text:
 20.2.2019
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 49/1
 Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Situația și data intrării în vigoare ale prezentului regulament ar trebui verificate în ultima versiune a documentului de situație al CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la următoarea adresă:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Regulamentul nr. 58 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea:
 I.
 Dispozitivelor de protecție antiîmpănare spate (RUPD)
 II.
 Vehiculelor în ceea ce privește instalarea unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate (RUPD) omologat
 III.
 Vehiculelor în ceea ce privește protecția lor antiîmpănare spate (RUP) [2019/272]
 Include toate textele valabile până la:
 Seria 03 de amendamente la regulament – Data intrării în vigoare: 18 iunie 2016
 CUPRINS
 REGULAMENTUL
 1.
 Domeniul de aplicare
 2.
 Cerințe generale
 3.
 Definiții comune pentru părțile I, II și III
 PARTEA I. OMOLOGAREA RUPD
 4.
 Definiții
 5.
 Cererea de omologare
 6.
 Omologarea
 7.
 Cerințe
 8.
 Conformitatea producției
 9.
 Sancțiuni în cazul neconformității producției
 10.
 Modificarea și extinderea omologării unui tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate
 11.
 Încetarea definitivă a producției
 12.
 Denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip
 PARTEA II. OMOLOGAREA UNUI VEHICUL ÎN CEEA CE PRIVEȘTE INSTALAREA UNUI RUPD OMOLOGAT
 13.
 Definiții
 14.
 Cererea de omologare
 15.
 Omologarea
 16.
 Cerințe pentru instalarea unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate omologat (RUPD)
 17.
 Conformitatea producției
 18.
 Sancțiuni în cazul neconformității producției
 19.
 Modificarea și extinderea omologării unui tip de vehicul
 20.
 Încetarea definitivă a producției
 21.
 Denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip
 PARTEA III. OMOLOGAREA UNUI VEHICUL CU PRIVIRE LA PROTECȚIA ANTIÎMPĂNARE SPATE (RUP)
 22.
 Definiții
 23.
 Cererea de omologare
 24.
 Omologarea
 25.
 Cerințe pentru RUP
 26.
 Conformitatea producției
 27.
 Sancțiuni în cazul neconformității producției
 28.
 Modificarea și extinderea omologării unui tip de vehicul
 29.
 Încetarea definitivă a producției
 30.
 Denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip
 PARTEA IV. DISPOZIȚII TRANZITORII
 31.
 Dispoziții tranzitorii
 ANEXE
 1.
 Comunicare (partea I)
 2.
 Comunicare (partea II)
 3.
 Comunicare (partea III)
 4.
 Dispuneri ale mărcilor de omologare
 5.
 Condiții și proceduri de încercare
 6.
 Vehicule specifice
 7.
 Cerințe pentru diferite categorii de vehicule
 1. DOMENIU DE APLICARE
 1.1. Prezentul regulament se aplică:
 1.1.1.
 PARTEA I: dispozitivelor de protecție antiîmpănare spate prevăzute pentru echiparea vehiculelor din categoriile M, N și O (1);
 1.1.2.
 PARTEA II: instalării pe vehicule din categoriile M, N și O (1) a dispozitivelor de protecție antiîmpănare spate omologate de tip în conformitate cu partea I din prezentul regulament;
 1.1.3.
 PARTEA III: vehiculelor din categoriile M, N și O (1) echipate cu un dispozitiv de protecție antiîmpănare spate care nu a fost omologat separat în conformitate cu partea I din prezentul regulament sau care este astfel conceput și/sau echipat încât se poate considera că părțile sale componente îndeplinesc total sau parțial funcția dispozitivului de protecție antiîmpănare spate;
 1.1.4.
 vehiculelor din categoriile M1, M2, M3, N1, O1 și O2 (1) din motive de protecție antiîmpănare spate.
 1.2. Prezentul regulament nu se aplică:
 1.2.1.
 unităților tractoare ale vehiculelor articulate;
 1.2.2.
 remorcilor concepute și construite pentru transportul de sarcini foarte lungi și indivizibile, precum trunchiurile de copaci, barele de oțel etc.;
 1.3. vehiculele la care orice dispozitiv de protecție antiîmpănare spate (de exemplu, fix, demontabil, pliabil, reglabil etc.) este incompatibil cu utilizarea pe drumuri rutiere pot fi parțial sau complet excluse de la aplicarea prezentului regulament, sub rezerva deciziei autorității de omologare de tip.
 2. CERINȚE GENERALE
 2.1. Toate vehiculele trebuie să fie construite și/sau echipate astfel încât să ofere o protecție efectivă pe toată lățimea lor împotriva împănării vehiculelor menționate la alineatul (1) din prezentul regulament în eventualitatea unei coliziuni din spate cu vehicule din categoriile M1 și N1 (2).
 2.2. Vehiculul trebuie încercat în condițiile prevăzute la punctul 2 din anexa 5.
 2.3. Se consideră că un vehicul dintr-una din categoriile M1, M2, M3, N1, O1 sau O2 îndeplinește condiția stabilită mai sus:
 (a)
 dacă acesta îndeplinește aceleași condiții ca cele specificate în partea II sau partea III; sau
 (b)
 în cazul în care garda la sol a părții posterioare a vehiculului fără încărcătură nu depășește 550 mm pe o lățime care nu este mai mică decât cea a axei spate cu mai mult de 100 mm în ambele părți (exclusiv proeminența pneurilor aproape de sol); sau
 (c)
 dacă, în cazul vehiculelor din categoriile O1 și O2, atunci când pneurile se proiectează cu mai mult de jumătate din lățime în afara caroseriei (cu excepția apărătorilor de roți) sau în afara șasiului în absența caroseriei, garda la sol a părții posterioare a vehiculului fără încărcătură nu depășește 550 mm pe o lățime care nu este mai mică de 100 mm deduși din distanța măsurată între punctele interioare extreme ale pneurilor (exclusiv proeminența pneurilor aproape de sol), în ambele părți.
 Dacă există mai multe axe spate, lățimea care trebuie luată în considerare este cea a celei mai late dintre aceste axe.
 Cerințele de la punctul 2.3 litera (b) și de la punctul 2.3 litera (c) de mai sus sunt îndeplinite cel puțin pe o linie:
 (a)
 la o distanță de cel mult 450 mm de la extremitatea posterioară a vehiculului;
 (b)
 care poate avea întreruperi însumând maximum 200 mm.
 2.4. Se va considera că orice vehicul din categoria G îndeplinește condiția pentru garda la sol prevăzută mai sus dacă unghiul de degajare (ISO 612: 1978) nu depășește:
 (a)
 10° pentru vehicule din categoriile M1G și N1G;
 (b)
 20° pentru vehicule din categoriile M2G și N2G; și
 (c)
 25° pentru vehicule din categoriile M3G și N3G;
 pe o lățime care nu este mai mică decât cea a axei spate cu mai mult de 100 mm în ambele părți (exclusiv orice proeminență a pneurilor aproape de sol).
 Dacă există mai multe axe spate, lățimea care trebuie luată în considerare este cea a celei mai late dintre aceste axe. Cerințele de la literele (a)-(c) de la prezentul punct trebuie să fie îndeplinite cel puțin pe o linie:
 (a)
 la o distanță de cel mult 450 mm de la extremitatea posterioară a vehiculului;
 (b)
 care poate avea întreruperi însumând maximum 200 mm.
 3. DEFINIȚII COMUNE PENTRU PĂRȚILE I, II ȘI III
 3.1. În sensul prezentului regulament:
 3.1.1.
 „Masa fără încărcătură” înseamnă masa vehiculului în stare de funcționare, fără niciun ocupant și neîncărcat, dar cuprinzând combustibilul, lichidul de răcire, lubrifianții, uneltele și o roată de rezervă (dacă sunt furnizate ca echipament standard de către producător).
 3.1.2.
 „Masa maximă” înseamnă masa declarată de către producătorul vehiculului ca tehnic admisibilă (această masă poate fi mai mare decât „masa maximă admisibilă” stabilită de către administrația națională).
 3.1.3.
 Un „RUPD” (dispozitiv de protecție antiîmpănare spate) constă în mod normal într-o bară transversală și în legături la barele laterale ale șasiului sau alte elemente structurale ale vehiculului.
 3.1.4.
 „Cabină separată” înseamnă o cabină atașată de șasiul vehiculului prin legături specifice și care nu are părți comune cu zona de încărcare.
 PARTEA I. OMOLOGAREA DISPOZITIVELOR DE PROTECȚIE ANTIÎMPĂNARE SPATE
 4. DEFINIȚII
 4.1. În sensul părții I din prezentul regulament:
 4.1.1.
 „Omologarea unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate” înseamnă omologarea unui asemenea tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate în conformitate cu cerințele stabilite la punctul 7 de mai jos.
 4.1.2.
 „Tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate” înseamnă dispozitive de protecție antiîmpănare spate care nu diferă în privința caracteristicilor esențiale, cum sunt forma, dimensiunile, modul de atașare, materialele și marcajele menționate la punctul 5.2.2 de mai jos.
 5. CEREREA DE OMOLOGARE
 5.1. Cererea de omologare a unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate trebuie înaintată de către producătorul dispozitivului de protecție antiîmpănare spate sau de către reprezentantul împuternicit al acestuia.
 5.2. Pentru fiecare tip de dispozitiv, cererea trebuie să fie însoțită de:
 5.2.1.
 documentația, în triplu exemplar, care descrie caracteristicile tehnice ale dispozitivului de protecție antiîmpănare spate: dimensiunile, formele și materialele sale componente, precum și metoda de instalare;
 5.2.2.
 un eșantion al tipului de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate: eșantionul trebuie marcat, pe toate componentele principale, cu denumirea comercială sau marca solicitantului și cu denumirea tipului, în mod lizibil și indelebil.
 5.3. Un dispozitiv de protecție antiîmpănare spate reprezentativ pentru tipul supus omologării trebuie să fie predat serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare.
 5.4. Autoritatea de omologare de tip verifică dacă există condiții satisfăcătoare pentru asigurarea controlului efectiv al conformității producției înainte de acordarea omologării de tip.
 6. OMOLOGAREA
 6.1. În cazul în care dispozitivul de protecție antiîmpănare spate supus omologării în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele de la punctul 7 de mai jos, se acordă omologarea acelui tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate.
 6.2. Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 03, care corespund seriei de amendamente 03) indică seria de amendamente care include cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate.
 6.3. Notificarea privind omologarea, extinderea sau refuzul acordării omologării unui tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate în temeiul prezentului regulament se comunică părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, printr-un formular conform cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.
 6.4. Pe fiecare dispozitiv de protecție antiîmpănare spate conform cu un tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate omologat în temeiul prezentului regulament se aplică într-un mod vizibil și într-un loc ușor accesibil precizat în formularul de omologare un marcaj de omologare internațională compus din:
 6.4.1.
 un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (3);
 6.4.2.
 numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare în partea dreaptă a cercului specificat la punctul 6.4.1.
 6.5. Marca de omologare trebuie să fie clar lizibilă și indelebilă.
 6.6. În anexa 4 la prezentul regulament se prezintă exemple de dispunere a marcajelor de omologare.
 7. CERINȚE
 7.1. Înălțimea secțiunii barei transversale nu trebuie să fie mai mică de 120 mm. Extremitățile laterale ale barei transversale nu trebuie să fie îndoite înspre partea din spate sau să aibă o muchie exterioară ascuțită; această condiție este îndeplinită atunci când extremitățile laterale ale barei transversale sunt rotunjite la exterior și au o rază de curbură de cel puțin 2,5 mm.
 În cazul dispozitivelor de protecție antiîmpănare spate destinate a fi montate pe vehicule din categoriile M, N1, N2 cu o masă maximă de cel mult 8 tone, O1, O2, pe vehicule din categoria G și pe vehiculele echipate cu platformă de ridicare, secțiunea barei transversale trebuie să aibă o înălțime de cel puțin 100 mm.
 7.2. Dispozitivul de protecție antiîmpănare spate trebuie să fie proiectat astfel încât să poată fi amplasat în diverse poziții în partea din spate a vehiculului. În acest caz, trebuie să existe un sistem de blocare, care să asigure blocarea în poziția de lucru și să împiedice orice schimbare accidentală a poziției. Forța aplicată de către operator pentru modificarea poziției dispozitivului nu trebuie să depășească 40 daN.
 În cazul RUPD care sunt proiectate astfel încât să poată fi amplasate în diverse poziții în partea din spate a vehiculului, trebuie furnizată o etichetă cu (un) simbol(uri) sau cu informații în limba (limbile) țării în care este vândut dispozitivul pentru a informa operatorul despre poziția standard a dispozitivului de protecție antiîmpănare spate care oferă o protecție efectivă împotriva împănării.
 Dimensiunile minime ale etichetei: 60 × 120 mm
 7.3. RUPD trebuie să ofere o rezistență suficientă la forțele aplicate paralel cu axa longitudinală a vehiculului. (Această caracteristică trebuie demonstrată în conformitate cu procedura și condițiile de încercare specificate în anexa 5 la prezentul regulament.) Devierea orizontală maximă a dispozitivului de protecție antiîmpănare spate constatată în timpul și după aplicarea forțelor de încercare specificate în anexa 5 trebuie înregistrată în comunicarea omologării tipului (punctul 8 din anexa 1).
 7.4. Pentru vehiculele echipate cu platformă de ridicare în partea din spate, dispozitivul de protecție antiîmpănare spate poate prezenta o întrerupere pentru folosirea mecanismului. În acest caz, se aplică următoarele cerințe speciale:
 7.4.1.
 Spațiul lateral maxim măsurat între elementele dispozitivului antiîmpănare și elementele platformei de ridicare care se deplasează prin zona întreruptă în timpul operării platformei și care impun necesitatea acestei zone întrerupte nu poate fi mai mare de 2,5 cm.
 7.4.2.
 Elementele individuale ale protecției antiîmpănare, inclusiv cele situate lateral față de mecanismul de ridicare, dacă există, trebuie să aibă, în toate cazurile, o suprafață efectivă de cel puțin 420 cm2.
 7.4.3.
 În cazul barelor transversale cu înălțimea secțiunii sub 120 mm, elementele individuale ale protecției antiîmpănare, inclusiv cele situate lateral față de mecanismul de ridicare, dacă există, trebuie să aibă, în toate cazurile, o suprafață efectivă de cel puțin 350 cm2.
 7.4.4.
 În cazul vehiculelor cu lățimea mai mică de 2 000 mm care nu pot îndeplini cerințele de la punctele 7.4.2 și 7.4.3, suprafața efectivă poate fi redusă, cu condiția de a fi îndeplinite criteriile de rezistență.
 8. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
 Procedurile privind conformitatea producției sunt conforme cu cele stabilite în anexa 1 la Acordul din 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), ținând seama de următoarele cerințe:
 8.1.
 Fiecare dispozitiv de protecție antiîmpănare spate omologat în conformitate cu prezentul regulament trebuie să fie fabricat astfel încât să corespundă tipului omologat prin îndeplinirea condițiilor stabilite la punctul 7 de mai sus.
 8.2.
 Autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment metodele de control al conformității aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor modificări este de o dată la doi ani.
 9. SANCȚIUNI ÎN CAZUL NECONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI
 9.1. În cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele enunțate anterior sau dacă dispozitivul de protecție nu a obținut rezultate satisfăcătoare la încercarea prevăzută în anexa 5, omologarea acordată pentru un tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă.
 9.2. În cazul în care o parte contractantă la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, ea notifică acest lucru imediat celorlalte părți contractante care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.
 10. MODIFICAREA ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII PENTRU UN TIP DE DISPOZITIV DE PROTECȚIE ANTIÎMPĂNARE SPATE
 10.1. Orice modificare a tipului de RUPD trebuie adusă la cunoștința autorității de omologare de tip care a acordat omologarea de tip pentru RUPD. Autoritatea de omologare de tip poate:
 10.1.1.
 să estimeze că este improbabil ca modificările efectuate să aibă consecințe negative importante și că, în orice caz, vehiculul respectă în continuare cerințele sau
 10.1.2.
 să solicite un nou raport de încercare serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor.
 10.2. Confirmarea sau refuzul omologării, cu precizarea modificărilor efectuate, trebuie comunicată, prin procedura specificată la punctul 6.3, părților la acord care aplică prezentul regulament.
 10.3. Autoritatea de omologare de tip care acordă extinderea omologării atribuie un număr de serie pentru respectiva extindere și informează ulterior celelalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.
 11. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI
 În cazul în care titularul omologării încetează complet fabricarea unui tip de dispozitiv de protecție antiîmpănare spate omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta informează în acest sens autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea. La primirea notificării în cauză, autoritatea respectivă informează cu privire la aceasta celelalte părți contractante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.
 12. DENUMIRILE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE, PRECUM ȘI ALE AUTORITĂȚILOR DE OMOLOGARE DE TIP
 Părțile contractante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului General al Organizației Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip care acordă omologarea și cărora trebuie să li se trimită formularele care atestă omologarea, extinderea, refuzul sau retragerea omologării emise în alte țări.
 PARTEA II. OMOLOGAREA UNUI VEHICUL ÎN CEEA CE PRIVEȘTE INSTALAREA UNUI RUPD OMOLOGAT DE TIP
 13. DEFINIȚII
 13.1. În sensul părții II a prezentului regulament:
 13.1.1.
 „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul în ceea ce privește instalarea unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate de un tip omologat în conformitate cu partea I a prezentului regulament;
 13.1.2.
 „tip de vehicul” înseamnă vehiculele care nu diferă în ceea ce privește aspecte esențiale precum:
 lățimea axei din spate;
 structura, dimensiunile, forma și înălțimea de la sol a părții din spate a vehiculului, precum și caracteristicile suspensiei, în măsura în care acestea au relevanță pentru cerințele prevăzute la punctul 19 din prezentul regulament;
 dispozitivele de protecție antiîmpănare spate omologate care echipează vehiculul.
 13.2. Alte definiții aplicabile prezentei părți II sunt cuprinse la punctul 3 din prezentul regulament.
 14. CEREREA DE OMOLOGARE
 14.1. Cererea de omologare a unui tip de vehicul în ceea ce privește instalarea unui dispozitiv (unor dispozitive) de protecție antiîmpănare spate de tip omologat trebuie să fie înaintată de către producătorul vehiculului sau de către reprezentantul împuternicit al acestuia.
 14.2. Cererea trebuie însoțită de documentele menționate mai jos, în triplu exemplar, precum și de următoarele informații:
 14.2.1.
 desene ale vehiculului care să prezinte, conform criteriilor menționate la punctul 13.1.2 din prezentul regulament, tipul vehiculului în vedere laterală și din spate, cu indicarea poziției dispozitivului (dispozitivelor) de protecție antiîmpănare spate omologat(e) și a detaliilor de proiectare ale elementelor de fixare ale acestuia (acestora) la șasiul vehiculului;
 14.2.2.
 masa maximă a vehiculului;
 14.2.3.
 o listă a dispozitivelor de protecție antiîmpănare spate prevăzute să fie montate pe vehicul;
 14.2.4.
 la cererea autorității competente se pune la dispoziție, de asemenea, fișa de comunicare a omologării de tip pentru fiecare dispozitiv de protecție antiîmpănare spate (și anume anexa 1 la prezentul regulament).
 14.3. Un vehicul reprezentativ pentru tipul supus omologării și echipat cu un dispozitiv de protecție antiîmpănare spate omologat trebuie să fie prezentat serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare.
 14.3.1. Un vehicul care nu include toate componentele caracteristice ale tipului poate fi admis pentru încercare, cu condiția ca solicitantul să dovedească autorității competente în mod satisfăcător că absența componentelor omise nu are niciun efect asupra rezultatelor verificării, în ceea ce privește cerințele prezentului regulament.
 14.4. Înainte de acordarea omologării de tip, autoritatea de omologare se asigură de existența unor condiții satisfăcătoare pentru garantarea verificării efective a conformității producției.
 15. OMOLOGAREA
 15.1. În cazul în care vehiculul supus omologării în temeiul prezentului regulament este echipat cu un dispozitiv de protecție antiîmpănare spate omologat și îndeplinește cerințele de la punctul 16 de mai jos și a fost omologat în condițiile stabilite la punctul 2.2, tipului respectiv de vehicul i se acordă omologarea.
 15.2. Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 03, care corespund seriei de amendamente 03) indică seria de amendamente care include cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul.
 15.3. Notificarea privind omologarea, extinderea sau refuzul acordării omologării unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament este comunicată părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament printr-un formular conform modelului din anexa 2 la prezentul regulament.
 15.4. Pe fiecare vehicul conform cu un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament se aplică, în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil specificat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională care constă în:
 15.4.1.
 un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (4);
 15.4.2.
 numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare în partea dreaptă a cercului specificat la punctul 15.4.1.
 15.5. Dacă vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat, în temeiul unui alt regulament sau a mai multor regulamente anexate la acord, în aceeași țară care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, nu este necesar ca simbolul prezentat la punctul 15.4.1 să fie repetat; în acest caz, regulamentul, numerele de omologare și simbolurile suplimentare ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora a fost acordată omologarea în țara care a acordat omologarea, în conformitate cu prezentul regulament, sunt amplasate în coloane verticale în partea dreaptă a simbolului prevăzut la punctul 15.4.1.
 15.6. Marca de omologare trebuie să fie clar lizibilă și indelebilă.
 15.7. Marca de omologare se amplasează pe plăcuța cu date a vehiculului fixată de producător sau în apropierea acesteia.
 15.8. În anexa 4 la prezentul regulament se prezintă exemple de amplasare a mărcilor de omologare.
 16. CERINȚE PENTRU INSTALAREA UNUI DISPOZITIV DE PROTECȚIE ANTIÎMPĂNARE SPATE OMOLOGAT
 16.1. Pentru vehiculele din categoriile N2 cu o masă maximă de peste 8 tone, N3, O3 și O4, garda la sol față de partea inferioară a dispozitivului de protecție, chiar și atunci când vehiculul este neîncărcat, nu trebuie să depășească:
 (a)
 450 mm în cazul autovehiculelor și remorcilor cu suspensie hidropneumatică, hidraulică sau pneumatică sau cu un dispozitiv de reglare automată a înălțimii în funcție de încărcătură. În orice caz, un unghi de maximum 8° în conformitate cu standardul ISO 612:1978 cu o gardă la sol de maximum 550 mm sunt considerate a fi în conformitate cu cerințele;
 (b)
 500 mm sau un unghi de degajare în conformitate cu ISO 612:1978 de 8°, reținându-se valoarea cea mai mică, pentru vehicule altele decât cele menționate la litera (a) de mai sus. În orice caz, un unghi de maximum 8° în conformitate cu standardul ISO 612:1978 cu o gardă la sol de maximum 550 mm sunt considerate a fi în conformitate cu cerințele;
 Această cerință se aplică pe întreaga lățime a autovehiculului sau a remorcii și trebuie să fie astfel încât înălțimea deasupra solului a punctelor de aplicare a forțelor de încercare aplicate dispozitivului în conformitate cu partea I a prezentului regulament și înregistrată în fișa de comunicare a omologării de tip (punctul 7 din anexa 1) să nu depășească valorile menționate la punctele (a) și (b) de mai sus, majorate cu jumătate din înălțimea minimă a secțiunii necesare pentru bara transversală a dispozitivului de protecție antiîmpănare spate.
 Cerințele de înălțime pentru aplicarea forțelor de încercare trebuie ajustate la garda minimă la sol reglată din cauza dispozițiilor definite mai sus pentru unghiul de degajare.
 16.2. Pentru vehicule din categoriile M, N1, N2 cu masa maximă de cel mult 8 t, O1 și O2, garda la sol față de partea inferioară a dispozitivului de protecție, chiar și atunci când vehiculul este neîncărcat, nu trebuie să depășească 550 mm pe toată lățimea lui și trebuie aleasă astfel încât înălțimea deasupra solului a punctelor de aplicare a forțelor de încercare aplicate dispozitivului în conformitate cu partea I a prezentului regulament și înregistrată în fișa de comunicare a omologării (punctul 7 din anexa 1) să nu depășească 600 mm.
 16.3. Lățimea dispozitivului de protecție spate trebuie să depășească în niciun punct ecartamentul axei spate măsurat la punctele exterioare extreme ale roților, exclusiv protuberanțele pneurilor la contactul cu solul, iar RUPD nu trebuie să fie mai scurt cu mai mult de 100 mm pe oricare dintre părți. Dacă dispozitivul este inclus sau cuprins în caroseria vehiculului, care la rândul ei depășește ecartamentul axei spate, cerința ca lățimea RUPD să nu depășească ecartamentul axei spate nu se aplică. Cu toate acestea, în cazul vehiculelor din categoriile O1 și O2, atunci când pneurile se proiectează cu mai mult de jumătate din lățime în afara caroseriei (cu excepția apărătorilor de roți) sau în afara șasiului în absența caroseriei, lățimea RUPD nu poate fi mai mică de 100 mm deduși din distanța măsurată între punctele interioare extreme ale pneurilor, exclusiv proeminența pneurilor aproape de sol, în ambele părți. În cazul în care există mai multe axe spate, se ia în calcul lățimea celei mai late axe spate. În plus, în fișa de comunicare a omologării de tip trebuie să fie verificate și înregistrate cerințele de la punctele 3.1.2 și 3.1.3 din anexa 5 privind distanța dintre punctele de aplicare a forțelor de încercare și marginile exterioare ale roților din spate (punctul 7 din anexa I).
 16.4. Pentru vehiculele din categoriile M, N1, N2 cu o masă maximă de cel mult 8 tone, O1 și O2, dispozitivul trebuie să fie instalat astfel încât distanța orizontală dintre partea posterioară a barei transversale a dispozitivului și cel mai din spate punct al extremității posterioare a vehiculului, incluzând orice sistem cu platformă de ridicare, să nu depășească 400 mm din care se scade cea mai mare deformație totală, incluzând atât deformarea plastică, cât și cea elastică (punctul 7.3 din partea I), măsurată și înregistrată în timpul încercării în oricare dintre punctele în care sunt aplicate forțele de încercare (punctul 8 din anexa I) în timpul omologării de tip a dispozitivului de protecție antiîmpănare spate în conformitate cu dispozițiile părții I a prezentului regulament și înregistrată în fișa de comunicare a omologării de tip. La măsurarea acestei distanțe se exclude orice parte a vehiculului care se află la mai mult de 2 m deasupra solului în orice stare de încărcare a vehiculului.
 Pentru vehiculele din categoriile N2 cu o masă maximă care depășește 8 t, N3 și vehiculele din categoriile O3 și O4, echipate cu platformă de ridicare sau proiectate ca remorci basculante, se aplică aceeași cerință ca mai sus; cu toate acestea, pentru vehiculele din aceste categorii, distanța orizontală nu trebuie să depășească 300 mm, măsurată în partea posterioară a barei transversale înainte de aplicarea forțelor de încercare.
 În cazul vehiculelor din categoriile O3 și O4 fără sistem cu platformă de ridicare și care nu sunt proiectate ca remorci basculante, distanțele orizontale maxime se reduc la 200 mm înainte de aplicarea forțelor de încercare, respectiv la 300 mm din care se scade cea mai mare deformare totală, incluzând atât deformarea plastică, cât și cea elastică (punctul 7.3 din partea I) măsurată și înregistrată în timpul încercării în oricare dintre punctele în care sunt aplicate forțele de încercare (punctul 8 din anexa I).
 În orice caz, protuberanțele nestructurale, precum lămpile spate și protuberanțele cu dimensiuni mai mici de 50 mm în orice direcție, cum ar fi barele de protecție din cauciuc, barele de protecție elastice, balamalele și încuietorile trebuie excluse la momentul stabilirii celui mai din spate punct situat la extremitatea posterioară.
 Înainte de aplicarea forțelor de încercare, distanța orizontală maximă permisă a unei bare transversale unice sau segmentate sau înclinate a unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate trebuie să fie de 100 mm între spatele barei transversale în punctul cel mai avansat și spatele barei transversale în punctul cel mai posterior, măsurată în planul longitudinal al vehiculului.
 16.5. Dispozitivul trebuie să fie montat astfel încât, după aplicarea forțelor de încercare specificate în anexa 5 pentru vehiculele din categoriile N2 cu o masă maximă de peste 8 tone, N3, O3 și O4, garda la sol maximă a dispozitivului de protecție, chiar și atunci când vehiculul este neîncărcat, să nu depășească în niciun moment cu mai mult de 60 mm valoarea dinainte de încercare. Pentru vehiculele cu un unghi de degajare de cel mult 8° (punctul 16.1), garda la sol maximă nu trebuie să depășească 600 mm.
 16.6. Masa maximă a unui tip de vehicul pentru care se solicită omologarea nu trebuie să depășească valoarea indicată în fișa de comunicare a omologării de tip pentru fiecare dispozitiv de protecție antiîmpănare spate care urmează să fie instalat pe vehiculul respectiv.
 16.7. Având în vedere dispozițiile de la punctul 7.2 privind RUPD reglabile, eticheta dispozitivului de protecție antiîmpănare spate trebuie să fie plasată astfel încât să fie vizibilă în mod clar și permanent de pe locul conducătorului sau în partea posterioară a vehiculului lângă dispozitivul de protecție antiîmpănare spate, într-un loc clar vizibil.
 17. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
 Procedurile privind conformitatea producției sunt conforme cu cele stabilite în anexa 1 la Acordul din 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), ținând seama de următoarele cerințe:
 17.1.
 Fiecare vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament trebuie să fie construit astfel încât să corespundă tipului omologat prin îndeplinirea condițiilor prevăzute la punctul 16 de mai sus.
 17.2.
 Autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment metodele de control al conformității aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor verificări este de o dată la doi ani.
 18. SANCȚIUNI ÎN CAZUL NECONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI
 18.1. Omologarea acordată în ceea ce privește un tip de vehicul în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă dacă cerințele enunțate mai sus nu sunt respectate.
 18.2. În cazul în care o parte la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, ea notifică acest lucru imediat celorlalte părți contractante care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 2 la prezentul regulament.
 19. MODIFICAREA ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII UNUI TIP DE VEHICUL
 19.1. Orice modificare a tipului omologat trebuie adusă la cunoștința autorității de omologare de tip care a acordat omologarea de tip. Autoritatea de omologare de tip poate:
 19.1.1.
 să considere că modificările făcute nu sunt susceptibile să aibă un efect nefavorabil considerabil și că, în orice caz, vehiculul respectă în continuare cerințele; sau
 19.1.2.
 să solicite un nou raport de încercare serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor.
 19.2. Confirmarea sau refuzul acordării omologării, specificând modificarea, se comunică părților la acord care aplică prezentul regulament, prin procedura prevăzută la punctul 15.3 de mai sus.
 19.3. Autoritatea de omologare de tip care acordă extinderea omologării atribuie un număr de serie pentru respectiva extindere și informează ulterior în acest sens celelalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 2 la prezentul regulament.
 20. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI
 În cazul în care titularul omologării încetează definitiv să producă un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea. La primirea notificării în cauză, autoritatea respectivă informează în acest sens celelalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul prezentat în anexa 2 la prezentul regulament.
 21. DENUMIRILE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE, PRECUM ȘI ALE AUTORITĂȚILOR DE OMOLOGARE DE TIP
 Părțile contractante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului General al Organizației Națiunilor Unite denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip care acordă omologarea și cărora trebuie să li se trimită fișele care atestă omologarea, extinderea, refuzul sau retragerea omologării emise în alte țări.
 PARTEA III. OMOLOGAREA UNUI VEHICUL CU PRIVIRE LA PROTECȚIA ANTIÎMPĂNARE SPATE (RUP)
 22. DEFINIȚII
 22.1. În sensul părții III a prezentului regulament:
 22.1.1.
 „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul cu privire la existența protecției antiîmpănare spate;
 22.1.2.
 „tip de vehicul” înseamnă o categorie de vehicule care nu diferă în privința caracteristicilor esențiale, cum sunt ecartamentul axei spate, structura, dimensiunile, forma și materialele componente ale părții din spate a vehiculului, caracteristicile suspensiei, în măsura în care acestea au relevanță pentru cerințele specificate la punctul 25 din prezentul regulament;
 22.1.3.
 „protecție antiîmpănare spate (RUP)” înseamnă prezența la partea din spate a vehiculului a uneia dintre următoarele componente:
 22.1.3.1.
 un dispozitiv special de protecție antiîmpănare spate; sau
 22.1.3.2.
 componente ale caroseriei, șasiului sau alte componente care, prin forma și caracteristicile lor, pot fi considerate ca îndeplinind total sau parțial funcția dispozitivului de protecție antiîmpănare spate.
 22.2. Alte definiții aplicabile prezentei părți III sunt cuprinse la punctul 3 din prezentul regulament.
 23. CEREREA DE OMOLOGARE
 23.1. Cererea de omologare a unui tip de vehicul în privința protecției oferite de protecția antiîmpănare spate se înaintează de către producătorul vehiculului sau reprezentantul împuternicit al acestuia.
 23.2. Cererea trebuie însoțită de documentele menționate mai jos, în triplu exemplar, precum și de următoarele informații:
 23.2.1.
 o descriere detaliată a tipului de vehicul în ceea ce privește structura, dimensiunile, formele și materialele componente, în măsura în care acestea sunt necesare în sensul prezentului regulament;
 23.2.2.
 desene ale vehiculului care să prezinte tipul vehiculului în vedere laterală și din spate și detalii de proiectare ale părților din spate ale structurii;
 23.2.3.
 masa maximă a vehiculului;
 23.2.4.
 o descriere detaliată a protecției antiîmpănare spate: dimensiunile, formele, materialele componente și poziția acesteia pe vehicul.
 23.3. Un vehicul reprezentativ pentru tipul supus omologării trebuie pus la dispoziția serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare.
 23.3.1. Un vehicul care nu include toate componentele caracteristice ale tipului poate fi admis pentru încercare, cu condiția ca solicitantul să demonstreze autorității competente în mod satisfăcător că absența componentelor omise nu are niciun efect asupra rezultatelor verificării în ceea ce privește cerințele prezentului regulament.
 23.4. Înainte de acordarea omologării de tip, autoritatea de omologare se asigură de existența unor condiții satisfăcătoare pentru garantarea verificării efective a conformității producției.
 24. OMOLOGAREA
 24.1. În cazul în care vehiculul prezentat pentru omologare în conformitate cu prezentul regulament îndeplinește cerințele de la punctul 2.3 litera (b) sau de la punctul 2.3 litera (c) sau de la punctul 25 și a fost supus încercării în conformitate cu condițiile stabilite la punctul 2.2, se acordă omologarea pentru respectivul tip de vehicul.
 24.2. Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 03, care corespund seriei de amendamente 03) indică seria de amendamente care include cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul.
 24.3. Notificarea privind omologarea, extinderea sau refuzul acordării omologării unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament este comunicată părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament printr-o fișă conformă cu modelul din anexa 3 la prezentul regulament.
 24.4. Pe fiecare vehicul conform cu un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament se aplică, în mod vizibil și într-un loc ușor accesibil specificat în formularul de omologare, o marcă de omologare internațională care constă în:
 24.4.1.
 un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul distinctiv al țării care a acordat omologarea (5);
 24.4.2.
 numărul prezentului regulament, urmat de litera „R”, o liniuță și numărul de omologare în partea dreaptă a cercului specificat la punctul 24.4.1.
 24.5. Dacă vehiculul corespunde unui tip de vehicul omologat, în temeiul unui alt regulament sau a mai multor regulamente anexate la acord, în aceeași țară care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, nu este necesar ca simbolul prezentat la punctul 24.4.1 să fie repetat; în acest caz, regulamentul, numerele de omologare și simbolurile suplimentare ale tuturor regulamentelor în temeiul cărora a fost acordată omologarea în țara care a acordat omologarea, în conformitate cu prezentul regulament, sunt amplasate în coloane verticale în partea dreaptă a simbolului prevăzut la punctul 24.4.1.
 24.6. Marca de omologare trebuie să fie clar lizibilă și indelebilă.
 24.7. Marca de omologare se amplasează pe plăcuța cu date a vehiculului fixată de producător sau în apropierea acesteia.
 24.8. În anexa 4 la prezentul regulament se prezintă exemple de amplasare a mărcilor de omologare.
 25. CERINȚE PENTRU RUP
 25.1. Pentru vehiculele din categoriile N2 cu o masă maximă de peste 8 tone, N3, O3 și O4, garda la sol față de partea inferioară a RUP, chiar și atunci când vehiculul este neîncărcat, nu trebuie să depășească:
 (a)
 450 mm în cazul autovehiculelor și remorcilor cu suspensie hidropneumatică, hidraulică sau pneumatică sau cu un dispozitiv de reglare automată a înălțimii în funcție de încărcătură. În orice caz, un unghi de degajare de maximum 8° în conformitate cu standardul ISO 612:1978 cu o gardă la sol de maximum 550 mm sunt considerate a fi în conformitate cu cerințele;
 (b)
 500 mm sau un unghi de degajare în conformitate cu ISO 612:1978 de 8°, reținându-se valoarea cea mai mică, pentru vehicule altele decât cele menționate la litera (a) de mai sus. În orice caz, un unghi de degajare de maximum 8° în conformitate cu standardul ISO 612:1978 cu o gardă la sol de maximum 550 mm sunt considerate a fi în conformitate cu cerințele.
 Această cerință se aplică pe întreaga lățime a autovehiculului sau a remorcii și trebuie să fie astfel încât înălțimea deasupra solului a punctelor de aplicare a forțelor de încercare aplicate dispozitivului în conformitate cu partea I a prezentului regulament și înregistrată în fișa de comunicare a omologării de tip (punctul 7 din anexa 1) să nu depășească valorile menționate la literele (a) și (b) de mai sus, majorate cu jumătate din înălțimea minimă a secțiunii impusă pentru bara transversală a dispozitivului de protecție antiîmpănare spate.
 Cerințele de înălțime pentru aplicarea forțelor de încercare trebuie ajustate la garda minimă la sol reglată conform dispozițiilor definite mai sus pentru unghiul de degajare.
 25.2. Pentru vehicule din categoriile M, N1, N2 cu masa maximă de cel mult 8 t, O1 și O2, garda la sol față de partea inferioară a dispozitivului de protecție, chiar și atunci când vehiculul este neîncărcat, nu trebuie să depășească 550 mm pe toată lățimea lui și trebuie aleasă astfel încât înălțimea deasupra solului a punctelor de aplicare a forțelor de încercare aplicate RUP să nu depășească 600 mm.
 25.3. Pentru vehiculele din categoriile M, N1, N2 cu o masă maximă de cel mult 8 tone, O1 și O2, protecția antiîmpănare spate trebuie să fie situată cât mai aproape de partea posterioară a vehiculului. Distanța orizontală dintre partea posterioară a dispozitivului și cel mai din spate punct de la extremitatea posterioară a vehiculului, incluzând orice sistem cu platformă de ridicare, nu poate depăși 400 mm, distanță măsurată la spatele barei transversale și înregistrată în timpul încercării atunci când sunt aplicate forțele de încercare.
 Pentru vehiculele din categoriile N2 cu o masă maximă care depășește 8 t, N3 și vehiculele din categoriile O3 și O4, echipate cu platformă de ridicare sau proiectate ca remorci basculante, se aplică aceeași cerință ca mai sus; cu toate acestea, pentru vehiculele din aceste categorii, distanța orizontală nu trebuie să depășească 300 mm, măsurată în partea posterioară a barei transversale înainte de aplicarea forțelor de încercare.
 În cazul RUP destinate vehiculelor din categoriile O3 și O4 fără sistem cu platformă de ridicare și care nu sunt proiectate ca remorci basculante, distanța orizontală maximă se reduce la 200 mm înainte de încercare și la 300 mm în timpul încercării atunci când sunt aplicate forțele de încercare.
 În orice caz, protuberanțele nestructurale, precum lămpile spate, și protuberanțele cu dimensiuni mai mici de 50 mm în orice direcție, cum ar fi barele de protecție din cauciuc, barele de protecție elastice, balamalele și încuietorile, trebuie excluse la momentul stabilirii celui mai din spate punct situat la extremitatea posterioară.
 Înainte de aplicarea forțelor de încercare, distanța orizontală maximă permisă a unei bare transversale unice sau segmentate sau înclinate a unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate trebuie să fie de 100 mm între spatele barei transversale în punctul cel mai avansat și spatele barei transversale în punctul cel mai posterior, măsurată în planul longitudinal al vehiculului.
 25.4. Protecția antiîmpănare spate nu trebuie să depășească în lățime ecartamentul punții spate măsurat la punctele exterioare extreme ale roților, cu excepția protuberanțelor pneurilor la contactul cu solul și RUP nu este mai scurtă cu mai mult de 100 mm pe vreuna dintre părți. Dacă dispozitivul este inclus sau cuprins în caroseria vehiculului, care la rândul ei depășește ecartamentul axei spate, cerința ca lățimea RUP să nu depășească ecartamentul axei spate nu se aplică. Cu toate acestea, în cazul vehiculelor din categoriile O1 și O2, atunci când pneurile se proiectează cu mai mult de jumătate din lățime în afara caroseriei (cu excepția apărătorilor de roți) sau în afara șasiului în absența caroseriei, lățimea RUP nu poate fi mai mică de 100 mm deduși din distanța măsurată între punctele interioare extreme ale pneurilor, exclusiv proeminența pneurilor aproape de sol, în ambele părți. În cazul în care există mai multe axe spate, se ia în calcul lățimea celei mai late axe spate. În plus, trebuie să fie verificate și înregistrate în formularul de comunicare a omologării de tip cerințele de la punctele 3.1.2 și 3.1.3 din anexa 5 privind distanța punctelor de aplicare a forțelor de încercare de la marginile exterioare ale roților din spate (anexa 1 punctul 7).
 25.5. Înălțimea secțiunii barei transversale trebuie să fie de cel puțin 120 mm. Extremitățile laterale ale barei transversale nu trebuie să fie îndoite înspre partea din spate sau să aibă o muchie exterioară ascuțită; această condiție este îndeplinită atunci când extremitățile laterale ale RUP sunt rotunjite la exterior cu o rază de curbură de cel puțin 2,5 mm.
 În cazul vehiculelor din categoriile M, N1, N2 cu o masă maximă de cel mult 8 tone, O1, O2, al vehiculelor din categoria G și al vehiculelor echipate cu platformă de ridicare, secțiunea barei transversale trebuie să aibă o înălțime de cel puțin 100 mm.
 25.6. Protecția antiîmpănare spate trebuie să fie astfel concepută încât să poată fi amplasată în diverse poziții în partea din spate a vehiculului. În acest caz, trebuie să existe un sistem de blocare, care să asigure blocarea în poziția de lucru și să împiedice orice schimbare accidentală a poziției. Forța aplicată de către operator pentru modificarea poziției RUP nu trebuie să depășească 40 daN.
 În cazul RUP care sunt proiectate astfel încât să poată fi amplasate în diverse poziții în partea din spate a vehiculului, trebuie furnizată o etichetă în limba (limbile) țării în care este vândut dispozitivul.
 Dimensiunile minime ale etichetei: 60 × 120 mm.
 Eticheta trebuie să fie plasată în zona posterioară a vehiculului, lângă RUP, astfel încât să fie vizibilă în mod clar și permanent, în scopul de a informa operatorul asupra poziției standard a RUP care oferă o protecție eficace împotriva împănării.
 25.7. RUP trebuie să prezinte o rezistență adecvată la forțele aplicate paralel cu axa longitudinală a vehiculului și, atunci când se găsește în poziția de serviciu, să fie cuplată cu lonjeroanele șasiului sau componentele care le înlocuiesc. Această cerință este satisfăcută dacă se demonstrează că atât înainte, cât și după aplicarea forțelor descrise în anexa 5, distanța orizontală între partea din spate a RUP și extremitatea posterioară a vehiculului, care include orice sistem cu platformă de ridicare, nu depășește 400 mm în niciunul dintre punctele în care sunt aplicate forțele de încercare. La măsurarea acestei distanțe se exclude orice parte a vehiculului care se află la mai mult de 2 m deasupra solului atunci când vehiculul este neîncărcat.
 După aplicarea forțelor de încercare specificate în anexa 5 pentru vehiculele din categoriile N2 cu o masă maximă de peste 8 tone, N3, O3 și O4, garda la sol maximă a dispozitivului de protecție, chiar și atunci când vehiculul este neîncărcat, nu trebuie să depășească în niciun moment cu mai mult de 60 mm valoarea dinainte de încercare. Pentru vehiculele cu un unghi de degajare de cel mult 8° (punctul 16.1), garda la sol maximă nu trebuie să depășească 600 mm.
 25.8. Nu este necesară nicio încercare practică atunci când se poate demonstra prin calcule că sunt îndeplinite cerințele de la punctul 3 din anexa 5. Atunci când se efectuează o încercare practică, dispozitivul trebuie să fie conectat la lonjeroanele șasiului vehiculului sau la o parte semnificativă a acestora sau la alte elemente structurale.
 25.9. Pentru vehiculele echipate cu platformă de ridicare în partea din spate, dispozitivul de protecție antiîmpănare spate poate prezenta o întrerupere pentru folosirea mecanismului. În acest caz, se aplică următoarele cerințe speciale:
 25.9.1.
 Spațiul lateral maxim măsurat între elementele dispozitivului antiîmpănare și elementele platformei de ridicare care se deplasează prin zona întreruptă în timpul operării platformei și care impun necesitatea acestei zone întrerupte nu poate fi mai mare de 2,5 cm.
 25.9.2.
 Elementele individuale ale protecției antiîmpănare, inclusiv cele situate lateral față de sistemul de ridicare, dacă există, trebuie să aibă, în toate cazurile, o suprafață efectivă de cel puțin 420 cm2.
 25.9.3.
 În cazul barelor transversale cu înălțimea secțiunii sub 120 mm, elementele individuale ale protecției antiîmpănare, inclusiv cele situate lateral față de mecanismul de ridicare, dacă există, trebuie să aibă, în toate cazurile, o suprafață efectivă de cel puțin 350 cm2.
 25.9.4.
 Totuși, în cazul vehiculelor cu lățimea mai mică de 2 000 mm și pentru care este imposibil să se îndeplinească cerințele de la punctele 25.9.2 și 25.9.3 de mai sus, suprafața efectivă poate fi redusă, cu condiția să fie îndeplinite criteriile de rezistență.
 26. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
 Procedurile privind conformitatea producției sunt conforme cu cele stabilite în anexa 1 la Acordul din 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), ținând seama de următoarele cerințe:
 26.1.
 Fiecare vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament trebuie să fie construit astfel încât să corespundă tipului omologat prin îndeplinirea condițiilor prevăzute la punctul 25 de mai sus.
 26.2.
 Autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea de tip poate să verifice în orice moment metodele de control al conformității aplicate în fiecare unitate de producție. Frecvența normală a acestor modificări este de o dată la doi ani.
 27. SANCȚIUNI ÎN CAZUL NECONFORMITĂȚII PRODUCȚIEI
 27.1. În cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele enunțate mai sus sau dacă vehiculul rezultatele încercării prevăzute în anexa 5 sunt negative, omologarea acordată pentru un tip de vehicul în temeiul prezentului regulament poate fi retrasă.
 27.2. În cazul în care o parte la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare acordată anterior, ea notifică acest lucru imediat celorlalte părți contractante care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 3 la prezentul regulament.
 28. MODIFICAREA ȘI EXTINDEREA OMOLOGĂRII UNUI TIP DE VEHICUL
 28.1. Orice modificare a tipului omologat trebuie adusă la cunoștința autorității de omologare de tip care a acordat omologarea de tip. Autoritatea de omologare de tip poate:
 28.1.1.
 să considere că modificările făcute nu sunt susceptibile să aibă un efect nefavorabil considerabil și că, în orice caz, vehiculul respectă în continuare cerințele; sau
 28.1.2.
 să solicite un nou raport de încercare serviciului tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor.
 28.2. Confirmarea sau refuzul omologării, cu precizarea modificărilor efectuate, trebuie comunicată, prin procedura specificată la punctul 24.3, părților la acord care aplică prezentul regulament.
 28.3. Autoritatea de omologare de tip care acordă extinderea omologării atribuie un număr de serie pentru respectiva extindere și informează ulterior celelalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 3 la prezentul regulament.
 29. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI
 În cazul în care titularul omologării încetează complet să fabrice un tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze în acest sens autoritatea de omologare de tip care a acordat omologarea. După primirea comunicării relevante, această autoritate notifică, la rândul său, acest lucru celorlalte părți la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare conforme cu modelul din anexa 3 la prezentul regulament.
 30. DENUMIRILE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE, PRECUM ȘI ALE AUTORITĂȚILOR DE OMOLOGARE DE TIP
 Părțile contractante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului General al Organizației Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip care acordă omologarea și cărora trebuie să li se trimită formularele care atestă omologarea, extinderea, refuzul sau retragerea omologării emise în alte țări.
 PARTEA IV. DISPOZIȚII TRANZITORII
 31. DISPOZIȚII TRANZITORII
 31.1. Începând cu data oficială a intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, niciuna dintre părțile contractante care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea sau acceptarea de omologări de tip ale vehiculelor, componentelor sau unităților tehnice separate în temeiul părții I, II sau III a prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.
 31.2. Până la 1 septembrie 2019, niciuna dintre părțile contractante care aplică prezentul regulament nu poate refuza acordarea sau acceptarea de omologări de tip ale vehiculelor, componentelor sau unităților tehnice separate în temeiul părții I, II sau III a prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.
 31.3. Începând cu 1 septembrie 2019, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai dacă tipul de vehicul, de componentă sau de unitate tehnică separată care urmează a fi omologată îndeplinește cerințele din partea I, II sau III a prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.
 31.4. Începând cu 1 septembrie 2021, părțile contractante care aplică prezentul regulament nu mai sunt obligate să accepte, în scopul omologării naționale sau regionale de tip, niciun tip de vehicul, de componentă sau de unitate tehnică separată care nu este omologată de tip în temeiul părții I, II sau III a seriei 03 de amendamente la prezentul regulament.
 31.5. Până la 1 septembrie 2021, niciuna dintre părțile contractante care aplică prezentul regulament nu poate refuza extinderea omologărilor de tip pentru vehicule, componente sau unități tehnice care îndeplinesc cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente. Cu toate acestea, părțile contractante care acceptă în continuare, după 1 septembrie 2021, omologări în temeiul seriei 02 de amendamente astfel cum este precizat la punctul 31.4, nu pot refuza acordarea de extinderi ale omologărilor după 1 septembrie 2021.
 31.6. Sub rezerva dispozițiilor tranzitorii de mai sus, părțile contractante pentru care prezentul regulament intră în vigoare după data intrării în vigoare a celei mai recente serii de amendamente nu sunt obligate să accepte omologări care au fost acordate în conformitate cu oricare din seriile de modificări precedente la prezentul regulament.
 (1) În conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punctul 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) În conformitate cu Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punctul 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Numerele distinctive ale părților contractante la Acordul din 1958 sunt reproduse în anexa 3 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, anexa 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (4) Numerele distinctive ale părților contractante la Acordul din 1958 sunt reproduse în anexa 3 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, anexa 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (5) Numerele distinctive ale părților contractante la Acordul din 1958 sunt reproduse în anexa 3 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, anexa 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 ANEXA 1
 Textul imaginii
 FIȘĂ DE COMUNICARE
 [Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
 (1)
 emisă de către: Denumirea administrației
 Privind (2): Acordarea omologării
 Extinderea omologării
 Refuzul omologării
 Retragerea omologării
 Încetarea definitivă a producției
 unui tip de: dispozitiv de protecție antiîmpănare spate (RUPD), în temeiul Regulamentului ONU nr. 58.
 Nr. omologării Nr. extinderii
 1. Denumirea sau marca comercială a dispozitivului
 2. Tipul de dispozitiv
 3. Denumirea și adresa producătorului
 4. Dacă este cazul, numele și adresa reprezentatului producătorului
 5. Caracteristicile dispozitivului (dimensiuni și elemente de fixare)
 6. Încercare efectuată pe un vehicul/pe o componentă reprezentativă a șasiului unui vehicul (2)
 7. Poziția pe dispozitiv a punctelor de aplicare a forțelor de încercare
 8. Deformări orizontale și verticale maxime constatate în timpul și după aplicarea forțelor de încercare din anexa 5
 9. Restricții privind aplicarea
 Vehicule pe care poate fi instalat dispozitivul (dacă este cazul)
 Caracteristici ale șasiului pe care poate fi instalat dispozitivul (de exemplu, rigiditatea, dimensiunile profilului, ...) (după caz)
 10. Masa maximă a vehiculului pe care poate fi instalat dispozitivul
 11. Dispozitiv supus omologării la
 12. Serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare
 13. Data raportului emis de acest serviciu
 14. Numărul raportului emis de acest serviciu
 15. Omologarea a fost acordată/refuzată/extinsă/retrasă cu privire la dispozitivul de protecție antiîmpănare spate RUPD) (2)
 16. Poziția mărcii de omologare pe dispozitiv
 Textul imaginii
 17. Locul
 18. Data
 19. Semnătura
 20. Documentele următoare, care poartă numărul de omologare prezentat mai sus, sunt disponibile la cerere:
 desene, diagrame și planuri de amplasare a componentelor structurale considerate importante în sensul prezentului regulament;
 informații detaliate privind dispozitivele care reprezentă structurile vehiculului utilizate pentru montarea dispozitivului de protecție antiîmpănare spate (de exemplu, momentul de inerție al traverselor);
 acolo unde este cazul, desene ale dispozitivelor de protecție și poziția acestora pe vehicul.
 (1) Numărul corespunzător țării care a acordat/extins/refuzat/retras omologarea (a se vedea dispozițiile privind omologarea din prezentul regulament).
 (2) A se tăia mențiunile necorespunzătoare.
 ANEXA 2
 Textul imaginii
 FIȘĂ DE COMUNICARE
 [Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
 (1)
 emisă de către: Denumirea administrației
 Privind (2): Acordarea omologării
 Extinderea omologării
 Refuzul omologării
 Retragerea omologării
 Încetarea definitivă a producției
 unui tip de vehicul în legătură cu instalarea unui dispozitiv de protecție antiîmpănare spate (RUPD) de un tip omologat, în temeiul părții II din Regulamentul ONU nr. 58.
 Nr. omologării Nr. extinderii
 1. Marca sau denumirea comercială a vehiculului
 2. Tipul de vehicul
 3. Numele și adresa producătorului
 4. Dacă este cazul, numele și adresa reprezentatului producătorului
 5. Scurtă descriere a vehiculului în ce privește forma și dimensiunile
 6. Denumirea comercială sau marca dispozitivului (dispozitivelor) de protecție antiîmpănare spate și numărul (numerele) de omologare ale acestuia (acestora)
 7. Masa maximă a vehiculului
 8. Vehicul prezentat pentru omologare la
 9. Serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare
 10. Data raportului emis de acest serviciu
 11. Numărul raportului emis de acest serviciu
 12. Omologare acordată/refuzată/extinsă/retrasă (2)
 13. Amplasamentul mărcii de omologare pe vehicul
 14. Locul
 15. Data
 16. Semnătura
 17. Documentele următoare, care poartă numărul de omologare prezentat mai sus, sunt disponibile la cerere:
 desene, diagrame și planuri de amplasare a componentelor structurale considerate importante în sensul prezentului regulament;
 acolo unde este cazul, desene ale dispozitivelor de protecție și poziția acestora pe vehicul.
 (1) Numărul corespunzător țării care a acordat/extins/refuzat/retras omologarea (a se vedea dispozițiile privind omologarea din prezentul regulament).
 (2) A se tăia mențiunile necorespunzătoare.
 ANEXA 3
 Textul imaginii
 FIȘĂ DE COMUNICARE
 [Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
 (1)
 emisă de către: Denumirea administrației
 Privind (2): Acordarea omologării
 Extinderea omologării
 Refuzul omologării
 Retragerea omologării
 Încetarea definitivă a producției
 a unui tip de vehicul în ceea ce privește protecția sa antiîmpănare spate (RUP) în conformitate cu punctul 2.3 litera (b)/punctul 2.3 litera (c)/partea III (2) din Regulamentul ONU nr. 58.
 Nr. omologării Nr. extinderii
 1. Marca sau denumirea comercială a vehiculului
 2. Tipul de vehicul
 3. Numele și adresa producătorului
 4. Dacă este cazul, numele și adresa reprezentatului producătorului
 5. Scurtă descriere a tipului de vehicul cu privire la structură, dimensiuni, forme și orice element pentru fixare.
 6. Scurtă descriere a protecției antiîmpănare spate în ce privește forma, dimensiunile și materialele componente
 7. Masa maximă a vehiculului
 8. Valoarea forței aplicate la încercare
 9. Vehicul prezentat pentru omologare la
 10. Serviciul tehnic responsabil cu efectuarea încercărilor de omologare
 11. Data raportului emis de acest serviciu
 12. Numărul raportului emis de acest serviciu
 13. Omologare acordată/refuzată/extinsă/retrasă (2)
 14. Amplasamentul mărcii de omologare pe vehicul
 15. Locul
 16. Data
 17. Semnătura
 18. Documentele următoare, care poartă numărul de omologare prezentat mai sus, sunt disponibile la cerere:
 desene, diagrame și planuri de amplasare a componentelor structurale considerate importante în sensul prezentului regulament;
 acolo unde este cazul, desene ale dispozitivelor de protecție și poziția acestora pe vehicul.
 (1) Numărul corespunzător țării care a acordat/extins/refuzat/retras omologarea (a se vedea dispozițiile privind omologarea din prezentul regulament).
 (2) A se tăia mențiunile necorespunzătoare.
 ANEXA 4
 DISPUNERI ALE MĂRCILOR DE OMOLOGARE
 MODELUL A
 (a se vedea punctele 6.4, 15.4, 24.4 din prezentul regulament)
 a = minimum 8 mm
 Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul sau pe un dispozitiv de protecție antiîmpănare spate, indică faptul că tipul de vehicul sau dispozitivul de protecție antiîmpănare spate respectiv a fost omologat în Țările de Jos (E 4) în ceea ce privește protecția antiîmpănare spate în cazul unei coliziuni, în temeiul Regulamentului nr. 58, cu numărul de omologare 032439. Primele două cifre ale numărului de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului ONU nr. 58, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.
 MODELUL B
 (a se vedea punctele 6.5, 15.5, 24.5 din prezentul regulament)
 a = minimum 8 mm
 Marca de omologare de mai sus, aplicată pe un vehicul, indică faptul că tipul de vehicul în cauză a fost omologat în Țările de Jos (E. 4), în temeiul Regulamentelor ONU nr. 58 și 31 (1). Numerele de omologare indică faptul că, la data la care au fost acordate omologările respective, Regulamentul ONU nr. 58 includea seria 03 de modificări, iar Regulamentul ONU nr. 31 era încă în forma lui originală.
 (1) Ultimul număr este dat doar ca exemplu.
 ANEXA 5
 CONDIȚII ȘI PROCEDURI DE ÎNCERCARE
 1. CONDIȚII DE ÎNCERCARE PENTRU DISPOZITIVELE DE PROTECȚIE ANTIÎMPĂNARE SPATE (RUPD)
 1.1. La cererea producătorului, încercarea se poate efectua fie:
 1.1.1.
 pe un vehicul de tipul pentru care este prevăzut RUPD; în acest caz se respectă condițiile prevăzute la punctul 2 de mai jos; fie
 1.1.2.
 pe un element al șasiului tipului de vehicul pe care urmează a fi montat RUPD; acest element trebuie să fie reprezentativ pentru tipul (tipurile) de vehicul(e) în cauză, fie,
 1.2. în cazul punctului 1.1.2, componentele folosite pentru cuplarea RUPD la o parte din șasiului vehiculului trebuie să fie echivalente cu cele utilizate pentru fixarea RUPD când este instalat pe vehicul. Partea șasiului poate fi fixată pe un banc de încercare astfel cum este indicat în figură, reprezentând cerințele minime care trebuie să fie îndeplinite. Structurile utilizate ca șine laterale trebuie să fie reprezentative pentru șasiul vehiculelor cărora le este destinat sistemul de protecție antiîmpănare.
 Distanța dintre punctul de fixare cel mai avansat al RUPD și bancul de încercare rigid nu poate fi mai mică de 500 mm. În cazul în care se utilizează un lonjeron diagonal pentru sprijinirea RUPD, această distanță se măsoară între punctul de fixare cel mai avansat al lonjeronului și bancul de încercare rigid.
 Textul imaginii
 Componenta supusă încercării (RUPD)
 min. 1 000 mm
 min. 500 mm
 Banc rigid
 Fixare rigidă a structurii de încercare
 Cel mai avansat punct de fixare (de exemplu, bolț sau sudură)
 1.3. La cererea producătorului și cu acordul serviciului tehnic, procedura de încercare descrisă la punctul 3 poate fi simulată prin calcul.
 Modelul matematic trebuie validat prin comparație cu condițiile reale de încercare. În acest scop, trebuie efectuată o încercare fizică în vederea comparării rezultatelor obținute în cazul utilizării modelului matematic cu rezultatele obținute în urma încercării fizice. Trebuie demonstrată comparabilitatea rezultatelor încercărilor. Producătorul sau serviciul tehnic întocmește un raport de validare și îl transmite autorității de omologare.
 Orice modificare adusă modelului matematic sau programului informatic care este susceptibilă să afecteze valabilitatea raportului de validare trebuie semnalată autorității de omologare, care poate solicita efectuarea unui nou proces de validare.
 1.4. În cazul unui RUPD pentru care suprafața verticală a barei transversale nu este plană pe o lungime de cel puțin 50 la sută din înălțimea minimă a secțiunii barei transversale, în conformitate cu punctul 7.1 sau 25.5 din prezentul regulament, la înălțimea punctelor de aplicare a forțelor de încercare în conformitate cu punctul 16.1 sau 25.1, producătorul furnizează serviciului tehnic un dispozitiv care să permită aplicarea unor sarcini de încercare orizontale asupra barei transversale cu echipamentul de încercare utilizat de serviciul tehnic. Acest dispozitiv nu trebuie să modifice dimensiunile și caracteristicile mecanice ale RUPD sau să mărească rezistența sa în timpul încercării. Dispozitivul nu trebuie să fie fixat în mod rigid pe RUPD sau pe echipamentul de încercare.
 2. CONDIȚII DE ÎNCERCARE PENTRU VEHICULE
 2.1. Vehiculul se amplasează pe o suprafață orizontală, plană, rigidă și netedă.
 2.2. Roțile din față se orientează drept înainte.
 2.3. Pneurile se umflă la presiunea recomandată de producătorul vehiculului.
 2.4. În cazul în care este necesar în vederea obținerii forțelor de încercare prevăzute la punctul 3.1 de mai jos, vehiculul poate fi menținut fix prin orice metodă; această metodă trebuie să fie specificată de către producătorul vehiculului.
 2.5. Vehiculele echipate cu suspensii hidropneumatice, hidraulice sau pneumatice sau cu un dispozitiv de reglare automată a înălțimii în funcție de încărcătură se supun încercării cu suspensiile sau dispozitivul în condițiile normale de funcționare specificate de către producător.
 3. PROCEDURA DE ÎNCERCARE
 3.1. Cerințele de la punctele 7.3 și 25.7 din prezentul regulament se verifică folosind dornuri corespunzătoare de încercare; forțele pentru încercările prevăzute la punctele 3.1.1 și 3.1.2 de mai jos se aplică separat și consecutiv, pe o suprafață cu o înălțime de cel mult 250 mm (înălțimea exactă se indică de către producător) și cu o lățime de cel mult 200 mm, cu o rază de curbură de 5 ± 1 mm la marginile verticale. RUP trebuie să prezinte o rezistență suficientă la forțele aplicate paralel cu axa longitudinală a vehiculului. Suprafața nu trebuie să fie fixată în mod rigid pe RUPD sau pe RUP și trebuie să fie articulată în toate direcțiile. Înălțimea față de sol a centrului suprafeței se definește de către producător în interiorul segmentelor de dreaptă care delimitează dispozitivul în plan orizontal. Cu toate acestea, la efectuarea încercării pe un vehicul, înălțimea nu trebuie să depășească înălțimea specificată la punctele 16.1 și 16.2 sau specificată la punctele 25.1 și 25.2 din prezentul regulament atunci când vehiculul este neîncărcat. Ordinea de aplicare a forțelor poate fi specificată de producător.
 Dispozitivul utilizat pentru a distribui forța de încercare pe suprafața plană declarată se cuplează la sistemul de acționare a forței printr-o articulație sferică. Dispunerea sistemului de acționare, prin tragere sau împingere, a forței trebuie să fie astfel încât să nu mărească rigiditatea sau stabilitatea structurii sistemului de protecție antiîmpănare, adică să nu mărească forța limită de stabilitate și să nu reducă deformarea maximă a sistemului de protecție antiîmpănare.
 3.1.1. Se aplică o forță orizontală de 180 kN sau egală cu 85 % din forța generată de masa maximă a vehiculului, luându-se în calcul cea mai mică dintre acestea, succesiv în două puncte situate simetric față de axa dispozitivului sau a vehiculului, după caz, la o distanță de minimum 700 mm și de maximum 1 m între ele. Amplasarea exactă a punctelor de aplicare se specifică de către producător.
 În pofida dispoziției de mai sus, pentru vehiculele cu cabina neseparată din categoria N2 cu o masă maximă care nu depășește 8 t, forțele orizontale pot fi reduse la 100 kN sau 50 %.
 3.1.2. În cazurile definite la punctele 1.1.1 și 1.1.2 din prezenta anexă se aplică o forță orizontală de 100 kN sau egală cu 50 % din forța generată de masa maximă a vehiculului, luându-se în considerare cea dintre ele care este mai mică, în mod succesiv în două puncte situate la 300 ± 25 mm de planele longitudinale tangențiale la marginile exterioare ale roților axei spate sau ale RUPD, dacă acesta depășește lățimea axei spate, și într-un al treilea punct amplasat pe linia care unește aceste două puncte, în planul vertical median al vehiculului.
 În pofida dispoziției de mai sus, pentru vehiculele cu cabina neseparată din categoria N2 cu o masă maximă care nu depășește 8 t, forțele orizontale pot fi reduse la 50 kN sau 25 %.
 3.1.3. La cererea producătorului, nivelurile forțelor pot fi reduse la 80 % din nivelurile prevăzute la punctele 3.1.1-3.1.2 pentru vehiculele enumerate în anexa 6.
 3.2. Puncte alternative de aplicare a forței
 Dacă orice punct definit în temeiul punctului 3.1 se află în zona de întrerupere a dispozitivului de protecție antiîmpănare menționată la punctul 7.4 sau la punctul 25.8 al prezentului regulament, forțele de încercare se aplică în punctele alternative situate:
 3.2.1.
 pentru cerința în temeiul punctului 3.1.1, pe axa centrală orizontală și la cel mult 50 mm de fiecare dintre marginile verticale cele mai apropiate de punctele destinate aplicării forței, astfel cum sunt definite la punctul respectiv și
 3.2.2.
 pentru cerințele în temeiul punctului 3.1.2, la intersecția dintre axa centrală orizontală și axa centrală verticală ale fiecărui element cel mai îndepărtat de axa centrală verticală a dispozitivului sau a vehiculului, după caz. Aceste puncte trebuie să se situeze la maximum 325 mm de planele longitudinale tangențiale la marginile exterioare ale roților de pe axa spate.
 ANEXA 6
 VEHICULE SPECIFICE
 1. Tipuri specifice de vehicule
 1.1. Vehicule cu remorci basculante
 1.2. Vehicule echipate cu platformă de ridicare în partea posterioară
 ANEXA 7
 CERINȚE PENTRU DIFERITE CATEGORII DE VEHICULE
 Categoria de vehicul sau tipul de vehicul
 Geometria menționată la punctul
 Forța de încercare menționată la punctul (punctele)
 Înălțimea secțiunii
 Garda la sol înainte de încercare
 Distanța orizontală dintre capătul din spate al RUPD și capătul din spate al vehiculului
 M, N1, N2 cu o Mmax (*1) < 8 t, O1, O2, G
 2.3/2.4/7.1/25.5
 2.3/2.4/16.2/25.2
 2.3/2.4/16.4/25.3
 2.3/2.4/A5/3.1.1-3.1.2
 N2 cu o Mmax (*1) > 8 t, N3
 7.1 sau 25.5
 16.1 sau 25.1
 16.4 sau 25.3
 A5/3.1.1-3.1.2
 O3, O4
 7.1 sau 25.5
 16.1/16.2 or 25.1/25.2
 16.4 sau 25.3
 A5/3.1.1-3.1.2
 Vehicule specifice (a se vedea anexa 6)
 7.1 sau 25.5
 16.1/16.2 or 25.1/25.2
 16.4 sau 25.3
 A5/3.1.3
 Notă: O trimitere precum A5/3.1.1 din tabel indică anexa (anexa 5) și punctul (3.1.1) din anexa respectivă în care este descris și precizat vehiculul sau cerința în cauză. O trimitere precum 2.3 din tabel indică punctul (2.3) din prezentul regulament la care este precizată cerința în cauză.
 (*1) Mmax înseamnă masa maximă


type: other

text:
§ 43 LWahlO, Stimmabgabe in Klöstern | Gesetze auf anwalt24.de
 § 43 LWahlO, Stimmabgabe in Klöstern Suche
 Bundesrecht und LandesrechtNordrhein-WestfalenLWahlO,NW - Landeswahlordnung§§ 41 - 44, V. - Besondere Regelungen der Stimmabgabe
 Landeswahlordnung (LWahlO) Landesrecht Nordrhein-Westfalen...§ 43 LWahlO, Stimmabgabe in Klöstern§ 44 LWahlO, Stimmabgabe in sozialtherapeutischen Anstalten und Justizvollzugsan...§ 45 LWahlO, Ermittlung und Feststellung des Wahlergebnisses im Stimmbezirk§ 46 LWahlO, Zählung der Wähler§ 47 LWahlO, Zählung der Stimmen§ 48 LWahlO, Ungültige Stimmen§ 49 LWahlO, Schnellmeldungen§ 50 LWahlO, Wahlniederschrift§ 51 LWahlO, Abschluss des Wahlgeschäfts§ 52 LWahlO, Briefwahl§ 53 LWahlO, Aufgaben des Bürgermeisters bei der Briefwahl§ 54 LWahlO, Ermittlung des Briefwahlergebnisses§ 55 LWahlO, Feststellung des Wahlergebnisses im Wahlkreis§ 56 LWahlO, Benachrichtigung des Gewählten§ 57 LWahlO, Veröffentlichung des Wahlergebnisses im Wahlkreis§ 58 LWahlO, Feststellung des Ergebnisses der Wahl aus den Landeslisten§ 59 LWahlO, Veröffentlichung des Wahlergebnisses im Land§ 60 LWahlO, Überprüfung der Wahl durch den Landeswahlleiter§ 61 LWahlO, Nachwahlen§ 62 LWahlO, Wiederholungswahlen§ 63 LWahlO, Vordrucke...Anlage 22 LWahlO, Niederschrift über die Sitzung des Kreiswahlausschusses zur Fe...
 § 43 LWahlO, Stimmabgabe in Klöstern
 § 43 LWahlOLandeswahlordnung (LWahlO)Landesrecht Nordrhein-WestfalenV. – Besondere Regelungen der StimmabgabeTitel: Landeswahlordnung (LWahlO)Normgeber: Nordrhein-WestfalenAmtliche Abkürzung: LWahlOGliederungs-Nr.: 1110Normtyp: GesetzDer Bürgermeister soll bei entsprechendem Bedürfnis und soweit möglich im Benehmen mit der Leitung eines Klosters die Stimmabgabe im Kloster entsprechend § 42 regeln.
 § 42 LWahlO, Stimmabgabe in kleineren Krankenhäusern sowie kleineren Alten- und...§ 44 LWahlO, Stimmabgabe in sozialtherapeutischen Anstalten und...


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 22.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 161/4
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 235/2015
 от 30 октомври 2015 година
 за изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИП [2017/1024]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2015/919 на Комисията от 12 юни 2015 г. за изменение на Решение 2009/821/ЕО по отношение на списъците на граничните инспекционни пунктове и на ветеринарните единици в системата TRACES (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Настоящото решение се отнася до законодателството относно ветеринарните въпроси. Законодателството относно ветеринарните въпроси не се прилага по отношение на Лихтенщайн дотогава, докато прилагането на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти включва Лихтенщайн, както е посочено в секторните адаптации на приложение I към Споразумението за ЕИП. Следователно настоящото решение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.
 (3)
 Поради това приложение I към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 В точка 39 (Решение 2009/821/ЕО на Комисията) от част 1.2 на глава I от приложение I към Споразумението за ЕИП се добавя следното тире:
 „—
 32015 D 0919: Решение за изпълнение (ЕС) 2015/919 на Комисията от 12 юни 2015 г. (ОВ L 149, 16.6.2015 г., стр. 15).“
 Член 2
 Текстовете на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/919 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 1 ноември 2015 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 30 октомври 2015 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Oda SLETNES
 (1) ОВ L 149, 16.6.2015 г., стр. 15.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 Важна правна забележка
 |
 22003D0025
 Официален вестник n° L 137 , 05/06/2003 стр. 0011 - 0013 специално чешко издание глава 11 том 08 стр. 99 - 101 специално испанско издание глава 11 том 08 стр. 99 - 101 специално унгарско издание глава 11 том 08 стр. 99 - 101 специално литвийско издание глава 11 том 08 стр. 99 - 101 LV.ES глава 11 том 08 стр. 99 - 101 MT.ES глава 11 том 08 стр. 99 - 101 PL.ES глава 11 том 08 стр. 99 - 101 SK.ES глава 11 том 08 стр. 99 - 101 специално словенско издание глава 11 том 08 стр. 99 - 101
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 25/2003от 14 март 2003 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокол за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към споразумението беше изменено с Решение No 157/2002 на Съвместния комитет на ЕИП от 6 декември 2002 г. [1].(2) Решение 2002/8/ЕО на Комисията от 28 декември 2001 г. относно определянето на методите за генетична идентификация на чистокръвни животни за разплод от рода на едрия рогат добитък и за изменение на Решения 88/124/ЕИО и 96/80/ЕО [2] трябва да бъде включено в споразумението.(3) Решение 2002/35/ЕО на Комисията от 16 януари 2002 г. за изменение на Решение 2001/783/ЕО по отношение на защитните и надзорни зони във връзка с болестта син език в Италия [3] трябва да бъде включено в споразумението.(4) Директива 2002/4/EО на Комисията от 30 януари 2002 г. относно регистрация на предприятията за отглеждане на кокошки-носачки, предмет на Директива 1999/74/EО на Съвета [4], следва да бъде инкорпорирана в споразумението.(5) Директива на Комисията 2002/160/EО от 21 февруари 2002 г. за отмяна на приложение Г към Директива 90/426/EИО на Съвета относно диагностичните изпитвания за Африканска болест по конете [5] трябва да бъде включена в споразумението.(6) Решение 2002/189/ЕО на Комисията от 5 март 2002 г. за изменение на Решение 2001/783/ЕО по отношение на защитните и надзорни зони във връзка с болестта син език в Италия [6] трябва да бъде включено в споразумението.(7) Настоящото решение не се прилага по отношение на Исландия и Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Глава I на приложение I към споразумението се изменя, както следва:1. След точка 29 (Решение 96/510/EО на Комисията) в част 2.2 се добавя следната точка:"30. 32002 D 0008:Решение 2002/8/ЕО на Комисията от 28 декември 2001 г. относно определянето на методите за генетична идентификация на чистокръвните животни за разплод от рода на едрия рогат добитък и за изменение на Решения 88/124/ЕИО и 96/80/ЕО (ОВ L 3, 5.1.2002 г., стр. 53)."2. В точки 6 (Решение 88/124/EИО на Комисията) и 27 (Решение 96/80/EО на Комисията) в част 2.2 се добавя следния текст:"както е изменено с- 32002 D 0008: Решение 2002/8/EО на Комисията от 28 декември 2001 г. (ОВ L 3, 5.1.2002 г., стр. 53)."3. В точка 22 (Решение 2001/783/EО на Комисията) в част 3.2 се добавя следния текст:"както е изменено с- 32002 D 0035: Решение 2002/35/EО на Комисията от 16 януари 2002 г. (ОВ L 15, 17.1.2002 г., стр. 31).- 32002 D 0189: Решение 2002/189/EО на Комисията от 5 март 2002 г. (ОВ L 63, 6.3.2002 г., стр. 26)."4. В точка 3 (Директива 90/426/EИО на Съвета) от част 4.1 се добавя следното тире:- "— 32002 D 0160: Решение 2002/160/EО на Комисията от 21 февруари 2002 г. (ОВ L 53, 23.2.2002 г., стр. 37)."5. След точка 1 (Решение 94/96/EО на Комисията) от част 9.2 се добавя следната точка:"2. 32002 L 0004: Директива 2002/4/EО на Комисията от 30 януари 2002 г. относно регистрация на предприятията за отглеждане на кокошки носачки, предмет на Директива 1999/74/EО на Съвета (ОВ L 30, 31.1.2002 г., стр. 44)."Член 2Текстовете на Директива 2002/4/ЕО и на Решения 2002/8/EО, 2002/35/EО, 2002/160/EО и 2002/189/EО на норвежки език се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз и имат еднаква сила.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 15 март 2003 г., при условие че всички нотификации до Съвместният комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от споразумението са направени [].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 14 март 2003 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателP. Westerlund[1] ОВ L 38, 13.2.2003 г., стр. 3.[2] ОВ L 3, 5.1.2002 г., стр. 53.[3] ОВ L 15, 17.1.2002 г., стр. 31.[4] ОВ L 30, 31.1.2002 г., стр. 44.[5] ОВ L 53, 23.2.2002 г., стр. 37.[6] ОВ L 63, 6.3.2002 г., стр. 26.[] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Paramurexia huwa ġeneru ta' mammiferi, il-marsupjali karnivori (eżattament id-Dasjur tal-istrixxi wiesgħajn, għalkemm huwa magħruf ukoll bl-isem ta' far marsupjal tal-istrixxi wisgħin), tal-kontinent tal-Awstralja.
 Dan il-ġeneru qiegħed ikklassifikat fil-klassi Mammalia, fis-sottoklassi Theria, fl-infraklassi Metatheria (il-marsupjali kollha), fis-superordni Australidelphia (il-marsupjali Awstraljani kollha u l-kolokolo tal-kontinent tal-Amerika t'Isfel), fl-ordni Dasyuromorphia (il-marsupjali karnivori tal-kontinent Awstraljan), fil-familja Dasyuridae, fis-sottofamilja Dasyurinae u fit-tribù Phascogalini ma' sitt ġeneri oħra.
 Il-ġeneru Paramurexia huwa wieħed monotipiku u b'hekk jiġbor fih speċi waħda biss (l-ispeċi ta' dan il-ġeneru kienet ikklassifikata fil-ġeneru Murexia għal żmien twil ma' speċi oħra, dan sakemm testijiet morfoloġiċi u ġenetiċi urew li hija distinta jew differenti biżżejjed biex tkun separata u riklassifikata f'ġeneru għaliha waħidha).
 Lista tal-ispeċi tal-ġeneru Paramurexia
 Ġeneru Paramurexia (Van Dyck, 2002)
 Paramurexia rothschildi (Tate, 1938)
 Referenzi
 Groves, Colin (2005). Wilson, D. E., & Reeder, D. M. (eds): Mammal Species of the World, 3et edizzjoni, Johns Hopkins University Press. .
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999. .
 Dasyuromorphia


type: caselaw

text:
 1.8.2009
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 180/40
 Arrest van het Gerecht van eerste aanleg van 19 juni 2009 — Socratec/Commissie
 (Zaak T-269/03) (1)
 („Mededinging - Concentraties - Markt voor wegvervoertelematicasystemen - Verzoekster failliet verklaard in loop van geding - Verdwijnen van procesbelang - Afdoening zonder beslissing”)
 2009/C 180/73
 Procestaal: Duits
 Partijen
 Verzoekende partij: Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH (Ratisbonne) (vertegenwoordigers: M. Adolf en M. Lüken, advocaten)
 Verwerende partij: Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: aanvankelijk S. Rating, vervolgens A. Whelan en K. Mojzesowicz, en ten slotte K. Mojzesowicz en X. Lewis, gemachtigden)
 Interveniënte aan de zijde van de verzoekende partij: Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (Waarle, Nederland) (vertegenwoordigers: G. Berrisch en D.W. Hull, solicitor)
 Interveniëntes aan de zijde van de verwerende partij: Daimler AG, voorheen DaimlerChrysler AG (Stuttgart, Duitsland); Daimler Financial Services AG, voorheen DaimlerChrysler Services AG (Berlijn, Duitsland); Deutsche Telekom AG (Bonn, Duitsland); Toll Collect GmbH (Berlijn) (vertegenwoordigers: J. Schütze en A. von Graevenitz, advocaten), en Bondsrepubliek Duitsland (vertegenwoordigers: aanvankelijk C. D. Quassowski en S. Flockermann, vervolgens M. Lumma, gemachtigden, bijgestaan door U. Karpenstein en A. Rosenfeld, advocaten)
 Voorwerp
 Verzoek om nietigverklaring van beschikking 2003/792/EG van de Commissie van 30 april 2003 waarbij een concentratie verenigbaar met de gemeenschappelijke markt en de EER-overeenkomst wordt verklaard (zaak COMP/M.2903 — DaimlerChrysler/Deutsche Telekom/JV) (PB L 300, blz. 62)
 Dictum
 1)
 Op het onderhavige beroep behoeft niet meer te worden beslist.
 2)
 Socratec — Satellite Navigation Consulting, Research & Technology GmbH, wordt verwezen in haar eigen kosten en in die van de Commissie, Daimler AG, Daimler Financial Services AG, Deutsche Telekom AG en Toll Collect GmbH.
 3)
 Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV zal haar eigen kosten dragen.
 4)
 De Bondsrepubliek Duitsland zal haar eigen kosten dragen.
 (1) PB C 251 van 18.10.2003.


type: legislation

text:
 22.11.2007
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 304/34
 BESCHLUSS DES RATES
 vom 8. November 2007
 über den Beitritt von Bulgarien und Rumänien zu dem Übereinkommen aufgrund von Artikel K.3 Absatz 2 Buchstabe c des Vertrags über die Europäische Union über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte der Europäischen Gemeinschaften oder der Mitgliedstaaten der Europäischen Union beteiligt sind
 (2007/751/EG)
 DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION —
 gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union,
 gestützt auf den Beitrittsvertrag von 2005,
 gestützt auf die Beitrittsakte von 2005 (nachstehend „Beitrittsakte“ genannt), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 4,
 auf Empfehlung der Kommission,
 nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1),
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Das Übereinkommen aufgrund von Artikel K.3 Absatz 2 Buchstabe c des Vertrags über die Europäische Union über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte der Europäischen Gemeinschaften oder der Mitgliedstaaten der Europäischen Union beteiligt sind (2) (nachstehend „Übereinkommen über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte beteiligt sind“ genannt), wurde am 26. Mai 1997 in Brüssel unterzeichnet und trat am 28. September 2005 in Kraft.
 (2)
 Estland, Zypern, Lettland, Litauen, Ungarn, Polen, Slowenien und die Slowakei haben nach ihrem Beitritt zur Europäischen Union die Urkunden über den Beitritt zu dem Übereinkommen über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte beteiligt sind, hinterlegt.
 (3)
 Nach Artikel 3 Absatz 3 der Beitrittsakte treten Bulgarien und Rumänien den in Anhang I der Beitrittsakte aufgeführten Übereinkünften und Protokollen bei, zu denen unter anderem das Übereinkommen über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte beteiligt sind, gehört. Diese Übereinkünfte und Protokolle treten für Bulgarien und Rumänien an dem Tag in Kraft, der vom Rat festgelegt wird.
 (4)
 Nach Artikel 3 Absatz 4 der Beitrittsakte nimmt der Rat alle Anpassungen vor, die aufgrund des Beitritts zu diesen Übereinkünften und Protokollen erforderlich sind —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 Das Übereinkommen über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte beteiligt sind, tritt für Bulgarien und Rumänien am ersten Tag des ersten Monats nach dem Tag der Annahme dieses Beschlusses in Kraft.
 Artikel 2
 Der Wortlaut des Übereinkommens über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte beteiligt sind, in bulgarischer und rumänischer Sprache (3) ist in gleicher Weise verbindlich wie die übrigen Sprachfassungen des Übereinkommens über die Bekämpfung der Bestechung, an der Beamte beteiligt sind.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss wird am Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union wirksam.
 Geschehen zu Brüssel am 8. November 2007.
 Im Namen des Rates
 Der Präsident
 R. PEREIRA
 (1) Stellungnahme vom 10. Juli 2007 (noch nicht im Amtsblatt veröffentlicht).
 (2) ABl. C 195 vom 25.6.1997, S. 2.
 (3) Die bulgarische und die rumänische Fassung des Übereinkommens werden zu einem späteren Zeitpunkt in der Sonderausgabe des Amtsblatts veröffentlicht.


text:
 26.5.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 159/14
 Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2014. március 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Andrejs Surmačs kontra Finanšu un kapitāla tirgus komisija
 (C-127/14. sz. ügy)
 2014/C 159/20
 Az eljárás nyelve: lett
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Augstākā tiesa
 Az alapeljárás felei
 Felperes: Andrejs Surmačs
 Alperes: Finanšu un kapitāla tirgus komisija
 Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
 1)
 Úgy kell-e értelmezni a betétbiztosítási rendszerekről szóló 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) I. mellékletének 7. cikkét, hogy kimerítő jellegű az a felsorolás, amely meghatározza az érintett hitelintézettel szoros kapcsolatban állónak tekintendő azon személyeket, akikre nézve a garantált kártalanításhoz való jogot meg kell tagadni?
 2)
 A hitelintézet vezetőjének vagy az irányelv I. mellékletének 7. pontjában említett egyéb személynek lehet-e tekinteni azt személyt, aki a munkaköri leírása szerint jogosult a hitelintézet egyik tevékenységi körének vagy feladatának, de nem a hitelintézet tevékenysége egészének végrehajtását, megtervezni, koordinálni és felügyelni, ugyanakkor nem adhat más személyek számára kötelező utasításokat, illetve nem hozhat ilyen döntéseket? Figyelembe kell-e venni a hitelintézet említett tevékenységi körének vagy a hivatkozott feladatnak a tartalmát?
 3)
 Úgy kell-e értelmezni az irányelv I. mellékletének 7. pontját, hogy valamely tagállam megtagadhatja a garantált kártalanításnak egy olyan személy számára történő kifizetését, akit a munkaköri leírásban szereplő és a tisztséggel kapcsolatos jogok és kötelezettségek alapján nem lehet vezetőnek minősíteni, a valóságban azonban jelentős befolyással rendelkeznek a hitelintézet vezetőinek vagy a szóban forgó intézet tekintetében személyes felelősséggel tartozó személyek döntéseire? Ebben az összefüggésben releváns lehet-e a csupán informális jellegű, a személynek a hitelintézet tevékenységével kapcsolatos tekintélyéből, hatásköreiből vagy ismeretéből eredő befolyás?
 (1) HL L 135., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 2. kötet 252. o.


text:
 Avis juridique important
 |
 21980D1231(02)
 Beschluß Nr. 3/80 des Gemischten Ausschusses EWG- Finnland zur Änderung des Protokolls Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen infolge des Beitritts der Republik Griechenland zur Gemeinschaft
 Amtsblatt Nr. L 385 vom 31/12/1980 S. 0005 - 0006
 BESCHLUSS Nr. 3/80 DES GEMISCHTEN AUSSCHUSSES zur Änderung des Protokolls Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen infolge des Beitritts der Republik Griechenland zur Gemeinschaft DER GEMISCHTE AUSSCHUSS - gestützt auf das am 5. Oktober 1973 in Brüssel unterzeichnetet Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Finnland, gestützt auf das Protokoll zu dem genannten Abkommen infolge des Beitritts der Republik Griechenland zur Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 11, gestützt auf das am 5. Oktober 1973 in Brüssel unterzeichnete Abkommen zwischen den Mitgliedstaaten der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl und der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl einerseits und der Republik Finnland andererseits, gestützt auf das Zusatzprotokoll zu dem letztgenannten Abkommen infolge des Beitritts der Republik Griechenland zur Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 9, in Erwägung nachstehender Gründe: Das Protokoll Nr. 3 über die Bestimmung des Begriffs "Erzeugnisse mit Ursprung in" oder "Ursprungserzeugnisse" und über die Methoden der Zusammenarbeit der Verwaltungen muß infolge des Beitritts Griechenlands zu den Europäischen Gemeinschaften in technischer Hinsicht und durch Übergangsvereinbarungen geändert werden, damit die in den Protokollen infolge des Beitritts der Republik Griechenland zur Gemeinschaft enthaltene Handelsregelung ordnungsgemäß angewandt wird. Durch die Übergangsvereinbarungen soll die ordnungsgemässe Anwendung dieser Handelsregelung zwischen der Gemeinschaft in ihrer Zusammensetzung vor dem Beitritt Griechenlands (im folgenden Neunergemeinschaft genannt) und der Republik Griechenland einerseits und der Republik Finnland andererseits sichergestellt werden - BESCHLIESST: Artikel 1 <PIC FILE="T0018764">Artikel 2 (1) In Artikel 23 Absatz 1 wird folgender Unterabsatz angefügt: "Irgendeine Zollrückvergütung oder Nichterhebung von Zöllen darf jedoch abweichend von der vorstehenden Bestimmung über Ursprungserzeugnisse für unter das Abkommen EGKS - Finnland fallende Ursprungserzeugnisse aus Griechenland nicht gewährt werden, wenn diese in der Neunergemeinschaft oder in Finnland zur Herstellung von Waren, für die in der Neunergemeinschaft oder in Finnland eine Bescheinigung EUR. 1 ausgestellt oder ein Formblatt EUR. 2 ausgefuellt wird, verwendet werden oder wenn sie selbst in unverändertem Zustand mit einer Bescheinigung EUR. 1 oder einem Formblatt EUR. 2, die in der Neunergemeinschaft oder in Finnland ausgestellt oder ausgefuellt worden sind, aus diesen Gebieten wieder ausgeführt werden." (2) In Artikel 25 wird folgender Absatz angefügt: "(5) Wird gemäß Artikel 3 des Zusatzprotokolls zum Abkommen EGKS - Finnland eine unterschiedliche Zollbehandlung für Einfuhren aus Griechenland oder der Neunergemeinschaft nach Finnland gewährt, so wird die für Griechenland geltende Sonderbehandlung auf alle Ursprungserzeugnisse der Gemeinschaft angewandt, für die in Griechenland eine Warenverkehrsbescheinigung EUR. 1 ausgestellt oder ein Formblatt EUR. 2 ausgefuellt worden ist." (3) In der Anmerkung 8 im Anhang 1 wird nach dem ersten Unterabsatz folgender Unterabsatz hinzugefügt: "Zur Durchführung von Artikel 23 Absatz 1 ist unter dem im zweiten Unterabsatz verwendeten Ausdruck "irgendeine Nichterhebung von Zöllen" im Falle von in unverändertem Zustand wiederausgeführten Waren auch die Anwendung der Regelungen für Freihäfen oder Zollager oder für die Durchfuhr durch Finnland oder die Gemeinschaft nach einem anderen Bestimmungsland sowie aller anderen Zollverfahren zu verstehen, bei denen die Zölle nur erhoben werden, wenn die Waren in den freien Verkehr übergeführt worden sind." Artikel 3 Dieser Beschluß tritt am 1. Januar 1981 in Kraft. Artikel 2 gilt bis zum 31. Dezember 1985. Für den Gemischten Ausschuß Der Vorsitzende