text:
 10.4.2008
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 100/92
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 146/2007
 z dnia 26 października 2007 r.
 zmieniająca załącznik XX (Środowisko naturalne) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zmienione Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej „Porozumieniem”, w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Załącznik XX do Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 127/2007 z dnia 28 września 2007 r. (1).
 (2)
 W Porozumieniu należy uwzględnić dyrektywę 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 13 października 2003 r. ustanawiającą system handlu przydziałami emisji gazów cieplarnianych we Wspólnocie oraz zmieniającą dyrektywę Rady 96/61/WE (2).
 (3)
 W Porozumieniu należy uwzględnić dyrektywę 2004/101/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 27 października 2004 r. zmieniającą dyrektywę 2003/87/WE ustanawiającą system handlu przydziałami emisji gazów cieplarnianych we Wspólnocie, z uwzględnieniem mechanizmów projektowych protokołu z Kioto (3).
 (4)
 W Porozumieniu należy uwzględnić rozporządzenie Komisji (WE) nr 2216/2004 z dnia 21 grudnia 2004 r. w sprawie standaryzowanego i zabezpieczonego systemu rejestrów stosownie do dyrektywy 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady oraz decyzji nr 280/2004/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (4).
 (5)
 W Porozumieniu należy uwzględnić decyzję Komisji 2004/156/WE z dnia 29 stycznia 2004 r. ustanawiającą wytyczne dotyczące monitorowania i sprawozdawczości w zakresie emisji gazów cieplarnianych zgodnie z dyrektywą 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (5).
 (6)
 W Porozumieniu należy uwzględnić decyzję Komisji 2006/780/WE z dnia 13 listopada 2006 r. w sprawie zapobiegania podwójnemu liczeniu redukcji emisji gazów cieplarnianych w ramach wspólnotowego systemu handlu uprawnieniami do emisji zgodnie z dyrektywą 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady w przypadku projektów realizowanych w ramach protokołu z Kioto (6).
 (7)
 W Porozumieniu nie uwzględniono decyzji Rady 2002/358/WE z dnia 25 kwietnia 2002 r. dotyczącej zatwierdzenia przez Wspólnotę Europejską protokołu z Kioto do Ramowej konwencji Narodów Zjednoczonych w sprawie zmian klimatu i wspólnej realizacji (7) wynikających z niego zobowiązań.
 (8)
 W Porozumieniu nie uwzględniono decyzji nr 280/2004/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 11 lutego 2004 r. dotyczącej mechanizmu monitorowania emisji gazów cieplarnianych we Wspólnocie oraz wykonania protokołu z Kioto (8) i dlatego w stosunku do państw EFTA zastosowania nie mają szczegółowe wymogi sprawozdawcze przewidziane w art. 3 tej decyzji, potwierdzone w art. 30 ust. 3 dyrektywy 2003/87/WE.
 (9)
 Aktem nr 99 z dnia 17 grudnia 2004 r. i powiązanymi rozporządzeniami z dnia 23 grudnia 2004 r., zmienionymi 15 marca 2005 r., Norwegia ustanowiła system handlu przydziałami emisji gazów cieplarnianych z dniem 1 stycznia 2005 r. Zmiany tych uregulowań prawnych odnoszące się do okresu 2008–2012 weszły w życie dnia 1 lipca 2007 r., a kolejnych zmian przepisów krajowych dokonano dnia 14 września 2007 r. W ramach norweskiego systemu przydziały na okres zaczynający się w 2008 r. wydawane będą niezależnie od nadwyżki przydziałów w początkowym trzyletnim okresie rozpoczętym w 2005 r. Z zastrzeżeniem stosownych procedur zatwierdzania, Norwegia ogłosiła, że w pięcioletnim okresie rozpoczynającym się w 2008 r. wyda przydziały na nie więcej niż 15 milionów ton, a maksymalne ilości CER i ERU, które mogą zostać wykorzystane przez operatorów, nie wyniosą więcej niż 20 % całkowitej ilości przydziałów. Żaden tego rodzaju system nie działa obecnie ani w Islandii, ani w Liechtensteinie. Podejmowane są środki w celu ograniczania emisji gazów cieplarnianych z urządzeń w Islandii, które mieściłyby się w zakresie zastosowania dyrektywy 2003/87/WE, w tym instalacji wymienionych w załączniku do niniejszej decyzji, które to środki uzasadniają ich wyłączenie spod zakresu dyrektywy w okresie zastosowania tych środków.
 (10)
 Rozważyć należy różnorodne sytuacje mające zastosowanie do różnych państw EFTA. Należy zwrócić szczególną uwagę na zobowiązania podjęte przez Islandię w ramach protokołu z Kioto, jako że Islandia zgłosiła, że poddaje się przepisom decyzji 14/CP.7 Konferencji Stron Protokołu z Kioto w sprawie wpływu pojedynczych projektów na poziom emisji w okresie objętym zobowiązaniem.
 (11)
 W latach 2008–2012 państwa EFTA mogą mieć urządzenia umożliwiające wychwytywanie i składowanie pochodnych spalania węgla, które zostaną jednostronnie włączone do wspólnotowego systemu handlu uprawnieniami do emisji w taki sposób, że wychwycone i trwale składowane emisje zostaną odliczone od podlegającego monitorowaniu poziomu emisji dla danego urządzenia. Niniejsza decyzja jest bez uszczerbku dla rozkładu przydziałów dla takich urządzeń.
 (12)
 Niniejsza decyzja nie ma wpływu na autonomię Umawiających się Stron w zakresie międzynarodowych negocjacji w sprawie zmian klimatu, w szczególności w kontekście Ramowej konwencji Narodów Zjednoczonych w sprawie zmian klimatu i protokołu z Kioto, innych niż negocjacje w odniesieniu do instrumentów wprowadzonych do Porozumienia EOG na mocy niniejszej decyzji. Jednakże państwa EFTA należycie uwzględniają zobowiązania, które podjęły w ramach Porozumienia EOG.
 (13)
 Każde państwo EFTA jest odpowiedzialne za polityki i środki służące spełnieniu międzynarodowych zobowiązań podjętych na mocy Ramowej konwencji Narodów Zjednoczonych w sprawie zmian klimatu i protokołu z Kioto.
 (14)
 Państwa EFTA w dalszym ciągu będą mieć możliwość udziału w pracach Komitetu ds. Zmian Klimatu, który wspomaga Komisję zgodnie z art. 23 dyrektywy 2003/87/WE, i poddawania pod dyskusję w tym komitecie swoich krajowych planów rozdzielania.
 (15)
 Państwa EFTA mogą uczestniczyć w międzynarodowym handlu uprawnieniami do emisji jako strony protokołu z Kioto, z jakąkolwiek inną stroną wymienioną w załączniku B do tego protokołu.
 (16)
 Państwa EFTA zostają włączone do wspólnotowego niezależnego rejestru transakcji. Główny zarządca wspólnotowego niezależnego rejestru transakcji realizuje swoje zadania w odniesieniu do państw EFTA, a Urząd Nadzoru EFTA jest organem kompetentnym w zakresie przekazywania głównemu zarządcy koniecznych instrukcji dotyczących przepisów związanych z zastosowaniem rozporządzenia (WE) nr 2216/2004 w odniesieniu do państw EFTA.
 (17)
 Po zawarciu porozumienia zgodnie z art. 25 dyrektywy 2003/87/WE państwa EFTA i operatorzy z tych państw nie są dyskryminowani w porównaniu z państwami członkowskimi WE i operatorami z tych państw.
 (18)
 Urząd Nadzoru EFTA uzgadnia ściśle z Komisją, czy konieczne jest podjęcie w stosunku do państw EFTA działań, za które odpowiada Komisja w stosunku do państw członkowskich WE zgodnie z dyrektywą 2003/87/WE, rozporządzeniem (WE) nr 2216/2004, decyzją 2004/156/WE i decyzją 2006/780/WE. Do zadań tych należą między innymi ocena krajowego planu rozdzielania zgodnie z art. 9 ust. 3 za każdy okres, o którym mowa w art. 11 ust. 2, oraz zastosowanie jednostronnego włączenia dodatkowych działań i gazów zgodnie z art. 24 dyrektywy 2003/87/WE.
 (19)
 Stały Komitet Państw EFTA ma na celu przyjęcie decyzji ustanawiającej Komitet Doradczy EFTA, który ma wspierać Urząd Nadzoru EFTA w realizacji wspomnianych zadań. Przedstawiciel Komisji będzie uczestniczył w pracach Komitetu w charakterze obserwatora. Ocena stosowania przez państwa EFTA przepisów wynikających z dyrektywy, w szczególności w odniesieniu do całkowitej ilości przydziałów, obejmuje aspekty polityki i środków w zakresie zmian klimatu, które mają znaczenie z punktu widzenia Porozumienia. Urząd Nadzoru EFTA nie skupia się jednak na realizacji przez poszczególne państwa EFTA swoich międzynarodowych zobowiązań w zakresie ograniczania emisji gazów cieplarnianych. Decyzja dotycząca krajowego planu rozdzielania powinna być zgodna z kryteriami określonymi w załączniku III do dyrektywy 2003/87/WE, w szczególności z odpowiednimi przepisami metodologii zgodnej z wytycznymi dokumentami Komisji COM(2003) 830 wersja ostateczna, COM(2005) 703 wersja ostateczna i COM(2006) 725 wersja ostateczna w odniesieniu do oceny krajowego planu rozdzielania zgodnie z art. 9 ust. 3 dyrektywy 2003/87/WE i decyzjami Komisji w sprawie krajowych planów rozdzielania,
 STANOWI, CO NASTĘPUJE:
 Artykuł 1
 W załączniku XX do Porozumienia wprowadza się następujące zmiany:
 1)
 w pkt 1f (dyrektywa Rady 96/61/WE) dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32003 L 0087: dyrektywą 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 13 października 2003 r. (Dz.U. L 275 z 25.10.2003, str. 32).”;
 2)
 po pkt 21ak (dyrektywa 2004/107/WE Parlamentu Europejskiego i Rady) wprowadza się punkty w brzmieniu:
 „21al.
 32003 L 0087: dyrektywa 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 13 października 2003 r. ustanawiająca system handlu przydziałami emisji gazów cieplarnianych we Wspólnocie oraz zmieniająca dyrektywę Rady 96/61/WE (Dz.U. L 275 z 25.10.2003, str. 32), zmieniona:
 —
 32004 L 0101: dyrektywą 2004/101/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 27 października 2004 r. (Dz.U. L 338 z 13.11.2004, str. 18).
 Do celów Porozumienia przepisy tej dyrektywy odczytuje się z uwzględnieniem następujących dostosowań:
 a)
 bez uszczerbku dla dalszego rozwoju Wspólnego Komitetu EOG, należy zwrócić uwagę, że w Porozumieniu EOG nie uwzględniono następujących aktów wspólnotowych:
 (i)
 decyzji Rady 2002/358/WE z dnia 25 kwietnia 2002 r. dotyczącej zatwierdzenia przez Wspólnotę Europejską protokołu z Kioto do Ramowej konwencji Narodów Zjednoczonych w sprawie zmian klimatu i wspólnej realizacji wynikających z niego zobowiązań;
 (ii)
 decyzji nr 280/2004/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 11 lutego 2004 r. dotyczącej mechanizmu monitorowania emisji gazów cieplarnianych we Wspólnocie oraz wykonania krotokołu z Kioto;
 b)
 państwa EFTA są zwolnione z przepisów dyrektywy odnoszących się do trzyletniego okresu rozpoczynającego się dnia 1 stycznia 2005 r., o którym mowa w art. 11 ust. 1;
 c)
 w art. 9 ust. 1 akapit drugi dodaje się, co następuje:
 »W odniesieniu do pięcioletniego okresu rozpoczynającego się dnia 1 stycznia 2008 r., plan państwa EFTA zostaje opublikowany oraz notyfikowany nie później, niż natychmiast po wejściu w życie decyzji Wspólnego Komitetu EOG włączającej tą dyrektywę do Porozumienia.«;
 d)
 w art. 9 ust. 3 słowa »w ciągu trzech miesięcy« odczytuje się »w ciągu dwóch miesięcy lub możliwie jak najszybciej po tym terminie«, o ile mowa o pięcioletnim okresie rozpoczynającym się 1 stycznia 2008 r.;
 e)
 w przypadku okresów, o których mowa w art. 11 ust. 2, oraz w przypadku całkowitej ilości przydziałów przyznawanych dla każdego okresu, o którym mowa w art. 11 ust. 2, każde państwo EFTA może rozdzielić większy odsetek przydziałów za opłatą, niż przewiduje to ograniczenie określone w art. 10;
 f)
 w art. 11 ust. 2 dodaje się, co następuje:
 »W odniesieniu do pięcioletniego okresu rozpoczynającego się dnia 1 stycznia 2008 r. i o ile chodzi o państwo EFTA, decyzję tą należy podjąć co najmniej 2 miesiące przed rozpoczęciem tego okresu lub możliwie jak najszybciej po tym terminie.«;
 g)
 w art. 11 ust. 3 słowa »Traktatu, w szczególności jego art. 87 oraz 88« odczytuje się »Porozumienia, w szczególności jego art. 61 i 62«;
 h)
 w art. 11a ust. 1 zdanie pierwsze otrzymuje brzmienie:
 »Z zastrzeżeniem ust. 3, w każdym z okresów, o których mowa w art. 11 ust. 2, państwa EFTA mogą zezwolić operatorom na wykorzystanie CER i ERU wynikających z projektów w systemie wspólnotowym jako odsetek całkowitej ilości przydziałów.«;
 i)
 w art. 16 ust. 3 zdanie drugie otrzymuje brzmienie:
 »Państwa EFTA określają kary za przekroczenie emisji, które są ekwiwalentne do kar w państwach członkowskich WE.«;
 j)
 w art. 19 ust. 1 dodaje się, co następuje:
 »Szwajcaria może utrzymywać rejestr Liechtensteinu.«;
 k)
 w art. 20 dodaje się ustęp w brzmieniu:
 »4. Wydawanie, przenoszenie i anulowanie przydziałów dotyczących państw EFTA i operatorów z tych państw są zapisywane w niezależnym rejestrze transakcji, o którym mowa w ust. 1. Główny zarządca jest organem kompetentnym do realizacji zadań, o których mowa w ust. 1–3 w odniesieniu do państw EFTA i operatorów z tych państw.«;
 l)
 w art. 25 dodaje się ustęp w brzmieniu:
 »3. Przydziały w systemie wspólnotowym obejmują przydziały, które państwa EFTA lub operatorzy z tych państw wydali lub którymi obracali w handlu w ramach systemu wspólnotowego. Po zawarciu przez Wspólnotę porozumienia, o którym mowa w ust. 1, nie rozróżnia się tych rodzajów przydziałów.
 Komisja z odpowiednim wyprzedzeniem informuje państwa EFTA o negocjacjach i zawarciu porozumień na mocy niniejszego artykułu.«;
 m)
 państwa EFTA uczestniczące we wspólnotowym systemie handlu emisjami będą przekazywać informacje zgodnie z odpowiednimi wymogami określonymi w art. 30 ust. 3 akapit pierwszy, podczas gdy w odniesieniu do tych państw nie mają zastosowania wymogi w zakresie sprawozdawczości określone w akapicie drugim;
 n)
 na początku załącznika III pkt 1 dodaje się, co następuje:
 »Międzynarodowe zobowiązania państw EFTA nieobjęte Porozumieniem nie podlegają kontroli Urzędu Nadzoru EFTA.«;
 o)
 w załączniku III pkt 2 słowa »z ocenami rzeczywistego oraz projektowanego postępu« zastępuje się słowami »ze zweryfikowanymi danymi dotyczącymi emisji zgłoszonymi dla urządzeń na mocy dyrektywy, krajowego spisu oraz krajowych komunikatów przekazanych do Sekretariatu UNFCCC« w odniesieniu do państw EFTA;
 p)
 w załączniku III pkt 4 słowa »prawodawstwem wspólnotowym oraz instrumentami polityki« zastępuje się słowami »instrumentami polityki włączonymi do Porozumienia«;
 q)
 w załączniku III pkt 5 słowa »Traktatu, w szczególności jego art. 87 oraz 88« odczytuje się »Porozumienia, w szczególności jego art. 61 i 62«;
 r)
 w załączniku III pkt 12 otrzymuje brzmienie:
 »Plan określa, w formie odsetka całkowitej ilości przydziałów, maksymalną ilość CER i ERU, którą operatorzy mogą wykorzystać w systemie handlu uprawnieniami do emisji.«;
 s)
 w terminie do 31 grudnia 2007 r. państwa EFTA wprowadzą w życie ustawy, rozporządzenia i przepisy administracyjne niezbędne do przestrzegania tej dyrektywy;
 t)
 instalacje spalania w Islandii o poborze znamionowej mocy cieplnej przekraczającym 20 MW (z wyjątkiem urządzeń utylizacji odpadów niebezpiecznych i komunalnych), dla których zgłoszono kompetentnemu organowi emisje poniżej 25 000 ton równoważnika dwutlenku węgla (z wyłączeniem emisji z biomasy) w każdym roku z trzech lat poprzedzających datę złożenia krajowego planu rozdzielania za dany okres, są wyłączone z zakresu niniejszej dyrektywy na okres zastosowania planu, pod warunkiem że odpowiedni kompetentny organ wykaże w zadowalający dla Urzędu Nadzoru EFTA sposób, że podejmuje inne polityki i środki mające takie same skutki, jak dyrektywa 2003/87/WE. W konsekwencji jeżeli krajowy plan rozdzielania nie obejmuje żadnych urządzeń ani działań na mocy załącznika I dyrektywy 2003/87/WE, wymóg wynikający z art. 9 ust. 1 dotyczący przedłożenia planu nie ma zastosowania;
 u)
 Urząd Nadzoru EFTA stosuje odpowiednie przepisy metodologii, określone w wytycznych dokumentach Komisji COM(2003) 830 wersja ostateczna, COM(2005) 703 wersja ostateczna i COM(2006) 725 wersja ostateczna w odniesieniu do oceny krajowego planu rozdzielania zgodnie z art. 9 ust. 3 dyrektywy 2003/87/WE, zastosowanym w decyzjach Komisji w sprawie krajowych planów rozdzielania.
 21am.
 32004 D 0156: decyzja Komisji 2004/156/WE z dnia 29 stycznia 2004 r. ustanawiająca wytyczne dotyczące monitorowania i sprawozdawczości w zakresie emisji gazów cieplarnianych zgodnie z dyrektywą 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (Dz.U. L 59 z 26.2.2004, str. 1).
 21an.
 32004 R 2216: rozporządzenie Komisji (WE) nr 2216/2004 z dnia 21 grudnia 2004 r. w sprawie standaryzowanego i zabezpieczonego systemu rejestrów stosownie do dyrektywy 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady oraz decyzji nr 280/2004/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (Dz.U. L 386 z 29.12.2004, str. 1).
 Do celów Porozumienia przepisy tego rozporządzenia odczytuje się z uwzględnieniem następujących dostosowań:
 a)
 dostosowanie k) do dyrektywy 2003/87/WE stosuje się do rozporządzenia, z uwzględnieniem niezbędnych zmian;
 b)
 w art. 6 ust. 3 dodaje się akapit w następującym brzmieniu:
 »Jeżeli chodzi o rejestry w państwach EFTA, Centralny Administrator (główny zarządca) otrzymuje instrukcje od Urzędu Nadzoru EFTA.«;
 c)
 w art. 8 ust. 4 po słowie »Komisja« wprowadza się słowa »i Urząd Nadzoru EFTA«;
 d)
 w art. 44 ust. 1 słowa »1 stycznia 2007 r.« odczytuje się »15 grudnia 2007 r.«;
 e)
 w art. 44 dodaje się ustęp w brzmieniu:
 »4. Jeżeli chodzi o tabele krajowych planów rozdzielania państw EFTA, Centralny Administrator (główny zarządca) otrzymuje instrukcje od Urzędu Nadzoru EFTA.«.
 21ao.
 32006 D 0780: decyzja Komisji 2006/780/WE z dnia 13 listopada 2006 r. w sprawie zapobiegania podwójnemu liczeniu redukcji emisji gazów cieplarnianych w ramach wspólnotowego systemu handlu uprawnieniami do emisji zgodnie z dyrektywą 2003/87/WE Parlamentu Europejskiego i Rady w przypadku projektów realizowanych w ramach protokołu z Kioto (Dz.U. L 316 z 16.11.2006, str. 12).”.
 Artykuł 2
 Teksty dyrektyw 2003/87/WE i 2004/101/WE, rozporządzenia (WE) nr 2216/2004 oraz decyzji 2004/156/WE i 2006/780/WE w językach islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 27 października 2007 r. lub z dniem następującym po dniu otrzymania przez Wspólny Komitet EOG ostatniej notyfikacji zgodnie z art. 103 ust. 1 Porozumienia, w zależności od tego, która z tych dat jest późniejsza (9).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 26 października 2007 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 47 z 21.2.2008, str. 58.
 (2) Dz.U. L 275 z 25.10.2003, str. 32.
 (3) Dz.U. L 338 z 13.11.2004, str. 18.
 (4) Dz.U. L 386 z 29.12.2004, str. 1.
 (5) Dz.U. L 59 z 26.2.2004, str. 1.
 (6) Dz.U. L 316 z 16.11.2006, str. 12.
 (7) Dz.U. L 130 z 15.5.2002, str. 1.
 (8) Dz.U. L 49 z 19.2.2004, str. 1.
 (9) Wskazano wymogi konstytucyjne.
 ZAŁĄCZNIK
 Instalacje spalania w Islandii o poborze znamionowej mocy cieplnej przekraczającym 20MW:
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Síldarvinnslan á Siglufirði,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Síldarvinnslan á Seyðisfirði,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Eskja á Eskifirði,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Síldarvinnslan á Neskaupstað,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, HB Granda á Akranesi,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Ísfélag Vestmannaeyja,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Skeggey Höfn,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Síldarvinnslan í Helguvík,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Loðnuvinnslan á Fáskrúðsfirði,
 Fabryka mączki rybnej i oleju rybnego, Vinnslustöðin í Vestmannaeyjum,
 Elektrownia awaryjna (rezerwowa) przy zakładzie produkcji aluminium Alcan,
 Elektrownia awaryjna (rezerwowa) Reykjavík Energy.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22002A0315(02)
 Uradni list L 073 , 15/03/2002 str. 0019 - 0029
 Protokolo možnostih ribolova in finančnem prispevku, predvidenih s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Gabonsko republiko o ribolovu v obalnih vodah Gabona, za obdobje od 3. decembra 2001 do 2. decembra 2005Člen 1Za obdobje štirih let od 3. decembra 2001 dalje se določijo naslednje možnosti ribolova, dodeljene v skladu s členom 2 Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Gabonsko republiko o ribolovu v obalnih vodah Gabona:(a) zamrzovalna plovila s pridenenimi vlečnimi mrežami za ribolov rakov in glavonožcev: 1200 BRN na mesec, v letnem povprečju;(b) zamrzovalna plovila za ribolov tunov s potegalkami: 38 plovil;(c) plovila za ribolov tunov s površinskimi parangali: 26 plovil.Člen 21. Finančni prispevek iz člena 7 Sporazuma se določi v višini 1262500 EUR na leto, od tega 378750 EUR za finančno kompenzacijo in 883750 EUR za ukrepe iz člena 3 tega protokola.Finančna kompenzacija za ribolov tunov znaša 787500 EUR na leto in zajema težo ulova v gabonskih vodah v višini 10500 ton tunov. Če količina tunov, ki jih plovila Skupnosti vsako leto ulovijo v izključni ekonomski coni Gabona, presega to količino, se znesek, naveden zgoraj, sorazmerno poveča za 75 EUR na dodatno tono.2. Letna finančna kompenzacija se nakaže najpozneje do 30. aprila leta 2002, 2003, 2004 in 2005. Namen, za katero se bo uporabila, je v izključni pristojnosti vlade Gabonske republike.Nakaže se državni blagajni Gabonske republike na račun št. 47069 X, "Pêche Maritime" (Morsko ribištvo).Člen 31. Ukrepi, določeni spodaj, se financirajo iz finančnega prispevka v znesku 883750 EUR na leto glede na naslednjo porazdelitev:(a) 141400 EUR za znanstvene in tehnične programe za spodbujanje boljšega razumevanja ribištva in živih virov v izključni ekonomski coni Gabona;(b) 220937 EUR za program zaščite in nadzora ribolovnih con;(c) 220937 EUR za institucionalno podporo upravnemu organu, odgovornemu za ribištvo;(d) 70700 EUR za štipendije in praktične programe usposabljanja na različnih znanstvenih, tehničnih in gospodarskih področjih, povezanih z ribištvom;(e) 44188 EUR za prispevke Gabonske republike mednarodnim ribiškim organizacijam;(f) 35350 EUR za stroške gabonskih delegatov, ki sodelujejo na mednarodnih srečanjih v zvezi z ribištvom;(g) 53025 EUR za poklicno usposabljanje mladih ljudi, ki se ukvarjajo z neindustrijskim ribištvom in ribogojstvom;(h) 44188 EUR za tehnično pomoč zasebnemu sektorju neindustrijskega ribištva in ribogojstva;(i) 53025 EUR za povečanje zmogljivosti zdravstvene inšpekcije in kontrole kakovosti ribiških proizvodov.2. Ukrepe in letne zneske, dodeljene za te ukrepe, določi gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, ki o tem obvesti Komisijo.3. Letni zneski, razen zneskov iz odstavka 1(d), se nakažejo državni blagajni najpozneje do 30. aprila leta 2002, 2003, 2004 in 2005 na račun št. 47069 X, "Pêche Maritime" v skladu z letnim načrtom za njihovo uporabo. Znesek iz odstavka 1(d) se nakaže, ko se uporabi.4. Gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, pošlje Delegaciji Evropske komisije v Gabonski republiki podrobno letno poročilo o izvajanju teh ukrepov in doseženih rezultatih najpozneje tri mesece po obletnici podpisa tega protokola. Evropska komisija si pridružuje pravico, da od gabonskega ministrstva, pristojnega za ribištvo, zahteva dodatne podatke o teh rezultatih in da pregleda zadevna plačila ob upoštevanju dejanskega izvajanja ukrepov.Člen 4Če Evropska skupnost ne nakaže plačil iz členov 2 in 3, se lahko izvajanje tega protokola začasno ustavi.Člen 51. Če bi bistvena sprememba okoliščin preprečila ribolov v izključni ekonomski coni Gabona, lahko Evropska komisija, kadar je možno po posvetu med obema pogodbenicama, začasno ustavi plačilo finančnega prispevka.2. Plačilo finančnega prispevka se ponovno začne, ko se razmere povrnejo v normalno stanje in po posvetu med obema pogodbenicama, ki potrdita, da razmere verjetno dovoljujejo vrnitev k običajnim ribolovnim aktivnostim.Člen 6Ta protokol začne veljati na dan, ko pogodbenici ena drugo obvestita o zaključku postopkov, potrebnih v ta namen.Uporablja se od 3. decembra 2001.--------------------------------------------------PRILOGAPOGOJI ZA IZVAJANJE RIBOLOVNIH AKTIVNOSTI PLOVIL EVROPSKE SKUPNOSTI NA GABONSKEM RIBOLOVNEM OBMOČJU1. Formalnosti v zvezi z zahtevki za dovoljenja in izdajo dovoljenjPostopki za vložitev zahtevkov za dovoljenje in izdajo dovoljenj, ki plovilom Evropske skupnosti omogočajo ribolov v izključni ekonomski coni Gabona, so naslednji:Pristojni organi Evropske skupnosti pošljejo gabonskemu ministrstvu, pristojnemu za ribištvo, prek Delegacije Evropske komisije v Gabonski republiki zahtevek za vsako plovilo, ki želi loviti v skladu s Sporazumom, najpozneje 15 dni pred začetkom zahtevanega roka veljavnosti.Zahtevki se vložijo na obrazcu, ki ga v ta namen pripravi gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, v skladu z vzorcem iz dodatka 1.Dovoljenja podpiše in ladjarjem ali njihovim zastopnikom izda gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, prek Delegacije Evropske komisije v Gabonski republiki v 15 delovnih dneh po vložitvi zahtevka. Zastopniki ladjarjev so fizične in pravne osebe, ki jih izberejo ladjarji.Dovoljenja se izdajo za določeno plovilo in niso prenosljiva. Vendar se lahko na zahtevo Evropske komisije dovoljenje plovila v primeru višje sile nadomesti z novim dovoljenjem za drugo plovilo z enakimi lastnostmi. Lastnik zamenjanega plovila vrne preklicano dovoljenje gabonskemu ministrstvu, pristojnemu za ribištvo, prek Delegacije Evropske komisije.Na novem dovoljenju je navedeno naslednje:- datum izdaje,- dejstvo, da preklicuje in nadomešča dovoljenje prejšnjega plovila.V takšnih primerih ni treba plačati nobenega novega predujma.Dovoljenja je treba vedno hraniti na krovu. Vendar se po prejemu obvestila o plačilu predujma, ki ga Evropska komisija pošlje gabonskemu ministrstvu, pristojnemu za ribištvo, plovila vpišejo na seznam plovil z dovoljenjem za ribolov, ki se pošlje gabonskim organom, pristojnim za ribiško inšpekcijo. Do prejema dovoljenja je možno po faksu dobiti kopijo dovoljenja, ki plovilu dovoljuje, da lovi, dokler ne prispe izvirni dokument, in ki jo je treba hraniti na krovu.2. Določbe, ki veljajo za plovila za ribolov tunov s potegalkami in plovila s površinskimi parangali1. Dovoljenja so veljavna eno leto. Lahko se podaljšajo.2. Pristojbina se določi v višini 25 EUR na tono, ulovljeno v gabonski ribolovni coni. Vključuje vse lokalne in nacionalne takse, razen pristaniških pristojbin in stroškov opravljanja storitev.3. Gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, sporoči način plačila pristojbin za dovoljenja, zlasti podatke o bančnem računu in valuti, ki jo je treba uporabiti.4. Dovoljenja se izdajo po plačilu predujma v višini 2600 EUR na leto za vsako plovilo za ribolov tunov s potegalkami in 1100 EUR na leto za vsako plovilo za ribolov tunov s površinskimi parangali, ki je enakovreden pristojbinam za ulov:- 104 ton na leto, če gre za plovila za ribolov tunov s potegalkami,- 44 ton na leto, če gre za plovila za ribolov tunov s potegalkami,3. Izjava o ulovu in obračun pristojbin, ki jih morajo plačati lastniki plovil za ribolov tunovKapitan izpolni obrazec za ribolov, ki ustreza vzorcu ICCAT v dodatku 2, za vsako obdobje, v katerem lovi v izključni ekonomski coni Gabona. Podatki se vnesejo tudi, če ni ulova.Obrazec, ki mora biti čitljivo napisan in ga mora podpisati kapitan plovila, se pošlje gabonskemu ministrstvu, pristojnemu za ribištvo, prek Delegacije Evropske komisije v Gabonski republiki v 45 dneh po zaključku ribolovnih dejavnosti v izključni ekonomski coni Gabona in čim prej v obdelavo ustanovam Institut de Recherche pour le Développement (IRD), Španskemu oceanografskemu inštitutu (IEO) ali Instituto Portuguęs de Investigaçăo Marítima (IPIMAR).Če se te določbe ne upoštevajo, si gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, pridružje pravico, da začasno prekliče dovoljenje plovila kršitelja, dokler se te formalnosti ne opravijo, in da uporabi kazni, ki jih predvideva nacionalna zakonodaja. V takšnih primerih je treba nemudoma obvestiti Delegacijo Evropske komisije v Gabonski republiki.Države članice vsako leto najpozneje do 15. aprila obvestijo Evropsko komisijo o tonažah, ulovljenih v prejšnjem letu, kakor so jih potrdili znanstveni inštituti. Na podlagi teh številk Komisija sestavi končni obračun zapadlih pristojbin za ribolovno leto in ga pošlje gabonskemu ministrstvu, pristojnemu za ribištvo.Ladjarji prejmejo obvestilo o obračunu, ki ga je sestavila Komisija, najpozneje do konca aprila in imajo na voljo 30 dni, da izpolnijo svoje finančne obveznosti. Če je znesek, ki zapade v plačilo v zvezi z dejanskimi ribolovnimi aktivnostmi, manjši od plačila predujma, ladjarji ne morejo izterjati razlike.4. Pravila za zamrzovalna plovila s pridnenimi vlečnimi mrežami(a) Dovoljenja, izdana zamrzovalnim plovilom z vlečnimi mrežami, so veljavna tri, šest ali dvanajst mesecev. Lahko se podaljšajo.(b) Letna pristojbina znaša 168 EUR na BRN na plovilo.Pristojbine za dovoljenja za obdobja, ki so krajša od enega leta, se plačajo sorazmerno z dolžino časa. Šestmesečnim in trimesečnim dovoljenjem se pristojbine povečajo za 3 % oziroma 5 %.5. Izjave o ulovu lastnikov plovil z vlečnimi mrežamiPlovila z vlečnimi mrežami, ki imajo dovoljenje za ribolov v izključni ekonomski coni Gabona v skladu s Sporazumom, sporočijo svoje statistične podatke o ulovu ministrstvu, pristojnemu za ribištvo, prek Delegacije Evropske komisije v Gabonski republiki na obrazcu iz dodatka 3. Te izjave se izdelajo vsak mesec in se morajo poslati vsaj vsako četrtletje.6. Inšpekcijski pregledi in spremljanjePlovila Skupnosti, ki lovijo v izključni ekonomski coni Gabona, omogočijo gabonskim uradnikom, odgovornim za inšpekcijske preglede in spremljanje ribolovnih aktivnosti, vkrcanje in jim pri izpolnjevanju njihovih nalog pomagajo. Ti uradniki ne smejo na krovu ostati dalj časa, kot ga potrebujejo, da z vzorčenjem preverijo ulov in opravijo druge preglede v zvezi z ribolovnimi dejavnostmi.7. OpazovalciNa zahtevo gabonskih organov plovila za ribolov tunov in plovila s površinskimi parangali, ki lovijo v izključni ekonomski coni Gabona, sprejmejo na krov opazovalca, ki se ga obravnava kot častnika. Čas, ki ga opazovalec preživi na plovilu, določijo gabonski organi, vendar načeloma ne sme prekoračiti časa, ki ga potrebuje za izvedbo svojih nalog. Na krovu opazovalec:- opazuje ribolovne aktivnosti plovil,- preveri položaj plovil, ki opravljajo ribolovne aktivnosti,- izvede biološko vzorčenje v okviru znanstvenih programov,- zabeleži ribolovno orodje, ki se uporablja,- preveri podatke o ulovu za gabonsko območje, ki so vpisani v ladijskem dnevniku.Opazovalec med svojim bivanjem na krovu:- sprejme vse ustrezne ukrepe za zagotovitev, da pogoji, pod katerimi je sprejet na krov, in njegova prisotnost na krovu ne motijo ali ovirajo ribiških aktivnosti,- spoštuje premoženje in opremo na krovu ter zaupnost vseh dokumentov, ki pripadajo plovilu.- sestavi poročilo o dejavnostih, ki ga je treba poslati pristojnim oblastem Gabonske republike, kopijo pa pošlje Delegaciji Evropske komisije v Gabonski republiki.O pogojih, pod katerimi se opazovalci sprejmejo na krov, se dogovorijo ladjarji ali njihovi zastopniki in gabonski organi.Ladjarji, ki opazovalca ne morejo vkrcati in ga izkrcati v gabonskem pristanišču, o katerem se sporazumejo z gabonskimi oblastmi, krijejo vse stroške, ki nastanejo zaradi vkrcanja in izkrcanja opazovalcev.Če opazovalec ni prisoten ob dogovorjenem času in na dogovorjenem mestu ter nato še dvanajst ur po tem času, so ladjarji avtomatično oproščeni svoje obveznosti, da opazovalca sprejmejo na krov.Plačo in socialne prispevke opazovalcev krijejo pristojni organi Gabonske republike. Kapitani storijo vse, kar je v njihovi moči, da zagotovijo fizično in moralno varnost opazovalcev, ki opravljajo svoje naloge.8. Ribolovne conePlovila za ribolov tunov iz člena 1 Protokola imajo dovoljenje, da opravljajo ribolovne aktivnosti v vodah več kot dvanajst navtičnih milj od temeljnih črt.Plovila z vlečnimi mrežami iz člena 1 Protokola imajo dovoljenje, da lovijo v vodah več kot šest navtičnih milj od temeljnih črt v skladu z gabonsko zakonodajo.9. Velikosti očesa mrežeNajmanjša odobrena velikost očesa mreže (popolnoma iztegnjeno oko mreže) znaša:(a) 40 mm za zamrzovalna plovila z vlečnimi mrežami za ribolov rakov;(b) 60 mm za zamrzovalna plovila z vlečnimi mrežami za ribolov glavonožcev.10. Vstopanje v območje in zapuščanje območjaPlovila najmanj 24 ur prej obvestijo gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, da nameravajo vstopiti ali zapustiti izključno ekonomsko cono Gabona. Pri sporočanju odhoda vsa plovila prav tako sporočijo ocenjeno količino ulova, ulovljeno v času, ki so ga preživela na izključni ekonomski coni Gabona. Ti podatki se po možnosti pošljejo po faksu ((241) 76 46 02) ali v primeru plovil, ki niso opremljena s faksom, po radiu (klicni znak DGPA-6241 MH2) ali elektronski pošti (DGPA@internetgabon.com).Plovilo, ki lovi, ne da bi o tem obvestilo gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, se šteje kot plovilo brez dovoljenja.Gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, in ladjarji hranijo kopijo sporočil, poslanih po faksu, ali posnetek radijskega sporazumevanja, dokler se obe strani ne dogovorita o končnem obračunu pristojbin iz točke 2.11. Območja, zaprta za ladijski prometObmočja, ki mejijo na območja črpališč nafte, so za ladijski promet zaprta.Gabonsko ministrstvo, pristojno za ribištvo, ladjarje ob izdaji ribolovnega dovoljenja uradno obvesti o koordinatah teh območij.Podatki o območjih, zaprtih za ladijski promet, se v vednost pošljejo tudi Delegaciji Evropske komisije v Gabonski republiki, prav tako pa se pošljejo tudi vse spremembe teh območij, ki jih je treba napovedati vsaj dva meseca pred uporabo.12. Biološka obnovaObmočje od 6 do 12 milj: plovila z vlečnimi mrežami, ki se ukvarjajo z ribolovom kozic, morajo spoštovati dvomesečno obdobje lovopusta januarja in februarja v skladu z gabonsko zakonodajo.Območje od 12 do 200 milj: ni obdobja lovopusta.13. Uporaba storitevPlovila Evropske skupnosti, kadar koli je to mogoče, v gabonskih pristaniščih pretovorijo in se oskrbijo z zalogami in storitvami, ki jih potrebujejo.14. Postopki v primeru pregleda plovila1. Delegacijo Evropske komisije v Gabonski republiki se v dveh delovnih dneh obvesti o pregledu katerega koli ribiškega plovila Skupnosti, ki lovi v skladu s Sporazumom o ribolovu, sklenjenim med Evropsko skupnostjo in tretjo državo, v izključni ekonomski coni Gabonske republike. Hkrati prejme kratko poročilo o okoliščinah in vzrokih, ki so pripeljali do takšnega pregleda.2. Preden se sprejmejo kakršni koli ukrepi v zvezi s poveljnikom ali posadko plovila ali kakršen koli ukrep v zvezi s tovorom in opremo plovila, razen tistih za zaščito dokazov v zvezi z domnevno kršitvijo, se v enem delovnem dnevu od prejema navedenih podatkov skliče posvetovalni sestanek med Delegacijo Evropske komisije v Gabonski republiki, ministrstvom, pristojnim za ribištvo, in inšpekcijskimi organi, ki se ga po možnosti udeleži predstavnik zadevne države članice. Na sestanku si stranke izmenjajo vso ustrezno dokumentacijo ali podatke, ki bi pomagali razjasniti okoliščine ugotovljenih dejstev. Ladjar ali njegov predstavnik je obveščen o rezultatu sestanka in o vseh ukrepih, ki izhajajo iz pregleda.3. Pred kakršnim koli sodnim postopkom si je treba prizadevati, da se domnevna kršitev razreši s sporazumnim postopkom. Ta postopek se zaključi najpozneje tri delovne dni po pregledu plovila.4. Če se primer ne razreši sporazumno in se poveljnika plovila zato privede pred ustrezni gabonski sodni organ, pristojni organ v dveh delovnih dneh po zaključku sporazumnega postopka določi razumno bančno varščino, dokler se ne izda sodna odločba. Bančno varščino sprosti ministrstvo, pristojno za ribištvo, ko je poveljnik plovila s sodno odločbo oproščen.5. Plovilo in njegova posadka se izpustijo:- po koncu posvetovalnega sestanka, če to dovoljujejo ugotovljena dejstva,- po prejemu plačila kazni (sporazumni postopek), ali- po pologu bančne varščine (sodni postopki).6. Če ena od strank meni, da obstaja težava pri uporabi navedenega postopka, lahko zahteva nujna posvetovanja v skladu s členom 9 Sporazuma.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Tamfelt Oyj oli suomalainen teknisiä tekstiilejä valmistava yritys, joka perustettiin vuonna 1797. Vuoteen 1982 yhtiön nimi oli Tampereen Verkatehdas Oy. Nimessä Tam- tarkoitti Tamperetta ja -felt paperikoneen, kartonkikoneen tai selluloosankuvaimen puristinhuopaa.
 Loppuvuonna 2009 Metso Oyj sai haltuunsa 98 % Tamfeltin osakkeista tekemänsä osakevaihtotarjouksen perusteella. Metso tavoitteli yhdistymisellä massa- ja paperiteollisuuden palveluliiketoiminnan vahvistamista. Entinen Tamfelt nimettiin Metso Fabrics Inc:ksi toukokuussa 2010, nyt sen toiminnot ovat osa Metson Massa-, paperi- ja voimantuotantosegmentin liiketoimintalinjaa.
 Yhtiön toiminta jakautui kahteen tulosyksikköön: paperikonekudokset eli paperikonevaatetus (paper machine clothing, PMC) ja suodatinkankaat.
 PMC-divisioona (PMC; Paper Machine Clothing) valmisti märkä- ja kuivatusviiroja sekä puristinhuopia kartonki-, paperi- sekä sellukoneille. Viimeisimpänä tuoteryhmänä olivat paperi- ja kartonkikoneiden kenkäpuristinhihnat eli beltit.
 Suodatinkankaat-divisioona (Filter Fabrics) valmisti suodatinkankaita, joita käytetään metsä-, kaivos- ja metalliteollisuudessa sekä jätevesien puhdistuksessa. Lisäksi divisioona valmisti suurpesuloiden käyttämiä pesulahuopia.
 Yhtiön kotipaikka oli Tampere ja sen Suomen tehtaat sijaitsivat Tampereella ja Juankoskella. Tampereella valmistettiin suodatinkankaita, puristinhuopia ja kuivatusviiroja, Juankoskella puolestaan märkäviiroja. Yhtiön ulkomaiset tuotantolaitokset olivat Portugalissa, Puolassa, Brasiliassa ja Kiinassa.
 Alan toinen yritys Suomessa on yhdysvaltalaiseen Albany-konserniin kuuluva Fennofelt Oy Järvenpäässä.
 Historia
 Turun ja Porin läänin maaherra von Willebrand perusti Jokioisten verkatehtaan vuonna 1797 Tammelaan Loimijoen varrelle. 1830-luvulla tehtailija Axel Wilhelm Wahren vuokrasi ja uudisti laitoksen. Vuonna 1858 uusi vuokralainen, tehtaan entinen konttoristi A. I. Frietsch siirsi tehtaan tuotannon Tampereelle, jolloin sen nimeksi tuli Tampereen Verkatehdas. Verkakankaiden ohella tuotteita olivat satiini, flanelli ja huovat. Tehdas ajautui kuitenkin pian suurten nälkävuosien jälkeen vararikkoon, ja sen omistus siirtyi vuonna 1869 huutokaupassa Suomen Pankille. Verkatehdas alkoi menestyä. Vaatetuskankaiden ohella se alkoi vuonna 1882 valmistaa myös paperiteollisuuden tarvitsemaa konehuopaa.
 Verkatehdas kärsi pahasti talvisodan pommituksista. Suomalaisen tekstiiliteollisuuden laskusuhdanteen alettua tehdas luopui vaatetuskankaiden valmistuksesta vuonna 1973. Vuonna 1979 tehdas siirtyi uusiin tiloihin keskustan ulkopuolelle. Vanhan tehtaan rakennukset purettiin kahta lukuun ottamatta. Kahden jäljelle jääneen rakennuksen ja museoidun piipunjalan lisäksi tontilla kohoaa nykyisin hotelli Ilves. Yrityksen nimeksi vaihdettiin Oy Tamfelt Ab vuonna 1981. Vuonna 1984 Tamfelt osti juankoskelaisen Viira Oy:n. Viira Oy valmisti paperikoneiden märkäpäähän märkäviiroja, jotka alun perin olivat metallisia, myöhemmin polyamidilla vahvistettuja polyesteristä valmistettuja muoviviiroja.
 Monien paperikonetekstiiliyritysten nimi päättyy -felt. Nimitys tulee siitä, että oleellista osaa tuotannosta on edustanut tai edustaa paperikoneen puristinhuopa, press felt. Samanlainen nimen loppuosa on myös Järvenpäässä sijaitsevalla yhdysvaltalaisen Albanyn omistamalla Fennofelt Oy:llä, joka valmistaa kuivatusviiroja ja neulaa sekä viimeistelee pääasiassa Ruotsista tulevia puristinhuopapohjakankaita puristinhuoviksi. Aikaisemmin paperikoneen puristinhuopia kutsuttiin myös konehuoviksi. Purintinhuovissa hahtuvat eivät olleet tuolloin polyesteriä, vaan ne olivat villaa.
 Osake
 Yhtiöllä oli ennen kaksi osakesarjaa: kantaosakkeet ja etuoikeutetut osakkeet. Osakesarjat yhdistettiin yhdeksi sarjaksi 2009. Yhtiö haki osakkeen kaupankäynnin lopettamista 2.2.2010 ja noteeraus Helsingin pörssissä päättyi 4.5.2010.
 Toimitusjohtajat
 Henrik Lilius 1956–1985
 Lähteet
 Aiheesta muualla
 Tamfelt Oyj
 Holger Wester & Anne Sjöblad: Tamfelt 1947–1997. Tamfelt 1997. ISBN 9789529087013.
 Yhtiön pörssihistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
 Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt
 Suomalaiset teollisuusyritykset
 Tekstiilivalmistajat
 Suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt
 Paperikoneet


type: legislation

text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52006PC0188(01)
 Ehdotus Neuvoston päätös lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välillä /* KOM/2006/0188 lopull. */
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.4.2006KOM(2006) 188 lopullinen2006/0062 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSlyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välilläEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSlyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välillä(komission esittämät)PERUSTELUTI. POLIITTINEN JA OIKEUDELLINEN TAUSTAEuroopan unioni ja Venäjä sopivat Pietarin huippukokouksessa, että ne saattavat takaisinottosopimusta koskevat neuvottelut nopeasti päätökseen ja pyrkivät edistämään Schengenin sopimukseen jo sisältyvien määräysten mahdollistamaa joustavuutta viisumien myöntämisessä.Neuvottelut Venäjän federaation kanssa lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta aloitettiin Brysselissä 20. ja 21. lokakuuta 2004 sen jälkeen, kun neuvosto oli antanut komissiolle tätä koskevan valtuutuksen 12. heinäkuuta 2004. Samanaikaisesti jatkettiin neuvotteluja takaisinottosopimuksesta. Kuuden neuvottelun lisäksi järjestettiin neljä teknistä kokousta. Euroopan komission varapuheenjohtaja Franco Frattini ja Venäjän presidentin avustaja Viktor Ivanov parafoivat takaisinottoa ja viisumin myöntämisen helpottamista koskevien sopimusten lopulliset tekstit (niiden ensimmäisen ja viimeisen sivun) Venäjän federaation ja EU:n välisessä pysyvän kumppanuusneuvoston oikeus- ja sisäasioiden troikan kokouksessa Luxemburgissa 13. lokakuuta 2005. Lopullisten sopimustekstien virallinen parafointi tapahtui Moskovassa 4. huhtikuuta 2006.Jäsenvaltioille on tiedotettu säännöllisesti neuvottelujen etenemisestä ja niitä on kuultu neuvottelujen kaikissa vaiheissa asiaa käsittelevissä neuvoston työryhmissä ja komiteoissa.Yhteisön kannalta sopimuksen oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohta yhdessä sen 300 artiklan kanssa.Liitteenä olevat ehdotukset muodostavat oikeudellisen välineen sopimuksen allekirjoittamista ja tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä. Euroopan parlamenttia on kuultava virallisesti sopimuksen tekemisestä EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan mukaisesti.Sopimuksen tekemistä koskevassa päätösehdotuksessa säädetään sopimuksen käytännön soveltamisessa tarvittavista sisäisistä järjestelyistä. Siinä säädetään muun muassa, että sopimuksen 13 artiklalla perustettavassa sekakomiteassa yhteisöä edustaa Euroopan komissio jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustamana.Sopimusluonnoksen 13 artiklan 4 kohdan mukaan viisumien myöntämisen helpottamista käsittelevä sekakomitea vahvistaa itse työjärjestyksensä. Yhteisön kannan tähän asiaan vahvistaa komissio neuvoston nimeämää erityiskomiteaa kuultuaan.II. NEUVOTTELUJEN TULOKSETKomissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissaan asettamat tavoitteet on saavutettu ja että yhteisö voi hyväksyä viisumimenettelyjen helpottamista koskevan sopimuksen luonnoksen.Sopimuksen lopullinen sisältö voidaan tiivistää seuraavasti:- Päätös viisumin myöntämisestä tai epäämisestä on tehtävä periaatteessa kaikkien hakijoiden osalta 10 kalenteripäivän kuluessa. Tätä määräaikaa voidaan pidentää 30 päivään silloin kun tarvitaan lisätarkistuksia. Kiireellisissä tapauksissa päätös voidaan tehdä kolmen päivän kuluessa tai nopeammin.- Venäjän perimää viisumimaksua on alennettu huomattavasti niin, että se on nyt 35 euroa (eli yhtä suuri kuin Schengen-viisumista perittävä maksu). Maksu on sama kaikille EU:n ja Venäjän kansalaisille (myös turisteille) ja se koskee sekä kerta- että toistuvaisviisumia. Kiireellisissä tapauksissa viisumista voidaan periä 70 euron maksu, jos hakija jättää viisumihakemuksen ja liiteasiakirjat ilman perusteltua syytä vasta kolme päivää ennen lähtöä tai myöhemmin. Tämä ei koske tapauksia, jotka liittyvät humanitaarisiin tai terveydellisiin syihin tai sukulaisen kuolemaan. Lisäksi viisumimaksusta vapautetaan tietyt henkilöryhmät: lähisukulaiset, hallituksen tehtävissä toimivat virkamiehet, opiskelijat, kulttuuri- ja koulutusvaihto-ohjelmien ja urheilutapahtumien osanottajat sekä humanitaariset tapaukset.- Myös liiteasiakirjoja koskevia vaatimuksia on yksinkertaistettu seuraavien henkilöryhmien osalta: lähisukulaiset, liikemiehet, virallisten valtuuskuntien jäsenet, opiskelijat, tiede-, kulttuuri- ja urheilutapahtumien osanottajat, toimittajat, sotilas- ja siviilihautausmailla vierailevat henkilöt, kansainvälistä rahtia ajavat kuljettajat sekä matkustajaliikenteen palveluja hoitavat henkilöt. Näihin ryhmiin kuuluvilta henkilöiltä voidaan vaatia matkan tarkoituksen perustelemiseksi ainoastaan sopimuksessa luetellut asiakirjat. Heiltä ei vaadita muita osapuolten lainsäädännössä mainittuja perusteluja, kutsuja eikä vahvistuksia.- Myös toistuvaisviisumin myöntämisedellytyksiä on helpotettu seuraavien henkilöryhmien osalta:a) kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet, perustuslakituomioistuinten ja ylimpien tuomioistuinten jäsenet, toisen sopimuspuolen alueella laillisesti oleskelevien EU:n tai Venäjän federaation kansalaisten luona vierailevat puolisot ja lapset: viisumi on voimassa viisi vuotta (tai lyhyemmän ajan sen mukaan, kuinka kauan asianomaisen henkilön toimikausi tai laillinen oleskelulupa on voimassa).b) virallisten valtuuskuntien jäsenet, liikemiehet, tiede-, kulttuuri- ja urheilutapahtumien osanottajat, toimittajat, autonkuljettajat ja junien henkilökunta, edellyttäen että he ovat kahden edellisen vuoden aikana käyttäneet vuoden voimassa olevaa toistuvaisviisumia usein ja että perusteet toistuvaisviisumin myöntämiselle ovat edelleen voimassa: heille voidaan myöntää viisumi, joka on voimassa vähintään kaksi ja enintään viisi vuotta;- Diplomaattipassin haltijat eivät tarvitse viisumia lyhytaikaista oleskelua varten. Yhteisessä julistuksessa todetaan, että kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää diplomaattipassin haltijoiden viisumivapautta koskevan määräyksen (11 artikla) soveltamisen, jos toinen sopimuspuoli käyttää määräystä väärin tai jos sen soveltaminen muodostaa uhkan yleiselle turvallisuudelle.- Molemmat sopimuspuolet toteuttavat mahdollisimman pian toimenpiteitä rekisteröintimenettelyjen yksinkertaistamiseksi. Puheenjohtajana toiminut Yhdistynyt kuningaskunta ja Venäjän EU-suurlähettiläs sopivat kirjeenvaihdolla 6. lokakuuta 2005, että tätä kysymystä käsitellään säännöllisesti EU:n ja Venäjän välisissä oikeus- ja sisäasioita koskevissa tapaamisissa. EU:n ja Venäjän pysyvän kumppanuusneuvoston (oikeus- ja sisäasiat) kokous Luxemburgissa 13. lokakuuta 2005 tarjosi ensimmäisen tilaisuuden vaihtaa myönteisessä hengessä näkemyksiä tästä kysymyksestä.- Sovittiin pöytäkirjasta, jonka mukaan Euroopan yhteisö toteuttaa toimenpiteitä helpottaakseen Schengen-viisumin tai Schengenin oleskeluluvan haltijoiden kauttakulkua niiden jäsenvaltioiden alueen kautta, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Komissio esitti 22. elokuuta 2005 ehdotuksen ulkorajoilla tehtäviä henkilötarkastuksia koskevasta yksinkertaistetusta järjestelystä, jonka mukaan uudet jäsenvaltiot tunnustaisivat yksipuolisesti eräät Schengen-valtioiden myöntämät asiakirjat. Ehdotusta koskevat neuvottelut edistyvät, ja ne saataneen päätökseen lähikuukausina.Tanskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityisasema otetaan huomioon sopimuksen johdanto-osassa ja kahdessa sopimukseen liitetyssä yhteisessä julistuksessa. Norjan ja Islannin tiivistä sitoutumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen käsitellään niin ikään sopimuksen liitteenä olevassa yhteisessä julistuksessa.Koska viisumimenettelyjen helpottamista ja takaisinottoa koskevat sopimukset liittyvät läheisesti toisiinsa, ne olisi allekirjoitettava ja tehtävä ja niiden olisi tultava voimaan samanaikaisesti.III. PÄÄTELMÄTEdellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto:- päättää, että sopimus allekirjoitetaan yhteisön nimissä, ja valtuuttaa neuvoston puheenjohtajan nimeämään henkilön tai henkilöt, jo(i)lla on valtuutus allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta;- hyväksyy Euroopan parlamenttia kuultuaan liitteenä olevan Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välisen sopimuksen lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSlyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välilläEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen[1],sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto valtuutti 12 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyllä päätöksellä komission neuvottelemaan Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välillä tehtävästä sopimuksesta, joka koskee lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista.(2) Sopimusta koskevat neuvottelut aloitettiin 20 ja 21 päivänä lokakuuta 2004, ja ne saatiin päätökseen 12 päivänä lokakuuta 2005.(3) Moskovassa 4 päivänä huhtikuuta 2006 parafoitu sopimus olisi allekirjoitettava, jotta se voidaan tehdä lopullisesti myöhemmin.(4) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan ja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se siten sido niitä eikä sitä sovelleta niihin.(5) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskeva Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välinen sopimus sekä siihen liittyvät asiakirjat, jotka käsittävät sopimuksen tekstin, pöytäkirjan ja seitsemän yhteistä julistusta, jotta se voidaan tehdä lopullisesti myöhemmin.Tehty Brysselissä ... päivänä ... kuuta 2006.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja2006/0062 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSlyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välilläEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön puolesta lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen tekemisestä Venäjän federaation kanssa.(2) Tämä sopimus on allekirjoitettu Euroopan yhteisön puolesta [...] 2006 sen mahdollista myöhempää lopullista tekemistä ennakoiden [...] tehdyn neuvoston päätöksen ..../..../EY mukaisesti.(3) Sopimus olisi hyväksyttävä.(4) Sopimuksella perustetaan sopimuksen hallinnoinnista vastaava sekakomitea, joka voi hyväksyä oman työjärjestyksensä. Olisi säädettävä yksinkertaistetusta menettelystä tätä koskevan yhteisön kannan muotoilemista varten.(5) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan ja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se siten sido niitä eikä sitä sovelleta niihin.(6) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään täten yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välinen sopimus lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja antaa sopimuksen 15 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen[4].3 artiklaSopimuksen 13 artiklalla perustettavassa asiantuntijoiden sekakomiteassa yhteisöä edustaa komissio jäsenvaltioiden edustajien avustamana.4 artiklaKomissio vahvistaa asiantuntijoiden sekakomiteassa esitettävän yhteisön kannan sopimuksen 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta komitean työjärjestyksestä kuultuaan asiasta neuvoston nimeämää erityiskomiteaa.Tehty Brysselissä ... päivänä ... kuuta 2006.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLiiteEuroopan yhteisön ja Venäjän federaationvälinenSOPIMUSEuroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaisille myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisestaSOPIMUSPUOLETEUROOPAN YHTEISÖ, jäljempänä ’yhteisö’, ja VENÄJÄN FEDERAATIO, jotkahaluavat helpottaa henkilökohtaista vuorovaikutusta, joka on taloudellisten, humanitaaristen, kulttuuristen, tieteellisten ja muiden siteiden vakaan kehittymisen tärkeä edellytys, helpottamalla viisumien myöntämistä Euroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaisille vastavuoroisuutta noudattaen;ottavat huomioon Pietarissa 31 päivänä toukokuuta 2003 pidetyssä huippukokouksessa hyväksytyn yhteisen julkilausuman, jonka mukaan EU ja Venäjä sopivat viisumivapaan matkustamisen edellytysten tarkastelemisesta pitkän aikavälin mahdollisuutena;vahvistavat uudelleen pyrkivänsä toteuttamaan viisumivapaata matkustamista koskevan järjestelyn Venäjän federaation ja EU:n välillä;pitävät mielessä Korfussa 24 päivänä kesäkuuta 1994 Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Venäjän federaation välillä tehdyn, kumppanuuden perustavan sopimuksen kumppanuudesta ja yhteistyöstä;ottavat huomioon 27 päivänä huhtikuuta 2004 hyväksytyn, EU:n laajentumista ja EU:n ja Venäjän välisiä suhteita koskevan yhteisen julkilausuman, jossa vahvistetaan EU:n ja Venäjän pyrkimys helpottaa viisumien myöntämistä EU:n ja Venäjän federaation kansalaisille vastavuoroisuutta noudattaen ja käynnistää neuvottelut sopimuksen tekemistä varten;toteavat , että viisumien myöntämisen helpottaminen ei saisi johtaa laittomaan maahanmuuttoon, ja kiinnittävät sen vuoksi erityistä huomiota turvallisuuteen ja takaisinottoon;ottavat huomioon pöytäkirjat Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan sekä Irlannin asemasta sekä Euroopan unionista 7 päivänä helmikuuta 1992 tehtyyn sopimukseen ja 25 päivänä maaliskuuta 1957 tehtyyn Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin;ottavat huomioon Euroopan unionista 7 päivänä helmikuuta 1992 tehtyyn sopimukseen ja 25 päivänä maaliskuuta 1957 tehtyyn Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Tanskan kuningaskuntaan,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 artikla – Tarkoitus ja soveltamisalaTämän sopimuksen tarkoituksena on vastavuoroisuutta noudattaen helpottaa viisumien myöntämistä Euroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.2 artikla – Yleinen lauseke1. Tässä sopimuksessa määrättyjä viisumien myöntämisen helpottamista koskevia järjestelyjä sovelletaan Euroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaisiin vain siltä osin kuin heitä ei ole vapautettu viisumipakosta Venäjän federaation tai yhteisön tai sen jäsenvaltioiden laeilla ja asetuksilla tai tämän sopimuksen tai muiden kansainvälisten sopimusten määräyksillä.2. Kysymykset, joista ei määrätä tässä sopimuksessa ja joita ovat esimerkiksi viisumin epääminen, matkustusasiakirjojen tunnustaminen, toimeentuloon tarvittavien varojen osoittaminen sekä maahantulon epääminen ja maastapoistamiseen liittyvät toimenpiteet, ratkaistaan Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön tai yhteisön lainsäädännön mukaisesti.3 artikla – MääritelmätTässä sopimuksessa tarkoitetaan:a) ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa Euroopan unionin jäsenvaltiota, lukuun ottamatta Tanskan kuningaskuntaa, Irlantia ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyttä kuningaskuntaa;b) ’Euroopan unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa määritellyn jäsenvaltion kansalaisuus;c) ’Venäjän federaation kansalaisella’ henkilöä, jolla on Venäjän federaation kansalaisuus tai joka on saanut sen Venäjän federaation kansallisen lainsäädännön mukaisesti.d) ’viisumilla’ jäsenvaltion tai Venäjän federaation myöntämää lupaa tai niiden tekemää päätöstä, joka vaaditaan:- maahantuloa varten, kun tarkoituksena on oleskella enintään 90 päivää kyseisen jäsenvaltion tai useamman jäsenvaltion tai Venäjän federaation alueella,- maahantuloon kyseisen jäsenvaltion tai useamman jäsenvaltion tai Venäjän federaation alueen kauttakulkua varten.e) ’laillisesti oleskelevalla henkilöllä’ :- Venäjän federaation kannalta Euroopan unionin kansalaista, joka on saanut väliaikaisen tai pysyvän oleskeluluvan tai koulutus- tai työviisumin oleskellakseen Venäjän federaation alueella yli 90 päivää;- Euroopan unionin kannalta Venäjän federaation kansalaista, jolla on lupa tai oikeus oleskella jonkin jäsenvaltion alueella yli 90 päivää yhteisön tai kansallisen lainsäädännön nojalla.4 artikla – Matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat1. Seuraavilta Euroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaisten ryhmiltä vaaditaan toisen sopimuspuolen alueelle suuntautuvan matkan perusteluksi vain seuraavat asiakirjat:a) virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka jäsenvaltioille, Euroopan unionille tai Venäjän federaatiolle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät Venäjän federaation tai jonkin jäsenvaltion alueella:- jäsenvaltion tai Venäjän federaation toimivaltaisen viranomaisen tai EU:n toimielimen kirje, jossa vahvistetaan, että hakija on sitä edustavan valtuuskunnan jäsen, joka matkustaa toisen sopimuspuolen alueelle osallistuakseen edellä mainittuihin tapahtumiin, ja virallisen kutsun jäljennös;b) liikemiehet ja liikeyritysten edustajat:- vastaanottajana toimivan oikeushenkilön tai yrityksen tai organisaation tai niiden toimiston tai sivutoimiston, Venäjän federaation ja jäsenvaltioiden keskus- ja paikallisviranomaisten tai Venäjän federaation tai jonkin jäsenvaltion alueella pidettävien kauppa- ja teollisuusmessujen tai konferenssin tai symposiumin järjestelykomitean kirjallinen kutsu;c) autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä Venäjän federaation ja jäsenvaltioiden alueiden välillä ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity joko jäsenvaltioissa tai Venäjän federaatiossa:- Venäjän federaation tieliikenteen kuljetusyhtiöiden kansallisen liiton tai jäsenvaltioiden tieliikenteen kuljetusyhtiöiden kansainvälisen liiton laatima kirjallinen kutsu, jossa todetaan matkojen tarkoitus, kesto ja toistumistiheys;d) jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation alueiden välillä kulkevien kansainvälisten junien juna-, kylmäkuljetus- ja veturihenkilöstön jäsenet:- Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden toimivaltaisen rautatieyhtiön kirjallinen kutsu, jossa todetaan matkojen tarkoitus, kesto ja toistumistiheys;e) toimittajat:- ammattialajärjestön antama todistus tai muu asiakirja, jossa todistetaan, että asianomainen henkilö on ammatiltaan toimittaja, ja työnantajan antama asiakirja, jossa todistetaan, että matkan tarkoituksena on toimittajan työn tekeminen;f) henkilöt, jotka osallistuvat johonkin toimintaan tieteen, kulttuurin tai taiteen alalla tai yliopistojen järjestämiin ja muihin vaihto-ohjelmiin:- vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu osallistua mainittuun toimintaan;g) koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän saattajinaan toimivat opettajat, jotka osallistuvat opinto- tai koulutustarkoituksessa tehtäville matkoille esimerkiksi vaihto-ohjelman tai muun opiskeluun liittyvän toiminnan puitteissa:- vastaanottajana toimivan yliopiston, akatemian, instituutin, oppilaitoksen tai koulun kirjallinen kutsu tai ilmoittautumistodistus tai opiskelijakortti tai todistus kurssista, johon on tarkoitus osallistua;h) kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka toimivat heidän saattajinaan työnsä vuoksi:- vastaanottajana toimivan organisaation eli toimivaltaisten viranomaisten taikka jäsenvaltioiden tai Venäjän federaation kansallisen urheiluliiton tai kansallisen olympiakomitean kirjallinen kutsu;i) ystävyyskaupunkien järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat:- kyseisten kaupunkien kaupunginjohtajan tai pormestarin kirjallinen kutsu;j) Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Euroopan unionin tai Venäjän federaation kansalaisten luona vierailevat lähisukulaiset (puolisot, lapset tai adoptiolapset, vanhemmat tai huoltajat, isovanhemmat ja lapsenlapset):- vastaanottajana toimivan henkilön kirjallinen kutsu;k) sotilas- ja siviilihautausmailla vierailevat henkilöt:- virallinen asiakirja, joka osoittaa, että hauta on edelleen olemassa, sekä todistus hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muusta suhteesta.2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kirjallisessa kutsussa on mainittava seuraavat seikat:a) kutsutun etu- ja sukunimi, syntymäaika, sukupuoli, kansalaisuus, henkilöasiakirjan numero, matkan ajankohta ja tarkoitus, maahantulojen määrä ja kutsutun mukana matkustavien alaikäisten lasten nimet;b) kutsujana toimivan henkilön etu- ja sukunimi sekä osoite taic) kutsujana toimivan oikeushenkilön, yrityksen tai organisaation täydellinen nimi ja osoite ja- jos kutsun esittää organisaatio, kutsun allekirjoittajan nimi ja asema;- jos kutsun esittää oikeushenkilö tai yritys tai niiden toimisto tai sivutoimisto, joka on sijoittautunut jonkin jäsenvaltion alueelle, sen rekisteröintinumero kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti;- jos kutsun esittää oikeushenkilö tai yritys tai niiden toimisto tai sivutoimisto, joka on sijoittautunut Venäjän federaation alueelle, sen verotunnistenumero.3. Tämän artiklan 1 kohdassa mainittuihin ryhmiin kuuluville Euroopan unionin tai Venäjän federaation kansalaisille myönnetään kaikentyyppisiä viisumeja yksinkertaistetun menettelyn mukaan ilman muita sopimuspuolten lainsäädännössä säädettyjä, matkan tarkoitusta koskevia perusteluja, kutsuja tai vahvistuksia.5 artikla – Toistuvaisviisumien myöntäminen1. Jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät enintään viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja seuraaviin ryhmiin kuuluville henkilöille:a) kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet, perustuslakituomioistuinten ja ylimpien tuomioistuinten jäsenet, ellei heitä ole tällä sopimuksella vapautettu viisumipakosta tehtäviensä hoitamisen yhteydessä, siten että viisumi on voimassa heidän toimikautensa ajan, jos se kestää alle viisi vuotta;b) Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Euroopan unionin tai Venäjän federaation kansalaisten luona vierailevat puolisot ja alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset), siten että viisumin voimassaoloaika on rajoitettu laillisen oleskelun voimassaoloaikaan.2. Jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät enintään yhden vuoden voimassa olevia toistuvaisviisumeja seuraaviin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että heille on edellisen vuoden aikana myönnetty vähintään yksi viisumi ja että he ovat käyttäneet sitä kohdevaltion maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti ja että heillä on perusteltu syy hakea toistuvaisviisumia:a) virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka jäsenvaltioille, Euroopan unionille tai Venäjän federaatiolle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat virallisiin kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät Venäjän federaation tai jonkin jäsenvaltion alueella;b) liikemiehet ja liikeyritysten edustajat, jotka matkustavat säännöllisesti Venäjän federaatioon tai jäsenvaltioihin;c) autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä Venäjän federaation ja jäsenvaltioiden alueiden välillä ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity joko jäsenvaltioissa tai Venäjän federaatiossa;d) jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation alueiden välillä kulkevien kansainvälisten junien juna-, kylmäkuljetus- ja veturihenkilöstön jäsenet;e) henkilöt, jotka osallistuvat johonkin toimintaan tieteen, kulttuurin tai taiteen alalla sekä yliopistojen järjestämiin ja muihin vaihto-ohjelmiin ja matkustavat säännöllisesti Venäjän federaatioon tai jäsenvaltioihin;f) kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka toimivat heidän saattajinaan työnsä vuoksi:g) toimittajat;h) ystävyyskaupunkien järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat.3. Jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät vähintään kaksi ja enintään viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja tämän artiklan 2 kohdassa mainittuihin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että he ovat kahden edellisen vuoden aikana käyttäneet heille myönnettyä yhden vuoden toistuvaisviisumia kohdevaltion alueelle tuloa ja siellä oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti ja että perusteet toistuvaisviisumin hakemiselle ovat edelleen voimassa.4. Tämän artiklan 1–3 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat oleskella jäsenvaltioiden tai Venäjän federaation alueella yhteensä enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.6 artikla – Viisumihakemusten käsittelymaksu1. Viisumihakemusten käsittelystä peritään 35 euron maksu.Edellä mainittua määrää voidaan tarkistaa 15 artiklan 4 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti.2. Sopimuspuolet perivät viisumista 70 euron käsittelymaksun, jos hakija jättää viisumihakemuksen ja liiteasiakirjat vasta kolme päivää ennen suunniteltua lähtöpäivää tai myöhemmin. Tätä ei sovelleta 6 artiklan 3 kohdan b, e ja f alakohdassa ja 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tapauksiin.3. Seuraaviin ryhmiin kuuluvat henkilöt vapautetaan viisumihakemuksen käsittelymaksusta:a) Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Euroopan unionin tai Venäjän federaation kansalaisten luona vierailevat lähisukulaiset: puolisot, lapset tai adoptiolapset, vanhemmat tai huoltajat, isovanhemmat ja lapsenlapset;b) virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka jäsenvaltioille, Euroopan unionille tai Venäjän federaatiolle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät Venäjän federaation tai jonkin jäsenvaltion alueella;c) kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet, perustuslakituomioistuinten ja ylimpien tuomioistuinten jäsenet, ellei heitä ole vapautettu viisumipakosta tällä sopimuksella;d) koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän saattajinaan toimivat opettajat, jotka osallistuvat opinto- tai koulutustarkoituksessa tehtäville matkoille;e) vammaiset ja tarvittaessa heidän saattajansa;f) henkilöt, jotka ovat asiakirjoin osoittaneet matkustavansa humanitaarisista syistä esimerkiksi siksi, että he tarvitsevat kiireellistä lääkärinhoitoa, sekä tällaisen henkilön saattaja, tai henkilöt, jotka osallistuvat lähisukulaisen hautajaisiin tai vierailevat sairaana olevan lähisukulaisen luona;g) kansainvälisten nuorisourheilutapahtumien osanottajat ja heidän saattajansa;h) henkilöt, jotka osallistuvat johonkin toimintaan tieteen, kulttuurin tai taiteen alalla sekä yliopistojen järjestämiin ja muihin vaihto-ohjelmiin;i) ystävyyskaupunkien järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat.7 artikla – Viisumihakemusten käsittelyajat1. Jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation diplomaatti- ja konsuliedustustot tekevät päätöksen viisumin myöntämisestä 10 kalenteripäivän kuluessa viisumihakemuksen ja sen liiteasiakirjojen vastaanottamisesta.2. Viisumihakemusta koskevan päätöksenteon määräaikaa voidaan pidentää 30 kalenteripäivään yksittäistapauksissa, erityisesti silloin kun hakemuksen käsittely vaatii lisätarkistuksia.3. Kiireellisissä tapauksissa viisumihakemusta koskeva päätös voidaan tehdä kolmen päivän kuluessa tai nopeammin.8 artikla – Lähtö siinä tapauksessa, että asiakirjat ovat kadonneet tai ne on varastettuEuroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaiset, jotka ovat kadottaneet henkilöasiakirjansa tai joilta ne on varastettu heidän oleskellessaan Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden alueella, voivat lähteä kyseiseltä alueelta ilman viisumia tai muuta lupaa esittämällä jäsenvaltioiden tai Venäjän federaation diplomaatti- tai konsuliedustuston heille myöntämän voimassa olevan henkilöasiakirjan, joka oikeuttaa rajanylitykseen.9 artikla – Viisumin voimassaoloajan pidentäminen poikkeuksellisissa olosuhteissaJos Euroopan unionin ja Venäjän federaation kansalaiset eivät voi lähteä Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden alueelta viisumissa mainittuun määräaikaan mennessä ylivoimaisen esteen vuoksi, heidän viisuminsa voimassaoloaikaa voidaan pidentää maksutta vastaanottavan valtion soveltaman lainsäädännön mukaisesti, kunnes paluu asuinvaltioon on mahdollinen.10 artikla – RekisteröintimenettelytSopimuspuolet toteuttavat mahdollisimman pian toimenpiteitä rekisteröintimenettelyjen yksinkertaistamiseksi niin, että Venäjän federaation ja Euroopan unionin kansalaisilla on oikeus yhdenvertaiseen kohteluun rekisteröintimenettelyjen yhteydessä silloin kun jälkimmäiset oleskelevat Venäjän federaation tai edelliset jäsenvaltioiden alueella.11 artikla – Diplomaattipassit1. Venäjän federaation ja jäsenvaltioiden kansalaisilta, joilla on voimassa oleva diplomaattipassi, ei vaadita viisumia jäsenvaltioiden tai Venäjän federaation alueelle tuloa, alueelta poistumista eikä alueen kauttakulkua varten.2. Tämän artiklan 1 kohdassa mainitut kansalaiset voivat oleskella Venäjän federaation tai jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.12 artikla – Viisumien alueellinen voimassaoloVenäjän federaation ja Euroopan unionin kansalaisilla on oikeus matkustaa jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation alueella samoin edellytyksin kuin Euroopan unionin ja Venäjän kansalaiset, ellei Venäjän federaation ja jäsenvaltioiden kansallista turvallisuutta koskevista kansallisista säännöistä ja asetuksista tai sellaisia viisumeja, joiden alueellinen voimassaolo on rajattu, koskevista EU:n säännöistä muuta johdu.13 artikla – Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea1. Sopimuspuolet perustavat sopimuksen hallinnointia varten sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka muodostuu Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation edustajista. Yhteisöä edustaa siinä Euroopan komissio jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustamana.2. Komitean tehtävänä on muun muassa(a) valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;(b) ehdottaa sopimukseen tarkistuksia tai lisäyksiä;(c) tutkia tähän sopimukseen tehtävät tarkistukset uusien valtioiden liittyessä Euroopan unioniin ja tarvittaessa ehdottaa niihin muutoksia.3. Komitea kokoontuu aina tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä ja vähintään kerran vuodessa.4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.14 artikla – Tämän sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation välillä tehtyihin sopimuksiinTämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan sopimuksen voimaantulosta alkaen ensisijaisina muihin kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation välillä, siltä osin kuin viimeksi mainittujen sopimusten tai järjestelyjen määräykset koskevat tämän sopimuksen kattamia kysymyksiä.15 artikla - Loppumääräykset1. Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan toisen sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.2. Tämän artiklan 1 kohdasta poiketen tämä sopimus tulee voimaan vasta samana päivänä kuin Venäjän federaation ja Euroopan yhteisön välillä tehty takaisinottoa koskeva sopimus, jos kyseinen päivämäärä on myöhempi kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu päivämäärä.3. Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota tämän artiklan 6 kohdan mukaisesti.4. Tätä sopimusta voidaan tarkistaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Tarkistukset tulevat voimaan, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen tätä varten tarvittavat sisäiset menettelynsä.5. Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään 48 tuntia ennen päätöksen voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle.6. Kumpi tahansa sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua päivästä, jona kyseinen ilmoitus on vastaanotettu.Tehty ...ssä ...päivänä ...kuuta vuonna ... kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja venäjän kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.Euroopan yhteisön puolesta | Venäjän federaation puolesta |SOPIMUKSEEN LIITETTY PÖYTÄKIRJA JÄSENVALTIOISTA, JOTKA EIVÄT SOVELLA TÄYSIMÄÄRÄISESTI SCHENGENIN SÄÄNNÖSTÖÄNe jäsenvaltiot, joita Schengenin säännöstö velvoittaa mutta jotka eivät myönnä Schengen-viisumeja ennen kuin neuvosto on tehnyt asiaa koskevan päätöksen, myöntävät kansallisia viisumeja, jotka ovat voimassa ainoastaan niiden omalla alueella.Euroopan yhteisö toteuttaa mahdollisimman pian toimenpiteitä helpottaakseen Schengen-viisumin tai Schengenin oleskeluluvan haltijoiden kauttakulkua niiden jäsenvaltioiden alueella, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.YHTEINEN JULISTUS 6 ARTIKLAN 2 KOHDASTA - VIISUMIHAKEMUSTEN KÄSITTELYMAKSUSopimuspuolet tarkastelevat tämän sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa sopimuksella perustetussa komiteassa.YHTEINEN JULISTUS SOPIMUKSEN 11 ARTIKLASTA - DIPLOMAATTIPASSITKumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää sopimuksen jonkin osan ja erityisesti 11 artiklan soveltamisen tämän sopimuksen 15 artiklan 5 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti, jos toinen sopimuspuoli käyttää väärin 11 artiklan soveltamista tai jos artiklan soveltaminen aiheuttaa uhkan yleiselle turvallisuudelle.Jos 11 artiklan soveltaminen keskeytetään, sopimuspuolet aloittavat sopimuksella perustetussa komiteassa neuvottelut keskeyttämiseen johtaneiden ongelmien ratkaisemiseksi.Kumpikin sopimuspuoli ilmoittaa sitoutuvansa varmistamaan diplomaattipassien korkealaatuisen turvallisuuden erityisesti sisällyttämällä niihin biometriset tunnisteet. Euroopan unionin osalta tämä toteutetaan noudattamalla asetuksessa (EY) N:o 2252/2004 säädettyjä vaatimuksia.YHTEINEN JULISTUS LYHYTAIKAISTA OLESKELUA VARTEN MYÖNNETTÄVIEN VIISUMIEN MYÖNTÄMISESTÄ SOTILAS- JA SIVIILIHAUTAUSMAILLA KÄYNTIÄ VARTENSopimuspuolet sopivat, että sotilas- ja siviilihautausmailla vieraileville henkilöille myönnetään pääsääntöisesti lyhytaikaiseen oleskeluun tarkoitettu viisumi enintään 14 päiväksi.YHTEINEN JULISTUS LYHYTAIKAISTA OLESKELUA VARTEN MYÖNNETTÄVIEN VIISUMIEN MYÖNTÄMISMENETTELYJÄ JA TARVITTAVIA LIITEASIAKIRJOJA KOSKEVIEN TIETOJEN YHDENMUKAISTAMISESTASopimuspuolet toteavat, että läpinäkyvyys on viisuminhakijoiden kannalta tärkeää, ja katsovat, että tämän vuoksi on aiheellista toteuttaa seuraavat toimenpiteet:- On laadittava viisuminhakijoille yleinen perustiedote viisumien hakemiseen liittyvistä menettelyistä ja edellytyksistä, viisumityypeistä ja niiden voimassaolosta.- Kukin sopimuspuoli laatii luettelon sovellettavista vähimmäisvaatimuksista, jotta voidaan varmistaa, että hakijat saavat johdonmukaiset ja yhtenevät perustiedot ja että heiltä vaaditaan periaatteessa samat liiteasiakirjat.Edellä mainittuja tietoja on levitettävä laajalti (konsuliedustustojen ilmoitustauluilla, esitteinä, Internet-sivustoilla jne.).YHTEINEN JULISTUS TANSKAN KUNINGASKUNNASTASopimuspuolet toteavat, että tätä sopimusta ei sovelleta viisumien myöntämismenettelyihin Tanskan kuningaskunnan diplomaatti- ja konsuliedustustoissa.Tämän vuoksi on suotavaa, että Tanskan kuningaskunnan ja Venäjän federaation viranomaiset tekevät viipymättä kahdenvälisen sopimuksen, jonka mukaan lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämistä helpotetaan samalla tavoin kuin Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation välillä tehdyssä sopimuksessa.YHTEINEN JULISTUS ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNEESTÄ KUNINGASKUNNASTA SEKÄ IRLANNISTASopimuspuolet toteavat, että tätä sopimusta ei sovelleta Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eikä Irlannin alueella.Tämän vuoksi on suotavaa, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin sekä Venäjän federaation viranomaiset tekevät kahdenväliset sopimukset viisumien myöntämismenettelyjen helpottamisesta.YHTEINEN JULISTUS ISLANNIN TASAVALLASTA JA NORJAN KUNINGASKUNNASTASopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan yhteisön sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 tehdystä sopimuksesta.Tämän vuoksi on suotavaa, että Islannin tasavallan, Norjan kuningaskunnan ja Venäjän federaation viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset sopimukset, joiden mukaan lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämistä helpotetaan samalla tavoin kuin tässä sopimuksessa.[1] EUVL C , , , s. .[2] EUVL C ...[3] EUVL C ...[4] Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä .


text:
 1.6.2013
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 147/1
 A BIZOTTSÁG 504/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2013. május 31.)
 az 1225/2011/EU végrehajtási rendeletnek a vámmentességet célzó információcsere tekintetében történő módosításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 2009. november 16-i 1186/2009/EK tanácsi rendeletre (1),
 mivel:
 (1)
 A vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló 1186/2009/EK tanácsi rendelet 42–52., valamint 57. és 58. cikkének végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 2011. november 28-i 1225/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (2) 17. cikke értelmében a meghatározott összegnél magasabb árú vagy vámértékű pótalkatrészek, alkatrészek, tartozékok, szerszámok és felszerelések behozatali vámok alóli mentességének engedélyezése tekintetében a tagállamok kötelesek információt szolgáltatni a Bizottságnak. A Bizottság továbbítja ezt az információt a tagállamoknak. Az említett végrehajtási rendelet 18. cikke értelmében a Vámkódexbizottság rendszeresen felülvizsgálja az információt.
 (2)
 Az 1225/2011/EU végrehajtási rendelet 20. cikke értelmében az Unión belüli székhelyű tudományos kutatási intézmény vagy szervezet által vagy annak nevében behozott áruk vámmentes behozatalára irányuló kérelemben foglalt bizonyos információkat a kérelmet kézhez kapó tagállamnak továbbítania kell a Bizottság felé.
 (3)
 Az 1983-ra datálódó követelményekre már nincs szükség a vámmentes behozatalok megfelelő kezeléséhez. E követelmények emellett szükségtelen adminisztratív terhet rónak mind a tagállamokra, mind pedig a Bizottságra. Ezért, a szabályozás egyszerűsítése és az ésszerűség érdekében a megfelelő rendelkezéseket el kell hagyni vagy egyszerűsíteni kell.
 (4)
 Az 1225/2011/EU végrehajtási rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
 (5)
 Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a Vámkódexbizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 1225/2011/EU végrehajtási rendelet a következőképpen módosul:
 1.
 A VII. fejezetet el kell hagyni.
 2.
 A 20. cikk helyébe a következő szöveg lép:
 „20. cikk
 Azon tagállam illetékes hatósága, amelyben az áruk címzettjeként szereplő intézmény vagy szervezet található, minden esetben közvetlenül dönt a 19. cikk szerinti kérelmekről.”
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2013. május 31-én.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 José Manuel BARROSO
 (1) HL L 324., 2009.12.10., 23. o.
 (2) HL L 314., 2011.11.29., 20. o.


text:
ARCHIVES HISTORIQUES
 DE LA COMMISSION
 COLLECTION RELIEE DES
 DOCUMENTS "COM"
 COM (87) 335
 Vol. 1987/0191
 ---pagebreak--- Disclaimer
 Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 concernant
 l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique européenne et de
 la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, p. 1) modifié en dernier
 lieu par le règlement (UE) 2015/496 du Conseil du 17 mars 2015 (JO L79 du 25. 3.2015, p. 1), ce
 dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents classifiés présents dans ce dossier
 ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit règlement ou sont considérés déclassifiés
 conformément aux articles 26(3) et 59(2) de la décision (UE, Euratom) 2015/444 de la
 Commission du 13 mars 2015 concernant les règles de sécurité aux fins de la protection des
 informations classifiées de l'Union européenne.
 In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 concerning
 the opening to the public of the historical archives of the European Economic Community and the
 European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as last amended by Council
 Regulation (EU) 2015/496 of 17 March 2015 (OJ L 79, 27.3.2015, p. 1), this file is open to the
 public. Where necessary, classified documents in this file have been declassified in conformity
 with Article 5 of the aforementioned regulation or are considered declassified in conformity with
 Articles (26.3) and 59(2) of the Commission Decision (EU, Euratom) 2015/444 of 13 March 2015
 on the security rules for protecting EU classified information.
 In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. Februar
 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und
 der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983, S. 1), zuletzt geändert durch die
 Verordnung (EU) Nr. 2015/496 vom 17. März 2015 (ABI. L 79 vom 25.3.2015, S. 1), ist dieser Akt
 der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit erforderlich, wurden die Verschlusssachen in diesem Akt in
 Übereinstimmung mit Artikel 5 der genannten Verordnung freigegeben; beziehungsweise werden
 sie auf Grundlage von Artikel 26(3) und 59(2) der Entscheidung der Kommission (EU, Euratom)
 2015/444 vom 13. März 2015 über die Sicherheitsvorschriften für den Schutz von EU-
 Verschlusssachen als herabgestuft angesehen.
 ---pagebreak--- ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ
 CΟΜ ( 87) 335, τελικό
 Βρυξέλλες 13 Ιουλίου 1987
 -y
 / •/ ^ A >
 /A/
 r ■/ ■ |
 _ν
 v-..- \ A
 \\VA*
 ■ ^
 ΠΡΟTAΣH ;,/
 ΠΡΟΤΑΣΗ
 ΚΑΝΟNIΣΜΟΣ (EOK) ΤΟΫ
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ)
 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 για τροποποίηση του κανονισμού ( ΕΟΚ ) αριθ . 2194 / 85 του Συμβουλίου
 που θεσπίζει τους γενικούς κανόνες σχετικά με τα ειδικά μέτρα για
 τους σπόρους σόγιας
 ( υποβληθείσα από την Επιτροπή )
 ΟΟΜ ( 87 ) 335 , τελικό
 ---pagebreak--- Coh 33 f
 ΑΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ
 Το άρθρο 5 του κανονισμού ( ΕΟΚ ) αριθ . 2194 / 85 του Συμβουλίου που θεσπί ¬
 ζει τους γενικούς κανόνες σχετικά με τα ειδικά μέτρα για τους σπόρους
 σόγιας προβλέπει ότι , για τις περιόδους 1985 / 86 και 1986 / 87 και αναμέ ¬
 νοντας την εφαρμογή των κοινοτικών μεθόδων δειγματοληψίας και αναλύσε -
 ως , τα κράτη μέλη μπορούν να χρησιμοποιήσουν τις μεθόδους που καθορί ¬
 ζονται από αυτά .
 Ωστόσο , εμφανίστηκαν ορισμένες δυσκολίες κυρίως στους πρώτους αγορα¬
 στές σόγιας μικρού μεγέθους που εμπόδισαν την εφαρμογή του περάσματος προς
 την χρησιμοποίηση της κοινοτικής μεθόδου .
 Ενώπιον των δυσκολιών αυτών , η παρούσα πρόταση προβλέπει την παράταση
 για την περίοδο 1987 / 88 της δυνατότητας να εφαρμοστούν από τα κράτη
 μέλη οι μέθοδοι που καθορίζονται από αυτά .
 ---pagebreak--- Πρόταση
 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ ( ΕΟΚ ) ΑΡΙΘ . ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ
 για τροποποίηση του κανονισμού ( ΕΟΚ ) αριθ . 2194 / 85 του Συμβουλίου
 που θεσπίζει τους γενικούς κανόνες σχετικά με τα ειδικά μέτρα
 για τους σπόρους σόγιας
 ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΟΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ,
 ' Εχοντας υπόψη :
 τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας ,
 τον κανονισμό ( ΕΟΚ ) αριθ . 1491 / 85 του Ιυμβουλίοψ , της 23ης Μαϊου 1985 , που
 προβλέπει ειδικά μέτρα για τους σπόρους σόγιας ( 1 ), και ιδίως το άρθρο 2 παρά ¬
 γραφος 6
 την πρόταση της Επιτροπής ,
 Εκτιμώντας :
 ότι ο κανονισμός ( ΕΟΚ ) αριθ . 2194 / 85 που θεσπίζει τους γενικούς
 κανόνες σχετικά με τα - ειδικά μέτρα για τη σόγια
 ( 2 ), προβλέπει τη δυνατότητα προσφυγής σε μεταβατικά μέτρα κατά το πέρασμα από
 το ισχύον καθεστώς κατά τη διάρκεια της περιόδου 1984 / 85 στο νέο καθεστώς που
 προβλέπεται στον εν λόγω κανονισμό "
 ότι ο κανονισμός ( ΕΟΚ ) ααριθ. 2194 / 85 προβλέπει στο άρθρο 5 παράγραφος 3 ότι οι
 μέθοδοι αναλύσεως πλην της ενιαίας μεθόδου όπως αυτή ορίζεται στον κανονισμό
 ( ΕΟΚ ) αριθ. 1470 /68 της Επιτροπής , περί λήψεως και αναγωγής δειγμάτων καθώς
 και περί μεθόδων αναλύσεως των ελαιούχων σπόρων ( 3 ), όπως τροποποιήθηκε τελευ¬
 ταία από τον κανονισμό ( ΕΟΚ ) αριθ. 2435 / 86 ( 4 ), γίνονται αποδεκτές για τις
 περιόδους 1985 / 86 και 1986 / 87" ότι φαίνεται πως δεν είναι δυνατόν για τεχνικούς
 και οικονομικούς λόγους να εφαρμοστεί η ενιαία μέθοδος από την περίοδο 1987 / 88"
 ότι θα πρέπει συνεπώς να παραταθεί η διάταξη αυτή για μία ακόμη περίοδο" ότι θα
 πρέπει , συνεπώς , να τροποποιηθεί ο εν λόγω κανονισμός ,
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ :
 Άρθρο 1
 Το άρθρο 5 παράγραφος 3 του κανονισμού ( ΕΟΚ ) αριθ . 2194 / 85 τροποποιείται ως εξής
 1. Στο πρώτο εδάφιο , οι όροι " περίοδος 1985 /86 και 1986 / 87" αντικαθίστανται από
 τους όρους " περίοδοι 1985 /86 , 1986 /87 και 1987 / 88 ".
 ( 1 ) ΕΕ αριθ . L 151 της 10 . 6.1985 , σ . 6
 ( 2 ) ΕΕ αριθ . L 204 της 2 . 8.1985 , σ . ■ 1
 ( 3 ) ΕΕ αριθ . L 239 της 28 . 9.1968 , σ . 2
 ( 4 ) ΕΕ αριθ . L 210 της 1 . 8.1986 , σ . 55
 ---pagebreak--- - 2 -
 2. Στο τρίτο εδάφιο η περίοδος " 1987 / 88 " αντικαθίσταται από την περίοδο
 " 1988 / 89 ".
 Άρθρο 2
 0 παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την ημέρα της δημοσιεύσεώς του στην
 Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων .
 0 παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα
 σε κάθε κράτος μέλος .
 Βρυξέλλες Γ ι α την Επ ι τροπή
 ---pagebreak--- JfŒlONOHIKQ
 _
 mONDHIKD M AEATID - I ΗΜΕΡΟΜΗΝΙΑ
 ΗΜΕΡΟΜΗΝΙΑ:: 11.6.1987
 11.6.1987
 1 . ΚΟΝΔΎΛΙ : 1303 Ενισχύσεις στην παραγωγή σόγιας ΠΙΣΤΏΣΕΙΣ : 204 εκατομ . ΕΟυ
 2.0Μ3ΜΑΣΙΑ ΤΟΥ Ι-ΈΤΡΟΥ: Προσχέδιο κανονισμού του Συμβουλίου που τροποποιεί τον κανονισμό
 2194 / 85· του Συμβουλίου που θεσπίζει τους γενικούς κανόνες σχετικά με τα ειδικά
 μέτρα για τους σπόρους σόγιας .
 ί
 ΙΟ.ΙΟΜΙΚΗ ΒΑΣΗ : Άρθρο 9 του κανον ι σμού ( ΕΟΚ ) αριθ . 2194 / 85 του Συμβουλίου
 4. ΣΤΟΧΟΙ ΤΟΥ νετρογ; Να διευκολυνθεί για την περίοδο 1987 /88 η πραγματοποίηση των αναλύ- '
 σεων σπόρων σόγιας επιτρέποντας τη χρησιμοποίηση άλλων μεθόδων αναλύσεως από την
 ενιαία μέθοδο .
 5 . ΔΗΜΟΝΟΜΙΚΑΙ ΕΠΙΠΤΩΣΕΙΣ ΠΕΡΙΟΔΟΣ 12 ΜΗΝΗΝ ΤΡΕΧΟΝ ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΟ ΕΠΌΜΕΝΌ ΟΙΚΟΝΟΜΊΑ
 5.0 AAHANAI 00 Y S a.°YNCYM ΕΤΟΣ ( 87 ) ΕΤΟΣ ( 88 )
 - ΤΟΝ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟ ΤΟΝ ·Ε.Κ
 ( ΕΠΙΣΤΡΟΟΑΙ / ΡΑΡενοΑτείΣ ) π.υ . π.υ . π.υ .
 - ΤΟΥΣ εο.ΝΙΚΟΥΣ ΓΡΩΥΓ,ΟΛΟ'~ΙΣ.,.,ΟΥΣ
 ' - ΑΛΛΟΥΣ ΤΟΜΕΙΣ
 5.1 ΕΣΟΔΑ
 - ΙΛΙΟΙΠΟΡΟΙ ΤΟΝ ΕΚ
 ( ΕΙΣΟΟΡΑΙ / ΔΑΣΜΟΙ )
 - ΣΤΟ ΕΕΝΙΚΟ ΕΠΙΠΕΔΟ
 15.01 ΠΡΟ ΔΕνΕΙΣ ΔΑΠΑΝΗΝ
 , 5.01 ΠΡΟΟΔΕ νΕΙΣ ΔΑΠΑΝΗΝ
 Ί.Ί. 11 ΠΡΟΟΔΕΥΕΙΣ ΕΣΟΔΩΝ
 5.2 ΤΡΟΠΟΣ ΥΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ :
 1.0 ΔΥΝΑΤΗ ΧΡΗΜΑΤΟΔΟΤΗΣΗ ΔΙΑ ΠΙΣΤΟΣΕΟΝ ΕΓΓΕΓΡΑΜΕΝΟΝ ΣΤΟ ΣΧΕΤΙΚΟ ΚΕεΑΔΑΙΟ ΤΟΥ ΥΠΟ. ΕΚΤΕΛΕΣΗ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ
 ΝΑΙ / *Χί( _ ^___
 ). 1 ΔΥΝΑΓΗ ΧΡΗΜΑΤΟΔΟΤΗΣΗ ΔΙΑ νΕΤ Α10ΡΑΣ ΜΕΤΑΕΥ ΚΕΦΑΛΑΙΩΝ ΤΟΥ ΥΠΟ ΕΚΤΕΛΕΣΗ ΠΡΟΥΠΟΛΟΓΙΣ.νΟΥ
 ΝΑΙ / ΟΧΙ
 1.2 ΑΝΑΓΚΗ ΣΥΜΠΛΗΡΩΜΑΤΙΚΟ * ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥ
 ΝΑΙ / ΟΧΙ
 ρ.3 ΠΙΣΤΩΣΕΙΣ ΠΟΥ ΠΡΕΠΕΙ ΝΑ ΕΓΓΡΑΦΟΥΝ ΣΤΟΥΣ ΜΕΛΛΟΝΤΙΚΟΥΣ ΠΡΟΫΠΟΛΟΓΙΣΜΟΥΣ
 [ ΝΑΙ / ΟΧΙ _ _
 ΠΑΡΑΤΗΡΗΣΕΙΣ:·
 ---pagebreak--- ANNEXE II
 Fiche d' impact de certains actes législatifs sur les PME et l' emploi
 1. OBLIGATIONS ADMINISTRATIVES DECOULANT DE L' APPLICATION DE LA
 LEGISLATION POUR LES ENTREPRISES : Non
 2. AVANTAGES POUR L' ENTREPRISE
 - OUI /ltW
 - LESQUELLES ' plus grande commodité à L' heure de L' analyse
 des graines oléagineuses
 3. INCONVENIENTS POUR L' ENTREPRISE
 ( coût supplémentaires ) aa ' ■ .
 - 1811 NON
 - CONSEQUENCES
 4. EFFETS SUR L' EMPLOI Néant
 5. Y A - T - IL EU CONCERTATION PREALABLE AVEC LES PARTENAIRES
 SOCIAUX ?
 - OUI / I1M
 - AVIS DES PARTENAIRES SOCIAtSX favorable
 6. Y A - T- IL UNE APPROCHE ALTERNATIVE MOINS CONTRAI GNANTE ? !
 Non - ' ■ i