type: legislation

text:
 |
 52013PC0095
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett system för in- och utresa som har till syfte att registrera in- och utreseuppgifter för tredjelandsmedborgare som passerar EU-medlemsstaternas yttre gränser /* COM/2013/095 final - 2013/0057 (COD) */
 MOTIVERING
 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 · Motiv och syfte
 I sitt meddelande av den 13 februari 2008 Att
 förbereda nästa steg i utvecklingen av Europeiska unionens gränsförvaltning[1] föreslår kommissionen
 ett system för in- och utresa. Ett sådant system innebär i huvudsak att tid och
 plats för in- och utresa registreras elektroniskt för alla
 tredjelandsmedborgare som beviljas inresa för en kortare vistelse.
 Detta förslag tillstyrktes i
 Stockholmsprogrammet[2]
 som antogs av Europeiska rådet i december 2009.
 Efter Europeiska rådets möte den 23 och 24
 juni 2011 där det begärdes att man skulle påskynda arbetet med paketet rörande
 smarta gränser, dvs. lagförslagen om ett in- och utresesystem och ett program
 för registrerade resenärer[3],
 publicerade kommissionen den 25 oktober 2011 ett meddelande[4] om valmöjligheter när det
 gäller in- och utresesystemet och programmet för registrerade resenärer.
 Detta förslag läggs fram tillsammans med ett
 förslag om inrättande av ett program för registrerade resenärer och ett förslag
 om ändring av om gemenskapskodexen om gränspassage för personer (kodex om
 Schengengränserna)[5],
 vilka ska göra det möjligt för de två nya systemen att fungera. En konsekvensbedömning läggs fram för vart och ett av systemen.
 · Allmän bakgrund
 Enligt kodexen om Schengengränserna (nedan
 kallad Schengenkodexen) ska EU-medborgare och andra personer som
 åtnjuter fri rörlighet enligt unionens lagstiftning (t.ex. familjemedlemmar
 till EU-medborgare) som passerar den yttre gränsen vid in- och utresan endast
 bli föremål för minimikontroller i form av en kontroll av resehandlingarna för
 fastställande av den berörda personens identitet. Alla andra
 tredjelandsmedborgare underkastats dock en noggrann kontroll vid inresan för
 att fastställa personens syfte med vistelsen och om personen har tillräckliga
 medel för sitt uppehälle. En sökning ska dessutom göras i
 Schengens informationssystem (SIS) och de nationella databaserna.
 Det finns inga bestämmelser i Schengenkodexen
 om registrering av de resandes gränspassager. För närvarande är resehandlingen
 det enda sättet för att ange datum för in- och utresa som
 gränskontrolltjänstemän och immigrationsmyndigheter kan använda sig av för att
 beräkna längden på en tredjelandsmedborgares vistelse i Schengenområdet, vilken
 inte får överstiga 90 dagar under 180 dagar. Andra sätt och verktyg som finns
 tillgängliga vid gränsövergångsställena som t.ex. databaser (SIS och
 Informationssystemet för viseringar (VIS)), och som obligatoriskt måste
 konsulteras vid inresan, har inte till syfte att registrera gränspassager och
 har därför inte denna funktion. VIS huvudsakliga uppgift är att göra det
 möjligt att kontrollera viseringsansökningarnas historik och att, vid inresan,
 verifiera huruvida den person som företer en viseringen verkligen är den person
 som den utfärdats till.
 Det finns för närvarande inga elektroniska
 verktyg för att kontrollera var och när en tredjelandsmedborgare har rest in i
 eller ut ur Schengenområdet. Ett annat problem som gör det svårt att
 kontrollera att tredjelandsmedborgare inte stannar längre än de får är bruket
 av stämplar och kvaliteten på dessa (t.ex. läslighet, tidskrävande beräkning av
 vistelsens längd, del- eller helförfalskningar).
 Av denna orsak finns det ingen enhetlig
 EU-täckande registrering av resandens in- och utresor till Schengenområdet och
 därmed inte heller något tillförlitligt sätt för medlemsstaterna att fastställa
 om en tredjelandsmedborgare överskridit sin tillåtna vistelse. Tretton medlemsstater[6]
 har egna in- och utresesystem som samlar in alfanumeriska uppgifter om de
 resande. Alla dessa tretton länder ger tillträde till sina system både för
 gränsförvaltning och i brottsbekämpande syfte. Att den tillåtna vistelsen
 överskridits kommer att upptäckas av dessa system endast i det fall då en
 laglig utresa sker från samma medlemsstat som inresan skedde till. I alla
 övriga fall är det omöjligt att använda dessa system för att upptäcka
 överskridanden av den tillåtna vistelsen, eftersom det är omöjligt att matcha
 inrese- och utreseregistreringarna om en person lämnar Schengenområdet från en
 annan medlemsstat än den där inresan registrerades.
 Det finns inte heller några tillförlitliga
 uppgifter om hur många irreguljära immigranter som för närvarande finns i EU.
 Enligt en försiktig uppskattning torde antalet irreguljära immigranter i EU
 uppgå till mellan 1,9 och 3,8 miljoner personer. Det anses allmänt att det
 stora flertalet av dem är personer som lagligen rest in för en kortare
 vistelse, med visering i tillämpliga fall, men som stannat i EU efter den
 tillåtna vistelsen. Vad gäller gripande av irreguljära immigranter[7] uppgick det totala antalet i EU
 (EU-27) för 2010 till 505 220. En jämförelse mellan denna
 siffra med uppskattningen ovan visar att endast ett litet antal av dem som
 stannar efter den tillåtna vistelsen grips.
 När det gäller fall där en
 tredjelandsmedborgare förstört sina handlingar efter inresan till
 Schengenområdet så är det mycket viktigt att myndigheterna har tillgång till
 tillförlitlig information så att de kan fastställa identiteten på dessa
 personer.
 Den finansieringsöversikt för rättsakt som
 bifogas detta förslag grundar sig på en extern studie av kostnaderna för ett
 system för in- och utresa och ett program för registrerade resenärer.
 Syftet med detta förslag till
 Europaparlamentets och rådets förordning är
 –
 att skapa ett system för in- och utresa och
 fastställa en rättslig grund för utvecklingen och tillämpningen av det tekniska
 systemet,
 –
 att fastställa syftet, funktionerna och
 ansvarsfördelningen för systemet för in- och utresa, och
 –
 att tilldela byrån för den operativa förvaltningen
 av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (nedan kallad byrån)[8] uppgiften att utveckla och
 sköta den operativa förvaltningen av det centrala systemet.
 Denna förordning ska utgöra kärnan i den
 rättsliga ramen för systemet för in- och utresa. Som ett komplement till denna
 rättsliga ram läggs samtidigt med detta förslag även fram ett förslag om
 ändring av Schengenkodexen vad gäller användningen av systemet som ett led i
 gränsförvaltningsprocessen.
 Syftet med systemet för in- och utresa är att
 förbättra förvaltningen av den yttre gränsen och att bekämpa irreguljär
 migration genom att införa ett system som ska göra det följande:
 · Beräkna den tillåtna vistelsen för varje resanden. Häri ingår att för resanden som ofta besöker Schengenområdet snabbt
 beräkna exakt hur många dagar som är kvar av den maximalt tillåtna vistelsen på
 90 dagar under 180 dagar och vid utresan kontrollera att den resande
 respekterat den tillåtna vistelsen samt att inom territoriet i samband med
 genomförandet av kontroller av tredjelandsmedborgare kontrollera om deras
 vistelse är legal.
 · Vara till hjälp vid identifiering av personer som inte uppfyller, eller
 inte längre uppfyller, villkoren för inresa till och vistelse inom
 medlemsstaternas territorium. Detta gäller särskilt personer som upptäcks vid
 kontroller inom territoriet och som inte kan uppvisa resehandlingar eller någon
 annan form av identifiering.
 · Understödja analyserna av tredjelandsmedborgares in- och utresor. Häri ingår särskilt att ta fram en exakt bild av reseflödena vid de yttre
 gränserna och av antalet personer som stannar längre än sin lagliga vistelse,
 t.ex. fördelat på nationalitet.
 Vilka effekter systemet förväntas få redovisas
 i detalj i konsekvensbedömningen. Sammanfattningsvis rör det sig om följande effekter:
 · Gränskontrolltjänstemännen får snabbt exakt information vid
 gränskontroller i och med att det nuvarande långsamma och otillförlitliga
 systemen med manuell stämpling av pass ersätts. Detta gör att det blir enklare
 att kontrollera att den tillåtna vistelsen inte överskrids och effektiviserar
 gränskontroller.
 · Resenärerna får exakt information om den maximala längden på den
 tillåtna vistelsen.
 · Exakt information lämnas om vem som stannar längre än den tillåtna
 vistelsen, vilket kommer att underlätta kontrollerna inom territoriet och
 gripande av irreguljära immigranter.
 · Identifieringen av irreguljära immigranter underlättas. Eftersom
 biometriska uppgifter för alla personer som inte omfattas av viseringskrav
 lagras i systemet för in- och utresa och de biometriska uppgifterna för
 viseringsinnehavare lagras i VIS kommer medlemsstaternas myndigheter att kunna
 identifiera alla irreguljära papperslösa migranter som upptäcks inom
 territoriet och som passerat den yttre gränsen lagligt. Detta kommer i sin tur
 att underlätta återsändandeprocessen.
 · De analyser som systemet genererar kommer att möjliggöra ett
 evidensbaserat tillvägagångssätt vad gäller t.ex. viseringspolitiken, eftersom
 det kommer att innehålla exakta uppgifter om huruvida det finns ett problem med
 överskridande av den tillåtna vistelsen för en viss nationalitet, vilket är en
 viktig faktor att ta hänsyn till när man beslutar om att införa eller upphäva
 viseringskravet för tredjelandet i fråga.
 · I och med att det manuella momentet med stämpling av pass vid
 gränskontrollen försvinner, blir det möjligt att införa helt automatiska
 gränskontroller för vissa tredjelandsmedborgare i enlighet med de villkor som
 anges i det förslag till ett program för registrerade resenärer som läggs fram
 samtidigt med detta förslag.
 · Gällande bestämmelser inom det område som förslaget berör
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
 nr 562/2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om
 Schengengränserna).
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
 nr 1931/2006 om lokal gränstrafik vid medlemsstaternas yttre landgränser och om
 ändring av bestämmelserna i Schengenkonventionen.
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
 nr 767/2008 om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan
 medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse
 (VIS-förordningen).
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
 nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar.
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
 nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen
 av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa.
 2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH
 KONSEKVENSBEDÖMNING
 · Samråd med berörda parter
 Detta beskrivs i den bifogade
 konsekvensbedömningen.
 · Konsekvensbedömning
 Den första konsekvensbedömningen[9] genomfördes 2008 i samband med
 utarbetandet av kommissionens meddelande i denna fråga och den andra slutfördes
 under 2012[10].
 I den första analyserades de olika alternativen och deras sannolika effekter,
 varvid man kom fram till att ett system för in- och utresor borde inrättas.
 Den andra bedömningen föregicks av en samråds-
 och förhandsundersökningsprocess och analyserade de viktigaste alternativen vad
 gäller systemets utformning.
 Analysen av de olika alternativen och
 delalternativen visade att den bästa lösningen vore den följande:
 Systemet för in- och utresa utformades som ett
 centraliserat system med både alfanumeriska och biometriska uppgifter. Det ska inte vara möjligt att få tillgång till detta system i
 brottsbekämpande syfte. Uppgifterna ska i normalfallet lagras i sex månader och
 om den tillåtna vistelsen överskridits, i fem år.
 Införandet av biometriska uppgifter skulle ske
 under en övergångsperiod på tre år så att medlemsstaterna hinner anpassa sina
 förfaranden vid gränsövergångsställena.
 Efter två år ska systemet för in- och utresa
 utvärderas. I samband med detta bör kommissionen särskilt ta ställning till om
 det är lämpligt att ge tillträde till systemet i brottsbekämpande syfte och om
 lagringstiden behöver ändras. I detta sammanhang bör man ta hänsyn till vilka
 erfarenheterna varit av att ge sådant tillträde till VIS. Utvärderingen bör om
 lämpligt åtföljas av ett förslag från kommissionen om ändring av förordningen i
 syfte att fastställa villkoren för sådant tillträde. Dessa villkor bör vara väl
 definierade så att man får en precis ordning för dataskyddet och skulle kunna
 grunda sig på dem som fastställs i den rättsliga grunden för VIS.
 Konsekvensbedömningsnämnden gick igenom
 konsekvensbedömningen och avgav sitt yttrande den 14 mars 2012. Den 8 juni 2012 yttrade den sig om en reviderad version.
 Rekommendationerna till förbättringar har tagits med i den reviderade versionen
 av rapporten. De viktigaste ändringarna är att ytterligare information lämnas
 om samrådet med berörda parter, den övergripande strukturen ses över och
 förenklas och problemformuleringen utvecklas ytterligare och detaljeras, både i
 förhållande till det allmänna problemet med irreguljär migration och till specifika
 problem när det gäller genomförandet. Vidare har referensscenariot utvidgats så
 att det även beskriver hur utvecklingen skulle bli om ytterligare EU-åtgärder
 inte företogs. Alternativen har omstrukturerats om förenklats. Bedömningen av
 alternativen har finslipats och getts en mer logisk struktur som visar hur
 alternativen hänger ihop. Det ges en mer utförlig förklaring av den metod som
 använts för kostnadsberäkningen. Dessutom har analysen och beskrivningen av de
 alternativ som föredras reviderats och kopplats mer direkt till de uppgifter
 som kommer att finnas tillgängliga i framtiden.
 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER
 · Sammanfattning av den föreslagna åtgärden
 Syftet, funktionerna och ansvarsfördelningen
 för systemets för in- och utresa måste fastställas. Dessutom tilldelas byrån
 för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet,
 säkerhet och rättvisa uppgiften att utveckla och sköta den operativa
 förvaltningen av systemet. En detaljerad förklaring av förslaget artikel för
 artikel ges i ett separat arbetsdokument från kommissionens avdelningar.
 · Rättslig grund
 Den rättsliga grunden för denna förordning
 utgörs av artiklarna 74 och 77.2 b och d i fördraget om Europeiska unionens
 funktionssätt. Artikel 77.2 b och d är lämplig rättslig grund för en
 ytterligare specificering av de åtgärder som avser passage av medlemsstaternas
 yttre gränser och de förfaranden som medlemsstaterna ska följa när de utför
 personkontroller vid dessa gränser. Artikel 74 är lämplig rättslig grund för
 inrättandet och driften av systemet för in- och utresa och för förfarandena för
 informationsutbyte mellan medlemsstaterna som ska säkerställa samarbetet mellan
 de relevanta myndigheterna i medlemsstaterna och mellan dessa och kommissionen
 på de områden som täcks av avdelning V i fördraget.
 · Subsidiaritetsprincipen
 Enligt artikel 77.2 b i fördraget om
 Europeiska unionens funktionssätt har unionen befogenhet att anta åtgärder för
 att säkerställa kontroll av personer och en effektiv övervakning i fråga om
 passage av medlemsstaternas yttre gränser. De gällande
 EU-bestämmelserna om passage av medlemsstaternas yttre gränser behöver ändras i
 syfte att ta hänsyn till att det för närvarande inte finns några tillförlitliga
 sätt att övervaka de resor som företas av tredjelandsmedborgares som beviljats
 inresa för en kortare vistelse och till att det nuvarande stämplingskravet ger
 ett komplicerat och långsamt förfarande. Dessutom räcker inte det nuvarande
 stämplingskravet för att medlemsstaternas myndigheter ska kunna bedöma den tillåtna
 vistelsen vid gränskontrollen av den resande eller vid kontroller inom
 territoriet och de nationella systemen är endast till mycket begränsad nytta
 för detta ändamål i ett område utan kontroller vid de inre gränserna.
 En effektivare hantering av migrationen kräver
 tillgång till information om vem som befinner sig på EU:s territorium, om vem
 som respekterar den maximalt tillåtna vistelsen på 90 dagar under 180 dagar, om
 nationaliteter och grupper (med eller utan viseringskrav) som stannar efter den
 tillåtna vistelsen samt till information som är till hjälp vid slumpmässiga
 kontroller inom territoriet för att upptäcka efter irreguljära immigranter.
 Det behövs en gemensam ordning som fastställer
 harmoniserade regler för registrering av de resandes gränspassager och
 övervakning av tillåtna vistelser i Schengenområdet i dess helhet.
 Följaktligen är det inte möjligt att uppnå
 syftet med förslaget på medlemsstatsnivå.
 · Proportionalitetsprincipen
 I artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen
 anges det att åtgärder inte ska gå utöver vad som är nödvändigt för att nå
 målen i fördraget. Denna EU-åtgärder bör utformas så att målet för förslaget
 uppnås och så att genomförandet blir så effektivt som möjligt. Det föreslagna initiativet utgör en vidareutveckling av Schengenregelverket
 som syftar till att skapa gemensamma regler vid de yttre gränserna som
 tillämpas enhetligt i alla Schengenmedlemsstaterna. Det skapar ett instrument
 som ger Europeiska unionen information om hur många tredjelandsmedborgare som
 reser in och ut från EU:s territorium, vilket är en absolut nödvändig
 förutsättning för att kunna föra en evidensbaserad migrations- och
 viseringspolitik. Förslaget är dessutom proportionerligt vad gäller rätt till
 skydd av personuppgifter på så sätt att insamlingen och lagringen av data
 endast sker för den tidsperiod som är nödvändig för att systemet ska kunna
 fungera, och fylla sitt syfte. Det är även proportionerligt vad gäller
 kostnader om man ser till den nytta av systemet alla medlemsstater kommer att
 ha i förvaltningen av den gemensamma yttre gränsen och med tanke på
 utvecklingen av en gemensam migrationspolitik för EU.
 Förslaget är således förenligt med
 proportionalitetsprincipen.
 · Val av regleringsform
 Föreslagen regleringsform: Förordning
 Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga
 av följande skäl:
 Det aktuella förslaget innebär att det
 inrättas ett centraliserat system som medlemsstaterna ska använda för att
 samarbeta med varandra. Detta fordrar en gemensam struktur
 och gemensamma regler för den operativa förvaltningen. Dessutom
 föreskriver förslaget gemensamma gränskontroller vid de yttre gränserna som är
 enhetliga för alla medlemsstater. Detta gör att en förordning är det enda
 möjliga rättsliga instrumentet.
 • Grundläggande
 rättigheter
 Den föreslagna förordningen inverkar på de
 grundläggande rättigheterna, särskilt skyddet av personuppgifter (artikel 8 i
 EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna), rätten till frihet och säkerhet
 (artikel 6 i stadgan), respekten för privatlivet och familjelivet (artikel 7 i
 stadgan), rätten till asyl (artikel 18 i stadgan) och skyddet vid avlägsnande,
 utvisning och utlämning (artikel 19 i stadgan).
 Förslaget innehåller skyddsåtgärder när det
 gäller personuppgifter, särskilt vad gäller tillgången till dessa, vilken
 endast ska vara tillåten för ändamål som sammanhänger med denna förordning och
 för de utsedda behöriga myndigheter som anges i förordningen. Skyddsåtgärderna vad gäller personuppgifter omfattar även rätten att
 få åtkomst till, rätten att rätta och rätten att radera uppgifter.
 4. BUDGETKONSEKVENSER
 I kommissionens
 förslag till nästa fleråriga finansieringsram föreslås det att 4,6 miljarder
 euro ska avsättas till fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020. I förslaget avsätts 1,1 miljarder euro som ett vägledande belopp för
 utveckling av ett system för in- och utresa och ett program för registrerade
 resenärer under antagandet att utvecklingen av dessa kommer att inledas 2015[11].
 Detta ekonomiska stöd skulle inte bara täcka
 kostnaderna för de centrala komponenterna under hela den period som omfattas av
 den fleråriga budgetramen (EU-nivå, både utvecklingskostnader och operativa
 kostnader) utan även utvecklingskostnader för de nationella komponenterna i
 medlemsstaterna för de båda systemen, inom ramen för tillgängliga resurser.
 Meningen med att tillhandahålla ett ekonomiskt stöd till utvecklingen på
 nationell nivå är att undvika att eventuella ekonomiska problem på nationell
 nivå inte äventyrar eller försenar projekten. I detta ingår ett belopp på 146
 miljoner euro till kostnader på nationell nivå för att hysa it-systemen,
 utrymmet för slutanvändarnas utrustning och utrymmet för systemoperatörernas
 kontor. I stödet ingår också ett belopp på 341 miljoner euro för kostnader på
 nationell nivå för underhåll av systemet som t.ex. hårdvaru- och programvarulicenser.
 Så snart de nya
 systemen har tagits i drift skulle de framtida driftskostnaderna i
 medlemsstaterna bäras av de nationella programmen. Medlemsstaterna
 föreslås använda 50 % av anslagen inom ramen för de nationella programmen till
 att stödja driftskostnaderna för de it-system som används för förvaltningen av
 migrationsströmmarna över unionens yttre gränser. Dessa kostnader skulle kunna
 avse förvaltningen av VIS, SIS och nya system som inrättas under perioden,
 personalkostnader, servicekostnader, hyra av säkra lokaler osv. Det framtida
 instrumentet skulle i tillämpliga fall således säkra kontinuiteten i
 finansieringen.
 5. YTTERLIGARE UNFORMATION
 · Deltagande
 Detta förslag bygger på Schengenregelverket i
 och med att det rör passage av de yttre gränserna. Följaktligen måste
 konsekvenserna vad gäller olika protokoll och avtal med de associerade länderna
 beaktas.
 Danmark: I enlighet
 med artiklarna 1 och 2 i protokollet (nr 22) om Danmarks ställning, som är
 bifogat fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och Europeiska unionens
 funktionssätt (EUF-fördraget), ska Danmark inte delta i rådets beslut av
 åtgärder i enlighet med avdelning V i tredje delen i EUF-fördraget.
 Eftersom denna förordning bygger på
 Schengenregelverket ska Danmark i enlighet med artikel 4 i protokollet inom en
 tid av sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning besluta
 huruvida det ska genomföra denna i sin nationella lagstiftning.
 Förenade kungariket och Irland: Förenade kungariket och Irland deltar inte i förordning (EG) nr
 562/2006 (kodex om Schengengränserna) i enlighet med artiklarna 4 och 5 i
 protokollet om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar
 och rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade
 konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser
 i Schengenregelverket samt rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om
 Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Följaktligen deltar inte Förenade kungariket och Irland i antagandet
 av denna förordning och är därför inte bundna av den och omfattas inte av dess
 tillämpning.
 Island och Norge: De
 förfaranden som fastställs i det associeringsavtal som ingåtts mellan rådet och
 Island och Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen
 och utvecklingen av Schengenregelverket är tillämpliga, eftersom det aktuella
 förslaget bygger på Schengenregelverket såsom det definieras i bilaga A till
 avtalet[12].
 Schweiz: Denna
 förordning utgör en vidareutveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i
 enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och
 Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till
 genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[13].
 Liechtenstein:
 Denna förordning utgör en vidareutveckling av bestämmelserna i
 Schengenregelverket i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen,
 Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein
 om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska
 unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska
 edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av
 Schengenregelverket[14].
 Cypern, Bulgarien och Rumänien: Denna förordning om inrättande av ett system för in- och utresa
 ersätter skyldigheterna att verifiera vistelsens längd och att stämpla passen
 för tredjelandsmedborgare. Dessa bestämmelser ska tillämpas av anslutande
 medlemsstater från och med anslutningen till Europeiska unionen.
 2013/0057 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om inrättande av ett system för in- och
 utresa som har till syfte att registrera in- och utreseuppgifter för tredjelandsmedborgare
 som passerar EU-medlemsstaternas yttre gränser
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
 UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 74 och 77.2 b och d,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag[15],
 efter översändande av utkastet till
 lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och
 sociala kommitténs yttrande[16],
 med beaktande av Regionkommitténs yttrande[17],
 efter att ha hört Europeiska
 datatillsynsmannen,
 i enlighet med det ordinarie
 lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1)
 I kommissionens meddelande av den 13 februari 2008 Att
 förbereda nästa steg i utvecklingen av Europeiska unionens gränsförvaltning[18] anges det som ett led i en
 integrerad gränsförvaltningsstrategi för EU skulle behövas inrättas ett system
 för in- och utresa som elektroniskt registrerar tid och plats för in- och
 utresa för tredjelandsmedborgare som beviljas inresa för en kortare vistelse i
 Schengenområdet samt beräknar längden på den tillåtna vistelsen för dessa
 tredjelandsmedborgare.
 (2)
 Europeiska rådet framhöll vid sitt möte den 19–20
 juni 2008 hur viktigt det är att man fortsätter arbetet med att utveckla EU:s
 integrerade gränsförvaltningsstrategi, bl.a. genom att i ökad utsträckning
 använda den moderna tekniken för att förbättra förvaltningen av de yttre
 gränserna.
 (3)
 I kommissionens meddelande av den 10 juni 2009 Ett
 område med frihet, säkerhet och rättvisa i allmänhetens tjänst förespråkas
 ett elektroniskt system för elektronisk registrering av inresor till och
 utresor från medlemsstaternas territorium vid passagen av de yttre gränserna,
 eftersom ett sådant system skulle ge en mer effektiv hantering av tillträdet
 till EU:s territorium.
 (4)
 Vid Europeiska rådets möte den 23–24 juni 2011
 begärdes att arbetet med smarta gränser skulle påskyndas. Den
 25 oktober 2011 publicerade kommissionen meddelandet Smart gränsförvaltning
 - valmöjligheter och framtida handlingsalternativ.
 (5)
 Vad gäller systemet för in- och utresa (nedan
 kallat in- och utresesystemet) krävs det att man fastställer vilka mål
 det ska ha, hur dess tekniska utformning ska se ut, vilka regler som ska gälla
 för dess drift och användning samt hur ansvarsfördelningen ska se ut. Man måste
 även fastställa vilka uppgiftskategorier som ska föras in i systemet, för vilka
 ändamål dessa kategorier ska föras in och vilka kriterier som ska gälla för
 införandet, vilka myndigheter som ska ha tillgång till dessa uppgifter,
 länkning av varningar och ytterligare bestämmelser om behandling och skydd av
 personuppgifter.
 (6)
 In- och utresesystemet bör inte användas för
 tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till unionsmedborgare och innehar
 ett uppehållsdokument i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv
 2004/38/EG av den 29 april 2004 rörande beträffande unionsmedborgares och deras
 familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom
 medlemsstaternas territorier[19]
 och inte heller för sådana innehavare av uppehållstillstånd som avses i Schengenkodexen,
 eftersom deras vistelse inte är begränsad till 90 dagar under 180 dagar.
 (7)
 In- och utresesystemet har som mål att förbättra
 gränskontrollen, förhindra illegal invandring och underlätta förvaltningen av
 migrationsströmmarna. Det bör framförallt bidra till identifiering av personer
 som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för vistelsens längd
 inom medlemsstaternas territorium.
 (8)
 För att kunna uppfylla dessa mål bör in- och
 utresesystemet behandla alfanumeriska uppgifter och, efter en övergångsperiod, fingeravtryck. Tagning av fingeravtryck utgör visserligen ett intrång i de resandes
 personliga integritet, men är ändå befogat av två anledningar. Fingeravtryck är
 en tillförlitlig metod för att identifiera personer som upptäcks inom medlemsstaternas
 territorium och som inte kan uppvisa resehandlingar eller någon annan form av
 identifiering, vilket är vanligt förekommande hos irreguljära immigranter.
 Fingeravtryck ger även en tillförlitligare matchning mellan in- och
 utreseposterna för legala resanden.
 (9)
 För att man ska få en så korrekt verifiering och
 identifiering som möjligt och för att det ska finnas tillräckligt med uppgifter
 vid varje tillfälle bör det registreras tio fingeravtryck i in- och
 utresesystemet om detta är fysiskt möjligt.
 (10)
 För att undvika ökade väntetider vid gränserna ska
 användningen av fingeravtryck införas under en övergångsperiod, så att
 medlemsstaterna kan anpassa sina gränskontrollprocesser och sin hantering av
 passagerarströmmarna.
 (11)
 Eftersom förordningeni framtiden kan komma att
 ändras så att det blir tillåtet med tillträde till systemet i brottsbekämpande
 syfte bör denna faktor beaktas vid den tekniska utvecklingen av systemet.
 (12)
 Byrån för den operativa förvaltningen av stora
 it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (nedan kallad byrån)
 som infördes genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1077/2011[20] ska ha ansvaret för att
 utveckla och sköta den operativa förvaltningen av det centrala systemet. Ett sådant system bör bestå av en centralenhet, en reservenhet till
 denna centralenhet, enhetliga nationella gränssnitt i varje medlemsstat och en
 kommunikationsinfrastruktur mellan det centrala systemet och nätverkets
 anslutningspunkter. Ansvaret för att utveckla och sköta den operativa
 förvaltningen av de nationella system ska ligga hos de enskilda
 medlemsstaterna.
 (13)
 Man kan skapa synergieffekter och uppnå
 kostnadseffektivitet genom att så långt som möjligt tillämpa systemet för in-
 och utresa parallellt med det program för registrerade resenärer som inrättas
 genom förordning COM(2013) 97 final.
 (14)
 Denna förordning bör fastställa vilka myndigheter i
 medlemsstaterna som ska vara behöriga att ha tillgång till in- och
 utresesystemet så att de kan föra in, ändra, radera eller inhämta uppgifter i
 samband med systemet i den utsträckning som är nödvändig för att de ska kunna
 utföra sina arbetsuppgifter.
 (15)
 All behandling av in- och utresesystemets uppgifter
 bör stå i proportion till de syften som eftersträvas och vara nödvändig för att
 de behöriga myndigheterna ska kunna utföra sina arbetsuppgifter. När de
 behöriga myndigheterna använder sig av systemet måste de se till att den
 mänskliga värdigheten och personliga integriteten respekteras för den person
 för vilken uppgifter söks och att det inte sker någon diskriminering av
 personer på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller
 trosuppfattning, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.
 (16)
 Lagring av personuppgifter i systemet får inte vara
 längre än vad som är nödvändigt för de syften som eftersträvas. Uppgifterna bör
 lämpligen sparas i sex månader, eftersom detta är minimiperioden för att
 möjliggöra en beräkning av längden på en vistelse. En
 längre period på högst fem år för skulle behövas för personer som inte har
 lämnat medlemsstaternas territorium inom den tillåtna vistelsetiden.
 Uppgifterna bör raderas efter femårsperiodens slut, om det inte finns skäl att
 radera dem tidigare.
 (17)
 Det bör fastställas exakta bestämmelser vad gäller
 ansvaret för att utveckla och sköta den operativa förvaltningen av in- och
 utresesystemet, medlemsstaternas ansvar för de nationella systemen och de
 nationella myndigheternas rätt att få tillgång till uppgifter.
 (18)
 Det bör fastställas bestämmelser om
 medlemsstaternas ansvar när det gäller skada på grund av överträdelse av denna
 förordning. Kommissionens ansvar för sådan skada regleras i artikel 340 andra
 stycket i fördraget.
 (19)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av
 den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling
 av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter[21] är tillämplig på
 medlemsstaternas behandling av personuppgifter enligt denna förordning.
 (20)
 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr
 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då
 gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och
 om den fria rörligheten för sådana uppgifter[22]
 är tillämplig på unionsinstitutionernas och unionsorganens verksamhet när de
 utför sina uppgifter som ansvariga för driften av in- och utresesystemet.
 (21)
 De oberoende tillsynsmyndigheter som har inrättats
 i enlighet med artikel 28 i direktiv 95/46/EG bör övervaka att
 medlemsstaternas behandling av personuppgifter är laglig, medan den europeiska
 datatillsynsmannen, som inrättades genom förordning (EG) nr 45/2001,
 bör övervaka unionsinstitutionernas och unionsorganens behandling av
 personuppgifter. Europeiska datatillsynsmannen och tillsynsmyndigheterna bör
 samarbeta när det gäller övervakningen av in- och utresesystemet.
 (22)
 Denna förordning är förenlig med de grundläggande
 rättigheterna och följer de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga
 om de grundläggande rättigheterna, särskilt skyddet av personuppgifter (artikel
 8 i stadgan), rätten till frihet och säkerhet (artikel 6 i stadgan), respekten
 för privatlivet och familjelivet (artikel 7 i stadgan), rätten till asyl
 (artikel 18 i stadgan), skyddet vid avlägsnande, utvisning och utlämning
 (artikel 19 i stadgan) och rätten till ett effektivt rättsmedel och till en
 opartisk domstol (artikel 47 i stadgan), och måste tillämpas i enlighet med
 dessa rättigheter och principer.
 (23)
 En effektiv övervakning av tillämpningen av denna
 förordning kräver regelbundna utvärderingar. För man ska kunna avgöra om, och i
 så fall hur, systemet bättre skulle kunna användas i kampen mot terroristbrott
 och andra allvarliga brott bör man ytterligare undersöka villkoren för att ge
 tillgång till de uppgifter som lagras i systemet, både för
 brottsbekämpningsändamål och för tredjeländer samt villkoren för olika
 lagringsperioder. Med tanke på att en stor mängd personuppgifter kommer att
 lagras i in- och utresesystemet och att det krävs att privatlivet för det
 personer vars personuppgifter behandlas i systemet till fullo respekteras bör
 denna utvärdering äga rum två år efter det att systemet tagits i drift och ta
 hänsyn till resultaten av genomförandet av VIS.
 (24)
 Medlemsstaterna bör föreskriva påföljder för
 överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta de åtgärder som
 krävs för att se till att dessa påföljder tillämpas.
 (25)
 För att säkerställa enhetliga villkor för
 genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas
 genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med
 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16
 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för
 medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina
 genomförandebefogenheter[23].
 (26)
 Inrättandet av ett gemensamt in- och utresesystem
 för det område som saknar kontroller vid de inre gränserna och införandet av
 gemensamma skyldigheter, villkor och förfaranden för användningen av uppgifter
 kan inte genomföras på medlemsstatsnivå utan bör med hänsyn till åtgärdens
 omfattning och verkningar i stället genomföras på unionsnivå i enlighet med den
 subsidiaritetsprincip som fastställs i artikel 5 i fördraget om Europeiska
 unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna
 förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
 (27)
 I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll
 nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen
 och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i
 antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på
 Danmark. Eftersom denna förordning bygger på Schengenregelverket ska Danmark,
 i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter
 det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida landet ska
 genomföra den i sin nationella lagstiftning.
 (28)
 Denna förordning utgör en utveckling av de
 bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar, i
 enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000
 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att
 få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket[24]. Förenade kungariket deltar
 därför inte i antagandet av denna förordning som inte är bindande för eller
 tillämplig på Förenade kungariket.
 (29)
 Denna förordning utgör en utveckling av de
 bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med
 rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om
 Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket[25]. Irland deltar därför inte i
 antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland.
 (30)
 När det gäller Island och Norge utgör denna
 förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och
 Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till
 genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[26], en utveckling av de
 bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i
 artikel 1 punkt A i rådets beslut 1999/437/EG av
 den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det
 avtalet[27].
 (31)
 När det gäller Schweiz utgör denna förordning,
 i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen
 och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till
 genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[28], en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas
 av det område som avses i artikel 1 punkt A i beslut 1999/437/EG
 av den 17 maj 1999 jämförd med artikel 3 i rådets
 beslut 2008/146/EG[29].
 (32)
 När det gäller Liechtenstein utgör denna
 förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen,
 Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein
 om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska
 unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska
 edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av
 Schengenregelverket[30],
 en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det
 område som avses i artikel 1 punkt A i beslut 1999/437/EG av den
 17 maj 1999 jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU[31].
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 KAPITEL 1
 Allmänna bestämmelser
 Artikel 1
 Syfte
 Härmed inrättas ett system kallat in- och
 utresesystemet som ska registrera och lagra uppgifter om tid och plats för in-
 och utresa för tredjelandsmedborgare som passerar de yttre gränserna och
 beviljas inresa för en kortare vistelse på medlemsstaternas territorium,
 beräkna längden på den tillåtna vistelsen för dessa tredjelandsmedborgare samt
 generera varningar till medlemsstaterna när den tillåtna vistelsetiden löper
 ut.
 Artikel 2
 In- och utresesystemets uppbyggnad
 1. In- och
 utresesystemet ska ha den struktur som fastställs i artikel 6.
 2. Byrån
 för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet
 och rättvisa (nedan kallad byrån) tilldelas härmed uppgiften att
 utveckla och sköta den operativa förvaltningen av in- och utresesystemet,
 inbegripet funktionerna för att behandla de biometriska uppgifter som avses i
 artikel 12.
 Artikel 3
 Tillämpningsområde
 1. Denna
 förordning är tillämplig på alla tredjelandsmedborgare som beviljats inresa för
 en kortare vistelse och som omfattas av gränskontroller i enlighet med
 Schengenkodexen när de passerar medlemsstaternas yttre gränser.
 2. Denna
 förordning är inte tillämplig för följande personer när de passerar de yttre
 gränserna:
 a) Familjemedlemmar till en unionsmedborgare
 som omfattas av direktiv 2004/38/EG som innehar det uppehållskort som anges i
 det direktivet.
 b) Familjemedlemmar till en unionsmedborgare
 som åtnjuter fri rörlighet enligt unionslagstiftningen och som innehar det
 uppehållskort som anges i direktiv 2004/38/EG.
 Denna förordning är inte tillämplig på sådana
 familjemedlemmar som anges i punkterna a och b även om de inte följer med eller
 ansluter sig till unionsmedborgaren eller en tredjelandsmedborgare som åtnjuter
 fri rörlighet.
 c) Innehavare av de uppehållstillstånd som
 anges i artikel 2.15 i Schengen kodexen.
 d) Medborgare i Andorra, Monaco och San
 Marino.
 Artikel 4
 Syfte
 In- och utresesystemet har till syfte att
 förbättra förvaltningen av de yttre gränserna, stärka kampen mot irreguljär
 invandring, förbättra genomförandet av den integrerade
 gränsförvaltningsstrategin och samarbetet mellan gräns- och
 immigrationsmyndigheterna genom att ge medlemsstaterna tillgång till
 uppgifterna om tid och plats för in- och utresa när det gäller
 tredjelandsmedborgare som passerar de yttre gränserna och genom att underlätta
 de därtill hörande besluten och det ska särskilt tjäna till att
 –
 förbättra kontrollerna vid gränsövergångsställen
 vid de yttre gränserna och bekämpa irreguljär invandring,
 –
 beräkna och längden på den tillåtna vistelsen för
 tredjelandsmedborgare som beviljats inresa för en kortare vistelse och
 kontrollera att denna tidslängd respekteras,
 –
 vara till hjälp vid identifiering av personer som
 inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för inresa till och
 vistelse inom medlemsstaternas territorium,
 –
 sätta medlemsstaternas nationella myndigheter i
 stånd att identifiera de personer som överskridit den tillåtna vistelsen så att
 de kan vidta lämpliga åtgärder,
 –
 samla in statistik om tredjelandsmedborgares in-
 och utresor i syfte att genomföra statistiska analyser.
 Artikel 5
 Definitioner
 I denna förordning gäller följande
 definitioner:
 (1)
 yttre gränser: EU:s
 yttre gränser såsom de definieras i artikel 2.2 i Schengenkodexen.
 (2)
 gränsmyndigheter: de
 behöriga myndigheter som i enlighet med nationell lagstiftning tilldelats
 uppgiften att genomföra kontroller av personer vid gränsövergångsställen vid de
 yttre gränserna.
 (3)
 immigrationsmyndigheter: de behöriga myndigheter som i enlighet med nationell lagstiftning
 tilldelats uppgiften att kontrollera villkor och fatta beslut när det gäller
 tredjelandsmedborgares vistelse inom medlemsstaternas territorium.
 (4)
 viseringsmyndigheter:
 de myndigheter som i varje enskild medlemsstat ansvarar för att pröva
 viseringsansökningar och fatta beslut om dessa samt för beslut om att
 ogiltigförklara, återkalla eller förlänga en visering, vilket även inbegriper
 de centrala viseringsmyndigheterna och de myndigheter som ansvarar för
 utfärdande av viseringar vid gränsen i enlighet med viseringskodexen[32].
 (5)
 tredjelandsmedborgare:
 varje person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 20 i
 fördraget, med undantag av personer som enligt avtal mellan unionen eller
 unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och ett eller flera tredjeländer,
 å andra sidan, åtnjuter samma fri rörlighet som unionsmedborgarna.
 (6)
 resehandling: pass
 eller motsvarande handling som ger den sökande rätt att passera de yttre
 gränserna och i vilken en visering kan föras in.
 (7)
 kortare vistelse: en
 vistelse inom medlemsstaternas territorium på högst 90 dagar under 180 dagar.
 (8)
 ansvarig medlemsstat:
 den medlemsstat som har fört in uppgifterna i in- och utresesystemet.
 (9)
 verifiering: förfarandet att jämföra en grupp av
 uppgifter med en annan för att fastställa om en påstådd identitet är den
 riktiga (”one-to-one-check”).
 (10)
 identifiering:
 förfarandet att fastställa en persons identitet genom databassökning mot flera
 grupper av uppgifter (”one-to-many-check”).
 (11)
 alfanumeriska uppgifter: uppgifter som återges med bokstäver, siffror, särskilda tecken,
 mellanslag och skiljetecken.
 (12)
 biometriska uppgifter:
 fingeravtryck.
 (13)
 person som överskridit den tillåtna vistelsen: tredjelandsmedborgare som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller,
 de villkor som gäller för en kortare vistelse inom medlemsstaternas
 territorium.
 (14)
 byrån: den byrå som
 inrättas genom förordning (EU) nr 1077/2011[33].
 (15)
 Frontex: den europeiska
 byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid
 Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser som inrättas genom
 förordning (EG) nr 2007/2004[34].
 (16)
 tillsynsmyndighet: den
 tillsynsmyndighet som inrättas i enlighet med artikel 28 i direktiv 95/46/EG.
 (17)
 operativ förvaltning:
 alla de uppgifter som krävs för att ett stort it-system ska kunna fungera,
 inbegripet ansvaret för den kommunikationsinfrastruktur det behöver.
 (18)
 utveckling: alla
 arbetsuppgifter som krävs för att skapa ett stort it-system, inbegripet den
 kommunikationsinfrastruktur det behöver.
 Artikel 6
 In- och utresesystemets tekniska utformning
 In- och utresesystemet ska bestå av
 (a)
 ett centralt system som består av en centralenhet
 och en reservenhet till denna centralenhet som kan överta den centrala enhetens
 alla funktioner vid ett driftsbortfall,
 (b)
 ett nationellt system som består av nödvändig hård-
 och programvara och en nationell kommunikationsinfrastruktur för anslutning av
 till slutanvändaranordningarna hos de behöriga myndigheter som avses i artikel
 7.2 till nätverkets anslutningspunkter i varje medlemsstat,
 (c)
 ett enhetligt gränssnitt i varje medlemsstat som
 bygger på gemensamma tekniska specifikationer som ska vara identiska för alla
 medlemsstater,
 (d)
 nätverkets anslutningspunkter, vilka ingår i det
 nationella gränssnittet och utgör de nationella anslutningspunkterna för att
 ansluta det nationella systemet i varje medlemsstat till det centrala systemet,
 (e)
 Kommunikationsinfrastrukturen mellan det centrala
 systemet och nätverkets anslutningspunkter.
 Artikel 7
 Åtkomst till systemet för att föra in, ändra, radera och inhämta uppgifter
 1. I enlighet med artikel 4 ska
 åtkomst till in- och utresesystemet för att föra in,
 ändra, radera och inhämta de uppgifter som avses i artiklarna 11 och 12 i
 enlighet med denna förordning ska uteslutande vara förbehållen härför
 bemyndigad personal vid de myndigheter i varje medlemsstat som är behöriga för
 de ändamål som avses i artiklarna 15–22, dock endast i den utsträckning som är
 nödvändig för att de arbetsuppgifter som krävs för detta ändamål ska kunna
 utföras och som åtkomsten står i proportion till de syften som eftersträvas.
 2. Varje
 medlemsstat ska utse de behöriga myndigheter, inbegripet gräns-, viserings- och
 immigrationsmyndigheter, vars bemyndigade personal ska ha befogenhet att föra
 in, ändra, radera eller inhämta uppgifter i in- och utresesystemet. Varje
 medlemsstat ska utan dröjsmål överlämna en förteckning över dessa myndigheter
 till byrån. I denna förteckning ska anges för vilka syften varje myndighet ska
 ges åtkomst till uppgifterna i in- och utresesystemet.
 Inom tre månader efter det att in- och
 utresesystemet har tagits i drift enligt artikel 41 ska byrån offentliggöra en
 konsoliderad förteckning i Europeiska unionens officiella tidning. Om
 förteckningen ändras ska byrån en gång om året offentliggöra en uppdaterad
 konsoliderad förteckning.
 Artikel 8
 Allmänna principer
 1. Alla
 behöriga myndigheter som beviljas åtkomst till in- och utresesystemet i
 enlighet med denna förordning ska se till att användningen av detta system är
 nödvändig, lämplig och står i proportion till utförandet av de behöriga
 myndigheternas arbetsuppgifter.
 2. Alla
 behöriga myndigheter ska vid användningen av in- och utresesystemet se till att
 tredjelandsmedborgare inte diskrimineras på grund av kön, ras, etniskt ursprung,
 religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning och
 att dessa personers mänskliga värdighet och integritet till fullo respekteras.
 Artikel 9
 Mekanism för automatisk beräkning
 In- och utresesystemet ska innehålla en
 mekanism som för varje tredjelandsmedborgare som är registrerad i detta system
 automatiskt beräknar den maximala tillåtna vistelsen enligt artikel 5.1 i
 Schengenkodexen.
 Mekanismen för automatisk beräkning ska
 a) vid inresan underrätta de behöriga
 myndigheterna och tredjelandsmedborgaren om hur lång vistelse som tillåts,
 b) vid utresan identifiera
 tredjelandsmedborgare som överskridit den tillåtna vistelsen.
 Artikel 10
 Informationsmekanism
 1. In- och
 utresesystemet ska innehålla en mekanism som automatiskt identifierar in- och
 utreseposter där det inte registrerats en utresa direkt efter det att den
 tillåtna vistelsen löpt ut samt poster där den maximala tillåtna vistelsetiden
 överskridits.
 2. Behöriga
 myndigheter som utsetts av medlemsstaterna ska ges tillgång till en av systemet
 automatiskt genererad förteckning som innehåller de uppgifter som avses i
 artikel 11 för alla personer som identifierats som personer som överskridit den
 tillåtna vistelsen.
 KAPITEL II
 Införande av uppgifter och gränsmyndigheternas användning av dessa uppgifter
 Artikel 11
 Personuppgifter för viseringsinnehavare
 1. Om en
 tredjelandsmedborgare inte tidigare är registrerad i in- och utresesystemet och
 beslut fattats om att bevilja en viseringsinnehavare inresa i enlighet med
 Schengenkodexen ska gränsmyndigheten skapa en individuell akt för den inresande
 personen som innehåller följande uppgifter:
 a) Efternamn (familjenamn), efternamn
 vid födseln (tidigare efternamn), förnamn, födelsedatum, födelseort,
 födelseland, medborgarskap och kön.
 b) Resehandlingens eller
 resehandlingarnas typ och nummer, utfärdande myndighet och dag för utfärdande.
 c) En kod på tre bokstäver för att ange
 utfärdandeland och sista giltighetsdag för resehandlingen eller
 resehandlingarna.
 d) Viseringsmärkets nummer, bl.a.
 inbegripet koden på tre bokstäver för den utfärdande medlemsstaten och, vid
 behov, viseringens sista giltighetsdag.
 e) Antal inresor och den tillåtna
 vistelsetiden enligt viseringsmärket ska anges när viseringsinnehavaren för
 första gången använder en visering.
 f) När så är tillämpligt, information
 om att personen i fråga har beviljats tillträde till programmet för
 registrerade resenärer i enlighet med förordning COM(2013) 97 final, det unika
 identifieringsnumret och deltagandestatus.
 2. Vid
 varje inresa som personen gör ska följande uppgifter föras in i en in- och
 utresefil som ska vara kopplad till personens individuella akt genom ett
 individuellt referensnummer skapat av in- och utresesystemet vid skapandet av
 akten:
 a) Datum och klockslag för inresan.
 b) Inresemedlemsstat,
 gränsövergångsställe och myndighet som beviljat inresa.
 c) Beräkning av antal dagar för den
 eller de tillåtna vistelserna och sista datum för den tillåtna vistelsen.
 3. Vid utresan ska följande uppgifter
 föras in i den in- och utresepost som är kopplad till personens individuella
 akt:
 a) Datum och klockslag för utresan.
 b) Medlemsstat och gränsövergångsställe
 vid utresan.
 Artikel 12
 Personuppgifter för tredjelandsmedborgare som är undantagna från viseringskrav
 1. När det fattas beslut om att bevilja
 inresa i enlighet med Schengenkodexen för en tredjelandsmedborgare som är
 undantagen från viseringskrav och denna tredjelandsmedborgare inte tidigare är
 registrerad i in- och utresesystemet ska gränsmyndigheten skapa en individuell
 akt för personen i fråga, i vilken den ska registrera tio fingeravtryck samt de
 uppgifter som anges i artikel 11, med undantag för uppgifterna i artikel 11.1 d
 och e.
 2. Barn under tolv år ska av rättsliga
 skäl vara undantagna från kravet på att lämna fingeravtryck.
 3. Personer för vilka
 fingeravtryckstagning är fysiskt omöjlig ska undantas från kravet att lämna
 fingeravtryck.
 Skulle det emellertid vara frågan om ett
 tillfälligt hinder, ska det krävas att personen i fråga lämnar fingeravtryck
 vid nästa inresa. Gränsmyndigheterna ska ha rätt att begära klargöranden av
 skälen till det tillfälliga hindret till att lämna fingeravtryck.
 Medlemsstaterna ska se till att det finns lämpliga
 förfaranden som garanterar personens värdighet om det uppstår problem vid
 upptagningen av fingeravtryck.
 4. Om personen i fråga är undantagen
 från kravet att lämna fingeravtryck av rättsliga eller fysiska skäl i enlighet
 med punkterna 2 och 3 ska det särskilda datafältet markeras som ”icke
 tillämpligt”. Systemet ska vara utformat så att det går att göra åtskillnad på
 fall där det inte krävs fingeravtryck av rättsliga skäl och fall där det inte
 är fysiskt möjligt att ta fingeravtryck.
 5. Under en period av tre år efter det
 att in- och utresesystemet tagits i drift ska endast de alfanumeriska uppgifter
 som avses i punkt 1 registreras.
 Artikel 13
 Förfaranden för att föra in uppgifter vid gränsövergångsställe där en tidigare
 akt registrerats
 Om det redan finns en tidigare akt ska
 gränsmyndigheterna, om så är nödvändigt, uppdatera uppgifterna i den akten och
 skapa en in- och utresepost för varje in- och utresa i enlighet med artikel 11
 eller 12 och koppla denna akt till den berörda personens individuella akt.
 Artikel 14
 Uppgifter som ska läggas till om ett tillstånd till vistelse återkallas
 eller förlängs
 1. Om det
 fattas beslut om att återkalla ett tillstånd till vistelse eller att förlänga
 den tillåtna vistelsen ska den behöriga myndighet som fattat beslutet lägga
 till följande uppgifter i in- och utreseposten:
 a) Statusinformation som visar att
 tillståndet till vistelse återkallats eller att den tillåtna vistelsen
 förlängts.
 b) Myndighet som återkallat tillståndet
 till vistelse eller förlängt den tillåtna vistelsen.
 c) Ort och datum för beslutet att
 återkalla tillståndet till vistelse eller att förlänga den tillåtna vistelsen.
 d) Den nya sista giltighetsdagen för
 tillståndet till vistelse.
 2. In- och
 utreseposten ska ange av vilket eller vilka skäl tillståndet till vistelse
 återkallats, dvs.
 a) skälen till att personen i fråga
 utvisas,
 b) varje annat beslut som fattats av
 medlemsstatens behöriga myndighet i enlighet med den nationella lagstiftningen
 som får till följd att tredjelandsmedborgaren, som inte uppfyller eller inte
 längre uppfyller villkoren för inresa till och vistelse inom medlemsstaternas
 territorium, avlägsnas eller avreser.
 3. In- och
 utreseposten ska ange skälen till att den tillåtna vistelsen förlängs.
 4. När en
 person har avrest eller avlägsnats från medlemsstaternas territorium i enlighet
 med ett sådant beslut som avses i punkt 2 b ska den behöriga myndigheten föra
 in uppgifter i enlighet med artikel 13 i in- och utreseposten för motsvarande
 inresa.
 Artikel 15
 Användning av uppgifter för verifiering vid de yttre gränserna
 1. Gränsmyndigheterna
 ska ges åtkomst till in- och utresesystemet för att inhämta uppgifter i den
 utsträckning som krävs för att en gränskontroll ska kunna genomföras.
 2. Gränsmyndigheterna
 ska för det ändamål som anges i punkt 1 ges åtkomst för att kunna göra
 sökningar på de uppgifter som anges i artikel 11.1 a jämte någon eller några av
 följande uppgifter:
 –
 De uppgifter som avses i artikel 11.1 b.
 –
 De uppgifter som avses i artikel 11.1 c.
 –
 Det viseringsmärkesnummer som avses i artikel 11.1
 d.
 –
 De uppgifter som avses i artikel 11.2 a.
 –
 Medlemsstat och gränsövergångsställe vid in- eller
 utresan.
 –
 De uppgifter som avses i artikel 12.
 KAPITEL III
 Införande av uppgifter och andra myndigheters användning av in- och
 utresesystemet
 Artikel 16
 Användning av in- och utresesystemet för att pröva och fatta beslut om
 viseringsansökningar
 1. Viseringsmyndigheterna
 ska söka i in- och utresesystemet för att pröva viseringsansökningar och fatta
 beslut om sådana ansökningar samt besluta om huruvida viseringar ska
 ogiltigförklaras, återkallas eller få förlängd eller förkortad giltighetstid i
 enlighet med relevanta bestämmelser i viseringskodexen.
 2. För de
 ändamål som anges i punkt 1 ska viseringsmyndigheterna ges åtkomst för att
 kunna göra sökningar på någon eller några av följande uppgifter:
 a) De uppgifter som avses i artikel
 11.1 a, b och c.
 b) Det viseringsmärkesnummer,
 inbegripet koden på tre bokstäver för den utfärdande medlemsstaten, som avses i
 artikel 11.1 d.
 c) De uppgifter som avses i artikel 12.
 3. Om en
 sökning på grundval av de uppgifter som förtecknas i punkt 2 visar att det registrerats
 uppgifter om tredjelandsmedborgaren i in- och utresesystemet, ska
 viseringsmyndigheterna kunna inhämta uppgifterna ur den individuella akten samt
 i de därtill kopplade in- och utreseposterna, dock endast för de ändamål som
 avses i punkt 1.
 Artikel 17
 Användning av in- och utresesystemet för att pröva ansökningar om tillträde
 till programmet för registrerade resenärer
 1. De
 behöriga myndigheter som avses i artikel 4 i förordning COM(2013)
 97 final ska inhämta uppgifter ur in- och utresesystemet i
 syfte att pröva ansökningar om tillträde till programmet för registrerade
 resenärer och beslut som sammanhänger med dessa ansökningar, inbegripet beslut
 om att ogiltigförklara, återkalla eller förlänga respektive förkorta
 giltighetstiden för tillträdet till programmet i enlighet med relevanta
 bestämmelser i den förordningen.
 2. För de
 ändamål som anges i punkt 1 ska den behöriga myndigheten ges åtkomst för att
 kunna göra sökningar på någon eller några av de uppgifter som avses i artikel
 11.1 a, b och c.
 3. Om en sökning på grundval av de
 uppgifter som anges i punkt 2 visar att det registrerats uppgifter om
 tredjelandsmedborgaren i in- och utresesystemet, ska den behöriga myndigheten
 kunna inhämta uppgifterna ur den individuella akten samt i de därtill kopplade
 in- och utreseposterna, dock endast för de ändamål som avses i punkt 1.
 Artikel 18
 Tillgång till uppgifter för verifiering inom medlemsstaternas territorium
 1. I syfte
 att verifiera en tredjelandsmedborgares identitet och/eller om villkoren för
 inresa till och vistelse inom medlemsstaternas territorium är uppfyllda ska
 medlemsstaternas behöriga myndigheter ges åtkomst för att kunna göra sökningar
 på de uppgifter som avses i artikel 11.1 a, b och c, jämte de fingeravtryck som
 avses i artikel 12.
 2. Om en
 sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 1 visar att det
 registrerats uppgifter om tredjelandsmedborgaren i in- och utresesystemet, ska
 den behöriga myndigheten kunna inhämta uppgifterna ur den individuella akten
 samt i de därtill kopplade in- och utreseposterna, dock endast för de ändamål
 som avses i punkt 1.
 Artikel 19
 Tillgång till uppgifter för identifiering
 1. De
 behöriga myndigheter som ansvarar för kontroller vid gränsövergångsställena vid
 de yttre gränserna i enlighet med Schengenkodexen eller inom medlemsstaternas
 territorium, av huruvida villkoren för inresa till, vistelse eller bosättning
 inom medlemsstaternas territorium är uppfyllda, ska kunna göra sökningar på
 grundval av en persons fingeravtryck, dock endast för att kunna identifiera
 varje person som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, villkoren för
 inresa till, vistelse eller bosättning inom medlemsstaternas territorium.
 2. Om en
 sökning på grundval av de uppgifter som anges i punkt 1 visar att det finns
 uppgifter registrerade om personen i fråga i in- och utresesystemet, ska den
 behöriga myndigheten kunna inhämta uppgifterna ur den individuella akten samt i
 de därtill kopplade in- och utreseposterna, dock endast för de ändamål som
 avses i punkt 1.
 KAPITEL IV
 Lagring och ändring av uppgifter
 Artikel 20
 Lagringsperiod för uppgifter
 1. Alla in-
 och utreseposter ska lagras i högst 181 dagar.
 2. Varje
 individuell akt jämte de därtill hörande in- och utreseposterna ska lagras i
 in- och utresesystemet i högst 91 dagar efter det att den sista utresan
 registrerats, såvida det inte registrerats en inresa inom 90 dagar efter den
 sista registrerade utresan.
 3. Genom
 undantag från punkt 1 ska uppgifterna, om någon utresa det inte registrerats
 efter det att den tillåtna vistelsen löpt ut, lagras under en period av högst
 fem år efter sista datum för den tillåtna vistelsen.
 Artikel 21
 Ändring av uppgifter
 1. Medlemsstaternas
 behöriga myndigheter som utsetts i enlighet med artikel 7 ska ha rätt att ändra
 de uppgifter som förts in i in- och utresesystemet genom att rätta eller radera
 dessa uppgifter i enlighet med denna förordning.
 2 Uppgifterna
 om de personer som avses i artikel 10.2 ska raderas utan dröjsmål om
 tredjelandsmedborgaren i fråga lämnar bevis i enlighet med den ansvariga
 medlemsstatens lagstiftning för att han eller hon varit tvungen att överskrida
 den tillåtna vistelsen på grund av en oförutsebar och allvarlig händelse eller
 ett misstag eller på grund av att han eller hon fått laglig rätt att stanna. Tredjelandsmedborgaren ska även ha rätt till
 effektiva rättsmedel för att kunna säkra att uppgifterna ändras.
 Article 22
 Radering av uppgifter i förtid
 Om en tredjelandsmedborgare före utgången av
 den period som avses i artikel 20 har erhållit medborgarskap i en medlemsstat eller
 börjat omfattas av undantaget i artikel 3.2 ska den individuella akten och de
 därtill kopplade in- och utreseposterna i enlighet med artiklarna 11 och 12
 utan dröjsmål raderas från in- och utresesystemet av antingen den medlemsstat i
 vilken medborgarskapet erhållits eller den medlemsstat som utfärdat
 uppehållskortet. Personen i fråga ska även ha rätt till effektiva rättsmedel
 för att kunna säkra att uppgifterna ändras.
 KAPITEL V
 Utveckling, drift och ansvar
 Artikel 23
 Genomförandeåtgärder som ska antas av kommissionen innan utvecklingen
 igångsätts
 Kommissionen
 ska anta följande åtgärder som behövs för att man ska kunna utveckla och
 tekniskt genomföra det centrala systemet, de enhetliga gränssnitten och
 kommunikationsinfrastrukturen, inbegripet specifikationer vad gäller följande:
 (a)
 Specifikationerna för bildupplösning och användning
 av fingeravtryck för biometrisk verifiering i in- och utresesystemet.
 (b)
 Utformningen av systemets fysiska struktur,
 inklusive dess kommunikationsinfrastruktur.
 (c)
 Införande av uppgifter i enlighet med artiklarna 11
 och 12.
 (d)
 Tillgång till uppgifter i enlighet med artiklarna
 15 och 19.
 (e)
 Lagring, ändring, radering och radering av
 uppgifter i förtid i enlighet med artiklarna 21–22.
 (f)
 Registerföring och tillgång till registren i
 enlighet med artikel 30.
 (g)
 Prestationskrav.
 Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet
 med det förfarande som avses i artikel 42.
 De tekniska specifikationerna och
 vidareutvecklingen av dessa ska vad gäller centralenheten, reservenheten till
 centralenheten, de enhetliga gränssnitten och kommunikationsinfrastrukturen
 fastställas av byrån efter tillstyrkan från kommissionen.
 Artikel 24
 Utveckling och operativ förvaltning
 1. Byrån
 ska ansvara för utvecklingen av centralenheten, reservenheten till den centrala
 enheten, de enhetliga gränssnitten, inbegripet nätverkets anslutningspunkter,
 och kommunikationsinfrastrukturen.
 Centralenheten, reservenheten till den centrala
 enheten, de enhetliga gränssnitten och kommunikationsinfrastrukturen ska
 utvecklas och tas i drift av byrån så snart som möjligt efter det att denna
 förordning trätt i kraft och kommissionen antagit de åtgärder som anges i
 artikel 23.1.
 Utvecklingen ska bestå av att utarbeta och
 genomföra de tekniska specifikationerna, tester och övergripande projektsamordning.
 2. Byrån
 ska ha ansvaret för den operativa förvaltningen av centralenheten,
 reservenheten till centralenheten och de enhetliga gränssnitten. Den ska i samarbete med medlemsstaterna se till
 att man alltid använder sig av bästa tillgängliga teknik till bästa möjliga
 kostnad.
 Byrån ska också ansvara för den operativa
 förvaltningen av kommunikationsinfrastrukturen mellan det centrala systemet och
 nätverkets anslutningspunkter.
 Den operativa förvaltningen av in- och
 utresesystemet ska bestå av alla de arbetsuppgifter som krävs för att EES ska
 kunna fungera dygnet runt alla dagar i veckan i enlighet med denna förordning,
 särskilt det underhåll och den tekniska utveckling som krävs för att se till
 att systemet fungerar med tillfredsställande operationell kvalitet, särskilt
 med hänsyn till den tid som krävs när gränsövergångsställen gör sökningar i den
 centrala databasen, som bör vara så kort som möjligt.
 3. Utan att
 det påverkar tillämpningen av artikel 17 i tjänsteföreskrifterna för
 tjänstemän vid Europeiska unionen ska byrån tillämpa lämpliga regler avseende
 tystnadsplikt eller annan likvärdig sekretesskyldighet på all personal som
 arbetar med in- och utresesystemets uppgifter. Dessa regler ska också gälla efter det att den anställde i fråga lämnat
 sin tjänst eller anställning eller upphört med sin yrkesverksamhet.
 Artikel 25
 Ansvar på nationell nivå
 1. Varje
 medlemsstat ska ansvara för
 a) utvecklingen av det nationella
 systemet och anslutningen till in- och utresesystemet,
 b) organisation, förvaltning, drift och
 underhåll av sitt nationella system, and
 c) hantering av och föreskrifter för
 hur vederbörligen bemyndigad personal vid behöriga nationella myndigheter ska
 ges åtkomst till in- och utresesystemet i enlighet med denna förordning och
 upprättande och regelbunden uppdatering av en förteckning över denna personal
 och dess uppgifter.
 2. Varje
 medlemsstat ska utse en nationell myndighet som ska ge de behöriga myndigheter
 som avses i artikel 7 åtkomst till in- och utresesystemet, och ansluta denna
 nationella myndighet till nätverkets anslutningspunkter.
 3. Varje
 medlemsstat ska använda automatiserade förfaranden för behandlingen av
 uppgifter.
 4. För att personal vid de myndigheter
 som har åtkomst till in- och utresesystemet ska kunna bemyndigas att behandla de
 uppgifter som lagras i in- och utresesystemet måste den först ha getts lämplig
 utbildning om regler för datasäkerhet och uppgiftsskydd.
 5. Kostnaderna för de nationella
 systemen och för de nationella gränssnitten ska belasta unionens budget.
 Artikel 26
 Ansvaret för användningen av uppgifter
 1. Varje
 medlemsstat ska se till att uppgifterna i in- och utresesystemet behandlas på
 ett lagligt sätt och särskilt att endast vederbörligen bemyndigad personal har
 tillgång till uppgifterna för utförande av arbetsuppgifter i enlighet med
 artiklarna 15–19 i denna förordning. Den
 ansvariga medlemsstaten ska särskilt se till att
 a) uppgifterna samlas in på lagligt
 sätt,
 b) uppgifterna registreras på lagligt
 sätt i in- och utresesystemet,
 c) uppgifterna är korrekta och uppdaterade
 när de överförs till in- och utresesystemet.
 2. Byrån
 ska se till att in- och utresesystemet drivs i enlighet med denna förordning
 och dess tillämpningsföreskrifter enligt artikel 23. Byrån ska särskilt
 a) vidta nödvändiga åtgärder för att
 garantera säkerheten för det centrala systemet och
 kommunikationsinfrastrukturen mellan det centrala systemet och nätverkets
 anslutningspunkter, utan att detta påverkar det ansvar som åligger varje
 medlemsstat,
 b) se till att endast vederbörligen
 bemyndigad personal har tillgång till uppgifter som behandlas i in- och
 utresesystemet för utförande av byråns arbetsuppgifter i enlighet med denna
 förordning.
 3. Byrån
 ska underrätta Europaparlamentet, rådet och kommissionen om de åtgärder som den
 vidtar i enlighet med punkt 2 för att inleda driften av in- och utresesystemet.
 Artikel 27
 Meddelande av uppgifter till tredjeländer, internationella organisationer eller
 privata aktörer
 1. Uppgifter
 som lagras i in- och utresesystemet får inte överföras till eller göras tillgängliga
 för tredjeländer, internationella organisationer eller privata aktörer.
 2. Genom
 undantag från punkt 1 får de uppgifter som avses i artikel 11.1 a, b och c och
 artikel 12.1 överföras till eller göras tillgängliga för ett tredjeland eller
 en internationell organisation som finns upptagen på förteckningen i bilagan om
 detta är nödvändigt i ett enskilt fall för att bevisa tredjelandsmedborgares
 identitet, inbegripet för återsändande, och endast om följande villkor är
 uppfyllda:
 a) Kommissionen har antagit ett beslut om tillfredsställande skydd av
 personuppgifter i det aktuella tredjelandet i enlighet med artikel 25.6
 i direktiv 95/46/EG, det finns ett gällande återtagandeavtal mellan
 gemenskapen och det aktuella tredjelandet eller bestämmelserna i artikel 26.1 d
 i direktiv 95/46/EG är tillämpliga.
 b) Tredjelandet eller den internationella organisationen accepterar att
 enbart använda uppgifterna för det ändamål som de inhämtats för.
 c) Uppgifterna överförs eller ställs till förfogande i enlighet med de relevanta
 bestämmelserna i unionsrätten, särskilt återtagandeavtalen, och den nationella
 rätten i den medlemsstat som överförde eller ställde uppgifterna till
 förfogande, inbegripet de rättsliga bestämmelserna om datasäkerhet och
 uppgiftsskydd. och
 d) Den medlemsstat som har infört uppgifterna i in- och utresesystemet har
 gett sitt medgivande.
 3. Överföring
 av personuppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer i
 enlighet med punkt 2 ska inte påverka rättigheterna för flyktingar och personer
 som ansöker om internationellt skydd, särskilt när det gäller principen om
 ”non-refoulement”.
 Artikel 28
 Datasäkerhet
 1. Den
 ansvariga medlemsstaten ska säkerställa datasäkerheten före och under
 överföringen till nätverkets anslutningspunkt. Varje medlemsstat ska garantera datasäkerheten för de uppgifter som den
 mottar från in- och utresesystemet.
 2. Varje
 medlemsstat ska med avseende på sitt nationella system vidta de åtgärder som är
 nödvändiga, däribland anta en dataskyddsplan, för att
 a) fysiskt skydda uppgifter, bland
 annat genom att utarbeta beredskapsplaner för att skydda kritisk infrastruktur,
 b) hindra obehöriga från tillträde till
 nationella anläggningar vid vilka medlemsstaten utför operationer i
 överensstämmelse med ändamålet med in- och utresesystemet (kontroll vid
 ingången till anläggningen),
 c) hindra obehöriga från att läsa,
 kopiera, ändra eller avlägsna datamedier (kontroll av datamedier)
 d) hindra obehörigt införande av
 uppgifter och hindra obehöriga från att skaffa sig kännedom om, ändra eller
 radera lagrade personuppgifter (kontroll av lagrade personuppgifter),
 e) hindra obehörig behandling av
 uppgifter i in- och utresesystemet och att uppgifter som behandlats i in- och
 utresesystemet obehörigt ändras eller raderas (kontroll av uppgiftsinmatningen),
 f) se till att personer som är
 behöriga att använda in- och utresesystemet endast med hjälp av individuella
 användaridentiteter och skyddade åtkomstmetoder har tillgång endast till de
 uppgifter som ingår i deras befogenheter (behörighetskontroll),
 g) se till att alla myndigheter med
 rätt till åtkomst till in- och utresesystemet skapar profiler som beskriver
 uppgifter och ansvar för personer som är behöriga att lägga in, ändra, radera,
 inhämta och söka uppgifter samt på begäran utan dröjsmål ger
 tillsynsmyndigheterna tillgång till dessa profiler (personalprofiler),
 h) se till att det finns möjlighet att
 verifiera och fastställa till vilka organ personuppgifter får överföras via
 datakommunikationsutrustning (kommunikationskontroll),
 i) se till att det finns möjlighet att
 verifiera och fastställa vilka uppgifter som har behandlats i in- och
 utresesystemet, när detta har gjorts, av vem, och i vilket syfte (kontroll av
 uppgiftsregistreringen),
 j) hindra obehörig läsning, kopiering,
 ändring och radering av personuppgifter i samband med såväl överföring av
 personuppgifter till eller från in- och utresesystemet som transport av
 datamedier, särskilt med hjälp av lämplig krypteringsteknik (kontroll av
 transport),
 k) övervaka att de säkerhetsåtgärder
 som avses i denna punkt är verkningsfulla och vidta nödvändiga organisatoriska
 åtgärder i fråga om inre övervakning för att säkerställa att denna förordning
 efterlevs (egenrevision).
 3. Byrån
 ska med avseende på driften av in- och utresesystemet vidta de åtgärder som är
 nödvändiga för att uppnå de mål som anges i punkt 2, bl.a. anta en
 dataskyddsplan.
 Artikel 29
 Skadeståndsskyldighet
 1. Varje
 person eller medlemsstat som har lidit skada till följd av en otillåten
 behandling eller av något annat handlande som är oförenligt med bestämmelserna
 i denna förordning har rätt till ersättning av den medlemsstat som är ansvarig
 för den uppkomna skadan. Den
 medlemsstaten ska helt eller delvis befrias från detta ansvar i den
 utsträckning den bevisar att den inte är ansvarig för den händelse som orsakade
 skadan.
 2. Om en
 medlemsstats underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter enligt detta beslut
 skadar in- och utresesystemet ska denna medlemsstat anses ansvarig för denna
 skada, såvida inte byrån eller en annan medlemsstat som deltar i in- och
 utresesystemet har underlåtit att vidta rimliga åtgärder för att förhindra
 skadan eller för att begränsa dess verkningar.
 3. Skadeståndsanspråk
 mot en medlemsstat för skador som avses i punkterna 1 och 2 ska regleras av
 svarandemedlemsstatens nationella bestämmelser.
 Artikel 30
 Registerföring
 1. Varje
 medlemsstat och byrån ska föra register över all uppgiftsbehandling i in-
 och utresesystemet. Av registret ska
 framgå varför åtkomst skett i enlighet med de ändamål som anges i artikel 7,
 datum och tidpunkt för detta, vilka uppgifter som har överförts enligt
 artiklarna 11–14, vilka uppgifter som använts för sökningar i enlighet med
 artiklarna 15–19 och namnet på den myndighet som fört in eller hämtat
 uppgifter. Dessutom ska varje
 medlemsstat föra register över den personal som är behöriga att föra in eller
 hämta uppgifterna.
 2. Registret
 får bara användas för kontroll av att behandlingen av uppgifterna är laglig ur
 uppgiftsskyddssynpunkt samt för att garantera datasäkerheten. Registret ska på lämpligt sätt skyddas mot
 obehörig åtkomst och ska raderas efter ett år från det att den lagringsperiod
 som avses i artikel 20 har löpt ut, om registret inte behövs för ett
 övervakningsförfarande som redan pågår.
 Artikel 31
 Egenrevision
 Medlemsstaterna ska se till att varje
 myndighet som har tillgång till uppgifter i in- och utresesystemet vidtar de
 åtgärder som är nödvändiga för att följa denna förordning och vid behov
 samarbetar med den nationella tillsynsmyndigheten.
 Artikel 32
 Påföljder
 Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är
 nödvändiga för att se till att effektiva, proportionella och avskräckande
 påföljder, inbegripet administrativa och/eller straffrättsliga påföljder enligt
 nationell lagstiftning, utdöms om uppgifter som har lagts in i in- och utresesystemet
 missbrukas.
 KAPITEL VI
 Rättigheter och övervakning med avseende på uppgiftsskydd
 Artikel 33
 Rätt till information
 1. Personer vars uppgifter registrerats i in- och utresesystemet ska underrättas om
 följande av den ansvariga myndigheten:
 a) Identiteten på den registeransvarige
 som avses i artikel 37.4.
 b) Ändamålen med uppgiftsbehandlingen i
 in- och utresesystemet.
 c) Kategorier av uppgiftsmottagare.
 d) Lagringstiden för uppgifterna.
 e) Den omständigheten att insamling av
 uppgifterna är en förutsättning för att man ska kunna kontrollera om villkoren
 för inresa är uppfyllda.
 f) Den omständigheten att berörda
 personer har rätt att få tillgång till uppgifter som rör dem och att begära att
 oriktiga uppgifter om dem rättas eller att olagligen behandlade uppgifter
 om dem raderas, bl.a. rätten att få information om hur man utövar dessa
 rättigheter och kontaktuppgifter till de nationella tillsynsmyndigheterna
 eller, när så är lämpligt, den europeiska datatillsynsmannen, som ska vara
 behöriga att pröva frågor om skydd av personuppgifter.
 2. Den
 information som avses i punkt 1 ska tillhandahållas skriftligen.
 Artikel 34
 Rätt till tillgång, rättelse och radering
 1. Utan att
 det påverkar skyldigheten att tillhandahålla annan information i enlighet med
 artikel 12 a i direktiv 95/46/EG, ska var och en ha rätt att få del av
 uppgifter om honom eller henne i in- och utresesystemet och om vilken
 medlemsstat som överförde uppgifterna till in- och utresesystemet. Sådan tillgång till uppgifter får endast beviljas
 av en medlemsstat. Varje medlemsstat
 ska registrera varje begäran om sådan tillgång.
 2. Var och
 en får begära att oriktiga uppgifter om honom eller henne rättas och att
 uppgifter som registrerats på olagligt sätt raderas. Rättelser och radering ska utföras utan dröjsmål av den ansvariga
 medlemsstaten, i enlighet med dess förfaranden, lagar och andra författningar.
 3. Om
 begäran enligt punkt 2 görs till en annan medlemsstat än den ansvariga, ska
 myndigheterna i den medlemsstat som tagit emot begäran inom 14 dagar
 kontakta myndigheterna i den ansvariga medlemsstaten. Den ansvariga medlemsstaten ska inom en månad kontrollera om
 uppgifterna är korrekta och om det är tillåtet att behandla dem i in- och
 utresesystemet.
 4. Om det
 framkommer att uppgifter som registrerats i in- och utresesystemet är oriktiga
 eller har registrerats på ett olagligt sätt, ska den ansvariga medlemsstaten
 rätta eller radera uppgifterna i enlighet med artikel 21. Den ansvariga medlemsstaten ska omedelbart lämna skriftlig bekräftelse
 till den berörda personen på att den har vidtagit åtgärder för att rätta eller
 radera uppgifterna om honom eller henne.
 5. Om den
 ansvariga medlemsstaten inte instämmer i att uppgifter i in- och utresesystemet
 är oriktiga eller har registrerats på ett olagligt sätt ska den ansvariga
 medlemsstaten omedelbart lämna en skriftlig förklaring till den berörda
 personen om varför den inte är beredd att rätta eller radera uppgifter som rör
 honom eller henne.
 6. Den
 ansvariga medlemsstaten ska också informera berörda personer information om
 vilka åtgärder de kan vidta om de inte godtar den givna förklaringen. Detta ska omfatta information om hur det går till
 att väcka talan vid domstol eller inge klagomål till behöriga myndigheter i den
 medlemsstaten och vilket bistånd, bl.a. från de nationella
 tillsynsmyndigheterna som finns tillgängligt i enlighet med den medlemsstatens
 förfaranden, lagar och andra författningar.
 Artikel 35
 Samarbete för att säkerställa rätten till uppgiftsskydd
 1. Medlemsstaterna
 ska samarbeta aktivt för att se till att de rättigheter som föreskrivs i
 artikel 34 kan göras gällande.
 2. I var
 och en av medlemsstaterna ska tillsynsmyndigheten på begäran bistå och ge råd
 till berörda personer om hur de kan utöva sin rätt att rätta eller radera
 uppgifter som rör dem i enlighet med artikel 28.4 i direktiv 95/46/EG.
 3. Tillsynsmyndigheten
 i den ansvariga medlemsstat som överförde uppgifterna och tillsynsmyndigheterna
 i den medlemsstat där ansökan ingavs ska samarbeta för detta ändamål.
 Artikel 36
 Rättsmedel
 1. I varje
 medlemsstat ska var och en ha rätt att väcka talan vid domstol eller inge
 klagomål till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som vägrade den
 berörda personen sådan tillgång till eller rätt att rätta eller radera
 uppgifter om honom eller henne som föreskrivs i artikel 35.
 2. Tillsynsmyndigheterna
 ska vara redo att lämna bistånd under hela förfarandet.
 Artikel 37
 Den nationella tillsynsmyndighetens övervakning
 1. Tillsynsmyndigheten
 ska övervaka att den berörda medlemsstatens behandling av de personuppgifter
 som avses i artiklarna 11–14 är laglig, vilket även inbegriper överföringen
 till och från in- och utresesystemet.
 2. Tillsynsmyndigheten
 ska se till att en granskning av behandlingen av uppgifter i det nationella
 systemet genomförs minst vart fjärde år i enlighet med internationella
 revisionsstandarder.
 3. Medlemsstaterna
 ska se till att deras nationella tillsynsmyndighet har de resurser som krävs
 för att fullgöra de uppgifter som den åläggs enligt denna förordning.
 4. När det
 gäller behandlingen av personuppgifter i in- och utresesystemet ska varje
 medlemsstat utse den myndighet som ska fungera som registeransvarig i enlighet
 med artikel 2 d i direktiv 95/46/EG och som ska ha centralt ansvar för
 denna medlemsstats behandling av uppgifter. Varje medlemsstat ska meddela kommissionen vilken tillsynsmyndighet som
 utsetts.
 5. Varje
 medlemsstat ska tillhandahålla all information som begärs av de nationella
 tillsynsmyndigheterna och ska särskilt förse dem med information om verksamhet
 som bedrivs i enlighet med artikel 28, samt ge dem åtkomst till sina register
 enligt artikel 30 och vid varje tidpunkt bevilja dem tillträde till sina
 lokaler.
 Artikel 38
 Europeiska datatillsynsmannens övervakning
 1. Europeiska
 datatillsynsmannen ska kontrollera att byråns behandling av personuppgifter
 utförs i enlighet med denna förordning. De uppgifter och befogenheter som avses i artiklarna 46 och 47 i
 förordning (EG) nr 45/2001 ska gälla.
 2. Europeiska
 datatillsynsmannen ska se till att en granskning av byråns behandling av
 personuppgifter genomförs minst vart fjärde år i enlighet med internationella
 revisionsstandarder. En rapport från
 dessa granskningar ska sändas till Europaparlamentet, rådet, byrån,
 kommissionen och de nationella tillsynsmyndigheterna. Byrån ska ges tillfälle att yttra sig innan rapporten antas.
 3. Byrån
 ska tillhandahålla de upplysningar som begärs av Europeiska datatillsynsmannen,
 ge honom eller henne åtkomst till alla dokument och till de register som avses
 i artikel 30 samt åtkomst till alla sina lokaler, när som helst.
 Artikel 39
 Samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheterna
 och Europeiska datatillsynsmannen
 1. Tillsynsmyndigheterna
 och Europeiska datatillsynsmannen ska inom ramen för sina respektive
 befogenheter aktivt samarbeta inom sina ansvarsområden och säkerställa en
 samordnad tillsyn av in- och utresesystemet och de nationella systemen.
 2. De ska
 inom ramen för sina respektive befogenheter utbyta relevant information, bistå
 varandra vid granskningar och inspektioner, utreda svårigheter med tolkningen
 eller tillämpningen av denna förordning, undersöka problem i samband med
 utövandet av oberoende tillsyn eller den registrerades rättigheter, utarbeta
 harmoniserade förslag till gemensamma lösningar på eventuella problem samt i
 förekommande fall främja medvetenheten om rättigheterna i fråga om
 uppgiftsskydd.
 3. Tillsynsmyndigheterna
 och Europeiska datatillsynsmannen ska i detta syfte sammanträda minst två
 gånger om året. Europeiska
 datatillsynsmannen ska stå för kostnaderna för sådana möten. En arbetsordning ska antas vid det första mötet. Ytterligare arbetsmetoder ska, efter behov,
 utvecklas gemensamt.
 4. En
 gemensam verksamhetsrapport ska överlämnas till Europaparlamentet, rådet,
 kommissionen och byrån vartannat år. Denna
 rapport ska innehålla ett kapitel om varje medlemsstat som utarbetats av denna
 medlemsstats nationella tillsynsmyndighet.
 KAPITEL VII
 Slutbestämmelser
 Artikel 40
 Användning av uppgifter för rapportering och statistik
 1. Den
 bemyndigade personalen vid medlemsstaternas behöriga myndigheter, byrån och
 Frontex ska kunna inhämta följande uppgifter, dock endast för rapporterings-
 och statistikändamål och utan att det ska vara möjligt att identifiera enskilda
 personer.
 a) Statusinformation.
 b) Tredjelandsmedborgarens
 medborgarskap.
 c) Medlemsstat, datum och
 gränsövergångsställe för inresan och medlemsstat, datum och
 gränsövergångsställe för utresan.
 d) Typ av resehandling.
 e) Antal personer som överskridit den
 tillåtna vistelsen enligt artikel 10.
 f) De uppgifter som förts in för en
 vistelse som återkallats eller vars giltighetstid löpt ut.
 g) Den myndighet som utfärdat
 viseringen, om så är lämpligt.
 h) Antal personer som är undantagna
 från kravet på att lämna fingeravtryck i enlighet med artikel 12.2 och 12.3.
 Artikel 41
 Driftsstart
 1. Kommissionen
 ska fastställa den tidpunkt då in- och utresesystemet ska tas i drift så snart
 följande villkor har uppfyllts:
 a) De åtgärder som avses i artikel 23
 har antagits.
 b) Byrån har förklarat att ett
 övergripande test av in- och utresesystemet har slutförts på ett
 tillfredsställande sätt, vilket ska utföras av byrån i samarbete med
 medlemsstaterna.
 c) Medlemsstaterna har godkänt de
 tekniska och rättsliga arrangemang som ska gälla för insamling och överföring
 till in- och utresesystemet av de uppgifter som avses i artiklarna 11–14 och
 anmält dessa till kommissionen.
 2. Kommissionen
 ska underrätta Europaparlamentet om resultaten av de tester som genomförts i
 enlighet med punkt 1 b.
 3. Det
 kommissionsbeslut som avses i punkt 1 ska offentliggöras i Europeiska
 unionens officiella tidning.
 Artikel 42
 Kommittéförfarande
 1. Kommissionen
 ska biträdas av en kommitté. Denna
 kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU)
 nr 182/2011.
 2. När det
 hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011
 tillämpas.
 Artikel 43
 Underrättelse
 1. Medlemsstaterna ska underrätta
 kommissionen om följande:
 a) Den myndighet som ska fungera som
 registeransvarig i enlighet med artikel 37.
 b) De nödvändiga tekniska och rättsliga
 arrangemang som avses i artikel 41.
 2. Medlemsstaterna ska underrätta byrån
 om vilka behöriga myndigheter som ska ha befogenhet att föra in, ändra, radera,
 inhämta eller göra sökningar på uppgifter i in- och utresesystemet i enlighet
 med artikel 7.
 3. Byrån
 ska underrätta kommissionen om att det test som avses i artikel 41.1 b har
 slutförts på ett tillfredsställande sätt.
 Kommissionen ska göra de uppgifter som anmälts
 enligt punkt 1 a tillgängliga för medlemsstaterna och allmänheten via en
 ständigt uppdaterad elektronisk publikation.
 Artikel
 44
 Rådgivande grupp
 Byrån ska inrätta en rådgivande grupp som ska
 bistå den med nödvändig sakkunskap om in- och utresesystemet, särskilt i
 samband med utarbetandet av det årliga arbetsprogrammet och den årliga
 verksamhetsrapporten.
 Artikel
 45
 Utbildning
 Byrån ska bidra till den utbildning som avses
 i artikel 25.4.
 Artikel 46
 Övervakning och utvärdering
 1. Byrån
 ska se till att det finns förfaranden för att övervaka in- och utresesystemets
 verksamhet i förhållande till målen vad gäller produktivitet,
 kostnadseffektivitet, säkerhet och tjänsternas kvalitet.
 2. Byrån
 ska ha åtkomst till den information om uppgiftsbehandling i in- och
 utresesystemet som behövs för det tekniska underhållet.
 3. Två år
 efter det att in- och utresesystemet har tagits i drift och därefter vartannat
 år, ska byrån rapportera till Europaparlamentet, rådet och kommissionen om hur
 in- och utresesystemet har fungerat i tekniskt hänseende, bl.a. ur
 säkerhetssynpunkt.
 4. Två år
 efter det att in- och utresesystemet har tagits i drift och därefter vart
 fjärde år ska kommissionen utarbeta en övergripande utvärdering av in- och
 utresesystemet. Denna övergripande
 utvärdering ska innehålla en granskning av uppnådda resultat i relation till
 målen och en bedömning av huruvida de förutsättningar som ligger till grund för
 systemet fortfarande är giltiga, tillämpningen av denna förordning, säkerheten
 i in- och utresesystemet och eventuella konsekvenser för framtida verksamhet. Kommissionen ska överlämna utvärderingsrapporterna
 till Europaparlamentet och rådet.
 5. Den
 första utvärderingen ska framförallt undersöka vilket bidrag in- och
 utresesystemet kan lämna till kampen mot terroristbrott och andra allvarliga
 brott, ta upp frågan om tillgång till de uppgifter som lagras i systemet för
 brottsbekämpningsändamål, ta ställning till om sådan tillgång bör ges och i så
 fall på vilka villkor, undersöka om lagringsperioden bör ändras samt om
 tredjeländer bör ges åtkomst, varvid hänsyn ska tas till hur in- och
 utresesystemet fungerat och resultaten av genomförandet av VIS.
 6. Medlemsstaterna
 ska förse byrån och kommissionen med de uppgifter som krävs för att de
 rapporter som avses i punkterna 3 och 4 ska kunna utarbetas i enlighet med de
 kvantitativa indikatorer som fastställts på förhand av kommissionen och/eller
 kommissionen.
 7. Byrån
 ska förse kommissionen med den information som den behöver för att den ska
 kunna utarbeta de övergripande utvärderingar som avses i punkterna 4 och 5.
 Artikel 47
 Ikraftträdande och tillämpning
 1. Denna
 förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har
 offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
 2. Förordningen
 ska tillämpas från och med den dag som avses i artikel 41.
 3. Artiklarna
 23– 25, 28 och 41–45 ska tillämpas från och med den dag som avses i punkt 1.
 Denna förordning är till alla delar
 bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
 Utfärdad i Bryssel den
 På Europaparlaments vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 Bilaga
 Förteckning
 över internationella organisationer som avses i artikel 27.2
 1. FN-organisationer (exempelvis FN:s
 flyktingkommissariat (UNHCR))
 2. Internationella organisationen för
 migration (IOM)
 3. Internationella rödakorskommittén
 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR FÖRSLAG
 TILL RÄTTSAKT
 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning
 1.2. Berörda politikområden i den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen
 1.3. Typ av förslag eller initiativ
 1.4. Mål
 1.5. Motivering till förslaget eller initiativet
 1.6. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå
 respektive påverka resursanvändningen
 1.7. Planerad metod för genomförandet
 2. FÖRVALTNING
 2.1. Bestämmelser om uppföljning och rapportering
 2.2. Administrations- och kontrollsystem
 2.3. Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
 oegentligheter/oriktigheter
 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
 FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1. Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen
 och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 3.2. Beräknad inverkan på utgifterna
 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna
 3.2.2. Beräknad inverkan på driftsanslagen
 3.2.3. Beräknad inverkan på de administrativa anslagen
 3.2.4. Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
 3.2.5. Bidrag från tredje part
 3.3. Beräknad inverkan på inkomsterna
 FINANSIERINGSÖVERSIKT
 FÖR FÖRSLAG TILL RÄTTSAKT
 1.
 GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 1.1.
 Förslagets eller initiativets beteckning
 Europaparlamentets
 och rådets förordning om inrättande av ett system för in- och utresa som har
 till syfte att registrera in- och utreseuppgifter för tredjelandsmedborgare som
 passerar EU-medlemsstaternas yttre gränser, förutsatt att den lagstiftande
 myndigheten antar förslaget om inrättande, som en del av fonden för inre
 säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och
 viseringar (KOM(2011) 750) och förutsatt att den lagstiftande myndigheten antar
 förslaget till rådets förordning om den fleråriga budgetramen för 2014–2020
 (KOM(2011) 398) samt att det finns tillräckligt med resurser inom ramen för
 utgiftstaket för relevant budgetrubrik.
 1.2.
 Berörda politikområden i den
 verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[35]
 Politikområde:
 Området inrikes frågor (avdelning 18)
 1.3.
 Typ av förslag eller initiativ
 x Ny åtgärd
 ̈ Ny åtgärd som
 bygger på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[36]
 ̈ Befintlig åtgärd vars genomförande
 förlängs i tiden
 ̈ Tidigare åtgärd
 som omformas till eller ersätts av en ny
 1.4.
 Mål
 1.4.1.
 Fleråriga strategiska mål för kommissionen
 som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
 Stockholmsprogrammet
 som antogs av Europeiska rådet i december 2009 bekräftar möjligheterna till ett
 in- och utreseprogram som gör det möjligt för medlemsstaterna att utbyta
 uppgifter på ett effektivt sätt samtidigt som dataskyddet säkras. Förslaget om
 inrättande av ett in- och utresesystem togs därför med i handlingsplanen för
 att genomföra Stockholmsprogrammet. Finansieringen av utvecklingen av paketet
 rörande smarta gränser är en av prioriteringarna för fonden för inre säkerhet[37].
 1.4.2.
 Specifika mål eller verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och
 budgeteringen som berörs
 Syftet
 med in- och utresesystemet är att förbättra förvaltningen av de yttre gränserna
 och att bekämpa irreguljär immigration genom att
 registrera
 in- och utresefiler för alla tredjelandsmedborgare som beviljas inresa för en
 kortare vistelse,
 beräkna
 och längden på den tillåtna vistelsen för tredjelandsmedborgare som beviljats
 inresa för en kortare vistelse och kontrollera att denna tidslängd respekteras,
 samla
 in statistik om tredjelandsmedborgares in- och utresor i syfte att genomföra
 statistiska analyser.
 Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och
 budgeteringen
 Verksamhet:
 Solidaritet — Yttre gränser, återvändande, viseringspolitik och fri rörlighet
 för personer (kapitel 18 02)
 1.4.3.
 Verkan eller resultat som förväntas
 Beskriv den verkan som
 förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
 befolkningen som berörs.
 Det
 kommer att generera exakt information till medlemsstaternas behöriga
 myndigheter om personer som överskridit den tillåtna vistelsen, vilket kommer
 att bidra till arbetet med att gripa och återsända irreguljära immigranter och
 till bekämpandet av irreguljär immigration i allmänhet.
 Det
 kommer att ge exakt information om hur många personer som passerar EU:s yttre
 gräns varje år, fördelat på nationalitet och gränsövergångsställe. Samma
 detaljerade information kommer även att fås särskilt när det gäller personer
 som överskridit den tillåtna vistelsen, vilket gör att man får en mycket
 starkare faktagrund när man ska besluta om huruvida det bör införas
 viseringskrav för medborgarna i ett visst tredjeland.
 Det
 kommer att tillhandahålla uppgifter som är viktiga vid behandlingen av
 tredjelandsmedborgares ansökningar om tillträde till och programmet för
 registrerade resenärer (nya och senare ansökningar). Det kommer dessutom att
 förse de behöriga myndigheterna med de uppgifter de behöver för att kunna
 säkerställa att de tredjelandsmedborgare som omfattas av programmet för
 registrerade resenärer till fullo uppfyller de nödvändiga kraven för deltagande
 i detta program, bl.a. kravet på att respektera tidslängden för den tillåtna
 vistelsen.
 Det
 kommer att göra det möjligt för myndigheterna att kontrollera att resenärer som
 innehar visering för flera inresor inte stannar längre än vad som är tillåtet i
 Schengenområdet.
 1.4.4.
 Indikatorer för bedömning av resultat eller
 verkan
 Ange vilka indikatorer
 som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs.
 Utvecklingsfasen
 När
 utkastet till förslag godkänts och de tekniska specifikationerna antagits ska
 det tekniska systemet utvecklas av en extern entreprenör. Utvecklingen av
 systemen kommer att ske på central och nationell nivå och it-byrån kommer att
 svara för den övergripande samordningen. It-byrån ska fastställa en ram för den
 övergripande styrningen i samarbete med alla berörda aktörer. Precis som vid
 utvecklingen av alla system av detta slag ska man i början av projektet
 fastställa en övergripande projektförvaltningsplan och en
 kvalitetssäkringsplan. Dessa ska innehålla resultattavlor med särskilda
 indikatorer på t.ex. följande:
 Projektets
 status totalt sett
 Hållandet
 av de överenskomna tidsfristerna (deletapper), riskförvaltningen, förvaltningen
 av resurser (mänskliga och finansiella) i förhållande till de anslag som
 fastställts, organisatorisk mognad osv.
 När
 systemet tagits i drift
 I
 artikel 46 om övervakning och utvärdering anges följande:
 "3. Två år efter det att in- och utresesystemet har tagits i drift och
 därefter vartannat år, ska byrån rapportera till Europaparlamentet, rådet och
 kommissionen om hur in- och utresesystemet har fungerat i tekniskt hänseende,
 inbegripet ur säkerhetssynpunkt.
 4. Två år efter det att in- och utresesystemet har tagits i drift och
 därefter vart fjärde år ska kommissionen utarbeta en övergripande utvärdering
 av in- och utresesystemet. Denna övergripande utvärdering ska innehålla en
 granskning av uppnådda resultat i relation till målen och en bedömning av
 huruvida de förutsättningar som ligger till grund för systemet fortfarande är
 giltiga, tillämpningen av denna förordning, säkerheten i in- och utresesystemet
 och eventuella konsekvenser för framtida verksamhet. Kommissionen ska överlämna
 utvärderingsrapporterna till Europaparlamentet och rådet.”
 Särskilt
 viktigt vid denna utvärdering är de indikatorer som rör antalet personer som
 överskridit den tillåtna vistelsen, uppgifterna om väntetiderna vid gränserna
 (VIS skulle även kunna konsulteras för det sistnämnda ändamålet) och en
 fördjupad analys av huruvida det är nödvändigt att ge åtkomst till uppgifterna
 i in- och utresesystemet för brottsbekämpningsändamål. Kommissionen ska överlämna
 utvärderingsrapporterna till Europaparlamentet och rådet.
 Specifikt mål: Skapa en effektivare
 gränskontroll genom övervakning av att tillåtna vistelser inte överskrids
 (kontroller vid in- och utresa) och förbättrade bedömningar av risken för att
 en person överskrider sin tillåtna vistelse.
 Indikator: Handläggningstid vid
 gränsövergångsställena.
 Antal
 personer som överskridit den tillåtna vistelsen som kan identifieras vid
 gränsövergångsstället.
 Systemets
 tillgänglighet.
 Specifikt mål: Generera tillförlitlig
 information som EU och medlemsstaterna kan använda sig av för att fatta
 välgrundade beslut på områdena visering och migration.
 Indikator: Antal
 varningar om personer som överskridit den tillåtna vistelsen, fördelade på
 kategori (viseringskrav/undantagna från viseringskrav), typ av gräns
 (land/sjö/luft), medlemsstat och ursprungsland/nationalitet.
 Specifikt mål: Identifiera och upptäcka
 irreguljära immigranter, särskilt personer som överskridit den tillåtna
 vistelsen, även inom Schengen-territoriet och förbättra möjligheterna till
 återsändande.
 Indikator: Antal
 varningar som leder till att man kan gripa en person som överskridit den
 tillåtna vistelsen.
 Specifikt mål: Skydda de grundläggande
 rättigheterna för tredjelandsmedborgare, särskilt rätten till skydd av
 personuppgifter och respekt för privatlivet.
 Indikator: Antal in- och
 utresefiler som uppvisar bristande överensstämmelse.
 Antal
 klagomål från enskilda till de nationella datatillsynsmyndigheterna.
 1.5.
 Motivering till förslaget eller initiativet
 1.5.1.
 Behov som ska tillgodoses på kort eller lång
 sikt
 Irreguljär
 immigration till EU utgör ett problem för alla medlemsstater. Det stora
 flertalet av de personer som överskrider den tillåtna vistelsen har rest in
 till Europeiska unionen på lagligt sätt men därefter stannat kvar efter det att
 deras tillåtna vistelse löpt ut. Enligt EU-lagstiftningen har
 tredjelandsmedborgare allmänt sett rätt att beviljas inresa för en kortare
 vistelse som inte får överstiga tre månader under en sexmånadersperiod.
 In-
 och utresesystemet är ett instrument som ska förse Europeiska unionen med
 grundläggande information om de tredjelandsmedborgare som reser in respektive
 ut från EU:s territorium. Denna information är absolut nödvändig för att man
 ska kunna utforma en hållbar och rimlig politik på områdena migration och
 visering. Det nuvarande systemet med stämpling av pass skapar problem inte bara
 när det gäller efterlevnaden utan även när det gäller att informera människor
 om deras rättigheter, t.ex. det exakta antalet dagar de har rätt att stanna
 inom Schengenområdet, efter en rad vistelser på ett fåtal dagar vardera. Dessutom
 är det fysiskt omöjligt att utbyta uppgifter mellan medlemsstaterna så länge
 det inte sker någon annan registrering än stämpling av pass. Skulle de
 stämplade resedokumenten ersättas eller förkomma är dessa uppgifter således
 inte längre tillgängliga.
 In-
 och utresesystemet gör det möjligt att beräkna längden på
 tredjelandsmedborgarnas vistelse och att verifiera om en person har överskridit
 den tillåtna vistelsen, även vid kontroller inom Schengenområdet. För
 närvarande är stämpeln i resehandlingen som anger datumen för in- och utresa
 det enda instrument som gränskontrolltjänstemän och immigrationsmyndigheter
 förfogar över. Hur lång tid en tredjelandsmedborgare vistats i Schengenområdet
 beräknas på grundval av stämplarna, vilka dock ofta är svåra att tolka på grund
 av oläslighet eller förfalskning. Det är därför både svårt och tidskrävande att
 göra en exakt beräkning av längden på vistelsen i Schengenområdet på grundval
 av stämplarna i resehandlingen.
 1.5.2.
 Mervärdet av en åtgärd på unionsnivå
 Ingen
 enskild medlemsstat är i stånd att ensam bygga upp ett gemensamt,
 driftskompatibelt in- och utresesystem. All verksamhet som sammanhänger med
 förvaltningen av migrationsströmmar och säkerhetshot ligger inom ett område där
 det finns ett uppenbart mervärde av att mobilisera medel från EU:s budget.
 Avskaffandet
 av de inre gränskontrollerna måste åtföljas av gemensamma åtgärder för effektiv
 kontroll och övervakning av unionens yttre gränser. Vissa medlemsstaterna bär
 en tung börda på grund av sitt geografiska läge och längden på de yttre
 EU-gränser de måste förvalta. Villkoren för inresa och gränskontroller när det
 gäller tredjelandsmedborgare är harmoniserade genom EU-lagstiftning. I och med
 att en person som reser in i Schengenområdet vid ett gränsövergångsställe i en
 medlemsstat som för ett nationellt register över in- och utresor kan välja att
 därefter resa ut via ett gränsövergångsställe där ett sådant system inte
 tillämpas räcker det inte med åtgärder på nationell nivå utan det fordras en
 åtgärd på EU-nivå.
 1.5.3.
 Huvudsakliga erfarenheter från liknande
 försök eller åtgärder
 I
 samband med utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem
 (SIS II) och Informationssystemet för viseringar (VIS) har man gjort följande
 lärdomar:
 1)
 För att skydda sig mot merkostnader och förseningar till följd av ändrade krav
 bör arbetet med att utveckla nya informationssystem på området frihet, säkerhet
 och rättvisa, särskilt om det rör sig om ett stort it-system, inte starta förrän
 man slutgiltigt har antagit de nödvändiga rättsliga instrumenten som
 fastställer systemets syfte, räckvidd och funktioner samt de tekniska
 detaljerna.
 2)
 Det är svårt att finansiera det nationella utvecklingsarbetet om en medlemsstat
 inte har planerat för denna verksamhet i sin flerårsplanering eller som inte
 varit tillräckligt precisa i sin planering inom ramen för Fonden för yttre
 gränser. Det föreslås därför att dessa utvecklingskostnader ska tas med i
 förslaget.
 1.5.4.
 Förenlighet med andra finansieringsformer
 och eventuella synergieffekter
 Detta
 förslag ska ses som ett led i den kontinuerliga utvecklingen av Europeiska
 unionens integrerade gränsförvaltningsstrategi, särskilt meddelandet om smart
 gränsförvaltning[38],
 samt tillsammans med förslaget om inrättande, som en del av fonden för inre
 säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser[39], som en del av den fleråriga
 budgetramen. Den finansieringsöversikt som är bifogad det ändrade
 kommissionsförslaget om inrättande av byrån[40]
 omfattar kostnaderna för de befintliga it-systemen Eurodac, SIS II och VIS men
 inte kostnaderna för framtida gränsförvaltningssystem som ännu inte anförtrotts
 byrån genom en rättslig ram. Därför har man i bilagan till förslaget till
 rådets förordning om den fleråriga budgetramen för 2014–2020[41] under budgetrubrik 3 ”Säkerhet
 och medborgarskap” anslagit medel till befintliga it-system under ”It-system”
 (822 miljoner euro) och framtida gränsförvaltningssystem under ”Inre säkerhet”
 (1,1 miljoner euro av 4 648 miljoner euro). Inom kommissionens
 generaldirektorat för inrikes frågor (GD HOME) som är det generaldirektorat som
 ansvarar för inrättandet av ett område med fri rörlighet inom vilket personer
 kan passera de inre gränserna utan gränskontroll och där de yttre gränserna
 kontrolleras och förvaltas enhetligt på EU-nivå. Systemet har följande
 synergieffekter med Informationssystemet för viseringar (VIS):
 a)
 När det gäller viseringsinnehavare kommer systemet för biometrisk matchning att
 användas vid in- och utresa.
 b)
 In- och utresesystemet kommer att utgöra ett komplement till VIS, som endast
 innehåller ansökningar om viseringar och utfärdade viseringar, i och med att
 in- och utresesystemet när det gäller viseringsinnehavare kommer att lagra
 konkreta in- och utreseuppgifter rörande utfärdade viseringar.
 c)
 Det kommer även att finnas synergieffekter med programmet för registrerade
 resenärer, eftersom in- och utresa för registrerade resenärer kommer att
 registreras i in- och utresesystemet som övervakar tidsfristen för den tillåtna
 vistelsen inom Schengenområdet. Utan in- och utresesystemet skulle det inte gå
 att införa fullt automatiserad gränspassage för registrerade resenärer. Det
 finns inte heller någon risk för överlappning med andra initiativ som genomförs
 av andra generaldirektorat.
 1.6.
 Tid under vilken åtgärden kommer att pågå
 respektive påverka resursanvändningen
 ̈ Förslag eller initiativ som pågår under begränsad
 tid
 –
 ̈ Förslaget eller initiativet ska gälla från [den
 DD/MM]ÅÅÅÅ till [den DD/MM]ÅÅÅÅ.
 –
 ̈ Det påverkar resursanvändningen från ÅÅÅÅ till
 ÅÅÅÅ.
 x Förslag eller initiativ som pågår under
 en obegränsad tid
 –
 Förberedande fasen mellan 2013–2015 (inrättande av
 den rättsliga ramen).
 –
 Utvecklingsfasen mellan 2015–2017.
 –
 Systemet tas därefter i full drift.
 1.7.
 Planerad metod för genomförandet[42]
 x Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen
 x Indirekt centraliserad förvaltning genom delegering till
 –
 ̈ genomförandeorgan
 –
 x byråer/organ som inrättats av gemenskaperna[43]
 –
 ̈ nationella offentligrättsliga organ eller organ
 som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning
 –
 ̈ personer som anförtrotts ansvaret för
 genomförandet av särskilda åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om
 Europeiska unionen och som anges i den grundläggande rättsakten i den mening
 som avses i artikel 49 i budgetförordningen
 ̈ Delad förvaltning
 med medlemsstaterna
 ̈ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer
 ̈ Gemensam förvaltning
 med internationella organisationer (ange vilka)
 Vid fler än en metod,
 ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”.
 Anmärkningar
 Utvecklingen
 av in- och utresesystemet finansieras på grundval av artikel 15 i förslaget
 till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, som en del av
 fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre
 gränser och viseringar (KOM(2011) 750). I enlighet med artiklarna 58 1 c och 60
 i den nya budgetförordningen (indirekt centraliserad förvaltning) ska
 genomförandet av det ovannämnda finansieringsprogrammet delegeras till
 it-byrån.
 Under perioden
 2015–2017 kommer all utvecklingsverksamhet att anförtros it-byrån genom ett
 delegeringsavtal. Detta täcker utvecklingen av alla delar av projektet, dvs.
 det centrala systemet, medlemsstaternas nätverk och infrastrukturen i
 medlemsstaterna.
 År 2017, när
 halvtidsöversynen äger rum, är det meningen att man ska överföra de kvarvarande
 medlen från anslaget på 513 000 miljoner euro till posten för it-byrån (drifts-
 och underhållskostnader för centralsystemet och nätverket) och till de
 nationella programmen (drifts- och underhållskostnader för de nationella
 systemen, bl.a. infrastrukturkostnader (se tabellen nedan)). Finansieringsöversikten
 kommer att ses över i enlighet med detta i slutet av 2016.
 Block || Metod för genomförande || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Utveckling av det centrala systemet || Indirekt centraliserad || X || X || X || || ||
 Utveckling medlemsstaterna || Indirekt centraliserad || X || X || X || || ||
 Underhåll av det centrala systemet || Indirekt centraliserad || || || X || X || X || X
 Underhåll nationella system || Indirekt centraliserad || || || X || X || X || X
 Nätverk (1) || Indirekt centraliserad || X || X || X || X || X || X
 Infrastruktur medlemsstaterna || Indirekt centraliserad || X || X || X || X || X || X
 (1) Utveckling av nätverk 2015–2017, drift av
 nätverk 2017–2020
 2.
 FÖRVALTNING
 2.1.
 Bestämmelser om uppföljning och rapportering
 Ange intervall och
 andra villkor för sådana åtgärder
 Bestämmelserna
 om övervakning och utvärdering av in- och utresesystemet anges i artikel 46 i
 förslaget om inrättande av in- och utresesystemet.
 Artikel
 46 Övervakning och utvärdering
 1.
 Byrån ska se till att det finns förfaranden för att
 övervaka in- och utresesystemets verksamhet i förhållande till målen vad gäller
 produktivitet, kostnadseffektivitet, säkerhet och tjänsternas kvalitet.
 2.
 Byrån ska ha åtkomst till den information om
 uppgiftsbehandling i in- och utresesystemet som behövs för det tekniska
 underhållet.
 3.
 Två år efter det att in- och utresesystemet har tagits i
 drift och därefter vartannat år, ska byrån rapportera till Europaparlamentet,
 rådet och kommissionen om hur in- och utresesystemet har fungerat i tekniskt
 hänseende, inbegripet ur säkerhetssynpunkt.
 4.
 Två år efter det att in- och utresesystemet har tagits i
 drift och därefter vart fjärde år ska kommissionen utarbeta en övergripande
 utvärdering av in- och utresesystemet. Denna övergripande utvärdering ska
 innehålla en granskning av uppnådda resultat i relation till målen och en
 bedömning av huruvida de förutsättningar som ligger till grund för systemet
 fortfarande är giltiga, tillämpningen av denna förordning, säkerheten i in- och
 utresesystemet och eventuella konsekvenser för framtida verksamhet. Kommissionen
 ska överlämna utvärderingsrapporterna till Europaparlamentet och rådet.
 5.
 Den första utvärderingen ska framförallt undersöka om, och
 i så fall hur, in- och utresesystemet bättre skulle kunna användas i kampen mot
 terroristbrott och andra allvarliga brott, ta upp frågan om tillgång till de
 uppgifter som lagras i systemet för brottsbekämpningsändamål och i så fall på
 vilka villkor samt undersöka om lagringsperioden bör förlängas och om
 tredjeländers myndigheter bör ges tillträde till systemet. För detta ändamål
 ska hänsyn ska tas till hur in- och utresesystemet fungerat och resultaten av
 genomförandet av VIS.
 6.
 Medlemsstaterna ska förse byrån och kommissionen med de
 uppgifter som krävs för att de rapporter som avses i punkterna 3 och 4 ska
 kunna utarbetas i enlighet med de kvantitativa indikatorer som fastställts på
 förhand av kommissionen och/eller byrån.
 7.
 Byrån ska förse kommissionen med den information som den
 behöver för att den ska kunna utarbeta de övergripande utvärderingar som avses
 i punkt 4.
 2.2.
 Administrations- och kontrollsystem
 2.2.1.
 Risker som identifierats
 1)
 Problem i samband med den tekniska utvecklingen av systemet
 Medlemsstaternas
 nationella it-system är inte likadana tekniskt sett. Dessutom kan
 gränskontrollprocessen variera beroende på lokala omständigheter (tillgängligt
 utrymme vid gränsövergångsstället, reseflöden osv.). In- och utresesystemet ska
 integreras i de nationella it-strukturerna och de nationella
 gränskontrollprocesserna. Det krävs även att utvecklingen av de nationella
 komponenterna i systemet är helt anpassade till det centrala systemet. Följande
 två huvudsakliga risker har identifierats på detta område:
 a)
 Risk för att de tekniska och rättsliga aspekterna av in- och utresesystemet kan
 komma att genomföras på olika sätt av medlemsstaterna på grund av bristfällig
 samordning mellan den centrala och den nationella nivån.
 b)
 Risk för inkonsekvenser i användningen av det framtida systemet på grund av hur
 medlemsstaterna införlivat in- och utresesystemet i de befintliga
 gränskontrollprocesserna.
 2)
 Problem med att hålla tidsplanen för utvecklingen av systemet
 Erfarenheterna
 från utvecklingen av VIS och SIS II gör att man kan dra slutsatsen att en
 avgörande förutsättning för att genomförandet av in- och utresesystemet ska
 fungera väl är att den externa entreprenören lyckas hålla tidsplanen. IT-byrån
 kommer såsom varande expertcentrum på området utveckling och förvaltning av
 stora it-system även att vara ansvarig för tilldelningen och förvaltningen av
 kontrakt, särskilt underentreprenörskontrakt för utveckling av systemet. Det
 finns flera risker med att använda en extern entreprenör för detta
 utvecklingsarbete.
 a)
 Framförallt finns det en risk för att entreprenören inte anslår tillräckliga
 resurser till projektet eller konstruerar eller utvecklar ett system som inte
 är tillräckligt modernt.
 b)
 Det finns risk för att förvaltningsförfaranden och metoder för att hantera
 stora it-projekt inte respekteras fullt ut på grund av att entreprenören
 försöker minska kostnaderna.
 c)
 I dagens ekonomiska läge går inte heller att utesluta att entreprenören kan
 komma att drabbas av ekonomiska svårigheter som inte har med projektet att
 göra.
 2.2.2.
 Planerade kontrollmetoder
 1)
 Det är meningen att byrån ska bli ett expertcentrum på området utveckling och
 förvaltning av stora it-system. Den ska anförtros utvecklingen och driften av
 den centrala delen av systemet, inbegripet de enhetliga gränssnitten i
 medlemsstaterna. På detta sätt kan man undvika de flesta av de problem som
 kommissionen stötte på i samband med utvecklingen av SIS II och VIS.
 Under
 utvecklingsfasen (2015–2017) kommer kommissionen att ha det övergripande
 ansvaret, eftersom projektet kommer att utvecklas via indirekt centraliserad
 förvaltning. Byrån kommer att ha ansvaret för den tekniska och ekonomiska
 förvaltningen, särskilt tilldelningen och förvaltningen av kontrakt. Delegeringsavtalet
 kommer att täcka den centrala delen genom upphandlingar och den nationella
 delen genom bidrag. Enligt artikel 40 i genomförandebestämmelserna kommer
 kommissionen att ingå ett avtal som fastställer de detaljerade bestämmelserna
 för förvaltning och kontroll av medel samt för skyddet av kommissionens
 finansiella intressen. Detta avtal ska innehålla de bestämmelser som anges i
 artikel 40.2. Detta kommer att göra det möjligt för kommissionen att hantera de
 risker som beskrivs i punkt 2.2.1.
 I
 samband med halvtidsöversynen (som ska äga rum 2017 inom ramen för fonden för
 inre säkerhet, artikel 15 i den övergripande förordningen) kommer
 förvaltningsmetoden att ses över.
 2)
 För att undvika förseningar på nationell nivå planeras en effektiv styrning
 mellan alla berörda aktörer. Kommissionen har i utkastet till förordning föreslagit
 inrättandet av en rådgivande grupp som består av nationella experter från
 medlemsstaterna och som ska bistå byrån med sakkunskap om in- och
 utresesystemet och programmet för registrerade resenärer. Denna rådgivande
 grupp ska hålla regelbundna möten om genomförandet av systemet, dela insamlad
 sakkunskap och ge rådgivning till byråns styrelse. Dessutom avser kommissionen
 att rekommendera medlemsstaterna att de inrättar nationell projektinfrastruktur
 / projektgrupper, både för den tekniska och driftsmässiga utvecklingen, bl.a.
 en tillförlitlig kommunikationsinfrastruktur med en enda kontaktpunkt.
 2.3.
 Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
 oegentligheter/oriktigheter
 Beskriv förebyggande
 åtgärder (befintliga eller planerade)
 De
 åtgärder som planeras för att bekämpa bedrägerier anges i artikel 35 i
 förordning (EU) nr 1077/2011 där följande föreskrivs:
 1. I syfte att bekämpa bedrägeri, korruption och andra rättsstridiga
 handlingar ska förordning (EG) nr 1073/1999 gälla.
 2. Byrån ska ansluta sig till det interinstitutionella avtalet om interna
 utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och
 ska utan dröjsmål utfärda lämpliga föreskrifter som gäller för alla anställda
 vid byrån.
 3. I beslut om finansiering samt i de avtal om och instrument för
 genomförande som införts till följd av dessa beslut, ska det uttryckligen
 föreskrivas att revisionsrätten och Olaf vid behov får utföra kontroller på
 plats hos dem som mottagit anslag från byrån samt hos de tjänstemän som har
 fördelat dessa anslag.
 I
 enlighet med denna bestämmelse fattade styrelsen för byrån för den operativa
 förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa den
 28 juni 2012 ett beslut om villkor och närmare bestämmelser för interna
 utredningar för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig
 verksamhet som kan skada unionens intressen.
 Dessutom
 håller GD HOME för närvarande på att utforma en strategi för bekämpning och
 upptäckt av bedrägerier.
 3.
 BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
 3.1.
 Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och
 budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
 Genom delegeringsavtalet kommer byrån att
 anförtros uppgiften att inrätta lämpliga instrument för sina lokala finansiella
 system i syfte att kunna garantera en effektiv övervakning, uppföljning och
 rapportering av kostnaderna i samband med genomförandet av in- och
 utresesystemet i enlighet med artikel 60 i budgetförordningen. Den kommer att
 vidta lämpliga åtgärder för att kunna rapportera oavsett hur den slutgiltiga
 kontoplanen kommer att se ut.
 · Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
 Redovisa de berörda rubrikerna i budgetramen i nummerföljd
 och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i den årliga
 budgeten i nummerföljd
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning........................................] || Diff./Icke-diff. ([44]) || från Efta-länder[45] || från kandidat-länder[46] || från tredje-länder || enligt artikel 21.2 b i budgetförordningen
 || [XX.YY.YY.YY] || Diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ
 · Nya budgetrubriker som föreslås
 Redovisa de berörda
 rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik –
 de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag
 Nummer [Beteckning..........] || Diff./Icke-diff. || från Efta-länder || från kandidat-länder || från tredje-länder || enligt artikel 21.2 b i budgetförordningen
 3 || [18.02.CC] Fonden för inre säkerhet (yttre gränser) || Diff. || NEJ || NEJ || JA || NEJ
 3.2.
 Beräknad inverkan på utgifterna
 3.2.1.
 Sammanfattning av den beräknade inverkan på
 utgifterna
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 3 || Säkerhet och medborgarskap
 GD HOME || || || År 2015 || År 2016 || År 2017[47] || År 2018 || År 2019 || År 2020 || Följande år || TOTALT
  Driftsanslag || || || || || || || ||
 Budgetrubrik 18.02.CC || Åtaganden || (1) || 122.566 || 30.142 || 119.477 || 80.272 || 80.272 || 80.271 || || 513.000
 Betalningar || (2) || 61.283 || 82.382 || 92.677 || 83.993 || 80.271 || 80.271 || 32.122 || 513.000
 Budgetrubrik (nr) || Åtaganden || (1a) || || || || || || || ||
 Betalningar || (2a) || || || || || || || ||
 Administrativa anslag som finansieras genom ramanslaget för särskilda program[48] || || || || || || || ||
 Budgetrubrik (nr) || || (3) || || || || || || || ||
 TOTALA anslag för GD HOME || Åtaganden || =1+1a +3 || 122.566 || 30.142 || 119.477 || 80.272 || 80.272 || 80.271 || || 513.000
 Betalningar || =2+2a +3 || 61.283 || 82.382 || 92.677 || 83.993 || 80.271 || 80.271 || 32.122 || 513.000
  TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || || || || || || ||
 Betalningar || (5) || || || || || || ||
  TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för särskilda program || (6) || || || || || || ||
 TOTALA anslag För RUBRIK <....> i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || =4+ 6 || || || || || || ||
 Betalningar || =5+ 6 || || || || || || ||
 Följande ska anges om flera rubriker i budgetramen
 påverkas av förslaget eller initiativet:
  TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || || || || || || ||
 Betalningar || (5) || || || || || || ||
  TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för särskilda program || (6) || || || || || || ||
 TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–4 i den fleråriga budgetramen (referensbelopp) || Åtaganden || =4+ 6 || || || || || || ||
 Betalningar || =5+ 6 || || || || || || ||
 Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || ”Administrativa utgifter”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2013 || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || Följande år || TOTALT
 GD HOME || || || ||
  Personalresurser || 0.254 || 0.254 || 0.254 || 0.190 || 0.190 || 0.190 || 0.191 || 0.191 || || 1.715
  Övriga administrativa utgifter || 0.201 || 0.201 || 0.201 || 0.200 || 0.200 || 0.200 || 0.200 || 0.200 || || 1.602
 GD HOME TOTALT || Anslag || 0.455 || 0.455 || 0.455 || 0.390 || 0.390 || 0.390 || 0.391 || 0.391 || || 3.317
 TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (summa åtaganden = summa betalningar) || 0.455 || 0.455 || 0.455 || 0.390 || 0.390 || 0.390 || 0.391 || 0.391 || || 3.317
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || || || År 2013 || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || Följande år || TOTALT
 TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 0.455 || 0.455 || 123.021 || 30.533 || 119.867 || 80.662 || 80.662 || 80.662 || || 516.317
 Betalningar || 0.455 || 0.455 || 61.738 || 82.773 || 93.067 || 84.383 || 80.662 || 80.662 || 32.122 || 516.317
 Personalbehoven ska
 täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
 förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
 tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
 förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
 begränsningar i fråga om budgetmedel.
 3.2.2.
 Beräknad inverkan på driftsanslagen
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att
 driftsanslag tas i anspråk
 –
 x Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas
 i anspråk enligt följande:
 Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
 tre decimaler)
 Mål- och resultatbeteck-ning ò || || || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT ||
 ||
 Typ av resultat[49] || Genomsnittliga kostnader för resultatet || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Totalt antal resultat || Totalt kostnad ||
 Specifikt mål nr 1[50]: Systemutveckling (på central och nationell nivå) || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || 1 || 122.566 || 1 || 30.142 || 1 || 43.143 || || || || || || || 1 || 195.851 ||
 Delsumma för särskilt mål nr 1[51] || || 122.566 || || 30.142 || || 43.143 || || || || || || || || 195.851 ||
 Specifikt mål nr 2: Systemdrift (på central och nationell nivå) || || || || || || || || || || || || || || ||
 - Resultat || || || || || 1 || 76.334 || 1 || 80.271 || 1 || 80.272 || 1 || 80.272 || 1 || 317.149 ||
 Delsumma för särskilt mål nr 2[52] || || || || || || 76.334 || || 80.271 || || 80.272 || || 80.272 || || 317.149 ||
 TOTALA KOSTNADER || 1 || 122.566 || 1 || 30.142 || 2 || 119.477 || 1 || 80.271 || 1 || 80.272 || 1 || 80.272 || 2 || 513.000 ||
 3.2.3.
 Beräknad inverkan på de administrativa
 anslagen
 3.2.3.1.
 Sammanfattning
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att
 administrativa anslag tas i anspråk
 –
 x Förslaget/initiativet kräver att administrativa
 anslag tas i anspråk enligt följande:
 Miljoner euro
 (avrundat till tre decimaler)
 || År 2013 || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTALT
 RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || ||
 Personalresurser || 0.254 || 0.254 || 0.254 || 0.190 || 0.190 || 0.190 || 0.191 || 0.191 || 1.715
 Övriga administrativa utgifter || 0.201 || 0.201 || 0.201 || 0.200 || 0.200 || 0.200 || 0.200 || 0.200 || 1.602
 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 0.455 || 0.455 || 0.455 || 0.390 || 0.390 || 0.390 || 0.391 || 0.391 || 3.317
 Belopp utanför RUBRIK 5[53] i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || ||
 Personalresurser || || || || || || || || ||
 Övriga administrativa utgifter || || || || || || || || ||
 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || ||
 TOTALT || 0.455 || 0.455 || 0.455 || 0.390 || 0.390 || 0.390 || 0.391 || 0.391 || 3.317
 3.2.3.2.
 Beräknat
 personalbehov
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver inte att
 personalresurser tas i anspråk
 –
 x Förslaget/initiativet kräver att personalresurser
 tas i anspråk enligt följande:
 Uppgifterna ska anges i heltidsekvivalenter
 (eller med högst en decimal)
 || År 2013 || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020
 · Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda)
 XX 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 2 || 2 || 2 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5
 XX 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 · Extern personal (i heltidsekvivalenter: HE[54]
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE – totalt) || || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA and SNE vid delegationerna) || || || || || || || ||
 XX 01 04 yy[55] || - vid huvudkontoret[56] || || || || || || || ||
 - vid delegationer || || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE - indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE - direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || ||
 Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || || || ||
 TOTALT || 2 || 2 || 2 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5 || 1,5
 XX motsvarar det politikområde eller den
 avdelning i budgeten som avses.
 Personalbehoven ska
 täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
 förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
 generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
 tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
 förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
 begränsningar i fråga om budgetmedel.
 Beskrivning av
 arbetsuppgifter:
 Tjänstemän och tillfälligt anställda || 2 stycken under den förberedande fasen 2013–2015 1 handläggartjänst för de rättsliga förhandlingarna, samordning av uppgifter inom byrån och översyn av delegeringsavtalet. 0,5 handläggartjänst för översyn av den finansiella verksamheten och expertis när det gäller gränskontroll och tekniska frågor. 0,5 assistenttjänst för administrativ och finansiell verksamhet. 1,5 under den förberedande fasen 2016–2020. 1 handläggartjänst för uppföljning av delegeringsavtalet (rapporter, förberedande av kommittéförfarande, validering av funktionsspecifikationer och tekniska specifikationer, översyn av finansiell verksamhet och samordning med byrån) samt expertis om gränskontroll och tekniska frågor. 0,5 assistenttjänst för administrativ och finansiell verksamhet.
 Extern personal || 0
 3.2.4.
 Förenlighet med den gällande fleråriga
 budgetramen
 –
 x Förslaget/initiativet är förenligt med gällande
 och nästa fleråriga budgetram.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar
 under den berörda rubriken i den fleråriga budgetramen
 Förklara i förekommande fall vilka ändringar i
 planeringen som krävs, och ange berörda budgetrubriker och belopp.
 –
 ̈ Förslaget/initiativet förutsätter att
 flexibilitetsmekanismen utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[57]
 Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
 rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp.
 3.2.5.
 Bidrag från tredje part
 –
 x Det ingår inga bidrag från tredje part i det
 aktuella förslaget eller initiativet
 –
 ̈ Förslaget eller initiativet kommer att
 medfinansieras enligt följande:
 Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || Totalt
 Ange vilken extern organisation eller annan källa som bidrar till finansieringen || || || || || || || ||
 TOTALA anslag som tillförs genom medfinansiering || || || || || || || ||
 3.3.
 Beräknad inverkan på inkomsterna
 –
 ̈ Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens
 inkomstsida.
 –
 x Förslaget/initiativet påverkar inkomsterna på
 följande sätt:
 i.
 ̈ Påverkan på egna medel
 ii.
 x Påverkan på ”diverse inkomster”
 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
 Budgetrubrik i den årliga budgetens inkomstdel: || Belopp som förts in för det innevarande budgetåret || Förslagets eller initiativets inverkan på inkomsterna[58]
 År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || Följande år
 Artikel 6313............. || || 3,729 || 5,013 || 5,639 || 5,111 || 4,884 || 4,884 || 1,954
 Ange vilka budgetrubriker
 i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att
 avsättas för särskilda ändamål.
 18.02.CC
 Fonden för inre säkerhet (yttre gränser)
 Ange med vilken metod inverkan på inkomsterna har beräknats.
 Budgeten
 ska omfatta ett bidrag från de länder som är associerade till genomförandet,
 tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket och de Eurodac-relaterade
 åtgärderna i enlighet med vad som fastställs i respektive avtal. Uppskattningarna
 är enbart vägledande och grundar sig på nyligen gjorda beräkningar av
 intäkter för genomförandet av Schengenregelverket från de länder som för
 närvarande bidrar (Island, Norge och Schweiz) till Europeiska unionens allmänna
 budget (utnyttjade anslag för betalningar) med ett årligt belopp för det
 relevanta budgetåret, vilket beräknas i förhållande till landets BNP som en
 procentandel av BNP för alla deltagande stater. Denna beräkning grundar sig på
 sifferuppgifter för juni 2012 från Eurostat. Siffrorna varierar kraftigt,
 eftersom det ekonomiska läget är mycket olika i de deltagande länderna.
 [1] KOM(2008)
 69 slutlig. Detta
 meddelande åtföljs av en konsekvensbedömning (SEK(2008) 153).
 [2] Ett öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och
 för deras skydd (EUT C 115, 4.5.2010, s. 1)
 [3] Europeiska rådets slutsatser av den 23–24 juni 2011
 (Euco 23/11).
 [4] KOM(2011) 680 slutlig.
 [5] EUT L 105, 13.4.2006.
 [6] Bulgarien, Estland, Spanien, Cypern, Lettland, Litauen,
 Ungern, Malta, Polen, Portugal, Rumänien, Slovakien och Finland.
 [7] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/population/data/database
 I denna siffra ingår både personer som stannat efter den lagliga vistelsens
 slut och personer som rest in olagligt. Den gäller både personer som gripits
 vid gränsen och sådana som grips inom Schengenområdet.
 [8] EUT L 286, 1.11.2011.
 [9] SEK (2008) 153.
 [10] SWD (2013) 47.
 [11] Med förbehåll för att den lagstiftande myndigheten antar
 förslaget om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett
 instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar (KOM(2011) 750)
 och med förbehåll för att den lagstiftande myndigheten antar förslaget om den
 fleråriga budgetramen för 2014–2020 (KOM(2011) 398) och att det finns
 tillräckligt med medel inom ramen för utgiftstaket i berörd budgetrubrik.
 [12] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.
 [13] EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.
 [14] EUT
 L 160, 18.6.2011, s. 19.
 [15] EUT C , , s. .
 [16] EUT C , , s. .
 [17] EUT C , , s. .
 [18] KOM(2008)
 69 slutlig.
 [19] EUT
 L 158, 30.4.2004, s. 77.
 [20] EUT
 L 286, 1.11.2011, s 1.
 [21] EGT
 L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [22] EGT
 L 8, 12.1.2001, s. 1.
 [23] EUT
 L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [24] EGT
 L 131, 1.6.2000,s. 43.
 [25] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.
 [26] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36
 [27] EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.
 [28] EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.
 [29] EUT
 L 53, 27.2.2008, s. 1.
 [30] EUT
 L 160, 18.6.2011, s. 21.
 [31] EUT L 160, 18.6.2011, s. 19.
 [32] EGT L 243,15.9.2009, s. 1.
 [33] EUT
 L 286, 1.11.2011, s. 1.
 [34] EUT
 L 349, 25.11.2004, s. 1.
 [35] Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad
 budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB.
 [36] I den mening som avses i artikel 49.6 a respektive 49.6 b
 i budgetförordningen.
 [37] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om
 inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för
 ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar (KOM(2011) 750).
 [38] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och
 rådet - Smart gränsförvaltning - valmöjligheter och framtida
 handlingsalternativ(KOM(2011) 680).
 [39] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om
 inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för
 ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar (KOM(2011) 750).
 [40] KOM(2010) 93 av den 19 mars 2010.
 [41] KOM(2011) 398 av den 29 juni 2011.
 [42] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
 genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen
 återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [43] Organ som avses i artikel 185 i budgetförordningen.
 [44] Differentierade respektive icke-differentierade anslag
 [45] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen.
 [46] Kandidatländer och i tillämpliga fall potentiella
 kandidatländer på västra Balkan.
 [47] Kostnadsvariationen, särskilt de höga kostnaderna 2015 och
 2017 kan förklaras enligt följande: I början av utvecklingsperioden, 2015,
 kommer det att göras åtaganden för utvecklingen (engångskostnader för att täcka
 hårdvara, programvara och entreprenörskostnader i tre år). I slutet av
 utvecklingsperioden, 2017, kommer de nödvändiga åtagandena för driften att
 göras. Kostnaderna för förvaltning av hård- och programvara varierar mellan
 perioderna.
 [48] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
 genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
 s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [49] Resultaten som ska anges är de produkter eller tjänster
 som levererats (t.ex. antal studentutbyten som har finansierats eller antal
 kilometer väg som har byggts).
 [50] Mål som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika
 mål...”.
 [51] I detta belopp ingår utvecklingen på central nivå,
 särskilt nätverksinfrastrukturen, de hårdvaru- och programvarulicenser som är
 nödvändiga samt den externa entreprenörens kostnader för att utveckla det
 centrala systemet. Utvecklingen på nationell nivå omfattar kostnader för de
 hårdvaru- och programvarulicenser som är nödvändiga samt utvecklingsarbete som
 lagts ut externt.
 [52] I detta belopp ingår nödvändiga kostnader för att hålla
 igång driften i det centrala systemet, särskilt driften av nätverket, underhåll
 av det centrala systemet av en extern entreprenör och de hårdvaru- och
 programvarulicenser som är nödvändiga. Vad gäller driften på nationell nivå
 omfattar beloppet kostnaderna för driften av de nationella systemen, särskilt
 licenser för hård- och programvara, incidenthantering, och kostnader för
 nödvändiga externa entreprenörer.
 [53] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
 genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
 s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder.
 [54] CA= kontraktsanställda, INT = vikarier (interimspersonal),
 JED = Jeune Expert en Délégation (unga delegerade experter), LA =
 lokalanställda, SNE = utstationerade nationella experter.
 [55] Under taket för finansiering av extern personal genom
 driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster).
 [56] Särskilt inom förvaltningen av strukturfonderna,
 Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska
 fiskerifonden (EFF).
 [57] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.
 [58] När det gäller traditionella egna medel (tullar och
 sockeravgifter) ska nettobeloppen anges, dvs. bruttobeloppen minus 25 % avdrag
 för uppbördskostnader.