston direktiivi 74/150/ETY) seuraavasti:1. Lisätään seuraavat luetelmakohdat: "- 1 94 N: Asiakirja Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21, sellaisena kuin se tarkistettuna EYVL L 1, 1.1.1995, s. 1),- 32000 L 0025: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/25/EY, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000 (EYVL L 173, 12.7.2000, s. 1)."2. Lisätään kirjain "a)" ennen mukautusta.3. Lisätään seuraava mukautus: "b) Lisätään liitteessä I olevan lisäyksen 4.1.1 kohtaan seuraava: 'IS IslantiFL Liechtenstein16 Norja'."2 artiklaDirektiivin 2000/25/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan 24 päivänä helmikuuta 2001, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle(5).4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 2001.ETA:n sekakomitean puolestaP. WesterlundPuheenjohtaja(1) EYVL L 45, 15.2.2001, s. 5.(2) EYVL L 173, 12.7.2000, s. 1.(3) EYVL C 241, 29.8.1994, s. 21, sellaisena kuin se on tarkistettuna EYVL L 1, 1.1.1995, s. 1.(4) EYVL L 84, 28.3.1974, s. 10.(5) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52009PC0157
 Ettepanek: Nõukogu otsus, millega muudetakse komisjoni otsust 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad Nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011) sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele /* KOM/2009/0157 lõplik */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.4.2009KOM(2009) 157 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse komisjoni otsust 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011) sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele(komisjoni esitatud)SELETUSKIRILisatud nõukogu ettepaneku eesmärk on muuta komisjoni otsust 2008/938/EÜ ja kustutada Venezuela nende riikide nimekirjast, kes saavad kasu säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleerivast erikorrast (GSP+) aastatel 2009–2011.Nõukogu määrusega (EÜ) nr 732/2008, millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 2009–2011, on arengumaadele, kes vastavad kõnealuse määruse artiklite 8 ja 9 nõuetele, ette nähtud soodustused GSP+ raames. Vastavalt nendele nõuetele, peab iga GSP+ raames soodustusi kasutav riik olema „haavatav” ja olema ratifitseerinud ja tõhusalt ellu rakendanud määruse (EÜ) nr 732/2008 III lisas loetletud 27 rahvusvahelist konventsiooni inimõiguste, põhiliste töönormide, säästva arengu ja hea valitsemistava valdkonnas. Riik peab samuti nõustuma asjaomastes konventsioonides ja seotud õigusaktides ettenähtud järelevalve- ning läbivaatamismehhanismidega ning neid täielikult järgima.31. oktoobril 2008 esitas Venezuela valitsus komisjonile taotluse GSP+ raames soodustuste saamiseks ajavahemikul 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2011. Taotluse läbivaatamise käigus tuvastas komisjon, et Venezuela ei olnud selleks ajaks veel ratifitseerinud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni korruptsioonivastast konventsiooni, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 732/2008 III lisa B osa punktis 27.Venezuela valitsus kinnitas Euroopa Liidu juures asuva Venezuela esinduse saadetud kirjas, et ratifitseerib ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni ja rakendab selle tõhusalt ellu hiljemalt 31. detsembriks 2008.9. detsembril 2008 võttis komisjon vastu otsuse 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad määruses (EÜ) nr 732/2008 ajavahemikuks 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011 sätestatud GSP+ kohaldamise tingimustele ja lisas Venezuela soodustatud riikide nimekirja, eeldades et Venezuela võtab hiljemalt 31. detsembriks 2008 vajalikud meetmed ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni ratifitseerimiseks ja tõhusaks ellurakendamiseks, nagu ta oli lubanud.Komisjoni 9. detsembri 2008. aasta otsus 2008/938/EÜ põhines üldiste soodustuste süsteemi alalise komitee 25. novembril 2008 antud eelneval nõusolekul, mille poolt hääletas 26 liikmesriiki (318 häält) ja 1 liikmesriik (27 häält) jäi erapooletuks, kusjuures tingimuseks seati, et kui Venezuela ei ole aasta lõpuks eelnimetatud konventsiooni ratifitseerinud või tõhusalt ellu rakendanud, tuleb nimekirja muuta.Venezuela ei olnud 31. detsembriks 2008 korruptsioonivastast konventsiooni ratifitseerinud ning seega ei täitnud ta määruses (EÜ) nr 732/2008 GSP+ kohaldamiseks ettenähtud vajalikke nõudeid. Meetmed, mis Venezuela võttis 2009. aasta jaanuaris ratifitseerimise lõpetamiseks, ei ole asjakohased, et täita määruses 732/2008 ette nähtud tingimusi GSP+ kohaldamiseks alates 1. jaanuarist 2009. Seega on vajalik komisjoni otsust 2008/938/EÜ vastavalt muuta ja jätta Venezuela välja nende riikide nimekirjast, kelle suhtes kohaldatakse soodustusi GSP+ raames aastatel 2009–2011.Selleks et vältida negatiivset mõju ettevõtjatele, tuleks kehtestada üleminekuaeg otsuse kohaldamiseks.Seoses sellega esitati 30. jaanuaril 2009 nõukogu otsuse 1999/468 artikli 5 kohane komisjoni otsuse eelnõu Venezuela kustutamiseks GSP+ raames soodustusi saavate riikide nimekirjast üldiste soodustuste süsteemi alalisele komiteele, et nad saaksid hääletada vastavalt määruse (EÜ) nr 732/2008 artikli 10 lõikele 2. Ettepanek lükati tagasi liikmesriikide blokeeriva vähemusega (72 vastuhäält ja 39 erapooletut). 21 liikmesriiki (234 häält) olid ettepaneku poolt. Komitee ei ole seega esitanud arvamust kvalifitseeritud häälteenamusega.Sellest lähtuvalt peab komisjon nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 4 kohaselt esitama ettepaneku võetavate meetmete kohta nõukogule ja teavitama sellest Euroopa Parlamenti. Nõukogu võib teha ettepaneku suhtes kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse kolme kuu jooksul alates küsimuse suunamisest nõukogule.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse komisjoni otsust 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011) sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimusteleEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. juuli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 732/2008, millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011 ja millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 552/97, (EÜ) nr 1933/2006 ja komisjoni määrusi (EÜ) nr 1100/2006 ja (EÜ) nr 964/2007,[1] eriti selle artikli 10 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:(1) Määrusega (EÜ) nr 732/2008 on ette nähtud, et selliste arengumaade suhtes, kes vastavad kõnealuse määruse artiklites 8 ja 9 sätestatud nõuetele, võib kohaldada säästva arengu ja hea valitsemistava edendamise stimuleerivat erikorda.(2) Kooskõlas kõnealuse määruse artikli 10 lõikega 2 võttis komisjon 9. detsembril 2008 vastu otsuse nr 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011) sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele[2].(3) Kooskõlas kõnealuse otsusega kohaldati Venezuela Bolivari Vabariigi (edaspidi „Venezuela”) suhtes säästva arengu ja hea valitsemistava edendamise stimuleerivat erikorda.(4) Nüüd on selgunud, et Venezuela ei ole ratifitseerinud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni korruptsioonivastast konventsiooni, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 732/2008 III lisa B osa punktis 27. Seega ei täida Venezuela kõiki vajalikke nõudeid, mis on määrusega (EÜ) nr 732/2008 stimuleeriva erikorra kohaldamiseks ette nähtud. Seega tuleks komisjoni otsust 2008/938/EÜ vastavalt muuta, nähes aga samal ajal ette asjakohase üleminekuaja otsuse kohaldamiseks. Vastavalt nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik)[3] artiklile 214, ei mõjuta see tollivõlga, mis on tekkinud seoses otsusega 2008/938/EÜ enne käesoleva otsuse kohaldamiskuupäeva.(5) Vastavalt määruse (EÜ) nr 732/2008 artikli 10 lõikele 3 tuleb Venezuelat käesolevast otsusest teavitada.(6) Üldiste tariifsete soodustuste komitee ei ole eesistuja määratud tähtaja jooksul oma arvamust esitanud. Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed peab seega määruse (EÜ) nr 732/2008 artikli 10 lõike 2 alusel ja vastavalt nõukogu määruse 1999/468/EÜ[4] artikli 5 lõikele 4 vastu võtma nõukogu.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Otsuse 2008/938/EÜ artiklist 1 jäetakse välja sõnad „(VE) Venezuela”.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub kuuekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Venezuela Bolivari Vabariigile.Brüssel, [...]Nõukogu nimeleesistuja [...] [1] ELT L 211, 6.8.2008, lk 1.[2] ELT L 334, 12.12.2008, lk 90.[3] EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.[4] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.


type: wikipedia

text:
 Localisation
 Le château de Didonne est situé sur territoire de la commune de Semussac sur l'Allée du Château à au sud-est de Royan en France. On entend, par « château de Didonne », la construction ainsi le parc située dans le Domaine de Didonne.
 Historique
 Le château de Didonne a été construit durant la première moitié du et a été occupé jusqu’en 1771, par le marquis Jean Charles de Saint-Nectaire devenue maréchal de France en 1757. En 2019, il fut rénové en un hôtel de charme composé de dix chambres et d'un restaurant.
 Notes et références
 Liens externes
 Château en Charente-Maritime


type: other

text:
ORDONANŢĂ nr. 137 din 31 august 2000 (**republicată**)(*actualizată*)privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare*)(actualizată până la data de 3 ianuarie 2009*)
 ----------*) Textul republicat al ordonanţei a fost publicat în MONITORUL OFICIAL nr. 99 din 8 februarie 2007. Aceasta este forma actualizată de S.C. "Centrul Teritorial de Calcul Electronic" S.A. Piatra Neamţ până la data de 3 ianuarie 2009, cu modificările şi completările aduse de ORDONANŢA DE URGENŢĂ nr. 75 din 11 iunie 2008; DECIZIA nr. 818 din 3 iulie 2008; DECIZIA nr. 819 din 3 iulie 2008; DECIZIA nr. 820 din 3 iulie 2008; DECIZIA nr. 821 din 3 iulie 2008; DECIZIA nr. 997 din 7 octombrie 2008; DECIZIA nr. 1.325 din 4 decembrie 2008._________**) Republicată în temeiul art. IV din Legea nr. 324/2006 pentru modificarea şi completarea Ordonanţei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 626 din 20 iulie 2006, dându-se textelor o nouă numerotare.Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 a fost publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 431 din 2 septembrie 2000 şi a fost aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 48/2002, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 69 din 31 ianuarie 2002.Ulterior adoptării şi aprobării prin lege, Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 a mai fost modificată şi completată prin:- Ordonanţa Guvernului nr. 77/2003 pentru modificarea şi completarea Ordonanţei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 619 din 30 august 2003, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 27/2004, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 216 din 11 martie 2004;- Legea nr. 324/2006 pentru modificarea şi completarea Ordonanţei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 626 din 20 iulie 2006.***) NOTA C.T.C.E. S.A. Piatra-Neamţ:Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 1.325 din 4 decembrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 872 din 23 decembrie 2008 s-a constatat că dispoziţiile Ordonanţei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare sunt neconstituţionale în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Conform art. 147 din CONSTITUŢIA ROMÂNIEI republicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 31 octombrie 2003, dispoziţiile din legile şi ordonanţele în vigoare, precum şi cele din regulamente, constatate ca fiind neconstituţionale, îşi încetează efectele juridice la 45 de zile de la publicarea deciziei Curţii Constituţionale dacă, în acest interval, Parlamentul sau Guvernul, după caz, nu pun de acord prevederile neconstituţionale cu dispoziţiile Constituţiei. Pe durata acestui termen, dispoziţiile constatate ca fiind neconstituţionale sunt suspendate de drept.Prin urmare, începând cu data de 23 decembrie 2008, dispoziţiile Ordonanţei Guvernului nr. 137/2000, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative, sunt suspendate de drept, urmând să-şi înceteze efectele juridice, incepând cu data de 7 februarie 2009, dacă legiuitorul nu intervine pentru modificarea prevederilor atacate. + Capitolul I Principii şi definiţii + Articolul 1*) (1) În România, stat de drept, democratic şi social, demnitatea omului, drepturile şi libertăţile cetăţenilor, libera dezvoltare a personalităţii umane reprezintă valori supreme şi sunt garantate de lege. ... (2) Principiul egalităţii între cetăţeni, al excluderii privilegiilor şi discriminării sunt garantate în special în exercitarea următoarelor drepturi: ... a) dreptul la un tratament egal în faţa instanţelor judecătoreşti şi a oricărui alt organ jurisdicţional; ... b) dreptul la securitatea persoanei şi la obţinerea protecţiei statului împotriva violenţelor sau maltratărilor din partea oricărui individ, grup sau instituţie; ... c) drepturile politice, şi anume drepturile electorale, dreptul de a participa la viaţa publică şi de a avea acces la funcţii şi demnităţi publice; ... d) drepturile civile, în special: ... (i) dreptul la libera circulaţie şi la alegerea reşedinţei;(îi) dreptul de a părăsi ţara şi de a se întoarce în ţară;(iii) dreptul de a obţine şi de a renunţa la cetăţenia română;(iv) dreptul de a se căsători şi de a-şi alege partenerul;(v) dreptul de proprietate;(vi) dreptul la moştenire;(vii) dreptul la libertatea de gândire, conştiinţă şi religie;(viii) dreptul la libertatea de opinie şi de exprimare;(ix) dreptul la libertatea de întrunire şi de asociere;(x) dreptul de petiţionare; e) drepturile economice, sociale şi culturale, în special: ... (i) dreptul la muncă, la libera alegere a ocupaţiei, la condiţii de muncă echitabile şi satisfăcătoare, la protecţia împotriva şomajului, la un salariu egal pentru muncă egală, la o remuneraţie echitabilă şi satisfăcătoare;(îi) dreptul de a înfiinţa sindicate şi de a se afilia unor sindicate;(iii) dreptul la locuinţă;(iv) dreptul la sănătate, la îngrijire medicală, la securitate socială şi la servicii sociale;(v) dreptul la educaţie şi la pregătire profesională;(vi) dreptul de a lua parte, în condiţii de egalitate, la activităţi culturale şi sportive; f) dreptul de acces la toate locurile şi serviciile destinate folosinţei publice. ... (3) Exercitarea drepturilor enunţate în cuprinsul prezentului articol priveşte persoanele aflate în situaţii comparabile. ... (4) Orice persoană fizică sau juridică are obligaţia să respecte principiile enunţate la alin. (2). ... ---------------*) NOTA C.T.C.E. S.A. Piatra-Neamţ:Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 818 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 819 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 820 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 821 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Conform art. 147 din CONSTITUŢIA ROMÂNIEI republicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 31 octombrie 2003, dispoziţiile din legile şi ordonanţele în vigoare, precum şi cele din regulamente, constatate ca fiind neconstituţionale, îşi încetează efectele juridice la 45 de zile de la publicarea deciziei Curţii Constituţionale dacă, în acest interval, Parlamentul sau Guvernul, după caz, nu pun de acord prevederile neconstituţionale cu dispoziţiile Constituţiei. Pe durata acestui termen, dispoziţiile constatate ca fiind neconstituţionale sunt suspendate de drept.Prin urmare, în intervalul 16 iulie 2008-30 august 2008, dispoziţiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, încetându-şi efectele juridice începând cu data de 31 august 2008, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor atacate. + Articolul 2 (1) Potrivit prezentei ordonanţe, prin discriminare se înţelege orice deosebire, excludere, restricţie sau preferinţă, pe bază de rasă, naţionalitate, etnie, limbă, religie, categorie socială, convingeri, sex, orientare sexuală, vârstă, handicap, boală cronică necontagioasă, infectare HIV, apartenenţă la o categorie defavorizată, precum şi orice alt criteriu care are ca scop sau efect restrângerea, înlăturarea recunoaşterii, folosinţei sau exercitării, în condiţii de egalitate, a drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale sau a drepturilor recunoscute de lege, în domeniul politic, economic, social şi cultural sau în orice alte domenii ale vieţii publice. ... (2) Dispoziţia de a discrimina persoanele pe oricare dintre temeiurile prevăzute la alin. (1) este considerată discriminare în înţelesul prezentei ordonanţe. ... (3) Sunt discriminatorii, potrivit prezentei ordonanţe, prevederile, criteriile sau practicile aparent neutre care dezavantajează anumite persoane, pe baza criteriilor prevăzute la alin. (1), faţă de alte persoane, în afara cazului în care aceste prevederi, criterii sau practici sunt justificate obiectiv de un scop legitim, iar metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare*). ... (4) Orice comportament activ ori pasiv care, prin efectele pe care le generează, favorizează sau defavorizează nejustificat ori supune unui tratament injust sau degradant o persoană, un grup de persoane sau o comunitate faţă de alte persoane, grupuri de persoane sau comunităţi atrage răspunderea contravenţională conform prezentei ordonanţe, dacă nu intră sub incidenţa legii penale. ... (5) Constituie hărţuire şi se sancţionează contravenţional orice comportament pe criteriu de rasă, naţionalitate, etnie, limbă, religie, categorie socială, convingeri, gen, orientare sexuală, apartenenţă la o categorie defavorizată, vârstă, handicap, statut de refugiat ori azilant sau orice alt criteriu care duce la crearea unui cadru intimidant, ostil, degradant ori ofensiv. ... (6) Orice deosebire, excludere, restricţie sau preferinţă bazată pe două sau mai multe criterii prevăzute la alin. (1) constituie circumstanţă agravantă la stabilirea răspunderii contravenţionale dacă una sau mai multe dintre componentele acesteia nu intră sub incidenţa legii penale. ... (7) Constituie victimizare şi se sancţionează contravenţional conform prezentei ordonanţe orice tratament advers, venit ca reacţie la o plângere sau acţiune în justiţie cu privire la încălcarea principiului tratamentului egal şi al nediscriminării. ... (8) Prevederile prezentei ordonanţe nu pot fi interpretate în sensul restrângerii dreptului la libera exprimare, a dreptului la opinie şi a dreptului la informaţie. ... (9) Măsurile luate de autorităţile publice sau de persoanele juridice de drept privat în favoarea unei persoane, unui grup de persoane sau a unei comunităţi, vizând asigurarea dezvoltării lor fireşti şi realizarea efectivă a egalităţii de şanse a acestora în raport cu celelalte persoane, grupuri de persoane sau comunităţi, precum şi măsurile pozitive ce vizează protecţia grupurilor defavorizate nu constituie discriminare în sensul prezentei ordonanţe. ... (10) În înţelesul prezentei ordonanţe, eliminarea tuturor formelor de discriminare se realizează prin: ... a) prevenirea oricăror fapte de discriminare, prin instituirea unor măsuri speciale, inclusiv a unor acţiuni afirmative, în vederea protecţiei persoanelor defavorizate care nu se bucură de egalitatea şanselor; ... b) mediere prin soluţionarea pe cale amiabilă a conflictelor apărute în urma săvârşirii unor acte/fapte de discriminare; ... c) sancţionarea comportamentului discriminatoriu prevăzut în dispoziţiile alin. (1)-(7). ... (11) Comportamentul discriminatoriu prevăzut la alin. (1)-(7) atrage răspunderea civilă, contravenţională sau penală, după caz, în condiţiile legii. ... ---------------*) NOTA C.T.C.E. S.A. Piatra-Neamţ:Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 818 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 819 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 820 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 821 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Conform art. 147 din CONSTITUŢIA ROMÂNIEI republicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 31 octombrie 2003, dispoziţiile din legile şi ordonanţele în vigoare, precum şi cele din regulamente, constatate ca fiind neconstituţionale, îşi încetează efectele juridice la 45 de zile de la publicarea deciziei Curţii Constituţionale dacă, în acest interval, Parlamentul sau Guvernul, după caz, nu pun de acord prevederile neconstituţionale cu dispoziţiile Constituţiei. Pe durata acestui termen, dispoziţiile constatate ca fiind neconstituţionale sunt suspendate de drept.Prin urmare, în intervalul 16 iulie 2008-30 august 2008, dispoziţiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, încetându-şi efectele juridice începând cu data de 31 august 2008, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor atacate. + Articolul 3Dispoziţiile prezentei ordonanţe se aplică tuturor persoanelor fizice sau juridice, publice sau private, precum şi instituţiilor publice cu atribuţii în ceea ce priveşte: a) condiţiile de încadrare în muncă, criteriile şi condiţiile de recrutare, selectare şi promovare, accesul la toate formele şi nivelurile de orientare, formare şi perfecţionare profesională; ... b) protecţia şi securitatea socială; ... c) serviciile publice sau alte servicii, accesul la bunuri şi facilităţi; ... d) sistemul educaţional; ... e) asigurarea libertăţii de circulaţie; ... f) asigurarea liniştii şi ordinii publice; ... g) alte domenii ale vieţii sociale. ... + Articolul 4În înţelesul prezentei ordonanţe, categorie defavorizată este acea categorie de persoane care fie se află pe o poziţie de inegalitate în raport cu majoritatea cetăţenilor datorită diferenţelor identitare faţă de majoritate, fie se confruntă cu un comportament de respingere şi marginalizare. + Capitolul II Dispoziţii speciale + Secţiunea I Egalitatea în activitatea economică şi în materie de angajare şi profesie + Articolul 5Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, condiţionarea participării la o activitate economică a unei persoane ori a alegerii sau exercitării libere a unei profesii de apartenenţa sa la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială, respectiv de convingerile, de sexul sau orientarea sexuală, de vârsta sau de apartenenţa sa la o categorie defavorizată. + Articolul 6Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, discriminarea unei persoane pentru motivul că aparţine unei anumite rase, naţionalităţi, etnii, religii, categorii sociale sau unei categorii defavorizate, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a acesteia, într-un raport de muncă şi protecţie socială, cu excepţia cazurilor prevăzute de lege, manifestată în următoarele domenii: a) încheierea, suspendarea, modificarea sau încetarea raportului de muncă; ... b) stabilirea şi modificarea atribuţiilor de serviciu, locului de muncă sau a salariului; ... c) acordarea altor drepturi sociale decât cele reprezentând salariul; ... d) formarea, perfecţionarea, reconversia şi promovarea profesională; ... e) aplicarea măsurilor disciplinare; ... f) dreptul de aderare la sindicat şi accesul la facilităţile acordate de acesta; ... g) orice alte condiţii de prestare a muncii, potrivit legislaţiei în vigoare. ... + Articolul 7 (1) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, refuzul unei persoane fizice sau juridice de a angaja în muncă o persoană pentru motivul că aceasta aparţine unei anumite rase, naţionalităţi, etnii, religii, categorii sociale sau unei categorii defavorizate ori din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a acesteia, cu excepţia cazurilor prevăzute de lege. ... (2) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, condiţionarea ocupării unui post prin anunţ sau concurs, lansat de angajator ori de reprezentantul acestuia, de apartenenţa la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată, de vârsta, de sexul sau orientarea sexuală, respectiv de convingerile candidaţilor, cu excepţia situaţiei prevăzute la art. 2 alin. (9). ... (3) Persoanele fizice şi juridice cu atribuţii în medierea şi repartizarea în muncă vor aplica un tratament egal tuturor celor aflaţi în căutarea unui loc de muncă, vor asigura tuturor persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă accesul liber şi egal la consultarea cererii şi ofertei de pe piaţa muncii, la consultanţa cu privire la posibilităţile de ocupare a unui loc de muncă şi de obţinere a unei calificări şi vor refuza sprijinirea cererilor discriminatorii ale angajaţilor. Angajatorii vor asigura confidenţialitatea datelor privitoare la rasa, naţionalitatea, etnia, religia, sexul, orientarea sexuală sau a altor date cu caracter privat care privesc persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă. ... + Articolul 8Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, discriminarea angajaţilor de către angajatori, în raport cu prestaţiile sociale acordate, din cauza apartenenţei angajaţilor la o anumită rasă, naţionalitate, origine etnică, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată ori pe baza vârstei, sexului, orientării sexuale sau convingerilor promovate de ei. + Articolul 9Prevederile art. 5-8 nu pot fi interpretate în sensul restrângerii dreptului angajatorului de a refuza angajarea unei persoane care nu corespunde cerinţelor ocupaţionale în domeniul respectiv, atât timp cât refuzul nu constituie un act de discriminare în sensul prezentei ordonanţe, iar aceste măsuri sunt justificate obiectiv de un scop legitim şi metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare. + Secţiunea a II-a Accesul la serviciile publice administrative şi juridice, de sănătate, la alte servicii, bunuri şi facilităţi + Articolul 10Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, dacă fapta nu intră sub incidenţa legii penale, discriminarea unei persoane fizice, a unui grup de persoane din cauza apartenenţei acestora ori a persoanelor care administrează persoana juridică la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a persoanelor în cauză prin: a) refuzarea acordării serviciilor publice administrative şi juridice; ... b) refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la serviciile de sănătate publică - alegerea medicului de familie, asistenţă medicală, asigurările de sănătate, serviciile de urgenţă sau alte servicii de sănătate; ... c) refuzul de a vinde sau de a închiria un teren sau imobil cu destinaţie de locuinţă, cu excepţia situaţiei în care această restrângere este justificată obiectiv de un scop legitim, iar metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare; ... d) refuzul de a acorda un credit bancar sau de a încheia orice alt tip de contract, cu excepţia situaţiei în care această restrângere este justificată obiectiv de un scop legitim, iar metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare; ... e) refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la serviciile oferite de teatre, cinematografe, biblioteci, muzee şi expoziţii, cu excepţia situaţiei în care această restrângere este justificată obiectiv de un scop legitim, iar metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare; ... f) refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la serviciile oferite de magazine, hoteluri, restaurante, baruri, discoteci sau de orice alţi prestatori de servicii, indiferent dacă sunt în proprietate privată ori publică, cu excepţia situaţiei în care această restrângere este justificată obiectiv de un scop legitim, iar metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare; ... g) refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la serviciile oferite de companiile de transport în comun - prin avion, vapor, tren, metrou, autobuz, troleibuz, tramvai, taxi sau prin alte mijloace -, cu excepţia situaţiei în care această restrângere este justificată obiectiv de un scop legitim, iar metodele de atingere a acelui scop sunt adecvate şi necesare; ... h) refuzarea acordării pentru o persoană sau un grup de persoane a unor drepturi sau facilităţi. ... + Secţiunea a III-a Accesul la educaţie + Articolul 11 (1) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la sistemul de educaţie de stat sau privat, la orice formă, grad şi nivel, din cauza apartenenţei acestora la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a persoanelor în cauză. ... (2) Prevederile alin. (1) se aplică tuturor fazelor sau etapelor din sistemul educaţional, inclusiv la admiterea sau la înscrierea în unităţile ori instituţiile de învăţământ şi la evaluarea ori examinarea cunoştinţelor. ... (3) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, solicitarea unor declaraţii doveditoare ale apartenenţei acelei persoane sau acelui grup la o anumită etnie, care să condiţioneze accesul unei persoane sau unui grup de persoane la educaţie în limba maternă. Excepţie face situaţia în care în învăţământul liceal şi universitar candidaţii concurează pe locuri special acordate pentru o anumită minoritate şi se impune dovedirea, printr-un act din partea unei organizaţii legal constituite a minorităţii respective, a apartenenţei la această minoritate. ... (4) Prevederile alin. (1)-(3) nu pot fi interpretate în sensul restrângerii dreptului unităţii ori instituţiei de învăţământ de a refuza înscrierea sau admiterea unei persoane ale cărei cunoştinţe ori rezultate anterioare nu corespund standardelor sau condiţiilor de înscriere cerute pentru accesul în instituţia respectivă, atât timp cât refuzul nu este determinat de apartenenţa persoanei în cauză la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a acesteia. ... (5) Prevederile alin. (1) şi (2) nu pot fi interpretate în sensul restrângerii dreptului unităţii ori instituţiei de învăţământ pentru pregătirea personalului de cult de a refuza înscrierea unei persoane al cărei statut confesional nu corespunde condiţiilor stabilite pentru accesul în instituţia respectivă. ... (6) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, orice îngrădiri pe criterii de apartenenţă la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată în procesul de înfiinţare şi de acreditare a instituţiilor de învăţământ înfiinţate în cadrul legislativ în vigoare. ... + Secţiunea a IV-a Libertatea de circulaţie, dreptul la libera alegere a domiciliului şi accesul în locurile publice + Articolul 12 (1) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, orice acţiuni constând în ameninţări, constrângeri, folosirea forţei sau orice alte mijloace de asimilare, strămutare sau colonizare de persoane, în scopul modificării compoziţiei etnice, rasiale sau sociale a unei zone a ţării sau a unei localităţi. ... (2) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, orice comportament constând în determinarea părăsirii domiciliului, în deportare sau în îngreunarea condiţiilor de viaţă şi de trai cu scopul de a se ajunge la renunţarea la domiciliul tradiţional al unei persoane sau al unui grup de persoane aparţinând unei anumite rase, naţionalităţi, etnii sau religii, respectiv al unei comunităţi, fără acordul acestora. Constituie o încălcare a prevederilor prezentei ordonanţe atât obligarea unui grup de persoane aflate în minoritate de a părăsi localitatea, aria sau zonele în care locuieşte, cât şi obligarea unui grup de persoane aparţinând majorităţii de a se stabili în localităţi, arii sau zone locuite de o populaţie aparţinând minorităţilor naţionale. ... + Articolul 13 (1) Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, orice comportament care are ca scop mutarea sau alungarea unei persoane sau unui grup de persoane dintr-un cartier sau dintr-un imobil din cauza apartenenţei acestuia la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a persoanelor în cauză. ... (2) Prevederea alin. (1) nu poate fi interpretată în sensul restrângerii dreptului autorităţilor de punere în aplicare a planurilor de sistematizare şi amenajare a teritoriului, atât timp cât mutarea se face în condiţiile legii, iar măsura luată nu este determinată de apartenenţa persoanei sau a grupului de persoane în cauză la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a acestora. ... + Articolul 14Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, interzicerea accesului unei persoane sau al unui grup de persoane în locurile publice din cauza apartenenţei acestora la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la oricare altă categorie defavorizată, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientării sexuale a persoanelor în cauză. + Secţiunea a V-a Dreptul la demnitatea personală + Articolul 15Constituie contravenţie, conform prezentei ordonanţe, dacă fapta nu intră sub incidenţa legii penale, orice comportament manifestat în public, având caracter de propagandă naţionalist-şovină, de instigare la ură rasială sau naţională, ori acel comportament care are ca scop sau vizează atingerea demnităţii ori crearea unei atmosfere de intimidare, ostile, degradante, umilitoare sau ofensatoare, îndreptat împotriva unei persoane, unui grup de persoane sau unei comunităţi şi legat de apartenenţa acestora la o anumită rasă, naţionalitate, etnie, religie, categorie socială sau la o categorie defavorizată ori de convingerile, sexul sau orientarea sexuală a acestuia. + Secţiunea a VI-a Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării + Articolul 16Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării, denumit în continuare Consiliul, este autoritatea de stat în domeniul discriminării, autonomă, cu personalitate juridică, aflată sub control parlamentar şi totodată garant al respectării şi aplicării principiului nediscriminării, în conformitate cu legislaţia internă în vigoare şi cu documentele internaţionale la care România este parte. + Articolul 17În exercitarea atribuţiilor sale, Consiliul îşi desfăşoară activitatea în mod independent, fără ca aceasta să fie îngrădită sau influenţată de către alte instituţii ori autorităţi publice. + Articolul 18 (1) Consiliul este responsabil cu aplicarea şi controlul respectării prevederilor prezentei legi în domeniul său de activitate, precum şi în ceea ce priveşte armonizarea dispoziţiilor din cuprinsul actelor normative sau administrative care contravin principiului nediscriminării. ... (2) Consiliul elaborează şi aplică politici publice în materia nediscriminării. În acest sens, Consiliul va consulta autorităţile publice, organizaţiile neguvernamentale, sindicatele şi alte entităţi legale care urmăresc protecţia drepturilor omului sau care au un interes legitim în combaterea discriminării. ... + Articolul 19 (1) În vederea combaterii faptelor de discriminare, Consiliul îşi exercită atribuţiile în următoarele domenii: ... a) prevenirea faptelor de discriminare; ... b) medierea faptelor de discriminare; ... c) investigarea, constatarea şi sancţionarea faptelor de discriminare; ... d) monitorizarea cazurilor de discriminare; ... e) acordarea de asistenţă de specialitate victimelor discriminării. ... (2) Consiliul îşi exercită competenţele la sesizarea unei persoane fizice sau juridice ori din oficiu. ... (3) Sesizările având ca obiect măsurile legislative adoptate în contextul stabilirii politicii de salarizare a personalului din sistemul bugetar nu intră în competenţa de soluţionare a Consiliului Naţional pentru Combaterea Discriminării. ... -------------Alin. (3) al art. 19 a fost introdus de art. V din ORDONANŢA DE URGENŢĂ nr. 75 din 11 iunie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 462 din 20 iunie 2008. + Articolul 20 (1) Persoana care se consideră discriminată poate sesiza Consiliul în termen de un an de la data săvârşirii faptei sau de la data la care putea să ia cunoştinţă de săvârşirea ei. ... (2) Consiliul soluţionează sesizarea prin hotărâre a Colegiului director prevăzut la art. 23 alin. (1). ... (3) Prin cererea introdusă potrivit alin. (1), persoana care se consideră discriminată are dreptul să solicite înlăturarea consecinţelor faptelor discriminatorii şi restabilirea situaţiei anterioare discriminării*). ... (4) Colegiul director al Consiliului dispune măsurile specifice constatării existenţei discriminării, cu citarea obligatorie a părţilor. Citarea se poate face prin orice mijloc care asigură confirmarea primirii. Neprezentarea părţilor nu împiedică soluţionarea sesizării. ... (5) Acţiunea de investigare întreprinsă de Colegiul director se desfăşoară la sediul instituţiei sau în alt loc stabilit de acesta. ... (6) Persoana interesată are obligaţia de a dovedi existenţa unor fapte care permit a se presupune existenţa unei discriminări directe sau indirecte, iar persoanei împotriva căreia s-a formulat sesizarea îi revine sarcina de a dovedi că faptele nu constituie discriminare. În faţa Colegiului director se poate invoca orice mijloc de probă, inclusiv înregistrări audio şi video sau date statistice. ... (7) Hotărârea Colegiului director de soluţionare a unei sesizări se adoptă în termen de 90 de zile de la data sesizării şi cuprinde: numele membrilor Colegiului director care au emis hotărârea, numele, domiciliul sau reşedinţa părţilor, obiectul sesizării şi susţinerile părţilor, descrierea faptei de discriminare, motivele de fapt şi de drept care au stat la baza hotărârii Colegiului director, modalitatea de plată a amenzii, dacă este cazul, calea de atac şi termenul în care aceasta se poate exercita. ... (8) Hotărârea se comunică părţilor în termen de 15 zile de la adoptare şi produce efecte de la data comunicării. ... (9) Hotărârea Colegiului director poate fi atacată la instanţa de contencios administrativ, potrivit legii. ... (10) Hotărârile emise potrivit prevederilor alin. (2) şi care nu sunt atacate în termenul de 15 zile constituie de drept titlu executoriu. ... ---------------Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 997 din 7 octombrie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 774 din 18 noiembrie 2008 s-a constatat că că dispoziţiile art. 20 alin. (3) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare sunt neconstituţionale, în măsura în care sunt interpretate în sensul că acordă Consiliului Naţional pentru Combaterea Discriminării competenţa ca, în cadrul activităţii sale jurisdicţionale, să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Conform art. 147 din CONSTITUŢIA ROMÂNIEI republicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 31 octombrie 2003, dispoziţiile din legile şi ordonanţele în vigoare, precum şi cele din regulamente, constatate ca fiind neconstituţionale, îşi încetează efectele juridice la 45 de zile de la publicarea deciziei Curţii Constituţionale dacă, în acest interval, Parlamentul sau Guvernul, după caz, nu pun de acord prevederile neconstituţionale cu dispoziţiile Constituţiei. Pe durata acestui termen, dispoziţiile constatate ca fiind neconstituţionale sunt suspendate de drept.Prin urmare, în intervalul 18 noiembrie 2008-2 ianuarie 2009, dispoziţiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, încetându-şi efectele juridice, incepând cu data de 3 ianuarie 2009, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor atacate. + Articolul 21Prevederile art. 20 se aplică în mod corespunzător în cazul în care Consiliul investighează din oficiu fapte sau acte de discriminare. + Articolul 22 (1) Consiliul este condus de un preşedinte cu rang de secretar de stat, ales de membrii Colegiului director din rândul acestora, pentru un mandat de 5 ani. Preşedintele este ordonator principal de credite. Preşedintele este ajutat în activitatea sa de un vicepreşedinte, ales de Colegiul director dintre membrii acestuia, pentru un mandat de 2 ani şi jumătate. ... (2) Raportul anual de activitate al Consiliului se dezbate şi se aprobă de Parlament. Raportul de activitate se depune la birourile permanente ale Camerei Deputaţilor şi Senatului până la data de 15 aprilie a anului următor. ... + Articolul 23 (1) Colegiul director al Consiliului este organ colegial, deliberativ şi decizional, responsabil pentru îndeplinirea atribuţiilor prevăzute de lege. ... (2) Colegiul director este compus din 9 membri cu rang de secretar de stat, propuşi şi numiţi, în şedinţă comună, de cele două Camere ale Parlamentului. ... (3) Poate fi numit membru al Colegiului director orice cetăţean român care îndeplineşte cumulativ următoarele condiţii: ... a) are capacitate deplină de exerciţiu; ... b) are studii superioare absolvite cu diplomă de licenţă; ... c) nu are antecedente penale şi se bucură de o bună reputaţie; ... d) are o activitate recunoscută în domeniul apărării drepturilor omului şi combaterii discriminării; ... e) nu a fost agent sau colaborator al poliţiei politice comuniste; ... f) nu a colaborat cu organele de securitate şi nu a aparţinut acestora. ... (4) La numirea membrilor Colegiului director se va urmări ca minimum două treimi dintre aceştia să fie licenţiaţi în ştiinţe juridice. ... (5) Membrii Colegiului director pot fi revocaţi sau eliberaţi din funcţie numai în următoarele cazuri: ... a) demisie; ... b) expirarea duratei mandatului; ... c) incapacitate de muncă, potrivit legii; ... d) dacă au fost condamnaţi definitiv pentru o faptă prevăzută de legea penală; ... e) dacă nu mai îndeplinesc condiţiile prevăzute la alin. (3); ... f) la propunerea fundamentală a cel puţin două treimi din numărul acestora. ... (6) În situaţia în care împotriva unui membru al Colegiului director se pune în mişcare acţiunea penală, acesta se consideră suspendat de drept din funcţie până la rămânerea definitivă a hotărârii judecătoreşti. Dacă prin hotărâre se constată nevinovăţia persoanei în cauză, suspendarea ei din funcţie încetează, este repusă în toate drepturile avute anterior suspendării şi i se achită drepturile băneşti de care a fost lipsită. ... (7) În situaţia prevăzută la alin. (5) lit. d) calitatea de membru al Colegiului director încetează de drept la data rămânerii definitive a hotărârii de condamnare. ... + Articolul 24 (1) Propunerile nominale pentru Colegiul director se înaintează birourilor permanente ale Camerei Deputaţilor şi Senatului în cel mult 30 de zile de la data la care mandatele au devenit vacante. Propunerile vor fi însoţite de: curriculum vitae, cazier judiciar şi declaraţii pe propria răspundere ale candidaţilor, din care să reiasă că nu se încadrează în prevederile art. 23 alin. (3) lit. e) şi f). ... (2) Birourile permanente ale celor două Camere ale Parlamentului publică pe paginile lor de internet candidaturile depuse şi înaintează propunerile comisiilor permanente de specialitate, în vederea audierii candidaţilor în şedinţă comună. În termen de 15 zile de la publicarea candidaturilor se pot depune la comisiile permanente de specialitate obiecţiuni în scris, argumentate, cu privire la candidaturile depuse. ... (3) În urma audierii candidaţilor, comisiile permanente de specialitate întocmesc un aviz comun pe care îl prezintă în şedinţă comună a Camerei Deputaţilor şi Senatului. ... (4) Candidaturile se aprobă cu votul majorităţii deputaţilor şi senatorilor prezenţi. ... + Articolul 25 (1) Membrii Colegiului director al Consiliului sunt garanţi ai interesului public. ... (2) Durata mandatului membrilor Colegiului director este de 5 ani, iar numirea acestora se face eşalonat, în funcţie de expirarea mandatelor. ... (3) În cazul în care un loc în Colegiul director devine vacant înaintea expirării mandatului, acesta va fi ocupat de o altă persoană numită, conform procedurii reglementate de prezenta ordonanţă, pentru restul de mandat rămas vacant. ... (4) Activitatea depusă de membrii Colegiului director pe perioada exercitării mandatului se consideră vechime în specialitate. ... (5) În soluţionarea cazurilor de discriminare, membrii Colegiului director au calitatea de agent constatator care aplică sancţiunile pentru contravenţiile stabilite prin prezenta ordonanţă. Aceştia îşi pot delega calitatea de agent constatator persoanelor din aparatul de lucru al Consiliului. ... (6) La solicitarea preşedintelui, membrii Colegiului director licenţiaţi în ştiinţe juridice pot reprezenta Consiliul în instanţele de judecată în cauzele ce privesc fapte de discriminare. ... + Capitolul III Dispoziţii procedurale şi sancţiuni + Articolul 26 (1) Contravenţiile prevăzute la art. 2 alin. (5) şi (7), art. 5-8, art. 10, art. 11 alin. (1), (3) şi (6), art. 12, art. 13 alin. (1), art. 14 şi 15 se sancţionează cu amendă de la 400 lei la 4.000 lei, dacă discriminarea vizează o persoană fizică, respectiv cu amendă de la 600 lei la 8.000 lei, dacă discriminarea vizează un grup de persoane sau o comunitate. ... (2) Sancţiunile se aplică şi persoanelor juridice. ... (3) La cererea agenţilor constatatori, reprezentanţii legali ai autorităţilor şi instituţiilor publice şi ai agenţilor economici supuşi controlului, precum şi persoanele fizice au obligaţia, în condiţiile legii: ... a) să pună la dispoziţie orice act care ar putea ajuta la clarificarea obiectivului controlului; ... b) să dea informaţii şi explicaţii verbale şi în scris, după caz, în legătură cu problemele care formează obiectul controlului; ... c) să elibereze copiile documentelor solicitate; ... d) să asigure sprijinul şi condiţiile necesare bunei desfăşurări a controlului şi să-şi dea concursul pentru clarificarea constatărilor. ... (4) Nerespectarea obligaţiilor prevăzute la alin. (3) constituie contravenţie şi se sancţionează cu amendă de la 200 lei la 1.000 lei. ... + Articolul 27 (1) Persoana care se consideră discriminată poate formula, în faţa instanţei de judecată, o cerere pentru acordarea de despăgubiri şi restabilirea situaţiei anterioare discriminării sau anularea situaţiei create prin discriminare, potrivit dreptului comun. Cererea este scutită de taxă judiciară de timbru şi nu este condiţionată de sesizarea Consiliului*). ... (2) Termenul pentru introducerea cererii este de 3 ani şi curge de la data săvârşirii faptei sau de la data la care persoana interesată putea să ia cunoştinţă de săvârşirea ei. ... (3) Judecarea cauzei are loc cu citarea obligatorie a Consiliului. ... (4) Persoana interesată are obligaţia de a dovedi existenţa unor fapte care permit a se presupune existenţa unei discriminări directe sau indirecte, iar persoanei împotriva căreia s-a formulat sesizarea îi revine sarcina de a dovedi că faptele nu constituie discriminare. În faţa instanţei se poate invoca orice mijloc de probă, inclusiv înregistrări audio şi video sau date statistice. ... (5) La cerere, instanţa poate dispune retragerea sau suspendarea de către autorităţile emitente a autorizaţiei de funcţionare a persoanelor juridice care, printr-o acţiune discriminatorie, cauzează un prejudiciu semnificativ sau care, deşi cauzează un prejudiciu redus, încalcă în mod repetat prevederile prezentei ordonanţe. ... (6) Hotărârea pronunţată de instanţa de judecată se comunică Consiliului. ... ---------------*) NOTA C.T.C.E. S.A. Piatra-Neamţ:Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 818 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 819 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 820 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Prin DECIZIA CURŢII CONSTITUŢIONALE nr. 821 din 3 iulie 2008, publicată în MONITORUL OFICIAL nr. 537 din 16 iulie 2008 s-a constatat că prevederile art. 1, art. 2 alin. (3) şi art. 27 alin. (1) din Ordonanţa Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, republicată, sunt neconstituţionale, în măsura în care din acestea se desprinde înţelesul că instanţele judecătoreşti au competenţa să anuleze ori să refuze aplicarea unor acte normative cu putere de lege, considerând că sunt discriminatorii, şi să le înlocuiască cu norme create pe cale judiciară sau cu prevederi cuprinse în alte acte normative.Conform art. 147 din CONSTITUŢIA ROMÂNIEI republicată în MONITORUL OFICIAL nr. 767 din 31 octombrie 2003, dispoziţiile din legile şi ordonanţele în vigoare, precum şi cele din regulamente, constatate ca fiind neconstituţionale, îşi încetează efectele juridice la 45 de zile de la publicarea deciziei Curţii Constituţionale dacă, în acest interval, Parlamentul sau Guvernul, după caz, nu pun de acord prevederile neconstituţionale cu dispoziţiile Constituţiei. Pe durata acestui termen, dispoziţiile constatate ca fiind neconstituţionale sunt suspendate de drept.Prin urmare, în intervalul 16 iulie 2008-30 august 2008, dispoziţiile invocate mai sus au fost suspendate de drept, încetându-şi efectele juridice începând cu data de 31 august 2008, întrucât legiuitorul nu a intervenit pentru modificarea prevederilor atacate. + Articolul 28 (1) Organizaţiile neguvernamentale care au ca scop protecţia drepturilor omului sau care au interes legitim în combaterea discriminării au calitate procesuală activă în cazul în care discriminarea se manifestă în domeniul lor de activitate şi aduce atingere unei comunităţi sau unui grup de persoane. ... (2) Organizaţiile prevăzute la alin. (1) au calitate procesuală activă şi în cazul în care discriminarea aduce atingere unei persoane fizice, la cererea acesteia din urmă. ... + Capitolul IV Dispoziţii finale + Articolul 29 (1) Structura organizatorică şi celelalte atribuţii de funcţionare ale Consiliului şi ale Colegiului director vor fi reglementate prin ordin al preşedintelui Consiliului. ... (2) În vederea exercitării atribuţiilor sale, Consiliul îşi constituie structuri teritoriale de control şi de monitorizare. ... + Articolul 30 (1) Bugetul Consiliului face parte integrantă din bugetul de stat. Proiectul de buget se întocmeşte de Consiliu, cu avizul Ministerului Finanţelor Publice. ... (2) Salarizarea funcţionarilor publici şi a personalului încadrat cu contract individual de muncă din cadrul Consiliului se face la nivelul corespunzător celorlalte autorităţi publice autonome aflate sub controlul Parlamentului, potrivit anexei nr. I la Ordonanţa Guvernului nr. 2/2006 privind reglementarea drepturilor salariale şi a altor drepturi ale funcţionarilor publici pentru anul 2006, respectiv anexei nr. I la Ordonanţa de urgenţă a Guvernului nr. 24/2000 privind sistemul de stabilire a salariilor de bază pentru personalul contractual din sectorul bugetar, cu modificările şi completările ulterioare. ... (3) Pentru păstrarea confidenţialităţii în legătură cu faptele, informaţiile sau documentele de care ia cunoştinţă în exercitarea funcţiei, personalul din aparatul Consiliului primeşte lunar un spor de confidenţialitate de 15%, calculat la salariul de bază brut. Categoriile de personal care beneficiază de acest spor se stabilesc prin ordin al preşedintelui Consiliului. ... + Articolul 31Prezenta ordonanţă intră în vigoare în termen de 60 de zile de la data publicării ei în Monitorul Oficial al României, Partea I. + Articolul 32La data intrării în vigoare a prezentei ordonanţe se abrogă orice alte dispoziţii contrare.NOTĂ:Reproducem mai jos prevederile art. II şi III, precum şi menţiunea referitoare la transpunerea normelor comunitare în dreptul intern din Legea nr. 324/2006 pentru modificarea şi completarea Ordonanţei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea şi sancţionarea tuturor formelor de discriminare, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 626 din 20 iulie 2006:"Art. II. - Colegiul director se completează potrivit procedurii prevăzute în prezenta lege. Preşedintele Consiliului rămâne în funcţie până la încheierea mandatului.Art. III. - (1) În termen de 60 de zile de la intrarea în vigoare a prezentei legi, Consiliul va elabora Procedura internă de soluţionare a petiţiilor şi sesizărilor. (2) În termen de 3 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, Consiliul va elabora Strategia naţională de implementare a măsurilor de prevenire şi combatere a discriminării. ... (3) Documentele prevăzute la alin. (1) şi (2) se adoptă de Colegiul director, se aprobă prin ordin al preşedintelui Consiliului şi se publică în Monitorul Oficial al României, Partea I." ... *"Prezenta lege transpune prevederile Directivei Consiliului 2000/43/CE privind aplicarea principiului egalităţii de tratament între persoane, fără deosebire de origine rasială sau etnică, publicată în Jurnalul Oficial al Comunităţilor Europene (JOCE) nr. L180 din 19 iulie 2000, şi prevederile Directivei Consiliului 2000/78/CE de creare a unui cadru general în favoarea egalităţii de tratament, în ceea ce priveşte încadrarea în muncă şi ocuparea forţei de muncă, publicată în Jurnalul Oficial al Comunităţilor Europene (JOCE) nr. L303 din 2 decembrie 2000."________


type: caselaw

text:
 26.11.2005
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 296/35
 Prasība, kas celta 2005. gada 23. septembrī — Spānijas Karaliste/Komisija
 (Lieta T-369/05)
 (2005/C 296/72)
 Tiesvedības valoda — spāņu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — D. Fernando Diess Moreno [D. Fernando Díez Moreno])
 Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
 Prasītājas prasījumi:
 —
 atcelt Komisijas 2005. gada 15. jūlija Lēmumu 2005/555/EK, ciktāl tas attiecas uz finanšu korekcijām, ko Spānijā piemēro vīnogu lauku pārveidošanai un pārstrukturēšanai, kā arī medus ražošanas un pārdošanas uzlabošanas pasākumiem, un
 —
 piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
 Pamati un galvenie argumenti
 Šī prasība ir iesniegta pret Komisijas 2005. gada 15. jūlija Lēmumu (2005/555/EK), ar ko no Kopienas finansējuma izslēdz atsevišķus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļu. Šajā lēmumā uzskaitītie izņēmumi ietver uz Spānijas Karalisti attiecinātās finanšu korekcijas, ko piemēro augļu un dārzeņu, piena, intervences krājumu, vīna un tabakas, piemaksu par dzīvniekiem nozarēs un medus nozarē.
 Šī prasība attiecas tikai uz finanšu korekciju, kas piemērota summām, kuras izmaksātas kā kompensācija par zaudētajiem ienākumiem vīnkopības nozarē (EUR 4 790 799,61) un uz tām finanšu korekcijām, kas attiecas uz PVN iekļaušanu ELVGF finansējumā medus nozarē (EUR 58 315,34). Prasītāja valsts uzskata, ka Regulu (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (1) Komisija piemēro šaurā nozīmē. Minētā valsts tāpat apstrīd PVN shēmu, ar ko uzlabo medus ražošanu un pārdošanu.
 Spānijas iestādes uzskata, ka:
 —
 ienākumu zaudēšana nav saistīta ar ražas novākšanu, bet ar pašiem stādījumiem, un
 —
 PVN nevar uzskatīt par intervenci nolūkā stabilizēt tirgu un tādējādi to nevar finansēt ELVGF Garantiju nodaļa.
 (1) OV L 179, 14.07.1999., 1. lpp.


text:
 7.9.2015
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 294/69
 Skarga wniesiona w dniu 19 maja 2015 r. – Almaz-Antey/Rada
 (Sprawa T-255/15)
 (2015/C 294/84)
 Język postępowania: angielski
 Strony
 Strona skarżąca: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskwa, Rosja) (przedstawiciele: adwokaci C. Stumpf i A. Haak)
 Strona pozwana: Rada Unii Europejskiej
 Żądania
 Strona skarżąca wnosi do Sądu o:
 —
 stwierdzenie nieważności decyzji Rady (WPZiB) 2015/432 z dnia 13 marca 2015 r. zmieniającej decyzję 2014/145/WPZiB w sprawie środków ograniczających w związku z działaniami podważającymi integralność terytorialną, suwerenność i niezależność Ukrainy lub im zagrażającymi (Dz.U. L 70, s. 47) oraz rozporządzenia wykonawczego Rady (UE) 2015/427 z dnia 13 marca 2015 r. dotyczące wykonania rozporządzenia (UE) nr 269/2014 w sprawie środków ograniczających w odniesieniu do działań podważających integralność terytorialną, suwerenność i niezależność Ukrainy lub im zagrażających (Dz.U. L 70, s. 1) w zakresie, w jakim akty te dotyczą strony skarżącej;
 —
 obciążenie pozwanej kosztami poniesionymi przez stronę skarżącą/
 Zarzuty i główne argumenty
 Na poparcie skargi strona skarżąca podnosi pięć zarzutów.
 1.
 Zarzut pierwszy dotyczący tego, że Rada nie wskazała właściwych lub wystarczających powodów dla umieszczenia strony skarżącej w wykazie osób i podmiotów objętych środkami ograniczającymi w związku z sytuacją na Ukrainie.
 2.
 Zarzut drugi dotyczący tego, że Rada w sposób oczywiście błędny uznała, że w przypadku strony skarżącej zostały spełnione kryteria umieszczenia w wykazie osób i podmiotów objętych zakwestionowanymi środkami.
 3.
 Zarzut trzeci dotyczący tego, że decyzja pozwanej narusza zasadę proporcjonalności.
 4.
 Zarzut czwarty dotyczący tego, że całe rozumowanie pozwanego nie spełnia wymogów nałożenia środków ograniczających.
 5.
 Zarzut piąty dotyczący tego, że Rada w sposób nieuzasadniony i nieproporcjonalny naruszyła podstawowe prawa strony skarżącej, w tym przysługujące jej prawo do obrony i prawo do skutecznej ochrony sądowej.


text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 19.4.2018
 COM(2018) 204 final
 2018/0099(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnari gemensamma EES-kommittén beträffande en ändring av protokoll 31 till EES-avtalet, om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna(Budgetpost 12.02.01 Genomförande och utveckling av den inre marknaden för finansiella tjänster)
 (Text av betydelse för EES)
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 •Motiv och syfte med förslaget
 För att trygga den erforderliga rättssäkerheten och enhetligheten på den inre marknaden ska gemensamma EES-kommittén införliva all relevant unionslagstiftning med EES-avtalet så snart som möjligt efter antagandet av lagstiftningen i fråga och också göra det möjligt för Eftastaterna i EES att delta i EU-åtgärder och EU-program som är av betydelse för EES.
 Syftet med utkastet till beslut av gemensamma EES-kommittén (som åtföljer förslaget till rådsbeslut) är att ändra protokoll 31 till EES-avtalet, om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna, så att Eftastaterna i EES (Norge, Island och Liechtenstein) kan delta i unionens åtgärder inom ramen för budgetpost 12 02 01: ”Genomförande och utveckling av den inre marknaden för finansiella tjänster”, som infördes i Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2018.
 •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området
 Det bifogade utkastet till gemensamma EES-kommitténs beslut är fullständigt förenligt med EES-avtalets syfte att främja ett fortgående och balanserat stärkande av handeln och de ekonomiska förbindelserna mellan de avtalsslutande parterna på lika konkurrensvillkor och med respekt för samma bestämmelser, i avsikt att Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska bli homogent.
 •Förenlighet med unionens politik inom andra områden
 Gemensamma EES-kommitténs beslut är också förenligt med unionens politik inom andra områden, särskilt genom dess syfte att skydda enhetligheten på EU:s inre marknad.
 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN
 •Rättslig grund
 Den väsentliga rättsliga grunden för detta rådsförslag är artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, jämförd med artikel 218.9.
 Den förfarandemässiga rättsliga grunden är artikel 1.3 i rådets förordning (EG) nr 2894/94
 1
 om formerna för genomförandet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, vari föreskrivs att rådet för denna typ av beslut ska fastställa unionens ståndpunkt på förslag från kommissionen.
 Kommissionen överlämnar tillsammans med Europeiska utrikestjänsten utkastet till beslut av gemensamma EES-kommittén till rådet för antagande som unionens ståndpunkt. Kommissionen hoppas att så snart som möjligt kunna lägga fram unionens ståndpunkt i gemensamma EES-kommittén.
 •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)
 Förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen av följande skäl:
 Målet med detta förslag, nämligen att säkerställa enhetligheten på den inre marknaden, kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och kan därför, på grund av förslagets verkningar, bättre uppnås på unionsnivå.
 •Proportionalitetsprincipen
 I enlighet med proportionalitetsprincipen går förslaget inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dess mål – att säkerställa enhetligheten på den inre marknaden.
 •Val av instrument
 I enlighet med artikel 98 i EES-avtalet har ett beslut av gemensamma EES-kommittén valts som instrument. Gemensamma EES-kommittén ska säkerställa att EES-avtalet genomförs och fungerar på ett verkningsfullt sätt. Därför ska kommittén fatta beslut i de fall som anges i detta avtal.
 3.BUDGETKONSEKVENSER
 Eftastaterna i EES ska bidra ekonomiskt till budgetpost 12 02 01: ”Genomförande och utveckling av den inre marknaden för finansiella tjänster”. Det exakta beloppet kommer att fastställas i enlighet med bestämmelserna i EES-avtalet när detta utkast till rådets beslut har antagits.
 4.ÖVRIGA INSLAG
 I överensstämmelse med EU:s budgetpolitik kan deltagande i en EU-verksamhet ske först efter det att motsvarande ekonomiska bidrag har betalats. I enlighet med protokoll 32 till EES-avtalet inkommer det årliga ekonomiska bidraget från Eftastaterna i EES emellertid senast den 31 augusti varje år, efter EU:s betalningsbegäran som fastställs av Europeiska kommissionen och överlämnas till Eftastaterna i EES senast den 15 augusti varje år.
 För att överbrygga perioden mellan januari och augusti bör därför utkastet till beslut av gemensamma EES-kommittén tillämpas retroaktivt från och med januari. På så sätt säkerställs kontinuiteten i samarbetet under hela kalenderåret, i enlighet med EES-avtalet.
 Den retroaktiva verkan påverkar inte berörda personers rättigheter och skyldigheter och är förenlig med principen om berättigade förväntningar.
 2018/0099 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar
 i gemensamma EES-kommittén beträffande en ändring av protokoll 31 till EES-avtalet, om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna
 (Budgetpost 12.02.01 Genomförande och utveckling av den inre marknaden för finansiella tjänster)
 (Text av betydelse för EES)
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114 jämförd med artikel 218.9,
 med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2894/94 av den 28 november 1994 om formerna för genomförandet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
 2
 särskilt artikel 1.3,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 (1)Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
 3
 (nedan kallat EES-avtalet) trädde i kraft den 1 januari 1994.
 (2)Enligt artikel 98 i EES-avtalet får gemensamma EES-kommittén besluta att ändra bland annat protokoll 31 till EES-avtalet.
 (3)Protokoll 31 till EES-avtalet innehåller bestämmelser om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna.
 (4)Det är lämpligt att fortsätta samarbetet mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet i fråga om unionsåtgärder som finansieras via Europeiska unionens allmänna budget och som avser finansiella tjänster.
 (5)Protokoll 31 till EES-avtalet bör därför ändras så att detta utvidgade samarbete kan fortsätta från och med den 1 januari 2018.
 (6)Unionens ståndpunkt i gemensamma EES-kommittén bör grunda sig på det utkast till beslut som åtföljer det här beslutet.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i gemensamma EES-kommittén beträffande den föreslagna ändringen av protokoll 31 till EES-avtalet, om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna, ska grunda sig på det utkast till beslut av gemensamma EES-kommittén som åtföljer det här beslutet.
 Artikel 2
 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 EGT L 305, 30.11.1994, s. 6.
 (2)
 EGT L 305, 30.11.1994, s. 6.
 (3)
 EGT L 1, 3.1.1994, s. 3.
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den19.4.2018
 COM(2018) 204 final
 BILAGA
 till
 förslaget till RÅDETS BESLUT
 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnari gemensamma EES-kommittén beträffande en ändring av protokoll 31 till EES-avtalet, om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna(Budgetpost 12.02.01 Genomförande och utveckling av den inre marknaden för finansiella tjänster)
 BILAGA
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT nr .../2018
 av den
 om ändring av protokoll 31 till EES-avtalet,
 om samarbete inom särskilda områden vid sidan om de fyra friheterna
 THE EEA JOINT COMMITTEE,
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artiklarna 86 och 98, och
 av följande skäl:
 (1)Samarbetet mellan de avtalsslutande parterna till EES-avtalet i fråga om unionsåtgärder som finansieras via Europeiska unionens allmänna budget och som avser genomförande och utveckling av den inre marknaden för finansiella tjänster bör fortsätta.
 (2)Protokoll 31 till EES-avtalet bör därför ändras så att detta utvidgade samarbete kan äga rum från och med den 1 januari 2018.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 I artikel 7.11 i protokoll 31 till EES-avtalet ska ”och 2017” ersättas med ”, 2017 och 2018”.
 Artikel 2
 Detta beslut träder i kraft dagen efter det att den sista anmälan enligt artikel 103.1 i EES-avtalet har gjorts*.
 1Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2018.
 Artikel 3
 Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Done at Brussels, .
 På gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Ordförande
 Sekreterarna
 för gemensamma EES-kommittén
 (1)
 *
 [Inga konstitutionella krav angivna.] [Konstitutionella krav finns angivna.]