type: legislation

text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 13.12.2018
 COM(2018) 825 final
 2018/0417(CNS)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ändring av beslut 940/2014/EU vad gäller produkter som kan omfattas av befrielse från eller nedsättning av sjötull
 MOTIVERING
 Bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) gäller för unionens yttersta randområden. De franska yttersta randområdena ligger emellertid utanför mervärdesskatte- och punktskattedirektivens territoriella tillämpningsområde.
 Bestämmelserna i EUF-fördraget, i synnerhet artikel 110, tillåter i princip ingen skillnad i beskattning i de franska yttersta randområdena mellan lokala produkter och produkter från det franska fastlandet, från andra medlemsstater eller från tredjeländer. Enligt artikel 349 i EUF-fördraget är det emellertid möjligt att vidta specifika åtgärder till förmån för de yttersta randområdena på grund av de permanenta svårigheter som påverkar deras ekonomiska och sociala situation. Dessa åtgärder rör olika politikområden, bland annat skattepolitiken.
 Den så kallade sjötullen är en indirekt skatt som enbart gäller i de franska yttersta randområdena Martinique, Guadeloupe, Franska Guyana, Réunion och Mayotte. Sjötullen tas ut på import av varor, oavsett ursprung, och på varuleveranser som görs mot betalning av personer som bedriver produktionsverksamhet. Den ska i princip tillämpas på samma sätt för produkter som tillverkas lokalt och för importerade produkter.
 Enligt rådets beslut nr 940/2014/EU av den 17 december 2014 får Frankrike emellertid fram till och med den 31 december 2020 medge befrielser från eller nedsättningar av sjötullen för vissa lokalt tillverkade produkter. Bilagan till det beslutet innehåller en förteckning över de produkter för vilka befrielse eller nedsättning av skatten får tillämpas. Beroende på produkt får skillnaden i skattesats mellan lokalt tillverkade produkter och övriga produkter vara högst 10, 20 eller 30 procentenheter. I del A i bilagan uppräknas de produkter för vilka skillnaden i skattesats inte får överstiga 10 procentenheter, i del B de produkter för vilka skillnaden inte får överstiga 20 procentenheter och i del C de produkter för vilka skillnaden inte får överstiga 30 procentenheter.
 I rådets beslut av den 17 december 2014 anges skälen till att specifika åtgärder antagits: den avlägsna belägenheten, beroendet av omvärlden när det gäller råvaror och energi, nödvändigheten av att inrätta större lager, den begränsade lokala marknaden i kombination med en dåligt utvecklad exportverksamhet, etc. Dessa svårigheter leder sammantaget till en ökning av produktionskostnaden och därmed självkostnadspriset för lokalt tillverkade produkter som, i brist på specifika åtgärder, skulle vara mindre konkurrenskraftiga än produkter utifrån, till och med när kostnaderna för transporten till de utomeuropeiska departementen tas med i beräkningen. Det skulle därmed bli svårare att upprätthålla lokal produktion. De specifika åtgärderna i rådets beslut av den 17 december 2014 har därför utformats i syfte att förstärka det lokala näringslivet genom att förbättra dess konkurrenskraft.
 Enligt artikel 3 i rådets beslut av den 17 december 2014 ska de franska myndigheterna senast den 31 december 2017 lägga fram en rapport för kommissionen om tillämpningen av den skatteordning som omfattas av detta beslut, så att verkningarna av de åtgärder som vidtagits och deras bidrag till att främja eller bibehålla lokala ekonomiska verksamheter kan kontrolleras, med beaktande av de svårigheter som de yttersta randområdena påverkas av. Kommissionen ska på grundval av denna rapport lägga fram en rapport för rådet med en fullständig ekonomisk och social analys och vid behov lägga fram ett förslag om att anpassa bestämmelserna i beslut nr 940/2014/EU.
 Den 12 februari 2018 lämnade de franska myndigheterna nämnda rapport till kommissionen. Utvärderingsrapporter för vart och ett av de franska yttersta randområdena och ansökningar om att anpassa förteckningen över produkter som får omfattas av en differentierad beskattning har lämnats in den 15 mars 2018 för Guyana, Martinique och Guadeloupe, den 4 juni 2018 för Réunion och den 28 augusti 2018 för Mayotte, som inte begärde någon uppdatering av förteckningen. En kompletterande ansökan om att lägga till en ny produkt lämnades in den 26 oktober 2018.
 De ansökningar om uppdatering av förteckningarna som de franska myndigheterna har överlämnat består främst av ansökningar om att lägga till nya produkter i förteckningarna (50), men även av ansökningar om att få omklassificera produkter till en förteckning som medger större skillnader i skattesats (28) och om att utöka en viss produktkategori (7), samt några ansökningar om uppdatering av koder (9 produkter i Guyana). Syftet är att återupprätta företagens konkurrenskraft genom att kompensera en del av de merkostnader som den lokala produktionen drabbas av.
 I den rapport från kommissionen som föreskrivs i artikel 3 i beslut nr 940/2014/EU görs en ekonomisk och social analys av sjötullsystemets tillämpning sedan det beslutet trädde i kraft och kommissionen föreslår att de franska myndigheternas ansökan om en uppdatering av förteckningarna ska godkännas.
 För viss lokal produktion är verksamheten och sysselsättningen under ständigt hot från prissänkningar, eller rena prisfall som drivits fram av kommersiell verksamhet som bedriver aggressiv priskonkurrens, minskad efterfrågan inom vissa delar av marknaden för byggsektorn och/eller ökade merkostnader för produktionen.
 Framväxten av ny produktion begränsas eller till och med hotas av merkostnaderna för produktionen, som försämrar deras konkurrenskraft i förhållande till lågprisprodukter som importeras från det franska fastlandet eller från Asien.
 Dessa omständigheter innebär att skillnader i skattesats behöver införas eller ökas för den berörda lokala produktionen, vilket är en högt prioriterad fråga för de berörda regionerna.
 Rapporten överlämnades i dag till rådet. Den åtföljs av föreliggande förslag till rådet.
 Syftet med detta förslag är att anpassa förteckningen över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning efter den ekonomiska utveckling som har skett sedan beslut nr 940/2014/EU antogs.
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 •Motiv och syfte med förslaget
 Den 15 mars 2018 ansökte de franska myndigheterna hos kommissionen om att denna skulle lägga fram ett förslag till teknisk anpassning av rådets beslut nr 940/2014/EU av den 17 december 2014. Frankrikes ansökan åtföljdes av rapporter som motiverade de begärda ändringarna. På grundval av dessa rapporter har kommissionen i dag till rådet överlämnat en rapport som innehåller en ekonomisk och social analys av sjötullsystemets tillämpning och en motivering av varför beslut nr 940/2014/EU behöver anpassas.
 •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området
 Förslaget är förenligt med de prioriteringar och politiska riktlinjer som fastställs i artikel 349 i EUF-fördraget. I den artikeln medges att den strukturella, sociala och ekonomiska situationen i de yttersta randområdena, till vilka Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Réunion och Mayotte hör, förvärras av deras avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terräng- och klimatförhållanden samt ekonomiska beroende av ett fåtal produkter, vilka faktorer på grund av sin bestående natur och sammanlagda verkan allvarligt hämmar områdenas utveckling. Enligt artikel 349 ska alltså rådet på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet besluta om specifika åtgärder för att särskilt fastställa villkoren för hur fördragen ska tillämpas beträffande dessa områden, inklusive den gemensamma politiken. Syftet med att anpassa förteckningarna över de produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning är att främja och bibehålla viss lokal produktion som är särskilt hotad och på så sätt främja sysselsättningen i de utomeuropeiska departementen. Anpassningen kommer att fördjupa den inre marknaden och återställa konkurrenskraften hos denna lokala produktion genom att kompensera de nackdelar som är en följd av deras geografiska och ekonomiska belägenhet.
 •Förenlighet med unionens politik inom andra områden
 I enlighet med artikel 349 tredje stycket i EUF-fördraget ska rådet besluta om dessa åtgärder med beaktande av de yttersta randområdenas särdrag och särskilda begränsningar, utan att undergräva integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inklusive den inre marknaden och den gemensamma politiken. Beslut nr 90/2014/EU och de förutsättningar det bygger på har bedömts vara förenliga med unionens övriga politik. Detta förslag innebär en begränsad anpassning av bilagan till beslut nr 940/2014/EU. De övriga delarna av beslut nr 940/2014/EU förblir oförändrade. Därför påverkar anpassningen av förteckningen över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning inte förenligheten hos beslut nr 940/2014/EU med unionens politik inom övriga områden.
 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN
 •Rättslig grund
 Artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
 •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)
 Endast rådet har behörighet att, på grundval av artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, anta specifika åtgärder till förmån för de yttersta randområdena för att med hänsyn till de permanenta svårigheter som påverkar deras ekonomiska och sociala situation anpassa tillämpningen av fördragen till dessa regioner, inbegripet den gemensamma politiken.
 Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen.
 •Proportionalitetsprincipen
 Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl:
 Det berör endast produkter för vilka det har konstaterats att det är motiverat att föra in dem i förteckningen eller ändra i förteckningen.
 Den maximala skillnaden i beskattning för varje produkt som omfattas av detta förslag är inte större än vad som är nödvändigt med hänsyn till merkostnaderna för varje berörd lokal produktion. Beskattningen av produkter som importeras till de franska utomeuropeiska regionerna och departementen överstiger därmed inte vad som krävs för att, när det gäller dessa produkter, kompensera den sämre konkurrenskraften för lokalt tillverkade produkter.
 Enligt den rättsliga ramen för beslut nr 940/2014/EU går det endast att införa eller ändra skillnader i beskattning för lokala produkter genom att ändra det befintliga beslutet. Förslaget syftar till att anpassa beslut nr 940/2014/EU.
 •Val av instrument
 Föreslaget instrument: rådsbeslut.
 Övriga instrument skulle vara olämpliga.
 Texten som är föremål för ändring utgör i sig själv ett beslut fattat av rådet, antaget på samma rättsliga grund (artikel 349 i EUF-fördraget).
 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning
 A. Av artikel 349 första stycket i EUF-fördraget, tolkat av EU-domstolen i förenade målen C-132/14–C-136/14
 1
 , följer att de ”specifika åtgärder” som avses ska antas ”med beaktande” av ”den strukturella, sociala och ekonomiska situationen” i de yttersta randområdena, som ”förvärras” av ett antal faktorer vilka ”på grund av sin bestående natur och sammanlagda verkan allvarligt hämmar områdenas utveckling”. Enligt artikel 349 första stycket i EUF-fördraget förvärrar alltså dessa faktorer den strukturella, sociala och ekonomiska situationen i de yttersta randområdena, vilket rådet ska beakta i enlighet med artikel 349 tredje stycket i EUF-fördraget, när specifika åtgärder antas. Med hänsyn till EU-domstolens synpunkter och av de skäl som förklaras i det följande, anser kommissionen att en direkt anpassning av förteckningen över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning är den enda lämpliga lösningen:
 – De föreslagna ändringarna kommer att göra det möjligt att hantera de ekonomiska förändringar som har skett sedan beslut nr 940/2014/EU antogs (prissänkningar eller rena prisfall, kommersiell verksamhet som bedriver aggressiv priskonkurrens, svårigheterna inom byggsektorn, minskad efterfrågan inom vissa delar av marknaden och/eller ökade extrakostnader för produktionen) och på så sätt undvika direkt och sannolikt irreparabel skada på viss sårbar lokal produktion.
 Viss ny verksamhet som har utvecklats i området hotas av en stark konkurrens från importerade lågprisprodukter, eftersom den har höga merkostnader för produktionen och följaktligen försämrad konkurrenskraft.
 – Viss lokal produktion har fått ökade merkostnader för produktionen. Om sådana merkostnader inte kompenseras genom en differentierad beskattning hotas existensen för de lokala företagen, som är särskilt sårbara i och med att de huvudsakligen är små och medelstora företag (68 % av dem har färre än 20 anställda).
 – Detta förslag är en avgörande åtgärd för att stötta och upprätthålla den lokala produktionen i de franska utomeuropeiska departementen. Sjötullsystemet påverkar de lokala företagen direkt. Det gör det möjligt att utveckla nya lokala verksamheter, trots höga merkostnader för produktionen.
 Det är mycket viktigt att upprätthålla en lokal produktionsverksamhet i de franska utomeuropeiska departementen, som har Europas högsta arbetslöshet, särskilt bland unga.
 B. Det bör redan från början slås fast att en anpassning av förteckningen över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning är det enda alternativet för att säkerställa att den lokala produktionsverksamheten i de yttersta randområdena kan bibehållas och utvecklas.
 Dessutom handlar det om en justering med begränsade ekonomiska konsekvenser. Förslaget berör enbart transaktioner som utförs i de franska yttersta randområdena. Dess inverkan är alltså geografiskt begränsad till territorier som inte ingår i gemenskapen i den mening som avses i mervärdesskatte- (2006/112/EG) och punktskattedirektiven (2008/118/EG).
 De produkter för vilka de franska myndigheterna har begärt ett införande eller en omklassificering i förteckningarna motsvarar dessutom en deklarerad lokal produktion på 225 miljoner euro för 2016 och import till ett nästan lika stort belopp, 212 miljoner euro. Produkterna tillhör en mängd olika kategorier.
 Kommissionen har för varje produkt kontrollerat om en differentierad beskattning är motiverad och proportionerlig genom att klarlägga att en sådan differentierad beskattning inte kan få någon negativ inverkan på integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inklusive den inre marknaden och den gemensamma politiken. Den har framför allt kontrollerat att det finns en lokal produktion, att det sker en betydande införsel av varor, vilket kan göra det svårt att upprätthålla den lokala produktionen, och att det finns merkostnader som gör den lokala produktionen dyrare i förhållande till produkter utifrån och som äventyrar de lokalt tillverkade produkternas konkurrenskraft.
 Importen går bra för samtliga dessa produkter. Den har ökat med nästan 5 % under perioden 2014–2016.
 I de fall där den lokala produktionen har nästan hela marknaden och andelen ”importerade” produkter är mycket liten har kommissionen kontrollerat att det finns en direkt och allvarlig risk för den lokala produktionen.
 Kommissionen har dessutom gjort en halvtidsutvärdering av sjötullsystemets tillämpning i de franska yttersta randområdena på grundval av de rapporter som den franska myndigheterna har lämnat in i enlighet med artikel 3 i beslut nr 940/2014/EU. I den rapport som kommissionen i dag lägger fram för rådet konstateras att sjötullsystemet inte har några betydande effekter på konkurrensen och handeln.
 Utöver den direkta anpassningen av förteckningarna kommer en fullständig översyn av beslutet att göras med hjälp av verktygen för en bättre lagstiftning när åtgärden förlängs. Arbetet med detta kommer att inledas i början av 2019.
 •Samråd med berörda parter
 Se föregående stycke.
 Alla berörda parter kommer att få delta i samråd inom ramen för den fullständiga översynen av beslut nr 940/2014/EU.
 •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden
 Ej tillämpligt.
 •Konsekvensbedömning
 Se föregående stycke.
 •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling
 Ej tillämpligt.
 •Grundläggande rättigheter
 Ej tillämpligt.
 4.BUDGETKONSEKVENSER
 Förslaget påverkar inte Europeiska unionens budget.
 5.ÖVRIGA INSLAG
 •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering
 En fullständig översyn av beslut nr 940/2014/EU kommer att göras med hjälp av verktygen för en bättre lagstiftning när åtgärden förlängs. Arbetet med detta kommer att inledas i början av 2019.
 •Förklarande dokument (för direktiv)
 Ej tillämpligt
 •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget
 Ej tillämpligt.
 2018/0417 (CNS)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om ändring av beslut 940/2014/EU vad gäller produkter som kan omfattas av befrielse från eller nedsättning av sjötull
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 349,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
 efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europaparlamentets yttrande
 2
 ,
 i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
 av följande skäl:
 (1)Rådets beslut 940/2014/EG av den 17 december 2014, om sjötullsystemet i de franska yttersta randområdena, innebär att de franska myndigheterna får bevilja befrielse från eller nedsättning av sjötullen för de lokalt tillverkade produkter i vissa franska utomeuropeiska departement och regioner som anges i bilagan. Den maximala tillåtna skillnaden i skattesats är, beroende på vilka produkter och utomeuropeiska departement det gäller, 10, 20 eller 30 procentenheter.
 (2)I enlighet med artikel 3.2 i beslut 940/2014/EU lämnade de franska myndigheterna den 12 februari 2018 en rapport till kommissionen om tillämpningen av den skatteordning som införs genom beslutet. Utvärderingsrapporter för vart och ett av de franska yttersta randområdena och ansökningar om att anpassa förteckningen över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning har lämnats in den 15 mars 2018 för Guyana, Martinique och Guadeloupe, den 4 juni 2018 för Réunion och den 28 augusti 2018 för Mayotte, som inte begärde någon uppdatering av förteckningen. En kompletterande ansökan om att lägga till en ny produkt i förteckningen för Guyana lämnades in den 26 oktober 2018.
 (3)På grundval av rapporten från de franska myndigheterna lämnade kommissionen till rådet den rapport som anges i artikel 3.2 andra stycket i beslut 940/2014/EG, tillsammans med ett förslag om att anpassa beslutet. Anpassningarna avser Martinique, Guadeloupe, Franska Guyana och Réunion. De innebär att nya produkter förs in i förteckningen och att den godkända skillnaden i beskattning ökas för vissa produkter.
 (4)För Guyana innebär anpassningarna också en uppdatering av de koder i den kombinerade nomenklaturen som anges i bilagan till beslut nr 940/2014/EU.
 (5)Anpassningen av förteckningarna motiveras i varje enskilt fall med merkostnaderna för de produkter som tillverkas lokalt jämfört med motsvarande importerade produkter som tillverkas inom unionens territorium.
 (6)De anpassningar som ur den aspekten bör göras består i de flesta fall av att i förteckningarna i bilagan till beslut nr 940/2014/EU föra in produkter för vilka det redan 2014 fanns en lokal produktion och för vilka det inte 2014 lämnades in någon ansökan om införande i förteckningarna.
 (7)För Guyana är de berörda produkterna cement (produkt 2523 29 00) och trämöbler (produkterna 9403 30, 9403 50 00, 9403 60 och 9403 90 30).
 (8)För Martinique är de berörda produkterna vissa plastpellets (produkt 3907 61 00) och kylrum (produkt 8418 69 00).
 (9)För Guadeloupe är de berörda produkterna vissa typer av kött (produkt 0210 12 19), vissa såser (produkt 2103 90 90), denaturerad etylalkohol (produkt 2207 20 00), vissa gödningsmedel (produkterna 2833, 2834 och 2836), vissa kosmetiska produkter (produkterna 3303 00 90 och 3304 99 00), vissa kylvätskor (produkt 3820 00 00) samt askar och lådor av papper och kartong (produkt 4819 10 00).
 (10)För Réunion är de berörda produkterna vissa trycksaker (produkt 4911 99), vissa hygienprodukter (produkterna 4818 20 10 och 4818 20 91), vissa delar till transportmedel (produkterna 8511 40 00, 8511 50 00 och 8511 90 00), vissa luftrör samt tillbehör (produkterna 7306 30 80, 7306 61 92 och 7307 99 80), solvarmvattenberedare (produkt 8419 90 85), vissa gödningsmedel (3102 10 90) och vissa tomatpuréer (produkt 2002 90 11).
 (11)Inom jordbrukssektorn motiveras ansökningarna om införande eller omklassificering i förteckningarna av de lokala producenternas behov av att diversifiera sin produktion för att öka sin förmåga att hantera klimatförändringarna. De produkter som bör införas i förteckningarna i bilagan till beslut nr 940/2014/EU är, när det gäller Martinique, vissa grönsaker (produkterna 0709 30 00, 0709 40 00, 0709 93 90, 0714), avokado (produkt 0804 40 00), när det gäller Guadeloupe, ananas (produkt 0804 30) och frukter av spanskpeppar (produkt 0904 22 00), samt när det gäller Réunion, lök (produkt 0703 10 19) och vitlök (produkt 0703 20 00). I förteckning B bör det dessutom göras en omklassificering av vissa köksväxter (produkt 0706), vissa frukter av spanskpeppar och kryddpeppar (produkt 0709 60) och ananas (produkterna 0804 30 och 0805) när det gäller Martinique.
 (12)För vissa produkter som redan är upptagna i förteckningarna i bilagan till beslut 940/2014/EG bör antingen den aktuella maximala skillnaden i skattesats utvidgas till undernummer i den kombinerade nomenklaturen för vilka den för närvarande inte tillämpas, eller också bör denna maximala skillnad i skattesats ökas.
 (13)För Martinique bör det därför göras en omklassificering av yoghurt (produkt 0403 10), vissa byggprodukter av plast (produkt 3925) från förteckning B till förteckning C, frysta grönsaker (produkt 0710), monterade eller monteringsfärdiga byggnader (produkt 9406), vissa guldsmedsvaror (produkterna 7113 och 7117) och solvarmvattenberedare (produkt 8419 19) från förteckning A till förteckning B.
 (14)För Guadeloupe bör samtliga köttbaserade beredningar och konserver (produkt 1602), således inte enbart nummer 1602 41 10, samtliga fiskberedningar och fiskkonserver (produkt 1604 20), således inte enbart beredningar och konserver av lax (produkt 1604 20 10), och samtliga gödselmedel i numren 3102, 3103, 3104 och 3105, således inte enbart gödningsmedel i undernumren 3102 90, 3103 90, 3104 20 och 3105 20, föras in i förteckning B. Dessutom bör det göras en omklassificering av yoghurt (produkt 0403 10), vissa alkoholfria drycker (produkterna 2202 10 00 och 2202 99 19
 3
 ) och vissa byggnadsmaterial (produkterna 3925 10 00 och 3925 90 80) från förteckning B till förteckning C.
 (15)För Réunion bör det inom jordbruks- och livsmedelsindustrin göras en omklassificering av rörsocker (produkt 1701), konserverade tomater (produkter i 2002 10), vissa spackelfärger (produkt 3214 10 90) från förteckning A till förteckning C, vissa konserverade bönor och andra grönsaker (produkterna 2005 51 00 och 2005 99 80), vissa målningsfärger (produkterna 3208 och 3209), film, säckar och påsar av polyeten (produkterna 3920 10 och 3923 21), vissa askar och kartonger (4819 20 00) från förteckning B till förteckning C samt vissa fruktpuréer (2007 99 50) från förteckning A till förteckning B.
 (16)För Martinique bör dessutom ett fel korrigeras när det gäller det tulltaxenummer som anges i förteckningen i bilagan till beslut nr 940/2014/EU genom att nummer 2204 29 ersätts med nummer 2204 21.
 (17)Slutligen bör det i förteckningarna över produkter som kan omfattas av en differentierad beskattning införas produkter för vilka det inte fanns någon lokal produktion 2014, men för vilka produktion sedan dess har inletts eller för vilka det finns konkreta planer på att inom kort starta produktion. De berörda produkterna framställs genom screentryck, t.ex. västar med tryck (produkt 6110 30 91), spädbarnsaccessoarer med tryck (produkt 6111 20 90), regnjackor med tryck (produkt 6201 19 00), klänningar med tryck (produkt 6204 42 00), tryckta textilvaror för hushåll (produkt 6302 91 00), skärmmössor med tryck (produkt 6505 00 30), muggar med tryck (produkter under 6212 00) samt ”brännved” (produkt 4401 12 00) i Guyana. I Guadeloupe rör det sig om vissa typer av öl (produkt 2203), vissa osockrade vattenprodukter (produkt 2201 10 90) och vissa apparater för filtrering eller rening av vatten (produkter under 8421 21 00). När det gäller Réunion berörs vissa hygienprodukter (produkt 4818 90 10).
 (18)Beslut 940/2014/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Bilagan till beslut 940/2014/EU ska ändras enligt bilagan till det här beslutet.
 Artikel 2
 Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
 Artikel 3
 Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Domstolens dom av den 15 december 2015, förenade målen C-132/14–C-136/14, kommissionen mot Europeiska unionens råd, ECLI:EU:C:2015:813.
 (2)
 EUT C [...], [...], s. [...].
 (3)
 Detta nummer ersätter nummer 2202 90 10 på grund av tullnomenklaturens utveckling.
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 13.12.2018
 COM(2018) 825 final
 BILAGA
 till
 Förslag till rådets beslut
 om ändring av beslut 940/2014/EU vad gäller produkter som kan omfattas av befrielse från eller nedsättning av sjötull
 BILAGA
 Bilagan till beslut 940/2014/EU ska ändras på följande sätt:
 1.Del A ska ändras på följande sätt:
 (a)Under punkt 1 ska följande produkter läggas till: ”0904 22 00, 2103 90 90, 2207 20 00, 3820 00 00, 4819 10 00”.
 (b)I punkt 2 ska produkten ”2523 29 00” läggas till.
 (c)Punkt 3 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”0709 30 00, 0709 40 00, 0709 93 90, 0804 40 00, 0714, 8418 69 00”.
 ii) Följande produkter ska tas bort: ”0706, 0709 60, 0804 30, 0805, 0710, 7113, 7117, 8419 19, 9406”.
 (d)Punkt 5 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”3102 10 90, 8511 40 00, 8511 50 00, 8511 90 00”.
 ii) Följande produkter ska tas bort: ”1701, 2002 10, 2007 99 50, 3214 10 90”.
 2.Del B ska ändras på följande sätt:
 (a)Punkt 1 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”0210 12 19, 0804 30, 16 02, 1604 20, 2201 10 90, 2833, 2834, 2836, 3102, 3103, 3104, 3105, 3303 00 90, 3304 99 00”.
 ii) Följande produkter ska tas bort: ”0403 10, 1602 41 10, 1604 20 10, 2202 10 00, 3102 90, 3103 90, 3104 20, 3105 20, 3925 10 00, 3925 90 80”.
 (b)Punkt 2 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”0303 59, 0305 31 00, 0305 44 90, 0305 52 00, 0305 53 90, 0305 54 90, 0305 59 85, 0305 64 00, 4418 91 00, 4418 99, 6110 30 91, 6111 20 90, 6201 19 00, 6204 42 00, 6302 91 00, 6505 00 30, 6912 00, 94030 30, 9403 50 00, 9403 60, 9403 90 30”.
 ii) Följande produkt ska tas bort: ”0305 59 80”.
 (c)Punkt 3 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”3907 61 00, 0706, 0709 60, 0710, 0804 30, 0805, 7113, 7117, 8419 19, 9406”
 ii) Följande produkter ska tas bort: ”0403 10, 3925”.
 (d)Punkt 5 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”0703 10 19, 0703 20 00, 2002 90 11, 2007 99 50, 4911 99, 4818 20 10, 4818 20 91, 4818 90 10, 7306 30 80, 7306 61 92, 7307 99 80, 8419 90 85”.
 ii) Följande produkter ska tas bort: ”2005 51 00, 2005 99 80, 3208, 3209, 3920 10, 3923 21, 4819 20 00”.
 3.Del C ska ändras på följande sätt:
 (a)Under punkt 1 ska följande produkter läggas till: ”2203, 8421 21 00, 0403 10, 2202 10 00, 2202 99 19, 3925 10 00, 3925 90 80”.
 (b)Punkt 2 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”4401 12 00, 9406 90 10, 9406 10 00, 9406 90 38”.
 ii) Följande produkter ska tas bort: ”9406 00 11, 9406 00 20, 9406 00 38”.
 (c)Punkt 3 ska ändras på följande sätt:
 i) Följande produkter ska läggas till: ”0403 10, 3925, 2204 21”.
 ii) Följande produkt ska tas bort: ”2204 29”.
 (d)Under punkt 5 ska följande produkter läggas till: ”1701, 2002 10, 2005 51 00, 2005 99 80, 3208, 3209, 3214 10 90, 3920 10, 3923 21, 4819 20 00”.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21983A0826(01)
 Agreement in the form of an Exchange of Letters establishing certain procedures for the use of the system of generalized tariff preferences following the entry into force of the Agreement between the Member States of the European Coal and Steel Community and the European Coal and Steel Community, of the one part, and the Socialist Federal Republic of Yugoslavia, of the other part
 Official Journal L 237 , 26/08/1983 P. 0001 - 0003 Spanish special edition: Chapter 11 Volume 18 P. 0282 Portuguese special edition Chapter 11 Volume 18 P. 0282
 ++++AGREEMENT IN THE FORM OF AN EXCHANGE OF LETTERS ESTABLISHING CERTAIN PROCEDURES FOR THE USE OF THE SYSTEM OF GENERALIZED TARIFF PREFERENCES FOLLOWING THE ENTRY INTO FORCE OF THE AGREEMENT BETWEEN THE MEMBER STATES OF THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY AND THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY , OF THE ONE PART , AND THE SOCIALIST FEDERAL REPUBLIC OF YUGOSLAVIA , OF THE OTHER PART ( 83/413/ECSC ) LETTER NO 1 SIR , DURING NEGOTIATIONS WHICH TOOK PLACE ON 22 JUNE 1983 ON THE ESTABLISHMENT OF CERTAIN PROCEDURES FOR THE USE OF THE SYSTEM OF GENERALIZED TARIFF PREFERENCES FOR PRODUCTS IN THE COAL AND STEEL SECTOR FOLLOWING THE ENTRY INTO FORCE OF THE AGREEMENT BETWEEN THE MEMBER STATES OF THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY AND THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY , OF THE ONE PART , AND THE SOCIALIST FEDERAL REPUBLIC OF YUGOSLAVIA , OF THE OTHER PART , AGREEMENT WAS REACHED ON THE FOLLOWING : 1 . AS FROM 1 APRIL 1983 , THE DATE OF ENTRY INTO FORCE OF THE AGREEMENT BETWEEN THE MEMBER STATES OF THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY AND THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY , OF THE ONE PART , AND THE SOCIALIST FEDERAL REPUBLIC OF YUGOSLAVIA , OF THE OTHER PART , FOR PRODUCTS SUBJECT , UNDER THE SAID AGREEMENT , TO A COMMUNITY TARIFF CEILING , AND FOR THE OTHER PRODUCTS LISTED AT ANY GIVEN TIME IN ANNEX A TO THE DECISION ON THE APPLICATION OF THE GENERALIZED TARIFF PREFERENCES TO CERTAIN STEEL PRODUCTS ORIGINATING IN DEVELOPING COUNTRIES , THE EUR 1 MOVEMENT CERTIFICATE PROVIDED FOR IN PROTOCOL 3 TO THE COOPERATION AGREEMENT IS THE ONLY DOCUMENTARY EVIDENCE ACCEPTABLE FOR THE GRANTING OF TARIFF PREFERENCE . 2 . THE PRODUCTS REFERRED TO IN PARAGRAPH 1 : - WHICH COULD BE EXPORTED BEFORE 1 APRIL 1983 ACCOMPANIED BY A FORM A CERTIFICATE OF ORIGIN AND - WHICH WERE ON 1 APRIL 1983 IN TRANSIT OR WERE IN TEMPORARY STORAGE , IN BONDED WAREHOUSES OR IN FREE ZONES IN THE COMMUNITY OR IN YUGOSLAVIA , MAY BE ALLOWED TO BENEFIT FROM THE PROVISIONS OF THE AGREEMENT IF THEY ORIGINATE IN YUGOSLAVIA WITHIN THE MEANING OF PROTOCOL 3 TO THE COOPERATION AGREEMENT AND PROVIDED THAT , WITHIN A PERIOD OF FOUR MONTHS FROM 1 APRIL 1983 , AN EUR 1 CERTIFICATE ISSUED RETROSPECTIVELY BY THE COMPETENT AUTHORITIES OF YUGOSLAVIA IS PRODUCED TO THE CUSTOMS AUTHORITIES IN THE COMMUNITY . THE TRANSITIONAL ARRANGEMENTS DESCRIBED IN THIS PARAGRAPH SHALL APPLY MUTATIS MUTANDIS TO ANY PRODUCT WHICH MAY BE PUT IN A SIMILAR SITUATION BY A CHANGE EITHER IN THE SYSTEM OF GENERALIZED TARIFF PREFERENCES OR IN THE AGREEMENT . 3 . THE PROBLEM OF THE APPLICATION OF THE PREFERENTIAL ARRANGEMENTS IN 1983 FOR ECSC PRODUCTS ORIGINATING IN YUGOSLAVIA IS RESOLVED IN THE DECLARATION ANNEXED TO THIS LETTER . I SHOULD BE OBLIGED IF YOU WOULD ACKNOWLEDGE RECEIPT OF THIS LETTER AND CONFIRM YOUR AUTHORITIES' AGREEMENT WITH ITS CONTENTS . PLEASE ACCEPT , SIR , THE ASSURANCE OF MY HIGHEST CONSIDERATION . CHAIRMAN OF THE DELEGATION OF THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY NIKOS DIMADIS ANNEX DECLARATION ON THE APPLICATION IN 1983 OF THE PREFERENTIAL ARRANGEMENTS FOR ECSC PRODUCTS ORIGINATING IN YUGOSLAVIA 1 . IT IS AGREED THAT CUSTOMS DUTIES MAY BE REIMPOSED FOR 1983 IN ACCORDANCE WITH ARTICLE 3 ( 3 ) OF THE ECSC AGREEMENT AS SOON AS : - THE QUANTITIES OF ECSC PRODUCTS SUBJECT TO CEILINGS OR TARIFF QUOTAS AND ADMITTED INTO THE COMMUNITY FROM 1 JANUARY 1983 TO 31 MARCH 1983 , UNDER THE SCHEME OF GENERALIZED TARIFF PREFERENCES , - PLUS THE QUANTITIES OF PRODUCTS WHICH , FROM 1 APRIL 1983 , THE DATE ON WHICH THE ECSC AGREEMENT ENTERS INTO FORCE , TO 31 DECEMBER 1983 , FALL UNDER THE ARRANGEMENTS IN THE ABOVEMENTIONED AGREEMENT , APPLICABLE PRO RATA TEMPORIS , HAVE REACHED THE ANNUAL CEILINGS LAID DOWN IN THE AGREEMENT . 2 . WHATEVER THE CIRCUMSTANCES , THE LEVYING OF CUSTOMS DUTIES ON THOSE PRODUCTS REFERRED TO IN THE FIRST INDENT OF POINT 1 MAY NOT BE RE-INTRODUCED UNTIL THE ANNUAL CEILING LAID DOWN IN THE ECSC AGREEMENT HAS BEEN REACHED . LETTER NO 2 SIR , I HAVE THE HONOUR TO ACKNOWLEDGE RECEIPT OF YOUR LETTER OF TODAY'S DATE ESTABLISHING CERTAIN PROCEDURES FOR THE USE OF THE SYSTEM OF GENERALIZED TARIFF PREFERENCES FOLLOWING THE ENTRY INTO FORCE OF THE AGREEMENT BETWEEN THE MEMBER STATES OF THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY AND THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY , OF THE ONE PART , AND THE SOCIALIST FEDERAL REPUBLIC OF YUGOSLAVIA , OF THE OTHER PART . I HAVE THE HONOUR TO CONFIRM MY AUTHORITIES' AGREEMENT WITH ITS CONTENTS . PLEASE ACCEPT , SIR , THE ASSURANCE OF MY HIGHEST CONSIDERATION . CHAIRMAN OF THE DELEGATION OF THE SOCIALIST FEDERAL REPUBLIC OF YUGOSLAVIA BORA RAFAJLOVSKI


type: wikipedia

text:
Ba riarthóir agus saighdiúir Sasanach é Arthur Chichester, 1ú Barún Chichester (Bealtaine 1563 - 19 Feabhra, 1625), ar a dtugtar idir 1596 agus 1613 Sir Arthur Chichester, ach is fearr aithne air mar Leas-Tiarna na hÉireann ó 1604 go 1615.
 Luathshaol
 B'iad tuismitheoirí Chichester ná an Ridire John Chichester agus Gertrude Courtenay, iníon le Sir William Courtenay, as Devon. Tar éis dó freastal ar Exeter College, Ollscoil Oxford, bhí Chichester ina cheannasaí ar an long cogaidh, an HMS Larke, in aghaidh Armáide na Spáinne sa bhliain 1588.
 Sa bhliain 1595, chuaigh sé in éineacht le Sir Francis Drake ar a shluaíocht dheireanach chuig Críocha Mheiriceá. Níos déanaí, sa Chogadh Angla-Spáinneach bhí sé i gceannas ar chomplacht, i rith an ruathair airm ar Cádiz, sa bhliain 1596. De dheasca ar seo, bhronnadh ridireacht air ina dhiaidh sin.
 Éire
 Thosaigh a ghairme in Éirinn nuair a cheap an tIarla Essex é ina Ghobharnóir ar Charraig Fhearghais sa bhliain 1598, ar bhás a dheartháir Sir John Chichester.
 Maraíodh John Chichester ag Cath Charraig Fhearghais, sa bhliain roimhe sin. Deirtear gur dí-cheannaíodh John Chichester, agus go raibh a cheann á n-úsáid mar liathróid pheile ag Clann Dhónaill, tar éis a mbua. Nimhíodh Séamas Somhairle Mac Dhónaill, (Béarla: James Sorley MacDonnell) a bhí ina cheannaire ar fhórsaí na nGael ag Cath Charraig Fhearghais, i gCaisleán Dhún Libhse, ar orduithe Robert Cecil, chun Chichester a shásamh. Le linn Chogadh na Naoi mBliana bhí Chichester i gceannas ar trúpaí na Corónach, i gCúige Uladh.
 D'úsáid sé oirbheartaíocht mhíleata ina raibh polasaí an rualoiscthe ina measc. Chrioslaigh sé fórsaí Uí Néill le gharastúin, agus de thoradh ar seo bhí trúpaí an Iarla stiúgtha. I litir, sa bhliain 1600, chun Cecil dúirt sé "a million swords will not do them so much harm as one winter's famine". Cé nár cheap Chichester na h-oirbheartaíochtí seo, chuir sé iad i ngníomh, gan trua gan taise. Mar gheall ar a iompair, ghnóthaigh sé fuath agus gráin i measc na nGael.
 Tháinig sé i gcomharbacht ar Charles Blount, an Tiarna Mhuinseo, mar Leas-Tiarna na hÉireann, sa bhliain 1604. Bliain níos déanaí ar aghaidh, phós sé Lettice Perrot. Ba iníon John Perrot, iar-Leas Tiarna na hÉireann í. Rugadh duine amháin clainne dí, a fuair bás sa naíonacht.
 Bhraith an Tiarna Chichester an Caitliceachas Éireannach mar bhagairt in aghaidh na Corónach. Stiúraigh sé géarleanúint forleathan ar Chaitlicigh, agus d'ordaigh sé bású dhá easpag.
 Tar éis Teitheadh na nIarlaí sa bhliain 1607, ba phríomhcheannaire é Chichester le linn Phlandáil Uladh.
 Tagairtí
 Daoine a rugadh i 1563
 Básanna i 1625
 Daoine Sasanacha
 Fir
 Polaiteoirí na hÉireann
 Ridirí
 Saighdiúirí
 Uaisleacht Éireannach


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0694
 Návrh nařízení Rady kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 za účelem doplnění Zambijské republiky na seznam regionů a států, které uzavřely jednání [SEK(2008) 2740] /* KOM/2008/0694 konečném znení - ACC 2008/0203 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 5.11.2008KOM(2008) 694 v konečném znění2008/0203 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 za účelem doplnění Zambijské republiky na seznam regionů a států, které uzavřely jednání [SEK(2008) 2740](předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAZambijská republika (dále jen „Zambie“) dne 28. listopadu 2007 parafovala prozatímní dohodu zavádějící rámec pro dohodu o hospodářském partnerství s Evropským společenství v rámci rozsáhlejších jednání v regionu východní a jižní Afriky. Při jednání však nebylo dosaženo dohody o nabídce přístupu na zambijský trh, a Zambie proto nebyla zařazena do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 ze dne 20. prosince 2007 o uplatňování režimu stanoveného v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení na produkty pocházející z některých států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT). Dne 30. září 2008 ES a Zambie parafovaly nabídku přístupu na zambijský trh. Na tomto základě má připojený návrh zařadit Zambii do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007. V důsledku zařazení Zambie do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 je nezbytné upravit nařízení Komise (ES) č. 950/2006 ze dne 28. června 2006, kterým se pro hospodářské roky 2006/07, 2007/08 a 2008/09 stanoví prováděcí pravidla pro dovoz a rafinaci produktů v odvětví cukru v rámci některých celních kvót a preferenčních dohod. To bude provedeno nařízením Komise.2008/0203 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 za účelem doplnění Zambijské republiky na seznam regionů a států, které uzavřely jednáníRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 28. listopadu 2007 uzavřelo Společenství jednání o prozatímní dohodě zavádějící rámec pro dohodu o hospodářském partnerství (dále jen „prozatímní EPA“) se Seychelami, Zambií a Zimbabwe. Jednání o prozatímní EPA byla uzavřena dne 4. prosince 2007 s Mauriciem a dne 11. prosince 2007 s Komorami a Madagaskarem.(2) Protože se však Společenství a Zambijská republika v době, kdy byla dne 28. listopadu 2008 uzavřena jednání o prozatímní EPA, nedohodly o nabídce přístupu na zambijský trh, nebylo zařazení Zambijské republiky do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007[2] (dále jen „nařízení“) možné.(3) Společenství a Zambijská republika uzavřely jednání o nabídce přístupu na trh dne 30. září 2008.(4) Proto by s ohledem na článek 2 nařízení měla být příloha I změněna tak, aby do ní byla zařazena Zambijská republika.(5) V zájmu doplnění Zambijské republiky do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1528/2007 by mělo být nařízení Komise (ES) č. 950/2006 ze dne 28. června 2006 dnem vstupu tohoto nařízení v platnost změněno,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V příloze I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 se mezi položky „Ugandská republika“ a „Zimbabwská republika“ vkládá „Zambijská republika“.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda / předsedkyně [...] [1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[2] Úř. věst. L 348, 31.12.2007, s. 1.


type: other

text:
Töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu asutamise ja pidamise põhimäärus – Riigi Teataja
 Töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu asutamise ja pidamise põhimäärus - sisukord
 2 Andmekogusse kantavad taotleja, tööandja, liikluskindlustusega tegeleva kindlustusandja ja tervishoiuteenuse osutaja andmed
 § 6 Tööandja, liikluskindlustusega tegeleva kindlustusandja ja tervishoiuteenuse osutaja andmed
 3 Andmekogusse kantavad töövõime hindamise andmed
 § 7 Töövõime hindamise taotluse andmed
 § 8 Eksperdiarvamuse andmed
 § 9 Töövõime hindamise otsuse andmed
 4 Andmekogusse kantavad töövõimetoetuse andmed
 § 10 Töövõimetoetuse taotluse andmed
 § 11 Töövõimetoetuse suurust ja väljamaksmist mõjutavad andmed
 § 12 Töövõimetoetuse otsuse ja töövõimetoetuse väljamaksmise andmed
 § 13 Liikluskindlustusega tegelevalt kindlustusandjalt töövõimetoetuse tagasinõudmise andmed
 5 Andmekogusse kantavad sotsiaalmaksu andmed
 § 14 Sotsiaalmaksu maksmise andmed
 6 Andmete esitamine andmekogule
 § 16 Andmekogusse kantud andmete õigsuse tagamine
 7 Juurdepääs andmekogusse kantud andmetele
 § 17 Juurdepääs andmekogu andmetele
 8 Andmekogusse kantud andmete säilitamine
 § 20 Andmete säilitamine ja arhiveerimine
 9 Andmekogu finantseerimine ja likvideerimine
 § 21 Andmekogu pidamise finantseerimine
 § 22 Andmekogu likvideerimine
 RT I, 31.01.2018, 2
 Vastu võetud 20.05.2016 nr 40
 RT I, 25.05.2016, 5
 Määrus kehtestatakse töövõimetoetuse seaduse § 22 lõike 4 alusel.
 (1) Määrusega asutatakse töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu (edaspidi andmekogu), mis on riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu.
 (2) Andmekogu peetakse töövõime hindamiseks ja töövõimetoetuse maksmiseks ning osalise või puuduva töövõimega töötaja eest sotsiaalmaksu maksmiseks erijuhtudel.
 (3) Andmekogu ametlik nimetus on töövõime hindamise ja töövõimetoetuse andmekogu.
 Andmekogu koosseisu kuuluvad:
 2) digitaalsed alusdokumendid.
 (1) Andmekogu andmete kaitse hõlmab:
 1) käideldavust, see tähendab andmete kaitse juhusliku hävimise ja tahtliku hävitamise eest ning õigustatud isikule andmete kättesaadavuse takistamise eest;
 2) terviklust, see tähendab andmete kaitse juhusliku või tahtliku volitamata muutmise eest;
 3) konfidentsiaalsust, see tähendab andmete kaitse juhusliku või tahtliku volitamata juurdepääsu eest.
 (2) Andmekogu käideldavuse, tervikluse ja konfidentsiaalsuse tagamiseks rakendatakse organisatsioonilisi, füüsilisi ja infotehnoloogilisi turvameetmeid.
 (3) Andmekogu turvaklass on K2T1S2.
 (4) Andmekogu turbeaste on keskmine.
 2. peatükk Andmekogusse kantavad taotleja, tööandja, liikluskindlustusega tegeleva kindlustusandja ja tervishoiuteenuse osutaja andmed
 Töövõime hindamist ja töövõimetoetust taotleva isiku (edaspidi taotleja) kohta kantakse andmekogusse järgmised andmed:
 1) isikukood või selle puudumisel sünniaeg ja sugu;
 3) aadress, e-posti aadress ja telefon;
 5) pikaajalise või tähtajalise elaniku elamisloa kehtivusaeg;
 6) elamisõiguse kehtivusaeg;
 7) rahvusvahelise kaitse saaja või taotleja seisund;
 8) esindaja ees- ja perekonnanimi, isikukood, kontaktandmed ning andmed esindusõiguse kohta.
 § 6. Tööandja, liikluskindlustusega tegeleva kindlustusandja ja tervishoiuteenuse osutaja andmed
 Sotsiaalmaksuseaduse § 6 lõike 1 punktis 5 sätestatud alustel sotsiaalmaksu maksmist taotleva tööandja, töövõimetoetuse seaduse §-s 201 nimetatud liikluskindlustusega tegeleva kindlustusandja ja töövõimetoetuse seaduse § 7 lõikes 2 nimetatud tervishoiuteenuse osutaja kohta kantakse andmekogusse järgmised andmed:
 1) registrikood või isikukood;
 3) aadress, e-posti aadress ja telefon.
 3. peatükk Andmekogusse kantavad töövõime hindamise andmed
 § 7. Töövõime hindamise taotluse andmed
 (1) Andmekogusse kantakse lisaks käesoleva määruse §-s 5 nimetatud andmetele järgmised töövõime hindamise taotluse andmed:
 2) taotleja nõusolek tervise infosüsteemi andmete töötlemise kohta;
 3) taotleja nimetatud perearsti, põhiliselt raviva eriarsti või töötervishoiuarsti ning töövõime kohta lisainfot andvate teiste spetsialistide kohta;
 4) andmed taotleja töövõimet välistava seisundi esinemise kohta;
 5) andmed taotleja haridustaseme, eriala ja töötamise kohta;
 6) andmed abivahendite ja kõrvalise abi kasutamise ning töövõime toetamise kohta.
 (2) Andmekogusse kantakse taotleja hinnang piirangute esinemise kohta järgmistes kehalise ja vaimse võimekuse valdkondades ja võtmetegevustes:
 1) liikumine – liikumine eri tasapindadel, ohutu ringiliikumine, seismine ja istumine, muud liikumise piirangud;
 (3) Andmekogusse kantakse taotleja hinnang järgmiste asjaolude esinemise kohta:
 1) alkoholi, narkootiliste, psühhotroopsete ja teiste sõltuvust tekitavate ainete ning ravimite mõju;
 2) muude tervisehäirete esinemine.
 (4) Andmekogusse kantakse andmed taotleja töövõimetoetuse seaduse § 7 lõikes 3 nimetatud põhjusel tervishoiuteenuse osutaja vastuvõtul käimisega tekkivate erivajadusest tingitud lisakulude kohta.
 § 8. Eksperdiarvamuse andmed
 (1) Andmekogusse kantakse:
 1) eksperdiarvamuse liik;
 2) eksperdiarvamuse andmise kuupäev;
 3) eksperdiarvamuse andja ees- ja perekonnanimi;
 4) eksperdiarvamuse andja hinnang, kas meditsiiniliste andmete alusel taotleja terviseseisund vastab või ei vasta taotleja hinnatud piirangu raskusastmele;
 5) eksperdiarvamuse andja põhjendus, kui meditsiiniliste andmete alusel taotleja terviseseisund ei vasta taotleja hinnatud piirangu raskusastmele;
 6) andmed erijuhtumi esinemise kohta;
 7) andmed töövõimet välistava seisundi esinemise kohta;
 8) diagnoosid ja seisundid, millele eksperdiarvamus tugineb;
 9) piirangu raskusaste;
 10) piirangu avaldumine, põhjus ja mõju tegutsemisvõimele;
 11) objektiivne staatus ja uuringutulemused;
 12) piirangu põhjustanud tervisekahjustuse kulg;
 13) kokkuvõttev kirjeldus piirangu avaldumise, põhjuste ja raskusastmete koosmõjust taotleja tegutsemisvõimele;
 14) tegevused, mille täitmine on välistatud või piiratud osalise või puuduva töövõime korral;
 15) taotleja töövõime ulatus ja kestus koos põhjendusega;
 16) seisundi prognoos;
 17) soovitused sobivate ja ebasobivate töötingimuste kohta;
 18) hindamise käigus selgunud vajaduse korral soovitused abivahendi kasutamise ja töövõime toetamise kohta.
 (2) Töövõimetoetuse seaduse § 7 lõikes 3 nimetatud tervishoiuteenuse osutaja vastuvõtu korral kantakse andmekogusse järgmised andmed:
 1) vastuvõtu kuupäev ja põhjus;
 2) kaasatud meeskonnaliikmete andmed;
 3) seisundi objektiveerimiseks tehtud testid ja nende tulemus.
 § 9. Töövõime hindamise otsuse andmed
 (1) Andmekogusse kantakse järgmised töövõime hindamise otsuse andmed:
 2) määratud töövõime ulatus ja põhjus;
 3) osalise või puuduva töövõime kestus;
 4) töövõime kordushindamise taotluse esitamise tähtaeg.
 (2) Kui töövõime hindamise taotlus jäetakse läbi vaatamata, kantakse andmekogusse taotluse läbivaatamata jätmise teate kuupäev ja number ning läbivaatamata jätmise põhjus.
 (3) Kui töövõime jäetakse hindamata, kantakse andmekogusse töövõime hindamata jätmise otsuse kuupäev ja number ning hindamata jätmise põhjus.
 (4) Andmekogusse kantakse käesoleva paragrahvi lõigetes 1–3 nimetatud otsuse või teate muutmise või kehtetuks tunnistamise otsuse kuupäev ja number.
 4. peatükk Andmekogusse kantavad töövõimetoetuse andmed
 § 10. Töövõimetoetuse taotluse andmed
 (1) Andmekogusse kantakse töövõimetoetuse taotluse esitamise kuupäev.
 (2) Andmekogusse kantakse lisaks käesoleva määruse §-s 5 nimetatud andmetele töövõimetoetuse taotluse andmed töövõimetoetuse seaduse §-s 12 nimetatud asjaolude esinemise kohta.
 § 11. Töövõimetoetuse suurust ja väljamaksmist mõjutavad andmed
 (1) Andmekogusse kantakse järgmised töövõimetoetuse suurust mõjutavad andmed:
 1) sotsiaalmaksuga maksustatava tulu suurus;
 2) välisriigist saadava töötasu suurus;
 3) töötuskindlustushüvitise suurus;
 4) vanemahüvitise suurus;
 5) ajutise töövõimetuse hüvitise suurus;
 6) tööandja makstava haigushüvitise suurus;
 7) töötutoetuse maksmise periood ja suurus;
 8) välisriigist töövõimetoetusega samal eesmärgil makstav toetuse, pensioni või muu rahalise hüvitise suurus;
 9) töövõimetuspensioni kuu üldsumma ja suurus kalendripäeva kohta;
 10) töövõimetuspensioni või töövõimetuse alusel makstava rahvapensioni maksmise lõppemise päev;
 11) andmed püsivalt töövõimetuks tunnistamise või tähtajatult määratud invaliidsusgrupi kohta;
 12) püsiva töövõimetuse ekspertiisi otsuses märgitud korduvekspertiisi tähtaeg.
 (2) Andmekogusse kantakse järgmised töövõimetoetuse väljamaksmist mõjutavad andmed:
 1) andmed töövõimetoetuse seaduse § 16 lõikes 2 nimetatud asjaolude esinemise kohta;
 2) andmed töövõimetoetuse seaduse § 17 lõikes 4 nimetatud asjaolude esinemise kohta.
 § 12. Töövõimetoetuse otsuse ja töövõimetoetuse väljamaksmise andmed
 (1) Andmekogusse kantakse järgmised andmed töövõimetoetuse taotluse suhtes tehtud otsuse kohta:
 1) töövõimetoetuse taotluse läbivaatamata jätmise teate kuupäev ja number ning läbivaatamata jätmise põhjus;
 2) töövõimetoetuse maksmise periood;
 3) töövõimetoetuse maksmise peatamise periood;
 4) töövõimetoetuse määramise või määramata jätmise otsuse kuupäev ja number ning määramata jätmise põhjus;
 5) töövõimetoetuse maksmise peatamise või lõpetamise otsuse kuupäev ja number;
 6) töövõimetoetuse maksmise peatamise või lõpetamise alus ja kuupäev;
 7) käesoleva lõike punktides 1, 5 ja 6 nimetatud teate või otsuse muutmise või kehtetuks tunnistamise otsuse kuupäev ja number.
 (2) Andmekogusse kantakse järgmised andmed töövõimetoetuse väljamaksmise kohta:
 1) töövõimetoetuse väljamaksmise aeg ja suurus;
 2) töövõimetoetuse väljamaksmise viis;
 3) puude raskusaste ja tähtaeg.
 § 13. Liikluskindlustusega tegelevalt kindlustusandjalt töövõimetoetuse tagasinõudmise andmed
 Andmekogusse kantakse järgmised andmed liikluskindlustusega tegelevalt kindlustusandjalt töövõimetoetuse tagasinõudmise kohta:
 1) kahjustatud isiku, kes on kindlustusjuhtumi tõttu osalise või puuduva töövõimega ja kelle töövõimetushüvitise nõuet kindlustusandja käsitleb, nimi ja isikukood;
 2) töövõimetoetuse tagasinõude esitamise kuupäev, tagasinõude summa ja periood, mille eest tagasinõue esitati.
 5. peatükk Andmekogusse kantavad sotsiaalmaksu andmed
 § 14. Sotsiaalmaksu maksmise andmed
 Andmekogusse kantakse lisaks käesoleva määruse §-s 6 sätestatud andmetele järgmised andmed sotsiaalmaksu maksmise taotlemise kohta äriühingu, mittetulundusühingu, sihtasutuse või füüsilisest isikust ettevõtja selle töötaja eest, kes on osalise või puuduva töövõimega või vähemalt 40-protsendilise töövõimetusega:
 2) töötaja isikukood;
 3) töötaja töösuhte alguse ja lõppkuupäev;
 4) sotsiaalmaksu maksmise avalduse esitamise kuupäev;
 5) sotsiaalmaksu maksmise avalduse läbivaatamata jätmise teate kuupäev ja number;
 6) sotsiaalmaksu maksmise või maksmisest keeldumise otsuse kuupäev ja number;
 7) sotsiaalmaksu maksmise alguskuupäev;
 8) sotsiaalmaksu maksmise või maksmisest keeldumise otsuse muutmise või kehtetuks tunnistamise otsuse kuupäev ja number;
 9) sotsiaalmaksu maksmise lõpetamise otsuse kuupäev ja number;
 10) sotsiaalmaksu maksmise lõpetamise kuupäev;
 11) sotsiaalmaksu maksmise lõpetamise otsuse muutmise või kehtetuks tunnistamise otsuse kuupäev ja number.
 6. peatükk Andmete esitamine andmekogule
 (1) Rahvastikuregistrist on õigus saada järgmiseid andmeid:
 7) alla 3-aastaste laste nimed ja isikukoodid;
 8) piiratud teovõimega isiku esindaja ja esindusõiguse alus ja ulatus.
 (2) Eesti hariduse infosüsteemist on õigus saada järgmisi andmeid:
 1) õppimine põhi-, üld-, kesk-, kutse- või kõrgharidust andvas õppeasutuses;
 2) akadeemilisel puhkusel viibimise aeg ja põhjus.
 (3) Maksukohustuslaste registrist on õigus saada järgmiseid andmeid:
 1) residentsus;
 2) kandmine maksukohustuslaste registrisse füüsilisest isikust ettevõtja ettevõtte tegevuses osaleva abikaasana;
 3) tasu, millelt makstakse sotsiaalmaksu sotsiaalmaksuseaduse § 2 lõike 1 punktide 1, 3, 4, 6 ja 9 alusel või välislepingu alusel;
 4) tööandja makstav haigushüvitis;
 5) töötamine töölepingu alusel, töövõtu-, käsundus- või muu teenuse osutamiseks sõlmitud võlaõigusliku lepingu alusel või avalikus teenistuses;
 6) ametis olek avaliku teenistuse seaduse § 2 lõike 3 punktides 1–8 ja 11 nimetatud isikuna või kohaliku omavalitsuse üksuse volikogu palgalise esimehe või palgalise aseesimehe või valla- või linnavalitsuse palgalise liikme, sealhulgas vallavanema või linnapeana;
 7) välisteenistuse seaduse või avaliku teenistuse seaduse alusel abikaasatasu saamine;
 8) avalik-õigusliku ameti pidamine.
 (4) Äriregistrist on õigus saada juriidilise isiku nime, registrikoodi ja aadressi ning andmeid taotleja juhtimis- või kontrollorgani liikmeks olemise ja füüsilisest isikust ettevõtjana registreerimise kohta.
 (5) Riikliku pensionikindlustuse registrist on õigus saada andmeid:
 1) riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel püsivalt töövõimetuks tunnistamise kohta;
 2) riiklike elatusrahade seaduse alusel tähtajatult määratud invaliidsusgrupi kohta;
 3) püsiva töövõimetuse ekspertiisi otsuses märgitud korduvekspertiisi tähtaja kohta;
 4) pensioni kohta;
 5) vanemahüvitise kohta;
 6) prokuröri töövõimehüvitise kohta;
 7) välisriigist töövõimetoetusega samal eesmärgil makstava toetuse, pensioni või muu rahalise hüvitise kohta;
 8) isiku nõusolekuta hoolekandeasutusse ööpäevaringset erihooldusteenust saama paigutamise kohta;
 9) hooldatava isiku puude raskusastme kohta;
 10) taotleja puude raskusastme kohta.
 (6) Ravikindlustuse andmekogust on õigus saada andmeid ajutise töövõimetuse hüvitise suuruse, haiguslehe perioodi ja haigushüvitise lõppemise aja kohta.
 (7) Töötuskindlustuse andmekogust on õigus saada andmeid töötuskindlustushüvitise kohta.
 (8) Töötuna ja tööotsijana arvel olevate isikute ning tööturuteenuste osutamise registrist on õigus saada andmeid tööturuteenuste ja -toetuste seaduse kohaselt töötuna arveloleku ja sellega seotud asjaolude ning töötutoetuse kohta.
 (9) Sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregistrist on õigus saada andmeid:
 1) alla 3-aastasele lapsele hoolduspere vanemaks olemise kohta;
 2) puudega isiku sotsiaalhoolekande seaduse § 26 alusel hooldamise kohta.
 (10) Päästeasutusest on õigus saada andmeid vanaduspensioni ootel oleva päästeteenistuja toetuse saamise kohta.
 (11) Kinnipeetavate, vahistatute, arestialuste ja kriminaalhooldusaluste andmekogust on õigus saada andmeid isikute kohta, kes kannavad karistust vanglas või arestimajas või viibivad vahi all.
 (12) Tervise infosüsteemist on õigus saada andmeid:
 2) ambulatoorsete visiitide ja haiglas viibimiste kohta;
 (13) Karistusregistrist on õigus saada andmeid isiku õigeks mõistmise, sundravi või muu seaduses sätestatud asenduskaristuse või mõjutusvahendi kohta.
 (14) Kaitseväekohustuslaste registrist on õigus saada andmeid isiku aja-, asendus- või reservteenistuses viibimise kohta.
 (15) Liikluskindlustuse registrist on õigus saada andmeid:
 2) kindlustusandja nimetus, kes punktis 1 nimetatud andmed liikluskindlustuse registrisse esitas.
 (16) E-toimiku süsteemist on õigus saada andmeid kohtu poolt tahtest olenematu ravi kohaldamise kohta.
 (17) Riiklikust rahvusvahelise kaitse andmise registrist on õigus saada andmeid rahvusvahelise kaitse saaja ja taotleja seisundi kohta.
 (18) Riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutuste riiklikust registrist on õigus saada andmeid asutuse nime, registrikoodi ja aadressi kohta.
 § 16. Andmekogusse kantud andmete õigsuse tagamine
 (2) Vastutav töötleja vastutab andmete õigeaegse andmekogusse kandmise eest ja andmekogu digitaalsesse andmebaasi kantud andmete alusdokumentidele vastavuse eest.
 (3) Vastutav töötleja parandab ebaõiged andmed või taotleb andmete esitajalt ebaõigete andmete parandamist.
 7. peatükk Juurdepääs andmekogusse kantud andmetele
 § 17. Juurdepääs andmekogu andmetele
 (1) Andmekogu andmetele võimaldatakse juurdepääs kooskõlas avaliku teabe seadusega ja isikuandmete kaitse seadusega.
 (2) Käesoleva määruse § 8 lõike 1 punktis 8 nimetatud andmetele on juurdepääs tervishoiuteenuse osutajal, arstiõppe läbinud isikul ja õigusaktides sätestatud juhul muul isikul.
 (3) Töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse andmete töötlemine logitakse. Logi sisaldab andmeid andmekogusse tehtud kannete ja päringute kohta.
 (4) Logisse kantakse järgmised andmed:
 1) kande või päringu teinud asutuse nimi;
 2) kande või päringu tegija nimi ja isikukood;
 3) kande või päringu tegemise kuupäev;
 4) kande või päringu kohta käivad selgitused või märkused;
 5) kui kanne on annulleeritud, siis vastav märge;
 6) kui päringule vastamisest on keeldutud, siis vastav märge.
 (5) Isikule kuvatakse töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse andmete töötlemise logid tervise infosüsteemi kaudu.
 Andmekogust väljastatakse andmeid:
 1) vastutava töötleja töötajatele, kellele andmekogu töötleja on andnud vastava õiguse;
 2) riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutusele ja avalikke ülesandeid täitvatele asutustele, kui see on vajalik neile õigusaktidega pandud ülesannete täitmiseks;
 3) isikule, kelle andmeid andmekogus töödeldakse, või tema seaduslikule esindajale;
 4) kolmandatele isikutele, kui see ei ole vastuolus isikuandmete kaitse seadusega.
 8. peatükk Andmekogusse kantud andmete säilitamine
 § 20. Andmete säilitamine ja arhiveerimine
 (2) Vastutav töötleja säilitab andmekogus isiku kohta töövõime hindamisel antud eksperdiarvamuse töötlemise logisid viis aastat, muid andmetöötlusandmeid kaks aastat.
 (3) Vastutav töötleja säilitab andmekogusse kantud andmeid 65 aastat arvates isiku kohta esimese kande tegemisest, kuid mitte kauem kui 10 aastat isiku surmast.
 9. peatükk Andmekogu finantseerimine ja likvideerimine
 § 21. Andmekogu pidamise finantseerimine
 Andmekogu pidamise kulud kaetakse Eesti Töötukassa eelarvest.
 § 22. Andmekogu likvideerimine
 (2) Andmekogu likvideeritakse kooskõlas arhiiviseadusega ja avaliku teabe seaduse § 439 lõike 1 punkti 6 alusel kehtestatud õigusaktiga.
 (1) Määrus jõustub 1. juulil 2016. a.
 (2) Määruse § 17 lõige 5 jõustub 1. aprillil 2017. a.


type: caselaw

text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/7
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 6. september 2012 — Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej og Republikken Polen mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-422/11 P og C-423/11 P) (1)
 (Appeller - annullationssøgsmål - afvisning af sagen - repræsentation for Unionens retsinstanser - advokat - uafhængighed)
 2012/C 355/11
 Processprog: polsk
 Parter
 Appellanter: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (ved radcowie prawni D. Dziedzic-Chojnacka og D. Pawłowska) og Republikken Polen (ved M. Szpunar, A. Kraińska og D. Lutostańska, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved G. Braun og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appeller af kendelse afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 23. maj 2011 i sag T-226/10 Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej mod Kommissionen, hvorved Retten afviste en sag anlagt af Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 1234 af 3. marts 2010, som er vedtaget i medfør af artikel 7, stk. 4, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2002/21/EF (EUT L 108, s. 33), og som pålægger den polske myndighed på området for elektroniske kommunikations- og posttjenester at trække to udkast til foranstaltninger, der er anmeldt, vedrørende det nationale engrosmarked for udveksling af IP-datatrafik (IP-transit) (sag PL/2009/1019) og engrosmarkedet for udveksling af IP-peering med Telekomunikacja Polska SA’s (TP) netværk (sag PL/2009/1020) tilbage — urigtig fortolkning af artikel 19, stk. 3 og 4, i statutten for Domstolen, sammenholdt med statuttens artikel 53, stk. 1, med EUF-traktatens artikel 254, stk. 6, og med procesreglementets artikel 113 — tilsidesættelse af EUF-traktatens artikel 67, stk. 1, sammenholdt med procesreglementets artikel. 113 — tilsidesættelse af EU-traktatens artikel 5, stk. 1 og 2, sammenholdt med EU-traktatens artikel 4, stk. 1, og med Procesreglementets artikel 113 — tilsidesættelse af EU-traktatens artikel 5, stk. 4, sammenholdt med Procesreglementets artikel 113 — manglende begrundelse — afvisning af søgsmål i tilfælde af repræsentation af advokat, der befinder sig i et ansættelsesforhold med parten
 Konklusion
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej og Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 22.10.2011.


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 22002D0059
 Hivatalos Lap L 238 , 05/09/2002 o. 0024 - 0025
 Az EGT-Vegyesbizottság 59/2002 határozata(2002. május 31.)az EGT-megállapodás XX. mellékletének (Környezet) módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás), amelyet az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyv módosított, és különösen annak 98. cikkére,mivel:(1) A megállapodás XX. mellékletét a 2002. április 19-i 41/2002 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította.(2) A textiltermékekre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai előírások meghatározásáról szóló 1999/178/EK határozat hatályossági határidejének meghosszabbításáról szóló, 2001. november 27-i 2001/831/EK bizottsági határozatot [2] be kell építeni a megállapodásba.(3) A lábbelikre vonatkozó közösségi ökocímke odaítélésével kapcsolatos ökológiai előírások meghatározásáról szóló 1999/179/EK határozat hatályossági határidejének meghosszabbításáról szóló, 2001. november 27-i 2001/832/EK bizottsági határozatot [3] be kell építeni a megállapodásba,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Megállapodás XX. melléklete a következőképpen módosul:1. A 2en. pont (1999/178/EK bizottsági határozat) a következő szöveggel egészül ki:", az alábbi módosítással:- 32001 D 0831: A Bizottság 2001. november 27-i 2001/831/EK határozata (HL L 310., 2001.11.28., 29. o.)."2. A 2eo. pont (1999/179/EK bizottsági határozat) a következő szöveggel egészül ki:", az alábbi módosítással:- 32001 D 0832: A Bizottság 2001. november 27-i 2001/832/EK határozata (HL L 310., 2001.11.28., 30. o.)."2. cikkA 2001/831/EK és a 2001/832/EK határozat izlandi és norvég nyelvű szövegei, amelyeket az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítésében közzé kell tenni, hitelesek.3. cikkEz a határozat 2002. június 1-jén lép hatályba, amennyiben a megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt értesítéseket eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz [4].4. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 2002. május 31-én.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökP. Westerlund[1] HL L 154., 2002.6.13., 28. o.[2] HL L 310., 2001.11.28., 29. o.[3] HL L 310., 2001.11.28., 30. o.[4] Alkotmányos követelmények nem merültek fel.--------------------------------------------------


text:
Monoteismul (din grecescul μόνος, monos, „singur” și θεός, theos, „zeu”) este credința în existența unui zeu sau în unitatea lui Dumnezeu. Monoteismul este caracteristic religiilor avraamice (iudaism, majoritatea denominatiilor creștinismului, islam, sabianism) și poate fi de asemenea recunoscut în numeroase alte religii, precum în Zoroastrism, Credința Bahá'í, Sikhism, chiar și în Hinduism.
 Definiție și tipuri
 Monoteismul este credința într-un singur zeu, în contrast cu politeismul, credința în zeități multiple. Cu toate acestea, politeismul este compatibil cu monoteismul inclusiv sau alte forme ale monismului, iar distincția dintre monoteism și politeism nu este foarte clară sau obiectivă.
 Unele religii monoteiste atribuie conotații "personale" propriului dumnezeu, pentru a-l diferenția de alți Dumnezei, despre care ei susțin că ar fi ori simple creații omenești (monoteismul exclusiv), ori alte forme ale Dumnezeului lor (monoteismul inclusiv).
 În anumite cazuri se poate detecta o evoluție de la un cult enoteist, în care credincioșii acceptă existența unor divinități inferioare celei principale, pe care ei o venerează ca fiind adevăratul lor dumnezeu, la cultul monoteist.
 Iudaismul a fost prima religie monoteistă de succes (care a supraviețuit fondatorului și vremii), deși unii susțin că însuși animismul ar fi o formă de monoteism. Poporul Israel se consideră de la un anumit moment al istoriei sale "poporul ales al singurului Dumnezeu", acel Dumnezeu care le-a revelat cartea sfântă - Biblia.
 În creștinism, unicitatea lui Dumnezeu include divinitatea Fiului său și divinitatea Duhului Sfânt, aspect exprimat în doctrina trinitară, definită ca atare în secolul IV, în urma controverselor cu arianismul. Viziunea trinitară nu o întâlnim la mormoni și la Martorii lui Iehova, care au doctrine diferite: în cazul mormonilor triteismul, în timp ce Martorii lui Iehova susțin că Isus Cristos este inferior Dumnezeului Tată Iehova. Cu toate aceste diferențe, toate aceste culte susțin că ele însele sunt creștine, dar nu le recunosc și pe celelalte biserici ca atare. Cu toate că creștinismul consideră venerarea trinității ca pe o formă de monoteism, iudaismul o consideră idolatrie totală.
 Islamul a preluat și adaptat multe elemente din iudaism și creștinism. La fel ca evreii, musulmanii practică un monoteism radical, considerându-l pe Isus Cristos un profet, și nu Fiul lui Dumnezeu. Musulmanii, ca și evreii, îi consideră pe creștini politeiști.
 Cât despre zoroastrism și credința Bahá'í, religii practicate la granița dintre Orient și Occident - de exemplu în Iran și Pakistan - ele sunt caracterizate printr-un anumit grad de sincretism.
 Vezi și
 Ateism
 Dharma
 Demiurg
 Henoteism
 Politeism
 Note
 Atributele lui Dumnezeu în teologia creștină
 Împrumuturi lingvistice din greacă
 Monoteism


text:
 |
 52014PC0586
 Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Turcijas izcelsmes lauksaimniecības produktu importu Savienībā (kodificēta redakcija) /* COM/2014/0586 final - 2014/0272 (COD) */
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1. Tautu Eiropas kontekstā
 Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību
 vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas
 un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas
 iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās
 īpašās tiesības.
 Šo mērķi nevar sasniegt kamēr
 daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan
 būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie
 jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un
 daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos.
 Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir
 vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina
 dažādus instrumentus.
 Šajā sakarā to noteikumu
 kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai
 tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi.
 2. Komisija 1987. gada 1. aprīlī
 nolēma[1]
 sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem
 jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc desmit
 grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka
 struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika
 posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka
 noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.
 3. Edinburgas Eiropadomes (1992. g.
 decembris) prezidentūras secinājumi
 to apstiprināja[2],
 uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo
 tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības
 attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā
 laikā.
 Kodifikācija jāveic pilnīgā
 atbilstībā normālajai procedūrai Savienības
 tiesību aktu pieņemšanai.
 Ņemot vērā to, ka nekādas
 izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar
 kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar
 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var
 izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu
 paātrinātai pieņemšanai.
 4. Šī priekšlikuma
 mērķis ir uzņemties Padomes 1998. gada
 7. aprīļa Regulas (EK) Nr. 779/98 par Turcijas izcelsmes
 lauksaimniecības produktu importu Kopienā, ar ko atceļ Regulu
 (EEK) Nr. 4115/86 un groza Regulu (EK) Nr. 3010/95[3] kodifikāciju.
 Jaunā regula pārņems dažādos tajā ietvertos
 tiesību aktus[4];
 šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību
 aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem
 grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas pasākums.
 5. Kodifikācijas priekšlikums tika
 izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas (EK)
 Nr. 779/98 un tās grozošo tiesību aktu konsolidāciju 23
 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības
 Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas
 palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību
 veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas
 kodificētās regulas II pielikumā.
 ê 779/98
 (pielāgots)
 2014/0272 (COD)
 Priekšlikums
 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
 par Turcijas izcelsmes lauksaimniecības
 produktu importu Ö Savienībā Õ (kodificēta redakcija)
 EIROPAS PARLAMENS UN EIROPAS
 SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Ö Līgumu par
 Eiropas Savienības darbību Õ un jo īpaši
 tā Ö 207. panta
 2. punktu Õ,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas
 priekšlikumu,
 pēc leģislatīvā akta
 projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
 ņemot vērā Ekonomikas un
 sociālo lietu komitejas atzinumu[5],
 saskaņā ar parasto likumdošanas
 procedūru,
 tā kā:
 ê
 (1) Padomes Regula (EK) Nr. 779/98[6] ir būtiski grozīta[7].
 Skaidrības un praktisku apsvērumu dēļ minētā
 regula būtu jākodificē.
 ê 779/98 1.
 apsvērums (pielāgots)
 (2) EK un Turcijas
 Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/98[8] izveido atvieglojumu
 sistēmu, kas piemērojama Turcijas izcelsmes lauksaimniecības
 produktu importam Ö Savienībā Õ.
 ê 779/98 2.
 apsvērums (pielāgots)
 (3) Produktiem,
 attiecībā uz kuriem Ö Savienības Õ noteikumi paredz
 prasību ievērot noteiktu importa cenu, minētās tarifu
 atvieglojumu sistēmas piemērošana ir atkarīga no šīs cenas
 ievērošanas.
 ê 255/2014 6.
 apsvērums (pielāgots)
 (4) Lai nodrošinātu
 vienādus nosacījumus Ö šīs regulas
 Õ īstenošanai,
 Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras.
 Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011[9],
 ê 779/98
 (pielāgots)
 IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
 ê 255/2014 2.
 panta 1. punkts (pielāgots)
 1. pants
 Komisija ar īstenošanas aktiem
 pieņem noteikumus, kas vajadzīgi importa režīma
 piemērošanai attiecībā uz Līguma I pielikumā
 uzskaitītajiem Turcijas izcelsmes produktiem, kurus atļauts
 importēt Savienībā atbilstīgi EK un Turcijas
 Asociācijas padomes Lēmumā Nr. 1/98
 izklāstītajiem nosacījumiem. Minētos īstenošanas aktus
 pieņem saskaņā ar Ö šīs
 regulas Õ 3. panta
 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
 ê 779/98
 (pielāgots)
 2. pants
 1. Produktiem, attiecībā uz kuriem Ö Savienības Õ noteikumi paredz
 prasību ievērot noteiktu importa cenu, tarifu atvieglojumu
 sistēmas piemērošana ir atkarīga no šīs cenas
 ievērošanas.
 ê 779/98
 2. Zvejniecības produktiem, kuriem nosaka
 salīdzināmo cenu, tarifu atvieglojumu piemērošana ir
 atkarīga no šīs cenas ievērošanas.
 ê 255/2014 2.
 panta 2. punkts
 3. pants
 1. Komisijai
 palīdz Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas
 komiteja, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013[10] 229. pantu.
 Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
 nozīmē.
 2. Ja ir
 atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
 3. Kad komitejas atzinums jāsaņem rakstiskā
 procedūrā, minēto procedūru izbeidz bez rezultāta, ja
 komitejas priekšsēdētājs tā nolemj atzinuma sniegšanas
 termiņā vai to pieprasa vismaz ceturtā daļa komitejas
 locekļu.
 ê
 4. pants
 Regulu (EK) Nr. 779/98 atceļ.
 Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
 atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar
 atbilstības tabulu II pielikumā.
 ê 779/98
 (pielāgots)
 5. pants
 Šī regula stājas spēkā Ö divdesmitajā
 dienā pēc tās publicēšanas Õ Eiropas Ö Savienības Õ Oficiālajā
 Vēstnesī.
 ê 779/98
 Šī
 regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama
 visās dalībvalstīs.
 Briselē,
 Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes
 vārdā –
 priekšsēdētājs priekšsēdētājs
 [1] COM(87) 868 PV.
 [2] Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.
 [3] Iekļauts 2014. gada likumdošanas programmā.
 [4] Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.
 [5] OV C [...], [...], [...] lpp.
 [6] Padomes 1998. gada 7. aprīļa Regula
 (EK) Nr. 779/98 par Turcijas izcelsmes lauksaimniecības produktu importu
 Kopienā, ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 4115/86 un groza Regulu
 (EK) Nr. 3010/95 (OV L 113, 15.4.1998., 1. lpp.).
 [7] Skatīt I pielikumu.
 [8] EK un Turcijas Asociācijas padomes 1998. gada 25.
 februāra Lēmums Nr. 1/98 par lauksaimniecības produktu tirdzniecības
 režīmu (OV L 86, 20.3.1998., 1. lpp.).
 [9] Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
 vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
 kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55,
 28.2.2011., 13. lpp.).
 [10] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada
 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido
 lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un
 atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK)
 Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671.
 lpp.).
 é
 I PIELIKUMS
 Atceltā
 regula ar tajā veikto grozījumu
 Padomes Regula (EK) Nr. 779/98 (OV L 113, 15.4.1998., 1. lpp.) || ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 255/2014 (OV L 84, 20.3.2014., 57. lpp.) || tikai 2. pants.
 _____________
 II PIELIKUMS
 Atbilstības tabula
 Regula (EK) Nr. 779/98 || Šī regula
 1. pants || 1. pants
 2. pants, pirmā daļa || 2. pants, 1. punkts
 2. pants, otrā daļa || 2. pants, 2. punkts
 2a. pants || 3. pants
 3. pants || –
 4. pants || –
 – || 4. pants
 5. pants || 5. pants
 – || I pielikums
 – || II pielikums
 _____________


text:
 8.9.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 211/50
 Žaloba podaná dne 16. července 2007 – Organizace Mudžáhidů íránského lidu v. Rada
 (Věc T-256/07)
 (2007/C 211/94)
 Jednací jazyk: angličtina
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Organizace Mudžáhidů íránského lidu (Auvers sur Oise, Francie) (zástupci: J.P. Spitzer, advokát, a D. Vaughan, QC)
 Žalovaná: Rada Evropské unie
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 Zrušit rozhodnutí Rady 2007/445/ES v rozsahu, v jakém se dotýká žalobkyně;
 —
 uložit žalované náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Rady 2007/445/ES ze dne 28. června 2007, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a zrušují rozhodnutí 2006/379/ES a 2006/1008/ES (1), a které nadále uvádí žalobkyni na seznamu osob, skupin a subjektů, na které se vztahuje zmrazení finančních prostředků a jiných finančních zdrojů.
 Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí Rady by mělo být zrušeno, neboť jej Rada založila na zařazení žalobkyně provedené v rozhodnutí 2006/379/ES, jež mělo být ohledně žalobkyně Radou zrušeno či změněno na základě rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran (Sb. rozh., s. II-0000). Podle žalobkyně měla Rada povinnost odstranit její jméno z uvedeného seznamu.
 Dále žalobkyně uplatňuje, že přijetím napadeného rozhodnutí bylo porušeno její právo být vyslechnuta, a že napadené rozhodnutí bylo přijato bez řádného odůvodnění.
 Kromě toho žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí bylo přijato pouze na základě skutečností, jež se týkají období před rokem 2001, aniž by byly zohledněny skutečnosti týkající se období po roce 2001 předložené žalobkyní.
 Konečně žalobkyně uplatňuje, že uvedené okolnosti představují zneužití pravomoci.
 (1) Úř. věst. L 169, s. 58.