text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,14.9.2016
 COM(2016) 583 final
 2016/0275(COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
 millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Käesolev ettepanek moodustab osa mahukast välisinvesteeringute kavast, mis esitati komisjoni 7. juuni 2016. aasta teatises Euroopa rände tegevuskava alusel uue ELi ja kolmandate riikide partnerlusraamistiku loomise kohta
 1
 . välisinvesteeringute kava algatuse kiitis seejärel 28. juunil 2016. aastal heaks Euroopa Ülemkogu ja selle eesmärk on kõrvaldada rände algpõhjused, aidates kaasa säästva arengu eesmärkide saavutamisele. Käesolev ettepanek võimaldab Euroopa Investeerimispangal (edaspidi „EIP“) toetada välisinvesteeringute kava, laiendades EIP välislaenude andmise volitusi nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt. See võimaldab EIP-l kiiresti toetada välisinvesteeringute kava eesmärke, eelkõige tagades erasektori abisaajatele täiendava rahastamise. Koos allpool loetletud täiendavate osadega („sammastega“) esitatakse käesolevas ettepanekus EIP poolt välisinvesteeringute kavale pakutava toetuse põhielemendid.
 EIP välistehingute ELi tagatise üldine ulatus ning üldtingimused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustes. Kõige hiljutisem otsus, mis käsitleb EIP finantstehinguid väljaspool liitu ajavahemikul 2014–2020, on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta otsus nr 466/2014/EL (edaspidi „otsus“).
 EIP välistehingutele ELi eelarvetagatise andmise vajadus tuleneb EIP põhikirjas sätestatud kohustusest tagada kõigile oma laenutehingutele piisav tagatis ning üldisemalt tuleneb see vajadusest kaitsta EIP krediidivõimelisust. ELi tagatis on olnud peamine vahend, mille abil tagada kooskõla EIP finantsstruktuuri – mis on muude rahvusvaheliste finantseerimisasutuste struktuuridest oluliselt suuremal määral võimendatud – ja kolmandatele riikidele laenamisega kaasneva oluliselt suurema riski vahel, võttes arvesse vajadust hoida ära EIP reitingu langemine allapoole taset AAA, samal ajal piirates EIP kapitali sidumise vajadust.
 Liit annab EIP-le eelarvetagatise, mis katab liidu välispoliitika eesmärkide toetuseks väljaspool liitu tehtud finantstehingutega seotud riigiriski ja poliitilised riskid. Peale selle rahastab EIP omal riisikol väljaspool liitu toimuvaid investeerimisjärgu tehinguid, samuti tegevust erivolituste alusel, näiteks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikides.
 Kõnealuse otsuse artikli 19 kohaselt peab komisjon koostöös EIPga esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahehindamise aruande kõnealuse otsuse esimeste kohaldamisaastate kohta (2014–2016). Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud kõnealuse otsuse muutmiseks. Vahehindamise aruanne koostatakse sõltumatu välishindamise ja EIP panuse alusel. Eelkõige esitatakse aruandega ettepanek rahastamiskõlblike riikide loetelu muutmiseks.
 Tuginedes volituse kogu kestuse ajal piirkonnas laenude andmist käsitlevale EIP prognoosile, on komisjon seisukohal, et EIP välisfinantseerimise tagamisel ELi tagatise alusel tekivad käesoleva finantsperspektiivi (2014–2020) ülejäänud aastatel raskused. Kui lisaks sellele arvestada riikide riskiastmeid (nt idanaabruses), on EIP omal riisikol põhinevatele vahenditele tuginemise võimalused piiratud. Lisaks sellele kutsus Euroopa Ülemkogu 18. märtsil 2016. aastal EIPd üles esitama oma juuni kohtumisel „spetsiifiline algatus, mille eesmärk on võtta kiiresti kasutusele täiendav rahastamine jätkusuutliku majanduskasvu, elutähtsa taristu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse toetuseks lõunanaabruses ja Lääne-Balkani riikides“. 16. juunil 2016 toimus EIP juhatuses vastusena Euroopa Ülemkogu 18. märtsi 2016 järeldustele arutelu dokumendi üle, mis moodustab EIP poolt Euroopa Ülemkogule esitatava ettepaneku aluse. Oma 28. juuni 2016. aasta järelduses väitis Euroopa Ülemkogu, et „Euroopa Investeerimispanga algatus lõunanaabruses ja Lääne-Balkani riikides kui esimene samm uues koostööraamistikus aitab soodustada investeeringute tegemist partnerriikides ning me toetame seda täielikult“. EIP dokument põhineb kolmel sambal:
 1. sammas: selliste tegevuste hoogustamine, mida on võimalik teostada olemasolevate raamistike alusel;
 2. sammas: piirkondades pakutavate toodete valiku laiendamine, et toetada peamiselt avalikku sektorit;
 3. sammas: piirkondades pakutavate toodete valiku laiendamine, et toetada peamiselt erasektorit.
 1. samba (laene 2 miljardit eurot) meetmed teostatakse olemasolevate volituste ja võimaluste raames, suurendades selleks laenamist tasemeni, mis kasutab täiel määral ära praeguse volitusega sätestatud võimalikke ülemmäärasid.
 2. samba (laene 1,4 miljardit eurot) raames kavandas EIP volituse üldise ülemmäära suurendamist 1,4 miljardi euro võrra.
 3. samba meetmetega kaasneb laenumahu kasv 2,3 miljardit eurot ja ELi tagatise ulatuse laienemine kommertsriskidele. EIP erasektori laenude korral piirdub ELi tagatis praegu poliitiliste riskidega kõnealuses otsuses kirjeldatud tähenduses. Seda summat tuleb kasutada täiel määral pagulaste ja vastuvõtvate kogukondade abistamiseks kriisist mõjutatud piirkondades.
 Koos moodustavad kolm sammast EIP vastupanuvõime algatuse lõunanaabruses ja Lääne-Balkanil (edaspidi „EIP vastupanuvõime algatus“), mis omakorda moodustab välisinvesteeringute kava lahutamatu osa.
 Vahehindamise tulemuste alusel ja EIP vastupanuvõime algatusest lähtuvalt teeb komisjon ettepaneku muuta kõnealust otsust järgmiselt:
 •
 lisada volitusse neljas kõrgetasemeline eesmärk, milles käsitletakse rände algpõhjuseid. Selle üksikasjalik selgitus on esitatud 5. osas;
 •
 väljastada fakultatiivsed 3 miljardit eurot sama piirkondliku ülemmääraga nagu eelnevalt. Komisjon teeb ettepaneku, et erasektorile antav EIP 1,4 miljardi euro suurune toetus, mis on suunatud pagulastele ja vastuvõtvatele kogukondadele (vastupanuvõime algatuse 2. sammas), tuleks kaasata aktiveeritud 3 miljardi euro suurusesse fakultatiivsesse volitusse;
 •
 luua EIP 2,3 miljardi euro suurusele erasektori volitusele (EIP vastupanuvõime algatuse 3. sammas) täiendav maksimaalne ülemmäär, lisades otseselt pagulaste ja vastuvõtvate kogukondadega seotud erasektori tegevustele täieliku tagatise ning laiendada seega ELi tagatise ulatust kommertsriskidele;
 •
 võimaldada EIP-le rohkem paindlikkust summade muutmisel piirkondlike ülemmäärade ümberjagamisel (praegusest 10 % piirkondade vahel kuni 20 %-ni), kuid seda vaid liidu jaoks prioriteetsete piirkondade puhul, eriti Ukraina ja rändeprobleemidega tegelevate piirkondade või mis tahes muu 2014–2020 aasta volituse jooksul esilekerkiva väljakutse puhul. Suurenenud paindlikkust ei kohaldata EIP vastupanuvõime algatuse EIP erasektori volituse suhtes.
 Nimetatud uute elementide lisamisest tingituna tuleb kõnealuses otsuses teha mitmeid muudatusi.
 •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega
 EIP juhtorganeid kutsutakse üles võtma vajalikke meetmeid, et kohandada EIP tegevust viisil, mis aitaks tõhusalt toetada liidu välispoliitikat, ning et täita kõnealuses otsuses sätestatud nõuded. ELi tagatis antakse vaid nendele EIP finantstehingutele, mis vastavad käesolevas otsuses sätestatud nõuetele, millel on EIP hinnangul lisaväärtus ja mis toetavad otsuse artiklis 3 määratletud järgmisi kõrgetasemelisi eesmärke:
 1. kohaliku erasektori arendamine, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) toetamine;
 2. sotsiaalse ja majandusliku infrastruktuuri, sealhulgas transpordi-, energia-, keskkonnainfrastruktuuri, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning tervishoiu ja hariduse arendamine;
 3. kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine.
 Lisaks nimetatud kolmele kõrgetasemelisele eesmärgile peetakse põhieesmärgiks riikide piirkondlikku integratsiooni, sealhulgas eelkõige majanduslikku integratsiooni ühinemiseks valmistuvate riikide, naabruspoliitikas osalevate riikide ja liidu vahel.
 Ettepaneku kohaselt tuleks lisada uus kõrgetasemeline poliitikaeesmärk, mis hõlmab rände algpõhjustega tegelemise strateegilisi meetmeid.
 ELi tagatise ulatus võimaldab EIP-l tegutseda väljaspool liitu ning piirab samal ajal EIP riskipositsiooni ja säilitab seega EIP krediidivõimelisuse. Finantseerimistehingute tegemisega väljaspool liitu toetab EIP kaudselt liidu poliitikaeesmärke, mis hõlmavad vaesuse vähendamist kaasava majanduskasvu ja säästva majanduse kaudu, keskkonnaalast ja sotsiaalset arengut, ning liidu heaolu maailma muutuvates majandustingimustes.
 Selleks teevad komisjon, Euroopa välisteenistus ja EIP koostööd ning tagavad EIP välistegevuste kooskõla ELi välispoliitika eesmärkidega, et maksimeerida koostoimet EIP rahastamise ja ELi eelarvevahendite vahel peamiselt regulaarse ja süstemaatilise dialoogi kaudu ning poliitika strateegiate ja projektide kavandamise teemadel varakult üksteisega konsulteerides (12. septembril 2013. aastal allkirjastatud komisjoni ja EIP vastastikuse mõistmise memorandum koostöös Euroopa välisteenistusega). Selleks et tagada praktilised meetmed, mille abil seostada ELi tagatise üldeesmärgid nende rakendamisega EIP poolt, uuendas komisjon 8. mail 2015. aastal oma piirkondlikke tehnilisi tegevussuuniseid.
 •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega
 Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 18. märtsi 2016. aasta taotlust, on kavandatav EIP algatus suunatud lõunanaabruse ja Lääne-Balkani riikidele. Nendel riikidel on eriti kiireloomulised pagulaskriisiga seotud rahastamisvajadused. Lisaks on see piirkond peamine piirkond, kus EIP-l on sihtrahastamislahenduste pakkumisel laenamisel, ühendamisel ja nõustamisel märkimisväärne kogemus, võrgustik ja varasemad tulemused.
 EIP toetab rändajate ja pagulaste sissevoolu arvestades majanduslikku vastupanuvõimet ning säästva arengu kaitsmist. Nimetatud tulemused saavutatakse EIP tegevuse kaudu kahes peamises valdkonnas:
 - tegelemine suurenenud vajadustega taristu ja sellega seotud teenuste valdkonnas, et teenindada järsult suurenenud rahvastikku;
 - vastuvõtvate ja pagulaste kogukondade töövõimaluste laiendamine, et soodustada majanduslikku integratsiooni ja võimaldada pagulastel iseseisvalt toime tulla.
 EIP võib nende probleemide lahendamiseks tehtavaid jõupingutusi toetada nii erasektori (näiteks VKEd, korporatiivne finantseerimine ja mikrofinantseerimine) kui ka avaliku sektori meetmete kaudu (sealhulgas kohalikud omavalitsused ja avaliku sektori asutused), mis on suunatud märkimisväärselt suurenenud vajadustega tegeleva taristu ja teenuste parandamiseks.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Käesolev ettepanek võtta vastu otsus, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust nr 466/2014/EL, põhineb kahel õiguslikul alusel: Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artiklitel 209 ja 212. Eelkõige sätestatakse ELi toimimise lepingu artikli 209 lõikes 3 koostoimes selle lepingu artikliga 208, et EIP aitab oma põhikirjas esitatud tingimuste kohaselt kaasa liidu arengukoostöö poliitika eesmärkide edendamiseks vajalike meetmete rakendamisele.
 •Proportsionaalsus
 Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna ELi tagatis on osutunud tõhusaks vahendiks, mille abil katta liidu välispoliitikat toetavate EIP välistehingutega seotud poliitilisi riske ja riigiriski. Aastateks 2014–2020 ette nähtud ELi tagatise andmise volitus võimaldab jätkata praegust tõhusat ja majanduslikult põhjendatud tegevust.
 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) ja proportsionaalsus
 ELi toimimise lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei suuda liikmesriigid piisaval määral saavutada kavandatavate meetmete eesmärke ja neid oleks parem saavutada Euroopa Liidu tasandil. Kuna liikmesriikide finantseerimisasutuste fiskaalvõimekus meetmete võtmiseks on erinev, on meetme ulatuse ja toime tõttu taotletavaid eesmärke parem saavutada liidu tasandil.
 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
 Kõnealuse otsuse rakendamise hindamiseks teostati vahehindamine. Otsuse artiklis 19 nähakse ette spetsiifilised nõuded aruande sisule:
 „Aruanne sisaldab eelkõige järgmist:
 a)
 hinnang jaotuspõhimõtete kohaldamisele;
 b)
 hinnang EIP aruandlusele ja asjakohasel juhul soovitused selle parandamiseks;
 c)
 hinnang tulemuste mõõtmise raamistikule, sealhulgas tulemuslikkuse näitajad ja kriteeriumid ning nende toetus käesoleva otsuse eesmärkide saavutamisele;
 d)
 üksikasjalik ülevaade kriteeriumidest, mida võeti arvesse soovituses fakultatiivse lisasumma täieliku või osalise võimaliku aktiveerimise kohta.“
 Komisjoni aruanne põhineb välisnõustaja (PwC) hinnangul ja EIP panusel.
 Nõustaja aruanne on kättesaadav aadressil:
 http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm
 Komisjoni vahearuanne, mis on lisatud käesolevale ettepanekule, annab ülevaate komisjoni hinnangust välishinnangu tulemustele ning võtab kokku vahehindamise tulemused ja komisjoni ettepaneku põhielemendid, sealhulgas komisjoni hinnangu EIP vastusele Euroopa Ülemkogu 18. märtsi 2016. aasta nõudele.
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Hindamisel tugineti eelkõige peamiste sisemiste ja väliste sidusrühmadega, sealhulgas liikmesriikide ja peamiste asjaomaste valitsusväliste organisatsioonide esindajatega peetud arvamustevahetustele. Hindamise eesmärk oli koguda kvalitatiivset teavet ning kaasata protsessi peamiste sidusrühmade arvamused ja seisukohad. Diagnostilise aruande alusel korraldati valitsusväliste organisatsioonidega 2016. aasta mais töötuba. Arvamuste vahetamise käigus valitsusväliste organisatsioonide esindajatega käsitleti diagnostilises etapis kindlaks määratud arenguideesid, samuti nende ideedega tegelemiseks välja pakutud esialgseid soovitusi. Kõik nimetatud konsultatsioonid ja arvamustevahetused olid piisavad selleks, et välisnõustaja saaks koostada ülevaate sidusrühmade seisukohtadest. Üksikasjalik teave nimetatud konsultatsioonide peamise tulemuse kohta on esitatud konsultatsiooni aruandes. Hinnang hõlmas ka intervjuusid komisjoni ja EIP töötajatega ning projekti juhtumiuuringuid.
 •Mõjuhinnang
 Kõnealuse otsuse ettevalmistamise kontekstis koostas komisjon mõjuhinnangu, mis on lisatud komisjoni ettepanekule. Mõju hindamine põhines peamiste sidusrühmade, kõnealusest otsusest mõjutatud sidusrühmade, otsuse rakendamisel osalevate sidusrühmade ja seadusandjatega toimunud laiaulatuslikel konsultatsioonidel.
 Ajavahemikuks 2014–2020 antud volituse välishinnangu kontekstis tegi nõustaja intervjuusid peamiste volituse kavandamisse ja rakendamisse kaasatud institutsioonide, organisatsioonide ja isikutega ning nendega, kelle ametikoht võimaldas neil tegevuste tulemusi ja mõju kõige paremini jälgida. Nimetatud sidusrühmade hulka kuulusid EIP ja komisjoni töötajad, riigitasandi valitsusametnikud, rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ja arengu rahastamisasutuste töötajad, era- ja riiklikud institutsionaalsed investorid, erasektori finantsvahendusasutused ning era- ja avaliku sektori lõplikud abisaajad. See protsess võimaldas väga spetsiifiliste üksikasjalike ja tehniliste tõendite kogumist ning pakkus sidusrühmadele võimaluse täiendada hinnangut oma seisukohtadega ja anda oma panus. Intervjuud käsitlesid selliseid probleeme nagu välislaenude andmise volituse kavandamise ja rakendamise olulisus, selle kooskõla ELi välistegevuste ja liidu muude rahastamisvahenditega, välislaenude andmise volituse tõhusus, nähtavus lõplikele abisaajatele ning tulemuslikkus järelevalve alusel. Hiljutise eelneva mõjuhinnangu ja välishindamise alusel ei ole kõnealusesse uude ettepanekusse kaasatud eraldi mõjuhinnangut, kuna kõnealuse otsuse väljapakutud muudatused on peamiselt piiritletud tagatise laiendamise ja kõnealuses otsuses sätestatud ülemmäärade suurendamisega.
 4.MÕJU EELARVELE
 Nõukogu 25. mai 2009. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 480/2009 (välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta) loodud välistegevuse tagatisfond (edaspidi „tagatisfond“) tagab liidu eelarve jaoks likviidsuspuhvri EIP finantstehingutest ja muust liidu välistegevusest, s.t makromajanduslikust finantsabi ja Euratomi laenudest tuleneda võiva kahjumi vastu. EIP volitus moodustab umbes 90 % tagatisfondiga kaetud portfellist.
 Tagatisfondi rahastatakse liidu eelarvest tehtava ühe iga-aastase maksega. Tagatisfondile vahendite eraldamise mehhanismi eesmärk on säilitada tagatisfondi maht tasemel, mis moodustab 9 % tagasimaksmata laenusummast, ning sellega kehtestatakse de facto ülempiir ELi eelarvetagatisega kaetud EIP välistehingute suurusele. 2016. aastal
 2
 teostatud tagatisfondi toimimise välishindamises jõuti järeldusele, et kõnealune rahastamismäär (9 %) on asjakohane.
 Ettepanekus nähakse ette ELi tagatisega kaetud EIP finantstehingute üldise ülemmäära suurenemine aastatel 2014–2020, aktiveerides selleks kõnealuses otsuses väljatoodud 3 miljardi euro suuruse fakultatiivse summa ja lisades rände algpõhjustega tegelevate projektidele uue erasektori laenuvolituse suuruses 2,3 miljardit eurot. Üldine ülemmäär suureneb 32,3 miljardi euroni ning see jaotatakse piirkondlikeks ülemmääradeks ja vaheülemmääradeks.
 Volituse üldise ülemmäära suurenemisega seotud tagatisfondi rahastamise täiendavad eelarvevajadused finantseeritakse ELi eelarverea 01 03 06 vahenditest. Rahastamine finantseeritakse mitmeaastase finantsraamistiku raames ning selle arvutamine põhineb tagatisega laenude välja- ja tagasimaksete prognoosil. EIP laenude välja- ja tagasimaksete iga-aastaste prognooside alusel tuleks piiritleda täiendavad eelarvevajadused käesoleva mitmeaastase finantsraamistiku vältel perioodiks 2018–2020 115 miljoni euroga. Osa käesoleva EIP volituse alusel allkirjastatud laenudest makstakse välja ja tagasi pärast 2020. aastat.
 ELi tagatis, mis katab EIP erasektori laenamisvolituste kohaseid finantstegevusi, hinnastatakse. Tagatisfondile makstakse EIP erasektori laenamisvolituse kohastest finantstegevustest tulenevad riskipreemia tulud, et katta kommertsrisk.
 Eelarvemõju seoses tagatisfondi rahastamisega, sealhulgas aluseks olevate eeldustega, on esitatud ettepanekule lisatud finantsselgituses.
 5.MUU TEAVE
 •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord
 EIP teeb ja jälgib ELi tagatisega kaetud EIP finantstehinguid EIP kehtestatud eeskirjade ja menetluste kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontrolli- ja järelevalvemeetmeid. Peale selle kinnitab EIP direktorite nõukogu, kus komisjoni esindab üks direktor liikmena ja üks direktor asendusliikmena, iga EIP finantstehingu ning jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja kooskõlas juhatajate nõukogu kehtestatud üldjuhistega.
 Komisjoni, kontrollikoja ja EIP kolmepoolses lepingus on sätestatud üksikasjalikud eeskirjad, mille kohaselt teostab liidu tagatisega kaetud EIP finantstehingute kohta auditeid kontrollikoda.
 Käesoleva otsuse alusel koostatakse korrapäraseid aruandeid. Komisjon esitab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande EIP volituse rakendamise kohta.
 Tulemuste aruandlus põhineb asjakohastel koondnäitajatel, mis hõlmavad konkreetset sektorit või võimaluse korral kogu portfelli. Neid näitajaid mõõdetakse tulemuste mõõtmise raamistiku kontekstis projekti kogu olelustsükli jooksul hindamise tasandil ning kontrollimise ajal kuni projekti täieliku rakendamiseni. Näitajaid mõõdetakse esimeste mõõdetavate arengutulemuste ilmnemiseni – tavaliselt kolm aastat pärast projekti lõpetamist. Võimaluste piires kasutatakse neid ka lõpparuande koostamisel.
 Peale selle esitab EIP komisjoni aruandekohustuse täitmiseks või Euroopa Kontrollikoja taotluste rahuldamiseks komisjonile iga ELi tagatisega kaetud finantstehingu kohta statistilised, finants- ja raamatupidamisandmed ning audiitori otsuse EIP finantstehingute jäägi kohta.
 •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus
 Komisjoni hinnangu kohaselt vahehindamise tulemustele ja poliitika kontekstile, sealhulgas EIP vastupanuvõime ettepanekule, saab otsuse muudatuste põhielemendid kokku võtta järgmiselt:
 -
 ootamatute geopoliitiliste sündmuste tõttu, mis sunnivad ELi pakkuma välisvolituse kaudu kiiret ja olulist finantstuge, on EIP finantstehingute maht pärast volituse 1,5-aastast rakendamist oluliselt mõjutanud mõningaid piirkondlikke ülemmäärasid ja tinginud mõnedes piirkondades tegevuse piiratud tagatise (Aasia, Lõuna-Aafrika, Kesk-Aasia, Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia). Tekkinud olukord võib piirata tulevasi EIP tehinguid ja vähendada volituse võimekust vastata potentsiaalsetele tulevastele väljakutsetele või ELi tulevaste aastate prioriteetidele. Seega tehakse ettepanek aktiveerida 3 miljardi euro suurune fakultatiivne lisasumma ja muuta kõnealuse otsuse I lisas sätestatud piirkondlikke ülemmäärasid;
 •
 uue horisontaalse kõrgetasemelise eesmärgi lisamine rände algpõhjustega tegelemiseks;
 •
 3 miljardi euro suurune fakultatiivne lisasumma hõlmab EIP vastupanuvõime algatusega seotud 1,4 miljardi euro suurust summat (2. sammas) riikliku osalusega tegevusteks. 1,4 miljardi euro suurune summa jaotatakse ühinemiseks valmistuvate riikide ja Vahemere piirkonna riikide vahel;
 •
 erasektorile suunatud EIP finantstehingute üldise ülemmäära suurendamine 2,3 miljardi euro võrra (3. sammas), mis on suunatud pagulasi ja/või vastuvõtvaid kogukondi toetavatele projektidele. Nimetatud summa jaotatakse ühinemiseks valmistuvate riikide ja Vahemere piirkonna riikide vahel EIP prognooside alusel. Selles kontekstis ja nimetatud summa ulatuses laiendatakse ELi tagatist nimetatud tehingutele kõigile EIP-l saada olevatele laekumata maksetele (edaspidi „üldtagatis“) ja ei rakendata ainult poliitilise riski tagatist, mis kehtib kõnealuse otsuse kohaselt praegu. Selle uue volitusega seotud ELi üldtagatis hinnastatakse. Tulud makstakse välistegevuste tagatisfondi. ELi tagatisega kaetud EIP tehingute maksimaalset ülemmäära suurendatakse seega 32,3 miljardi euroni;
 •
 seoses oma tulemuste mõõtmise raamistikuga peab EIP arendama ja rakendama näitajad projektidele, mis on seotud rände algpõhjustega tegelemise strateegiliste meetmetega. Komisjoni kord aastas Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava, EIP finantstehinguid käsitleva aruande raames hinnatakse EIP finantstegevuste mõju strateegilistele meetmetele;
 •
 rahastamiskõlblike riikide loetelu muutmine: suure sissetulekuga ja kõrge krediidireitinguga riikide, näiteks Brunei, Islandi, Iisraeli, Singapuri, Tšiili ja Lõuna-Korea, ning Hiina Rahvavabariigi erihalduspiirkondade Hong Kongi ja Macau eemaldamine rahastamiskõlblike riikide loetelust. Võimalike rahastamiskõlblike riikide ja piirkondade loetellu lisatakse Iraan (otsuse II lisa);
 viite lisamine ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel sõlmitud Pariisi kokkuleppele. kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemisega seotud EIP tehingute maht peaks edendama EIP kliimainvesteeringutega seotud laenude suurendamist arengumaades 25 %-lt 35 %-le aastaks 2020. Otsusega hõlmatud ajavahemikul peaks nimetatud tehingute minimaalne maht moodustama volituse uutest prioriteetidest lähtuvalt vähemalt 25 % kõigist EIP finantstehingutest ning EIP eesmärk peaks samas olema praeguste heade tulemuste säilitamine. Ettepaneku kohaselt peaks EIP täiustama kohandamiselemente oma panuses kliimamuutustega seotud projektidesse;
 piirkondadevahelise ümberjaotamise ülemmäära suurendamine 10 %-lt 20 %-le nendel juhtudel, kui see on seotud vajadusega tegeleda kiireloomuliste ja kriisiolukordadega, mis võivad tekkida volituse perioodil ja mida peetakse ELi välispoliitika olulisteks prioriteetideks. Ümberjaotamist ei kohaldata erasektori volitusega seotud 2,3 miljardile eurole ega rände algpõhjustega tegelevate avaliku sektori projektidega seotud 1,4 miljardile eurole;
 •
 EIP toetust liidu VKEdele tuleb suurendada (ELi ettevõtete rahvusvahelistumine);
 •
 rõhutatakse EIP volituse otsest panust mõnede säästva arengu eesmärkide saavutamisse.
 2016/0275 (COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
 millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 209 ja 212,
 võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
 olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
 toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
 ning arvestades järgmist:
 1)Rahvusvaheline kogukond seisab silmitsi enneolematu pagulaskriisiga, mille lahendamine eeldab solidaarsust, rahaliste vahendite tõhusat mobiliseerimist ja seda, et praeguste probleemidega tegeletakse ja neid lahendatakse üheskoos. Kõik osapooled peavad tegema koostööd jätkusuutliku, keskpika ja pikaajalise poliitika järgimisel ning olemasolevate protsesside ja programmide tõhusal kasutamisel, et toetada algatusi, mis aitavad tegeleda rände algpõhjustega.
 2)Kolmandate riikidega tuleks välja töötada uus tulemustele suunatud partnerlusraamistik, milles võetakse arvesse kogu liidu poliitikat ja kõiki vahendeid. Uue partnerlusraamistiku osana tuleks luua välisinvesteeringute kava, et toetada investeeringuid väljaspool liitu asuvates piirkondades, aidates samal ajal kaasa säästva arengu eesmärkide saavutamisele. See peaks täitma ka säästva arengu tegevuskavas aastani 2030 seatud eesmärke ja muid eesmärke, mis on seatud välistegevuse rahastamisvahendites.
 3)28. juunil 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks Euroopa Investeerimispanga (EIP) ettepaneku toetada välisinvesteeringute kava EIP vastupanuvõime algatuse kaudu lõunanaabruses ja Lääne-Balkani riikides (edaspidi „EIP vastupanuvõime algatus“).
 4)EIP vastupanuvõime algatuse oluline osa on EIP välislaenude andmise volituse nii kvantitatiivne kui ka kvalitatiivne laiendamine. Nii peaks EIP-l olema võimalik kiiresti toetada välisinvesteeringute kava eesmärkide saavutamist, eelkõige pakkudes erasektori finantseeringu saajatele täiendavat rahastamist.
 5)EIP vastupanuvõime algatuse ja muude välisinvesteeringute kava komponentide vastastikune täiendavus tuleb tagada Euroopa Säästva Arengu Fondi strateegianõukogu kaudu, kus EIP on täisliige.
 6)Lisaks sellele ja kooskõlas Euroopa Ülemkogu järeldustega peaks EIP esitama välisinvesteeringute kava raames naabruspoliitika tegevjuhatusele esimese investeerimisaknana EIP vastupanuvõime algatuse erasektori komponendi.
 7)Eelarvetagatis väljaspool liitu tehtavate finantseerimistehingute jaoks anti EIP-le Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega 466/2014/EL
 3
 .
 8)Otsuse 466/2014/EL artikli 19 kohaselt koostas komisjon koostöös EIPga sõltumatu välishinnangu alusel vahehindamise aruande nimetatud otsuse kohaldamise kohta.
 9)Selleks et välislaenude andmise volituse kaudu oleks võimalik tegeleda võimalike probleemidega ja liidu prioriteetidega ja ka selleks, et oleks võimalik võtta strateegilisi meetmeid rände algpõhjustega tegelemiseks, tuleks EIP finantseerimistehingute ELi tagatise ülemmäära tõsta 32 300 000 000 euroni, vabastades fakultatiivse 3 000 000 000 euro suuruse lisasumma. Üldvolituse raames tuleks ette näha 1 400 000 000 eurot avaliku sektori projektidele, mis on suunatud pagulastele ja neid vastuvõtvatele kogukondadele kriisist kannatada saanud piirkondades.
 10)Uue erasektorile laenuandmise volituse raames tuleks ette näha kuni 2 300 000 000 eurot projektidele, mis tegelevad rände algpõhjustega tõstetud maksimaalse ülemmäära piires ning neile tuleks anda liidu üldtagatis.
 11)Rände algpõhjustega tegelemine tuleks lisada volituse uue eesmärgina.
 12)Tagada tuleks selliste ELi algatuste vastastikune täiendavus ja koordineeritus, mis tegelevad rände algpõhjustega, sealhulgas liidu toetus tagasisaadetud rändajate jätkusuutlikuks taasintegreerimiseks päritoluriikides.
 13)Pärast Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel Pariisi kokkuleppe
 4
 vastuvõtmist peaks EIP püüdma säilitada praegu välislaenude andmise volituse alusel kliimamuutustega seotud kulutuste kõrget taset, aidates suurendada oma kliimamuutustega seotud investeeringuid arengumaades 2020. aastaks 25 %-lt 35 %-le.
 14)Erasektorile laenuandmise volituse kohaste EIP finantseerimistehingutega kaasnev risk liidu eelarvele tuleks hinnastada ja riski hinnastamisest saadav tulu tuleks maksta välistegevuse tagatisfondi, et katta kommertsrisk ja hoida ära turumoonutused.
 15)EIP peaks oma tulemuste mõõtmise raamistikus välja töötama näitajate kogumi avaliku sektori ja erasektori projektide jaoks, mis on suunatud pagulastele ja vastuvõtvatele kogukondadele, ja seda kasutama. Hinnang EIP finantseerimistehingute panusele rände algpõhjustega tegelemisel tuleks seepärast lisada iga-aastasesse aruandlusse, mille komisjon esitab EIP finantseerimistehingute kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
 16)Ainult juhul, kui volituse perioodil tekib vajadus lahendada häda- ja kriisiolukordi, mida käsitatakse liidu välispoliitika prioriteetidena, tuleks piirkondadevahelist EIP ümberjaotamise ülemäära selle volituse ajal tõsta 10 %-lt 20 %-le. Erasektori volituse kohast 2 300 000 000 eurot ja avaliku sektori projektidele suunatud 1 400 000 000 eurot ei saa ümber jagada, sest need on mõeldud rände algpõhjustega tegelemiseks.
 17)Rahastamiskõlblike piirkondade ja riikide loetelu ning potentsiaalselt rahastamiskõlblike piirkondade ja riikide loetelu tuleks muuta, et jätta nendest välja kõrge sissetulekuga riigid, mille krediidireiting on kõrge (Brunei, Island, Iisrael, Singapur, Tšiili ja Lõuna-Korea). Lisaks lisatakse potentsiaalselt rahastamiskõlblike piirkondade ja riikide loetellu Iraan.
 18)Seepärast tuleks otsust nr 466/2014/EL vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Otsust nr 466/2014/EL muudetakse järgmiselt.
 1)
 Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 2
 ELi tagatisega EIP finantseerimistehingute ülemmäärad
 1.
 Ajavahemikul 2014–2020 on ELi tagatisega EIP finantseerimistehingute maksimaalne ülemmäär 32 300 000 000 eurot. Ülemmäära järgimisel ei võeta arvesse algul finantseerimistehinguteks ette nähtud, kuid hiljem tühistatud summasid.
 Nimetatud ülemmäär jaotatakse kaheks osaks:
 a) üldvolituse alusel kuni 30 000 000 000 eurot, millest kuni 1 400 000 000 eurot on ette nähtud avaliku sektori projektidele, mis on suunatud pagulastele ja vastuvõtvatele kogukondadele;
 b) erasektorile laenuandmise volituse alusel kuni 2 300 000 000 eurot projektide jaoks, milles tegeletakse rände algpõhjustega.
 2.
 Lõikes 1 osutatud üldvolituse ja erasektorile laenuandmise volituse alusel ette nähtud ülemmäär jaotatakse piirkondlikeks ülemmääradeks ja vaheülemmääradeks, nagu on sätestatud I lisas. Piirkondlike ülemmäärade piires tagab EIP järk-järgult ELi tagatisega hõlmatud piirkondades riikide kaupa tasakaalustatud jaotuse.“
 2)
 Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
 lõikele 1 lisatakse järgmine punkt d:
 „d)
 strateegilised meetmed rände algpõhjustega tegelemiseks.“;
 b)
 lõike 5 esimene lõik asendatakse järgmisega:
 „Tagamaks erasektori investeeringute maksimaalset mõju arengule, püüab EIP tugevdada finantseeringut saavate riikide kohalikku erasektorit, toetades kohalikke investeeringuid, nagu on sätestatud lõike 1 punktis a. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega püüab EIP suurendada oma toetust liidu VKEde investeerimisprojektidele. Asjaomaste VKEde kasuks eraldatud rahaliste vahendite kasutamise tõhusaks kontrollimiseks kehtestab ja säilitab EIP piisavad lepingulised sätted, millega kehtestatakse standardne aruandluskohustus nii finantsvahendajatele kui ka finantseeringu saajatele“;
 c)
 lõiked 7 ja 8 asendatakse järgmisega:
 „7.
 Lõike 1 punktis c sätestatud üldeesmärke toetavate EIP finantseerimistehingutega toetatakse kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise valdkonnas teostatavaid investeerimisprojekte, millega aidatakse kaasa ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja selle konventsiooni alusel vastuvõetud Pariisi kokkuleppe üldiste eesmärkide saavutamisele, eelkõige vältides kasvuhoonegaaside heitkoguste tekkimist või vähendades neid taastuvenergia, energiatõhususe ja säästva transpordi valdkonnas või suurendades haavatavate riikide, sektorite ja kogukondade vastupanuvõimet kliimamuutuste negatiivsele mõjule.
 Kliimamuutuse projektide rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid on määratletud 2015. aastal ajakohastatud EIP kliimamuutuste strateegias
 5
 . Tuginedes metoodikale, mille EIP on koostanud kasvuhoonegaaside heitkoguste ja nende muutuste prognooside hindamiseks, lisatakse süsiniku heitkoguste analüüs keskkonnamõju hindamise menetlusse, et teha kindlaks, kas projekti ettepanekud suurendavad maksimaalselt energiatõhusust.
 Käesoleva otsusega hõlmatud ajavahemikul peaks EIP püüdma säilitada kliimaga seotud tehingute praegust kõrget taset, samas kui nende tehingute osakaal peab olema vähemalt 25 % kõigist EIP finantseerimistehingutest.
 EIP parandab kohandamiselemente oma panuses kliimamuutustega seotud projektidesse.
 8.
 EIP finantseerimistehingutega, millega toetatakse lõike 1 punkti d kohaste üldeesmärkide saavutamist, toetatakse investeerimisprojekte, mis tegelevad rände algpõhjustega ning aitavad kaasa pikaajalise majandusliku vastupanuvõime parandamisele ja jätkusuutlikku arengu tagamisele finantseeringut saavates riikides. EIP finantseerimistehingud on eelkõige suunatud sellele, et rahuldada suurenenud vajadus taristu ja sellega seotud teenuste järele, tulemaks toime rändajate sissevooluga, ning parandada vastuvõtvate ja pagulaskogukondade töövõimalusi, et edendada majandusintegratsiooni ja võimaldada pagulastel ise toime tulla.
 Nende finantseerimistehingutega toetatakse:
 a) erasektoris väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid, ettevõtterahandust ja mikrofinantseerimist;
 b) avalikku sektorit, sealhulgas kohalikud omavalitsused ja avaliku sektori üksused, taristu ja teenustega, et rahuldada oluliselt kasvanud vajadused.“;
 3)
 Artikli 8 lõikesse 1 lisatakse teine lõik:
 „Täielikku tagatist kohaldatakse ka artikli 2 lõike 1 punktis b osutatud erasektorile laenuandmise volituse alusel tehtud EIP finantseerimistehingutele.“;
 4)
 Artiklisse 10 lisatakse kolmas lõik:
 „Artikli 2 lõike 1 punktis b osutatud erasektorile laenuandmise volituse alusel tehtud EIP finantseerimistehingutega kaasnev risk liidu eelarvele hinnastatakse ja riski hinnastamisest saadav tulu makstakse välistegevuse tagatisfondi.“;
 5)
 Artikli 11 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
 a)
 punkti b lisatakse järgmine lause:
 „b)
 Näitajad projektide jaoks, mis suunatud strateegilistele meetmetele rände algpõhjustega tegelemiseks, töötab välja EIP;“;
 b)
 lisatakse punkt j:
 „j)
 „hinnang EIP finantseerimistehingute panusele strateegilistesse meetmetesse rände algpõhjustega tegelemiseks.“;
 6)
 Artikkel 20 asendatakse järgmisega:
 „Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule lõpliku hindamisaruande 31. detsembriks 2021.“
 7)
 I, II ja III lisa asendatakse käesoleva otsuse lisas esitatud I, II ja III lisaga.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Brüssel,
 Euroopa Parlamendi nimel
 Nõukogu nimel
 president
 eesistuja
 ETTEPANEKUTELE LISATAV FINANTSSELGITUS
 1.ETTEPANEKU/ALGATUSE NIMETUS
 1.1.
 Ettepaneku/algatuse nimetus
 1.2.
 Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile
 1.3.
 Ettepaneku/algatuse liik
 1.4.
 Eesmärk/eesmärgid
 1.5.
 Ettepaneku/algatuse põhjendus
 1.6.
 Meetme kestus ja finantsmõju
 1.7.
 Kavandatud eelarve täitmise viisid
 2.HALDUSMEETMED
 2.1.
 Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
 2.2.
 Haldus- ja kontrollisüsteemid
 2.3.
 Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
 3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
 3.1.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
 3.2.
 Hinnanguline mõju kuludele
 3.2.1.Üldine hinnanguline mõju kuludele
 3.2.2.Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele
 3.2.3.Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
 3.3.
 Hinnanguline mõju tuludele
 ETTEPANEKUTELE LISATAV FINANTSSELGITUS
 1.ETTEPANEKU/ALGATUSE NIMETUS
 1.1.Ettepaneku/algatuse nimetus
 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, mis muudab 16. aprilli 2014 otsust 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantstehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
 1.2.Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile
 6
 Jaotis 01 – majandus- ja rahandusvaldkond
 Tegevuspõhise eelarvestamise meede: rahvusvahelised majandus- ja rahandusküsimused
 1.3.Ettepaneku/algatuse liik
 ◻ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
 ◻ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest
 7
 X Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
 ◻ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet
 1.4.Eesmärk/eesmärgid
 1.4.1.Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
 Välisvolituse alusel toimuva EIP liiduvälise tegevuse üldeesmärk on toetada liidu välispoliitikat asjakohaste investeerimisprojektide rahastamisega partnerriikides, ühendades ELi eelarvetagatise ja EIP enda vahendid.
 Oma liiduväliste ja ELi tagatisega hõlmatud finantstehingutega peaks EIP toetama liidu partnerriikide jätkusuutlikku majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast arengut ning nende riikide partnerlust liiduga.
 Volituse alusel teostatavate EIP finantstehingutega taotletavad üldised eesmärgid on järgmised:
 a) kohaliku erasektori arendamine, eelkõige VKEde toetamine;
 b) sotsiaalse, keskkonnaalase ja majandusliku infrastruktuuri arendamine;
 c) kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine;
 d) rände algpõhjustega tegelemise strateegilised meetmed.
 1.4.2.Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
 Tegevuspõhise juhtimise erieesmärk nr 2: „parandada ELi profiili, ELi välisesindatust ja sidemeid EIP ja EBRDga ning teiste rahvusvaheliste finantsasutustega, sealhulgas parandada ELi mainet asjakohaste majandusfoorumite raames, et ühtlustada strateegiat ja tegevust ning edendada ELi välistegevuse prioriteete“.
 Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
 Jaotis 01.03 – rahvusvahelised majandus- ja rahandusküsimused
 1.4.3.Oodatavad tulemused ja mõju
 Otsuse 466/2014/EL ettevalmistamise käigus koostas komisjon mõjuhinnangu, mis on lisatud komisjoni ettepanekule.
 Kuna otsuse 466/2014/EL muutmise ettepaneku ainuke eesmärk on ELi tagatise laiendamine ja ülemmäärade suurendamine, ei tuleks selle suhtes kohaldada mõjuhinnangu koostamise nõuet.
 1.4.4.Tulemus- ja mõjunäitajad
 EIP on alates 2012. aastast välja töötanud raamistiku EIP tehingute tulemuste ja mõju mõõtmiseks näitajate kogumi operatiivse jälgimise abil. Tulemuste mõõtmise raamistik
 8
 aitab parandada oodatavate projektitulemuste eelhindamist ning suurendab EIP suutlikkust koostada aruandlust tegelikult saavutatud tulemuste kohta. Tulemuste mõõtmise raamistiku eesmärk on näidata, kuidas EIP laenud suurendavad toodangut, mis annavad tulemusi ja avaldavad aja jooksul mõju ning mis on kooskõlas pangale antud volituse eesmärkidega.
 Peale selle jälgitakse edusamme ettepaneku eri- ja tegevuseesmärkide täitmisel põhinäitajate abil, mis on esitatud järgmises punktis „Järelevalve ja aruandluse eeskirjad“.
 [Seoses kliimameetmete edendamise projektide rahastamisega:
 EIP kliimastandardites, kus määratletakse EIP eesmärgid, millel on lisaväärtus, nõutakse, et kogu rahastus oleks kooskõlas ELi kliimamuutuste poliitikaga. Konkreetselt on EIP eesmärk:
 •muuta oma laenuportfelli kliimasõbralikumaks, edendades erinevates sektorites kliimamuutuste leevendamise projekte ja edendades finantseeritud projektides energiatõhusate lahenduste rakendamist;
 •arvestada projektitsükli jooksul peavoolu kliimariskidega ning edendada pikaajalise jätkusuutlikkuse huvides kliimamuutustega kohanemise projekte või kliimamuutustega kohanemise elemente ja meetmeid sisaldavaid projekte;
 •EIP finantseeritud investeerimisprojektide süsiniku heitkoguste hindamine ja asjaomane aruandlus EIP aastaaruande iga-aastase kasvuhoonegaaside heite ja säästu jaotise osana;
 •
 2009. aasta kliimameetmete peamiste tulemuslikkuse näitajate kaasamine strateegilisse tegevuskavasse, mille praegune laenamise iga-aastane eesmärk on vähemalt 25 %. Näitaja aluseks on kliimameetmetega seotud projektide ühtsed määratlused.
 •Süsiniku väärtuse (nii finantsilis- kui ka majandusliku väärtuse) kajastamine oma rahastamisotsuste tegemist käsitlevates nõuetes ja protsessides.
 •Läbipaistvuse, vastutuse ja toetuse suurendamine ning koostöö teiste institutsioonidega kliimaga seotud teemadel, sealhulgas mitmepoolsete finantseerimisasutuste, kahepoolsete finantseerimisasutuste („vastastikune usaldamine“), valitsusväliste organisatsioonide, Euroopa Komisjoni ja akadeemilise kogukonnaga.
 1.5.Ettepaneku/algatuse põhjendus
 1.5.1.Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused
 Otsuse 466/2014/EL artiklis 19 on sätestatud: „Komisjon esitab 31. detsembriks 2016 koostöös EIPga Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahehindamise aruande käesoleva otsuse esimeste kohaldamisaastate kohta ning vajaduse korral ettepaneku selle muutmiseks. Vahehindamise aruanne koostatakse sõltumatu välishindamise ja EIP panuse alusel.
 Aruanne sisaldab eelkõige järgmist:
 a)hinnang jaotuspõhimõtete kohaldamisele;
 b)hinnang EIP aruandlusele ja asjakohasel juhul soovitused selle parandamiseks;
 c)hinnang tulemuste mõõtmise raamistikule, sealhulgas tulemuslikkuse näitajad ja kriteeriumid ning nende toetus selle otsuse eesmärkide saavutamisele;
 d)üksikasjalik ülevaade kriteeriumidest, mida võeti arvesse soovituses fakultatiivse lisasumma täieliku või osalise võimaliku aktiveerimise kohta.“
 Selleks teostas välisnõustaja sõltumatu välishinnangu, mille valmimises osales ka EIP. Komisjoni aruanne annab ülevaate komisjoni hinnangust välishinnangu tulemustele ja teeb kokkuvõtte järeldustest.
 1.5.2.Euroopa Liidu meetme lisaväärtus
 Liiduvälised EIP finantstehingud on väga nähtav ja tõhus vahend liidu välistegevuse toetamiseks. Peamised eelised, mida annab EIP sekkumine sellistes riikides, hõlmavad peale rahalise toetuse muu hulgas ka eksperditeadmiste edasiandmist projekti teostajatele ning ELi keskkonna-, sotsiaalsete ja hankestandardite kohaldamist EIP rahastatavate investeerimisprojektide suhtes. Lisaks eespool nimetatud eelistele saavad lõplikud abisaajad konkurentsivõimeliste intressimäärade kaudu EIP abil täielikult osa ELi tagatise rahalistest eelistest ja EIP soodsatest rahastamistingimustest.
 ELi tagatisega kaetud volitus tagab vajaliku ELi poliitilise ja rahalise toetuse EIP laenudele neile riikidele ja investeerimisprojektidele, mis ei vastaks kõrgendatud riski tõttu vastasel juhul EIP üldistele suunistele ja kriteeriumidele.
 1.5.3.Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid
 Varasematest samalaadsetest kogemustest saadud õppetundides on arvestatud otsuse 466/2014/EL aluseks olnud mõjuhinnangu konteksti.
 Lisaks sellele peab komisjoni kõnealuse otsuse alusel esitama igal aastal aruande EIP välistegevuste kohta, millele on antud ELi eelarvetagatis. Komisjon esitab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule rakendamisaruande EIP välistegevuste kohta. Viimane aastaaruanne esitati 2015. kalendriaasta
 9
 kohta. See hõlmab järgmist:
 •hinnang EIP finantstehingute kohta projekti, sektori, riigi ja piirkonna tasandil;
 •hinnang EIP finantseerimistehingute lisaväärtuse, hinnangulise tootluse, tulemuste ja arengumõju kohta, tuginedes EIP tulemuste mõõtmise raamistiku aastaaruandele;
 •hinnang EIP finantstehingute panusele liidu välispoliitika ja strateegiliste eesmärkide saavutamisse;
 •hinnang EIP finantseeringu saajatele üle kantud rahalise kasu kohta;
 •hinnang EIP finantstegevuste kvaliteedi kohta;
 •üksikasjalik teave ELi tagatise kasutamise kohta;
 •teave kliimamuutuste ja bioloogilise mitmekesisuse rahastamise mahtude kohta;
 •komisjoni ning muude Euroopa ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega tehtava koostöö, sealhulgas kaasrahastamise kirjeldus;
 •teave EIP ja Euroopa Ombudsmani vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi toimimise järelhindamise kohta.
 1.5.4.Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega
 EIP finantstehingud täiendavad välisabi rahastamisvahendite kaudu toimuvat tegevust. Liidu välispoliitika paremaks toetamiseks igas konkreetses piirkonnas tugevdati seost EIP prioriteetide ja liidu poliitika vahel. See saavutati piirkondlike tehniliste tegevussuuniste koostamise ja uuendamisega pärast otsuse 466/2014/EL vastuvõtmist. Komisjon, koos Euroopa välisteenistuse ja EIPga, uuendas piirkondlikke tehnilisi tegevussuuniseid 2015. aasta mais.
 Piirkondlike tehniliste tegevussuuniste eesmärk on tagada EIP ja komisjoni vahelise dialoogi ja koostöö tugevam raamistik. Vajaduse korral võib EIP finantstehinguid siduda tulemuslikult ELi eelarveliste vahenditega kaasrahastamise toetuste, riskikapitali ja riskijagamise kujul või tehnilise abina projektide ettevalmistamisel ja rakendamisel või õigusraamistiku täiustamisel.
 1.6.Meetme kestus ja finantsmõju
 X Piiratud kestusega ettepanek/algatus
 X
 Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku 1.1.2014–31.1.2020
 EIP finantstehinguid võib EIP sõlmida alates 2014. aastast kuni 2020. aastani.
 X Finantsmõju avaldub alates 2014. aastast
 1.7.Kavandatud eelarve täitmise viisid
 10
 X Otsene eelarve täitmine komisjoni poolt
 Märkused
 Kooskõlas kehtivate õigusnormidega rahastab EIP investeerimisprojekte kehtestatud eeskirjade ja menetluste kohaselt. EIP ja komisjon muudavad tagatis- ja sissenõudmislepingut, milles on sätestatud üksikasjalikud tingimused ja menetlused.
 2.HALDUSMEETMED
 2.1.Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
 EIP teeb ELi tagatisega kaetud EIP finantstehinguid EIP kehtestatud eeskirjade ja menetluste kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontrolli- ja järelevalvemeetmeid.
 Peale selle kinnitab EIP direktorite nõukogu, kus komisjoni esindab üks direktor liikmena ja üks direktor asendusliikmena, iga EIP finantstehingu ning jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja kooskõlas juhatajate nõukogu kehtestatud üldjuhistega.
 Komisjoni, kontrollikoja ja EIP sõlmitud kolmepoolses lepingus on sätestatud üksikasjalikud eeskirjad, mille kohaselt teeb liidu tagatisega kaetud EIP finantstehingute auditeid kontrollikoda.
 Otsuse nr 466/2014/EL nõuete alusel koostatakse korrapärased aruanded. Komisjon esitab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande EIP volituse rakendamise kohta. Tulemuste aruandlus põhineb asjakohastel koondnäitajatel (EIP tulemuste mõõtmise raamistikul), mis hõlmavad konkreetset sektorit või võimaluse korral kogu portfelli. See aitab valida konkreetsete tulemuste põhjal välja usaldusväärsed projektid, mis on kooskõlas ELi prioriteetidega ja mille puhul annab EIP kaasamine lisaväärtuse. Hindamisetapis tehakse kindlaks tulemusnäitajad, samuti algne olukord ja eesmärgid, mis kajastavad tehingu oodatavaid majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid tulemusi. Edusammude tegemist võrreldes kõnealuste täpsustatud võrdlusnäitajatega jälgitakse projekti kogu kestuse jooksul ja sellest antakse aru kahel korral: otsetehingute puhul projekti lõpetamisel ja kolm aastat pärast projekti lõpetamist; börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide puhul investeerimisperioodi lõpus ja tegevuse lõppemisel; vahendatud laenuandmise puhul jaotusperioodi lõpus. Need näitajad hõlmavad järgmiseid valdkondi: i) piirkonnale lepinguga antud summa; ii) piirkonnale välja makstud summa; iii) edusammud, mida on tehtud tegevuse tasakaalustatud jaotamisel riikide lõikes; iv) tegevuse jaotus eri eesmärkide vahel; v) kliimamuutustega seotud laenude maht võrreldes finantseerimise sihtsummadega ning mõju kasvuhoonegaaside heitkoguste absoluutsele ja suhtelisele vähendamisele; vi) kliimamuutuste riskiga seoses hinnatud projektide arv; vii) ELi toetustega ühendatud tehingute arv ja summa, ning viii) muude rahvusvaheliste finantseerimisasutustega kaasrahastatud tehingute arv ja summa.
 Peale selle esitab EIP komisjoni aruandekohustuse täitmiseks või Euroopa Kontrollikoja taotluste rahuldamiseks komisjonile iga ELi tagatisega kaetud finantstehingu kohta statistilised, finants- ja raamatupidamisandmed ning audiitori otsuse EIP finantstehingute jäägi kohta.
 Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule lõpphinnangu aruande 31. detsembriks 2021.
 2.2.Haldus- ja kontrollisüsteemid
 2.2.1.Välja selgitatud ohud
 ELi eelarvet ohustav risk on seotud eelarvetagatisega, mille liit annab EIP-le kolmandates riikides tehtavate tehingute jaoks. Tagatisega garanteeritakse täielikult kõik maksed, mis jäävad EIP-l saamata riike ja riigi tasandist allpool asuvaid avalik-õiguslikke üksuseid hõlmavate tehingute alusel, ning muud tehingud, mis hõlmavad riskide jagamist liidu ja EIP vahel, on tagatud üksnes poliitilise riski vastu.
 Ettepanekus nähakse ette ELi tagatisega kaetud EIP finantstehingute üldise ülemmäära suurenemine, aktiveerides selleks kõnealuses otsuses väljatoodud 3 miljardi euro suuruse fakultatiivse summa. Komisjoni otsuse muutmise ettepanekus pakutakse välja ka üldise ülemmäära suurendamine 2,3 miljardi euro võrra EIP erasektori finantstehingute korral, mis on suunatud pagulasi ja/või vastuvõtvaid kogukondi toetavatele projektidele. Selles kontekstis saab volitus kasu üldtagatisest ja mitte ainult poliitilise riski tagatisest. Üldtagatis katab EIP finantstegevusi erasektoris osana rände algpõhjustega tegelemise strateegilistest meetmetest.
 Seega suureneb üldine ülemmäär ajavahemikul 2014–2020 27 miljardilt eurolt 32,3 miljardi euroni.
 Igal juhul on ELi tagatise ülemmäär 65 % kõigi antud laenude ja tagatiste kogusummast, millest arvatakse maha tagastatud summad ning millele lisanduvad kõik seonduvad summad.
 Kolmandatele riikidele antavaid EIP laene katvat eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet (märkega „p.m.“) rakendatakse ainult tagatise sellise kasutamise korral EIP poolt, mida ei saa täielikult katta tagatisfondi välistegevuste vahenditest. Kuigi eelarve selline kasutamine (s.t summas, mis ületab tagatisfondi) on väga vähe tõenäoline, kajastavad eelarvereaga seonduvad märkused rahastamisvajadusi, mis võivad tekkida, kui EIP esitab maksetaotluse, mis on seotud ELi tagatisega kaetud kohustuste täitmata jätmisega.
 2015. aastal ja 2016. aasta esimesel poolel kasutati tagatisfondi Süüriale antud laenust tulenevate kohustuste täitmatajätmisega seotud võlgnevuste katmiseks. Iga-aastastes aruannetes, mille komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule üldeelarvest kaetud tagatiste kohta, analüüsitakse riigiriski näitajaid ning esitatakse andmed kohustuste täitmata jätmise riski arenemise kohta. Aruandes esitatakse teave ELi eelarveriski kvantitatiivsete aspektide kohta. Riskide kvaliteet sõltub siiski tehingu liigist ja laenajate seisundist. Aruandes esitatud riskihinnang põhineb majandusliku ja finantsolukorra kohta saadud teabel, reitingutel ja muudel asjaoludel, mis on teada tagatud laenu saanud riikide kohta.
 2.2.2.Teave loodud sisekontrollisüsteemi kohta
 Komisjon vastutab ELi tagatise haldamise eest. Otsuse muutmise ettepaneku kohased EIP finantstehingud tehakse kooskõlas EIP tavapärase töökorra ja usaldusväärse pangandustava põhimõtetega. EIP ja komisjon sõlmivad lepingu, milles on sätestatud kavandatud otsuse rakendamise üksikasjalikud tingimused ja kord. Vt ka eespool esitatud punkti „Järelevalve ja aruandluse eeskirjad“.
 2.2.3.Kontrolliga kaasnevate kulude ja sellest saadava kasu hinnang ning veariski taseme prognoos
 Ei kohaldata
 2.3.Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
 EIP-l lasub peamine vastutus pettustevastaste meetmete võtmise eest, eelkõige kohaldades finantstehingute suhtes dokumenti „EIP poliitikameetmed, millega välditakse ja takistatakse korruptsiooni, pettust, salakokkuleppeid, sundi, rahapesu ja terrorismi rahastamist Euroopa Investeerimispanga tegevuses“. EIP võttis vastu poliitika nõrgalt reguleeritud, läbipaistmatute ja koostööst keelduvate jurisdiktsioonide suhtes.
 EIP on pühendunud karmi poliitika säilitamisele maksupattuste, maksudest kõrvalehoidumise ja kahjulike maksumeetmete vastu kõigis oma tegevustes, sealhulgas laenamisel finantsvahendajate kaudu. EIP jälgib pidevalt rahvusvaheliste standardite muutumist, et säilitada oma juhtpositsioon finantseerimisasutuste seas võitluses nimetatud kahjulike maksumeetmetega ning tagamaks, et EIP poliitika nõrgalt reguleeritud, läbipaistmatute ja koostööst keelduvate jurisdiktsioonide suhtes on kooskõlas majanduslike muudatustega.
 2014. aastal uuendatud ja EIP kodulehel avaldatud EIP grupi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikus sätestatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise peamised põhimõtted ning nendega seotud EIP grupi tegevuse usaldusväärsuse aspektid ja eesmärgid, et ennetada EIP grupi, juhtorganite, töötajate ja vastaspoolte seotust rahapesu, terrorismi või muude kriminaalsete tegevuste rahastamisega või nende kasutamist nimetatud tegevusteks.
 3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
 3.1.Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
 Olemasolevad eelarveread
 Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik
 Eelarverida
 Assigneeringute
 liik
 Rahaline osalus
 Nr
 [...][Nimetus .....]
 Liigendatud/liigendamata
 11
 EFTA riigid
 12
 Kandidaatriigid
 13
 Kolmandad riigid
 Rahaline osalus finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses
 4
 01.0305 ELi tagatis EIP
 kolmandatele riikidele antud
 laenudele ja laenutagatistele
 01.0306 maksed tagatis-
 fondi
 Liigendatud/liigendamata
 EI
 EI
 EI
 EI
 EI
 EI
 EI
 EI
 3.2.Hinnanguline mõju kuludele
 3.2.1.Üldine hinnanguline mõju kuludele
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku
 rubriik
 Nr
 Rubriik 4
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat
 Aasta
 2014
 14
 Aasta
 2015
 Aasta
 2016
 Aasta
 2017
 Aastad
 2018–2020
 KOKKU
 • Tegevusassigneeringud
 Eelarverida nr 01 0305
 Kulukohustused
 (1)
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 Maksed
 (2)
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 p.m.
 Eelarverida nr 01 0306
 Lisakulukohustused
 (1a)
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Lisamaksed
 (2a)
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud
 15
 Eelarverea nr
 (3)
 Peadirektoraadi
 assigneeringud KOKKU <.......>
 Kulukohustused
 =1 + 1a +3
 -
 -
 -
 -
 Maksed
 =2 + 2a
 +3
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 • Tegevusassigneeringud KOKKU
 Kulukohustused
 (4)
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Maksed
 (5)
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 • Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU
 (6)
 Mitmeaastase finantsraamistiku
 RUBRIIGI 4
 assigneeringud KOKKU
 Kulukohustused
 =4+ 6
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Maksed
 =5+ 6
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Mitmeaastase finantsraamistiku
 rubriik
 5
 „Halduskulud“. Täiendavaid halduskulusid ei ole
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Aasta
 N
 Aasta
 N+1
 Aasta
 N+2
 Aasta
 N+3
 Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 KOKKU
 Peadirektoraat: <.......>
 • Personalikulud
 • Muud halduskulud
 Peadirektoraat KOKKU <.......>
 Assigneeringud
 Mitmeaastase finantsraamistiku
 RUBRIIGI 5
 assigneeringud KOKKU
 (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma)
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Aasta
 2014
 Aasta
 2015
 Aasta
 2016
 Aasta
 2017
 Aastad
 2018–2020
 KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku
 RUBRIIKIDE 1–5
 assigneeringud KOKKU
 Kulukohustused
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Maksed
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 3.2.2.Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele
 XEttepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
 kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid
 ⇩
 Aasta
 2014
 Aasta
 2015
 Aasta
 2016
 Aasta
 2017
 Aastad
 2018–2020
 KOKKU
 VÄLJUNDID
 Liik
 16
 Väljundi keskmine kulu
 Ei
 Kulu
 Ei
 Kulu
 Ei
 Kulu
 Ei
 Kulu
 Ei
 Kulu
 Ei
 Kulu
 Ei
 Kulu
 Väljundite arv kokku
 Kulud kokku
 ERIEESMÄRK nr 2
 Parandada ELi profiili, välisesindatust ja sidemeid EIP ja EBRDga ning muude rahvusvaheliste finantsasutuste ja asjakohaste majandusfoorumite raames, et ühtlustada strateegiat ja tegevust ning edendada ELi välistegevuse prioriteete
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Erieesmärk nr 2 kokku
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 KULUD KOKKU
 -
 -
 -
 -
 + 4
 + 32
 + 79
 + 115
 Hinnangulise mõju tegevusassigneeringutele võib kokku võtta järgmiselt:
 • 01 0305 – ELi tagatis EIPst kolmandatele riikidele antud laenudele ja laenutagatistele
 Kolmandatele riikidele antavaid EIP laene katvat eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet (märkega „p.m.“) rakendatakse ainult tagatise sellise kasutamise korral, mida ei saa täielikult katta tagatisfondi vahenditest.
 • 01 0306 – maksed tagatisfondi
 Välistegevuse tagatisfondi tuleb rahastada vastavalt tagatisfondi käsitlevale määrusele (nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009). Kooskõlas nimetatud määrusega põhineb laenude rahastamine aasta lõpu seisuga tagasimaksmata laenusummal. Rahastamiseks vajalik summa arvutatakse „n“ aasta alguses sihtsumma (9 % kapitalikohustuste kogusummast) ja „n-1“ aasta lõpu seisuga fondi netovara vahena. Kõnealune summa sisestatakse „n“ aastal „n+1“ aasta esialgsesse eelarveprojekti ja makstakse tagatisfondi välja „n+1” aasta alguses ühe maksena eelarverealt 01 0306.
 Tuleb märkida, et tagatisfondist kaetakse ka makromajandusliku finantsabi ja Euratomi laene, mis ei kuulu kavandatud otsuse reguleerimisalasse. Sellepärast võetakse eelarvevajaduste prognoosimisel arvesse nimetatud kahe meetme alla kuuluvaid kehtivaid sõlmitud tehinguid ja potentsiaalseid uusi tehinguid. Tagatisfondi rahastamise iga-aastased vajadused ajavahemikul 2014–2020 sõltuvad lõppkokkuvõttes kolme meetme alusel tehingute sõlmimise, väljamaksete tegemise ja laenude tagasimaksmise tegelikust tempost, samuti tagatisfondi varade arengust.
 Alltoodud tabelis on esitatud eeldatav välistegevus, mis on kaetud tagatisfondist ajavahemikul 2014–2026 (võlakohustuste ja väljamaksete tegemise maht).
 Kapitalikohustuse prognoos (32,3 miljardit eurot) perioodil 2014–2026 seoses EIP, makromajandusliku finantsabi ja Euratomi laenudega
 KOGU KAPITALIKOHUSTUS (EIP + makromajanduslik finantsabi + EURATOM)
 2014. aasta lõpp
 2015. aasta lõpp
 2016. aasta lõpp
 2017. aasta lõpp
 2018. aasta lõpp
 2019. aasta lõpp
 2020. aasta lõpp
 2021. aasta lõpp
 2022. aasta lõpp
 2023. aasta lõpp
 2024. aasta lõpp
 2025. aasta lõpp
 2026. aasta lõpp
 Kapitalikohustuse summad
 26 353
 28 451
 30 744
 32 730
 35 198
 36 654
 37 713
 38 278
 37 981
 36 841
 34 568
 32 562
 30 320
 Kapitalikohustuse vähenemine alates 2021. aastast on seotud prognooside puudumisega EIP järgmiseks volitusperioodiks
 3.2.3.Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
 XEttepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
 Hinnangulised täiendavad eelarvevajadused on esitatud eespool punktis „Hinnanguline mõju kuludele“ (115 miljonit eurot perioodil 2018–2020) ja need kaetakse rubriigi 4 sisese ümberpaigutamise või viimase abinõuna mittesihtotstarbelise varu kasutamisega.
 3.3.Hinnanguline mõju tuludele
 XEttepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
 ◻
 ◻omavahenditele
 X mitmesugustele tuludele
 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida
 Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud
 Ettepaneku/algatuse mõju
 17
 Aasta
 N
 Aasta
 N+1
 Aasta
 N+2
 Aasta
 N+3
 Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel .............
 Mitmesuguste sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid ettepanek mõjutab.
 Kui tagatisfond on sihtsummast suurem, tagastatakse ülejääk üldeelarvesse.
 Tuludele avalduva võimaliku mõju arvutusmeetodit kirjeldatakse üksikasjalikult eespool punktis „Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele“, milles käsitletakse tagatisfondi toimimise mehhanismi.
 (1)
 COM(2016) 385 7.6.2016
 (2)
 Tagatisfondi välistegevuste hinnang avaldati aadressil http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm
 (3)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta otsus nr 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks (ELT L 135, 8.5.2014, lk 1).
 (4)
 Nõukogu 11. aprilli 2016. aasta otsus (EL) 2016/590 Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel vastu võetud Pariisi kokkuleppe Euroopa Liidu nimel allakirjutamise kohta (ELT L 103, 19.4.2016, lk 1).
 (5)
 Dokument „EIP kliimastrateegia – rahaliste vahendite mobiliseerimine üleminekuks vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisele majandusele”, mille EIP võttis vastu 22. septembril 2015.
 (6)
 ABM: tegevuspõhine juhtimine; ABB: tegevuspõhine eelarvestamine.
 (7)
 Vastavalt finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punktile a või b.
 (8)
 http://www.eib.org/projects/cycle/monitoring/rem.htm
 (9)
 COM(2016) xxx (final), XX.XX.2016
 (10)
 Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb:
 http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 (11)
 Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
 (12)
 EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
 (13)
 Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
 (14)
 Aasta N, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
 (15)
 Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
 (16)
 Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
 (17)
 Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema netosumma, s.t brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,14.9.2016
 COM(2016) 583 final
 LISA
 Piirkondlikud ülemmäärad
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus,
 millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
 PIIRKONDLIKUD ÜLEMMÄÄRAD
 A. Ühinemiseks valmistuvad riigid: 9 679 000 000 eurot, millest 9 239 000 000 eurot üldvolituse alusel ja 440 000 000 eurot erasektorile laenuandmise volituse alusel.
 B. Naabruspoliitikaga hõlmatud ja partnerlusriigid: 18 374 000 000 eurot, mis on jagatud järgmisteks vaheülemmääradeks:
 i) Vahemere piirkonna riigid: 12 366 000 000 eurot, millest 10 506 000 000 eurot üldvolituse alusel ja 1 860 000 000 eurot erasektorile laenuandmise volituse alusel;
 ii) Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa: 6 008 000 000 eurot;
 C. Aasia ja Ladina-Ameerika: 3 785 000 000 eurot, mis on jagatud järgmisteks vaheülemmääradeks:
 i) Ladina-Ameerika: 2 543 000 000 eurot;
 ii) Aasia: 1 040 000 000 eurot;
 iii) Kesk-Aasia: 202 000 000 eurot;
 D. Lõuna-Aafrika: 462 000 000 eurot.
 EIP juhtorganid võivad pärast komisjoniga konsulteerimist otsustada, et üldise kindlaksmääratud ülemmäära piires jagatakse piirkondade vahel ümber kuni 20 % vaheülemmäärade summast ning kuni 20 % piirkondlike ülemmäärade summast. Punktides A ja B erasektorile laenuandmise volituse jaoks ettenähtud 2 300 000 000 euro suurust kogusummat ei muudeta.
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,14.9.2016
 COM(2016) 583 final
 LISA
 Potentsiaalselt rahastamiskõlblikud piirkonnad ja riigid
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus,
 millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
 POTENTSIAALSELT RAHASTAMISKÕLBLIKUD PIIRKONNAD JA RIIGID
 A. Ühinemiseks valmistuvad riigid
 1. Kandidaatriigid
 Albaania, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Montenegro, Serbia, Türgi
 2. Potentsiaalsed kandidaatriigid
 Bosnia ja Hertsegoviina, Kosovo
 B. Naabruspoliitikaga hõlmatud ja partnerlusriigid
 1. Vahemere piirkonna riigid
 Alžeeria, Egiptus, Jordaania, Liibanon, Liibüa, Maroko, Palestiina, Süüria, Tuneesia
 2. Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa
 Ida-Euroopa: Valgevene, Moldova Vabariik, Ukraina
 Lõuna-Kaukaasia: Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia
 Venemaa
 C. Aasia ja Ladina-Ameerika
 1. Ladina-Ameerika
 Argentiina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Kuuba, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Uruguay, Venezuela
 2. Aasia
 Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Filipiinid, Hiina, India, Indoneesia, Iran, Iraak, Jeemen, Kambodža, Korea RDV, Laos, Malaisia, Maldiivid, Mongoolia, Myanmar/Birma, Nepal, Pakistan, Sri Lanka, Tai ja Vietnam
 3. Kesk-Aasia
 Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan
 D. Lõuna-Aafrika
 Lõuna-Aafrika
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,14.9.2016
 COM(2016) 583 final
 LISA
 Rahastamiskõlblikud piirkonnad ja riigid
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus,
 millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks
 RAHASTAMISKÕLBLIKUD PIIRKONNAD JA RIIGID
 A. Ühinemiseks valmistuvad riigid
 1. Kandidaatriigid
 Albaania, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Montenegro, Serbia, Türgi
 2. Potentsiaalsed kandidaatriigid
 Bosnia ja Hertsegoviina, Kosovo
 B. Naabruspoliitikaga hõlmatud ja partnerlusriigid
 1. Vahemere piirkonna riigid
 Alžeeria, Egiptus, Jordaania, Liibanon, Liibüa, Maroko, Palestiina, Tuneesia
 2. Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa
 Ida-Euroopa: Valgevene, Moldova Vabariik, Ukraina
 Lõuna-Kaukaasia: Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia
 Venemaa
 C. Aasia ja Ladina-Ameerika
 1. Ladina-Ameerika
 Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Uruguay, Venezuela
 2. Aasia
 Bangladesh, Bhutan, Filipiinid, Hiina, India, Indoneesia, Iraak, Jeemen, Kambodža, Laos, Malaisia, Maldiivid, Mongoolia, Myanmar/Birma, Nepal, Pakistan, Sri Lanka, Tai ja Vietnam
 3. Kesk-Aasia
 Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan
 D. Lõuna-Aafrika
 Lõuna-Aafrika


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 28.4.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 114/12
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) 2016/660
 z dnia 27 kwietnia 2016 r.
 ustanawiające standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1308/2013 z dnia 17 grudnia 2013 r. ustanawiające wspólną organizację rynków produktów rolnych oraz uchylające rozporządzenia Rady (EWG) nr 922/72, (EWG) nr 234/79, (WE) nr 1037/2001 i (WE) nr 1234/2007 (1),
 uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje – zgodnie z wynikami wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej – kryteria, na których podstawie Komisja ustala standardowe wartości dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia.
 (2)
 Standardowa wartość w przywozie jest obliczana każdego dnia roboczego, zgodnie z art. 136 ust. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, przy uwzględnieniu podlegających zmianom danych dziennych. Niniejsze rozporządzenie powinno zatem wejść w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 27 kwietnia 2016 r.
 W imieniu Komisji,
 za Przewodniczącego,
 Jerzy PLEWA
 Dyrektor Generalny ds. Rolnictwa i Rozwoju Obszarów Wiejskich
 (1) Dz.U. L 347 z 20.12.2013, s. 671.
 (2) Dz.U. L 157 z 15.6.2011, s. 1.
 ZAŁĄCZNIK
 Standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 (EUR/100 kg)
 Kod CN
 Kod państw trzecich (1)
 Standardowa wartość w przywozie
 0702 00 00
 IL
 268,0
 MA
 85,8
 ZZ
 176,9
 0707 00 05
 MA
 83,0
 TR
 118,9
 ZZ
 101,0
 0709 93 10
 MA
 95,4
 TR
 127,5
 ZZ
 111,5
 0805 10 20
 AR
 115,8
 EG
 47,1
 IL
 85,1
 MA
 58,1
 TR
 39,9
 ZZ
 69,2
 0808 10 80
 AR
 123,2
 BR
 100,4
 CL
 112,7
 CN
 73,3
 NZ
 147,2
 US
 199,1
 ZA
 94,3
 ZZ
 121,5
 0808 30 90
 AR
 122,3
 CL
 93,3
 CN
 62,0
 ZA
 111,8
 ZZ
 97,4
 (1) Nomenklatura krajów ustalona w rozporządzeniu Komisji (UE) nr 1106/2012 z dnia 27 listopada 2012 r. w sprawie wykonania rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 471/2009 w sprawie statystyk Wspólnoty dotyczących handlu zagranicznego z państwami trzecimi, w odniesieniu do aktualizacji nazewnictwa państw i terytoriów (Dz.U. L 328 z 28.11.2012, s. 7). Kod „ZZ” odpowiada „innym pochodzeniom”.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21999D0410(03)
 Απόφαση αριθ. 2/1999 του Συμβουλίου Σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας αφετέρου, της 16ης Μαρτίου 1999, για τη θέσπιση των αναγκαίων κανόνων εφαρμογής του άρθρου 64 παράγραφος 1 σημεία i) και ii) και παράγραφος 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας, αφετέρου, και των κανόνων εφαρμογής του άρθρου 9 παράγραφος 1 σημεία 1 και 2 και παράγραφος 2 του πρωτοκόλλου αριθ. 2 σχετικά με ορισμένα προϊόντα ΕΚΑΧ της ίδιας συμφωνίας
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 096 της 10/04/1999 σ. 0022 - 0025
 ΑΠΟΦΑΣΗ της 2/1999 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΣΥΝΔΕΣΗΣμεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας, αφετέρουτης 16ης Μαρτίου 1999για τη θέσπιση των αναγκαίων κανόνων εφαρμογής του άρθρου 64 παράγραφος 1 σημεία i) και ii) και παράγραφος 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας, αφετέρου, και των κανόνων εφαρμογής του άρθρου 9 παράγραφος 1 σημεία 1 και 2 και παράγραφος 2 του πρωτοκόλλου αριθ. 2 σχετικά με ορισμένα προϊόντα ΕΚΑΧ της ίδιας συμφωνίας(1999/249/ΕΚ, ΕΚΑΧ, Ευρατόμ)ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΣΥΝΔΕΣΗΣ,Έχοντας υπόψη:την ευρωπαϊκή συμφωνία σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας, αφετέρου(1), και ιδίως το άρθρο 64 παράγραφος 3,το πρωτόκολλο αριθ. 2 σχετικά με ορισμένα προϊόντα ΕΚΑΧ της προαναφερθείσας ευρωπαϊκής συμφωνίας και ιδίως το άρθρο 9 παράγραφος 3,Εκτιμώντας:ότι το άρθρο 64 παράγραφος 3 της ευρωπαϊκής συμφωνίας προβλέπει ότι το Συμβούλιο Σύνδεσης θεσπίζει, εντός τριετίας από την έναρξη ισχύος της συμφωνίας, με την έκδοση σχετικής απόφασης τις αναγκαίες ρυθμίσεις για την εφαρμογή των παραγράφων 1 και 2 του εν λόγω άρθρου·ότι το άρθρο 9 παράγραφος 3 του πρωτοκόλλου αριθ. 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας προβλέπει ότι το Συμβούλιο Σύνδεσης θεσπίζει, εντός τριετίας από την έναρξη ισχύος της συμφωνίας, με την έκδοση σχετικής απόφασης, τις αναγκαίες ρυθμίσεις για την εφαρμογή των παραγράφων 1 και 2 του εν λόγω άρθρου,ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:Άρθρο μόνοΕγκρίνονται οι αναγκαίοι κανόνες εφαρμογής του άρθρου 64 παράγραφος 1 σημεία i) και ii) και παράγραφος 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας σύνδεσης μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρουμανίας, αφετέρου, και οι κανόνες εφαρμογής του άρθρου 9 παράγραφος 1 σημεία 1 και 2 και παράγραφος 2 του πρωτοκόλλου αριθ. 2 σχετικά με ορισμένα προϊόντα ΕΚΑΧ της ευρωπαϊκής συμφωνίας, όπως παρατίθενται στο παράρτημα της παρούσας απόφασης.Βρυξέλλες, 16 Μαρτίου 1999.Για το Συμβούλιο ΣύνδεσηςΟ ΠρόεδροςJ. FISCHER(1) ΕΕ L 357 της 31.12.1994, σ. 2.ΠΑΡΑΡΤΗΜΑΚΑΝΟΝΕΣ ΕΦΑΡΜΟΓΗΣ ΓΙΑ ΤΗΝ ΕΦΑΡΜΟΓΗ ΤΩΝ ΔΙΑΤΑΞΕΩΝ ΠΕΡΙ ΑΝΤΑΓΩΝΙΣΜΟΥ ΠΟΥ ΕΦΑΡΜΟΖΟΝΤΑΙ ΣΤΙΣ ΕΠΙΧΕΙΡΗΣΕΙΣ, ΟΙ ΟΠΟΙΟΙ ΠΡΟΒΛΕΠΟΝΤΑΙ ΣΤΟ ΑΡΘΡΟ 64 ΠΑΡΑΓΡΑΦΟΣ 1 ΣΗΜΕΙΑ i) και ii) ΚΑΙ ΠΑΡΑΓΡΑΦΟΣ 2 ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΣΥΜΦΩΝΙΑΣ ΚΑΘΩΣ ΚΑΙ ΣΤΟ ΑΡΘΡΟ 9 ΠΑΡΑΓΡΑΦΟΣ 1 ΣΗΜΕΙΑ 1 ΚΑΙ 2 ΚΑΙ ΠΑΡΑΓΡΑΦΟΣ 2 ΤΟΥ ΠΡΩΤΟΚΟΛΛΟΥ αριθ. 2 ΤΗΣ ΕΝ ΛΟΓΩ ΣΥΜΦΩΝΙΑΣ ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΑ ΠΡΟΪΟΝΤΑ ΕΚΑΧΆρθρο 1Γενική αρχήΟι περιπτώσεις που αφορούν συμφωνίες μεταξύ επιχειρήσεων, οι αποφάσεις ενώσεων επιχειρήσεων και κάθε εναρμονισμένη πρακτική μεταξύ επιχειρήσεων που δύνανται να επηρεάσουν, να παρεμποδίσουν, να περιορίσουν ή να νοθεύσουν τον ανταγωνισμό, καθώς και οι περιπτώσεις κατάχρησης της δεσπόζουσας θέσης στο έδαφος της Κοινότητας ή της Ρουμανίας, στο σύνολό του ή σε σημαντικό τμήμα αυτού, που δύνανται να επηρεάσουν το εμπόριο μεταξύ της Κοινότητας και της Ρουμανίας, ρυθμίζονται σύμφωνα με τις αρχές του άρθρου 64 παράγραφοι 1 και 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας.Για το σκοπό αυτό, τις εν λόγω περιπτώσεις αναλαμβάνει η Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων (ΓΔ IV), από πλευράς της Κοινότητας ("Επιτροπή") και η Υπηρεσία Ανταγωνισμού και το Συμβούλιο Ανταγωνισμού (ΥΑΣΑ), από ρουμανικής πλευράς.Οι αρμοδιότητες της Επιτροπής και της ΥΑΣΑ για τη ρύθμιση των εν λόγω περιπτώσεων απορρέουν από τους ισχύοντες κανόνες των αντίστοιχων νομοθεσιών της Κοινότητας και της Ρουμανίας, ακόμη και στην περίπτωση όπου οι εν λόγω κανόνες εφαρμόζονται σε επιχειρήσεις οι οποίες βρίσκονται εκτός της αντίστοιχης επικράτειας.Αμφότερες οι αρχές ρυθμίζουν τις εν λόγω περιπτώσεις σύμφωνα με τους ιδίους ουσιαστικούς κανόνες, και λαμβάνοντας υπόψη τις κατωτέρω διατάξεις. Οι σχετικοί ουσιαστικοί κανόνες των αρχών είναι οι κανόνες περί ανταγωνισμού της συνθήκης για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, καθώς και της συνθήκης για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Άνθρακα και Χάλυβα, περιλαμβανομένου και του παράγωγου δικαίου περί ανταγωνισμού, για την Επιτροπή των ΕΚ, και ο ρουμανικός νόμος περί ανταγωνισμού αριθ. 21, της 10ης Απριλίου 1996, για την ΥΑΣΑ.ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΕΣ ΔΡΑΣΤΗΡΙΟΤΗΤΕΣ ΒΑΣΕΙ ΤΗΣ ΣΥΝΘΗΚΗΣ ΓΙΑ ΤΗΝ ΙΔΡΥΣΗ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑΣΆρθρο 2Αρμοδιότητα αμφοτέρων των αρχών ανταγωνισμούΟι περιπτώσεις του άρθρου 64 της ευρωπαϊκής συμφωνίας, οι οποίες ενδέχεται να επηρεάσουν την αγορά της Κοινότητας και της Ρουμανίας και οι οποίες ενδεχομένως εμπίπτουν στην αρμοδιότητα αμφοτέρων των αρχών ανταγωνισμού, ρυθμίζονται από την Επιτροπή και την ΥΑΣΑ, σύμφωνα με τους κανόνες του παρόντος άρθρου.1. Κοινοποίησηα) Οι αρχές ανταγωνισμού κοινοποιούν αμοιβαία τις περιπτώσεις τις οποίες αναλαμβάνουν, οι οποίες, σύμφωνα με τη γενική αρχή του άρθρου 1, φαίνεται να υπάγονται στην συντρέχουσα αρμοδιότητα της άλλης αρχής.β) Η εν λόγω κατάσταση προκύπτει ειδικότερα σε περιπτώσεις που αφορούν δραστηριότητες, οι οποίες:- συνεπάγονται πράξεις που αντιβαίνουν τον ανταγωνισμό, και οι οποίες πραγματοποιούνται στο έδαφος της άλλης αρχής,- έχουν σχέση με εκτελεστικές πράξεις της άλλης αρχής ανταγωνισμού,- συνεπάγονται θεραπευτικά μέτρα τα οποία απαιτούν ή απαγορεύουν μια συγκεκριμένη συμπεριφορά στο έδαφος της άλλης αρχής.γ) Η κοινοποίηση δυνάμει του παρόντος άρθρου, περιλαμβάνει επαρκή στοιχεία, ώστε ο αποδέκτης να δύναται να προβεί σε αρχική αξιολόγηση των συνεπειών επί των συμφερόντων του. Αντίγραφα των κοινοποιήσεων υποβάλλονται τακτικά στο Συμβούλιο Σύνδεσης βάσει της ευρωπαϊκής συμφωνίας.δ) Η κοινοποίηση πρέπει να πραγματοποιείται εκ των προτέρων, το ταχύτερον δυνατόν, και το αργότερο σε στάδιο της έρευνας, αρκετά πριν από την έκδοση απόφασης ή το διακανονισμό, ώστε να είναι δυνατόν να υποβληθούν παρατηρήσεις ή να γίνουν διαβουλεύσεις και να δύναται η επιληφθείσα αρχή να λάβει υπόψη τις απόψεις της άλλης αρχής, καθώς και να αναλάβει διορθωτική ενέργεια δυνάμει της νομοθεσίας της, για τη ρύθμιση της εν λόγω περίπτωσης.2. Διαβουλεύσεις και διεθνής νομική συνεργασίαΕφόσον η Επιτροπή ή η ΥΑΣΑ θεωρούν ότι οι πράξεις που αντιβαίνουν στον ανταγωνισμό και πραγματοποιούνται στο έδαφος της άλλης αρχής, επηρεάζουν σημαντικά συμφέροντα ενός μέρους, μπορεί να ζητήσει τη διαβούλευση με την άλλη αρχή, ή μπορεί να την καλέσει να κινήσει τις κατάλληλες διαδικασίες, ώστε να αναλάβει διορθωτική ενέργεια δυνάμει της αντίστοιχης νομοθεσίας περί πράξεων αντίθετων προς τον ανταγωνισμό. Τούτο δεν θίγει οποιαδήποτε ενέργεια που αναλαμβάνεται βάσει της νομοθεσίας περί ανταγωνισμού του αιτούντος μέρους και δεν αναιρεί την πλήρη ελευθερία της αρχής προς την οποία υποβάλλεται το αίτημα να λάβει την τελική απόφαση.3. Εξεύρεση συμβιβαστικής λύσηςΗ αρχή ανταγωνισμού προς την οποία υποβάλλεται το αίτημα εξετάζει πλήρως και με κατανόηση τις απόψεις και τα πραγματικά παραστατικά τα οποία ενδεχομένως προσκομίζει η αιτούσα αρχή και, ιδίως, τον χαρακτήρα των πράξεων που αντιβαίνουν στον ανταγωνισμό, τις εμπλεκόμενες επιχειρήσεις και τις προβαλλόμενες επιζήμιες συνέπειες για τα σημαντικά συμφέροντα του αιτούντος μέρους.Με την επιφύλαξη δικαιωμάτων ή υποχρεώσεων, οι αρχές ανταγωνισμού που συμμετέχουν σε διαβουλεύσεις δυνάμει του παρόντος άρθρου, προσπαθούν να εξεύρουν αμοιβαία αποδεκτή λύση λαμβάνοντας υπόψη τα εμπλεκόμενα σημαντικά συμφέροντα αμφότερων των μερών.Άρθρο 3Αποκλειστική αρμοδιότητα μιας αρχής ανταγωνισμού1. Οι περιπτώσεις που υπάγονται στην αποκλειστική αρμοδιότητα μιας αρχής ανταγωνισμού, σύμφωνα με την αρχή του άρθρου 1, και οι οποίες δύνανται να βλάπτουν σημαντικά συμφέροντα του άλλου μέρους, διακανονίζονται αφού ληφθούν υπόψη οι διατάξεις του άρθρου 2 καθώς και οι αρχές που εκτίθενται κατωτέρω.2. Ειδικότερα, όταν μια από τις αρχές ανταγωνισμού προβαίνει σε έρευνα ή κινεί διαδικασία, σε περίπτωση κατά την οποία διαπιστώνεται ότι θίγονται σημαντικά συμφέροντα του άλλου μέρους, η επισπεύδουσα αρχή κοινοποιεί την περίπτωση αυτή στην άλλη αρχή, χωρίς επίσημο αίτημα της τελευταίας.Άρθρο 4Αίτηση πληροφοριώνΕφόσον η αρχή ανταγωνισμού ενός μέρους διαπιστώνει ότι μια περίπτωση, η οποία υπάγεται στην αποκλειστική ή συντρέχουσα αρμοδιότητα του άλλου μέρους, θίγει σημαντικά συμφέροντα του πρώτου μέρους, μπορεί να ζητήσει πληροφορίες σχετικά με την περίπτωση αυτή από την επισπεύδουσα αρχή.Η επισπεύδουσα αρχή παρέχει επαρκή στοιχεία στο βαθμό που δύναται και σε στάδιο της διαδικασίας αρκετά πριν από την έκδοση απόφασης ή το διακανονισμό, ώστε να μπορούν να ληφθούν υπόψη οι απόψεις της αιτούσας αρχής.Άρθρο 5Απόρρητος και εμπιστευτικός χαρακτήρας των πληροφοριών1. Λαμβάνοντας υπόψη το άρθρο 64 παράγραφος 7 της ευρωπαϊκής συμφωνίας, δεν απαιτείται από τις αρχές ανταγωνισμού να παρέχουν πληροφορίες στην άλλη αρχή, εφόσον η κοινολόγηση των εν λόγω πληροφοριών στην αιτούσα αρχή απαγορεύεται βάσει της νομοθεσίας της αρχής η οποία διαθέτει τις πληροφορίες, ή είναι ασυμβίβαστη με σημαντικά συμφέροντα του μέρους, η αρχή του οποίου διαθέτει τις πληροφορίες.2. Έκαστη αρχή συμφωνεί να διατηρήσει, κατά το δυνατόν περισσότερο τον εμπιστευτικό χαρακτήρα των πληροφοριών που της παρέχει εμπιστευτικά η άλλη αρχή.Άρθρο 6Απαλλαγές κατά κατηγορίεςΚατ' εφαρμογή του άρθρου 64 της ευρωπαϊκής συμφωνίας, όπως προβλέπεται ανωτέρω στα άρθρα 2 και 3 των εν λόγω κανόνων εφαρμογής, οι αρχές ανταγωνισμού εξασφαλίζουν την πλήρη εφαρμογή των αρχών που περιέχονται στους κανονισμούς περί απαλλαγών κατά κατηγορίες που ισχύουν στην Κοινότητα. Η ΥΑΣΑ ενημερώνεται σχετικά με κάθε διαδικασία που αφορά την έγκριση, κατάργηση ή τροποποίηση απαλλαγών κατά κατηγορίες από την Κοινότητα.Στην περίπτωση κατά την οποία η ρουμανική πλευρά έχει σοβαρές αντιρρήσεις όσον αφορά τους κανονισμούς περί απαλλαγής κατά κατηγορίες, και αφού ληφθεί υπόψη η προσέγγιση των νομοθεσιών, όπως προβλέπεται στην Ευρωπαϊκή συμφωνία, πραγματοποιούνται διαβουλεύσεις στο Συμβούλιο Σύνδεσης, σύμφωνα με τις διατάξεις του άρθρου 9.Οι ίδιες αρχές εφαρμόζονται όσον αφορά άλλες σημαντικές μεταβολές της πολιτικής περί ανταγωνισμού της Κοινότητας ή της Ρουμανίας.Άρθρο 7Έλεγχος συγκεντρώσεων επιχειρήσεωνΌσον αφορά τις συγκεντρώσεις επιχειρήσεων που εμπίπτουν στον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 4064/89 του Συμβουλίου, της 21ης Δεκεμβρίου 1989, σχετικά με τον έλεγχο συγκεντρώσεων των επιχειρήσεων(1), και οι οποίες έχουν σημαντικό αντίκτυπο στη ρουμανική οικονομία, η ΥΑΣΑ μπορεί να εκθέσει την αποψή της κατά τη διάρκεια της διαδδικασίας λαμβάνοντας υπόψη τα χρονικά όρια, όπως προβλέπεται στον προαναφερθέντα κανονισμό. Η Επιτροπή θα λάβει δεόντως υπόψη αυτή την άποψη, με την επιφύλαξη των διαδικασιών που έχουν ήδη κινηθεί στο πλαίσιο των αντίστοιχων νομοθεσιών περί ανταγωνισμού.Άρθρο 8Ενέργειες ήσσονος σημασίας1. Οι πράξεις που αντιβαίνουν στον ανταγωνισμό, οι οποίες έχουν αμελητέες συνέπειες στο εμπόριο μεταξύ των μερών ή στον ανταγωνισμό, δεν καλύπτονται από το άρθρο 64 παράγραφος 1 της ευρωπαϊκής συμφωνίας και, συνεπώς, δεν διέπονται από τα άρθρα 2 έως 6 των εν λόγω κανόνων εφαρμογής.2. Κατά την έννοια της παραγράφου 1, θεωρείται εν γένει ότι οι συνέπειες είναι αμελητέες όταν:- ο συνολικός ετήσιος κύκλος εργασιών των επιχειρήσεων που συμμετέχουν δεν υπερβαίνει τα 200 εκατομμύρια Ecu, και- τα αγαθά ή υπηρεσίες που αποτελούν το αντικείμενο της συμφωνίας, καθώς και τα λοιπά αγαθά ή υπηρεσίες των επιχειρήσεων που συμμετέχουν και οι οποίες θεωρούνται από τους χρήστες ισοδύναμες λόγω των χαρακτηριστικών τους, των τιμών και της προτιθέμενης χρήσης, δεν αντιπροσωπεύουν περισσότερο από 5 % της συνολικής αγοράς για τα εν λόγω αγαθά ή υπηρεσίες στον χώρο της κοινής αγοράς και της ρουμανικής αγοράς που καλύπτει η συμφωνία.Άρθρο 9Συμβούλιο Σύνδεσης1. Στην περίπτωση που οι προβλεπόμενες στα άρθρα 2 και 3 διαδικασίες δεν οδηγήσουν σε αμοιβαία αποδεκτή λύση, καθώς και στις άλλες περιπτώσεις που αναφέρονται ρητά στους παρόντες κανόνες εφαρμογής, γίνεται ανταλλαγή απόψεων στο Συμβούλιο Σύνδεσης, αφού το ζητήσει ένα μέρος και εντός τριών μηνών από το αίτημα.2. Ύστερα από αυτή την ανταλλαγή απόψεων, ή ύστερα από το πέρας της προαναφερόμενης στην παράγραφο 1 προθεσμίας, το Συμβούλιο Σύνδεσης μπορεί να υποβάλει τις αναγκαίες συστάσεις για τη διευθέτηση των εν λόγω περιπτώσεων, με την επιφύλαξη του άρθρου 64 παράγραφος 6 της ευρωπαϊκής συμφωνίας. Στις συστάσεις αυτές, το Συμβούλιο Σύνδεσης μπορεί να λάβει υπόψη κάθε περίπτωση κατά την οποία η αρχή στην οποία υποβλήθηκε η αίτηση δεν μπόρεσε να διατυπώσει την άποψή της προς την αιτούσα αρχή εντός της προθεσμίας, που προβλέπεται στην παράγραφο 1.2. Οι διαδικασίες του Συμβουλίου Σύνδεσης δεν θίγουν οποιαδήποτε ενέργεια λαμβάνεται βάσει της σχετικής νομοθεσίας περί ανταγωνισμού που ισχύει στο έδαφος των μερών.Άρθρο 10Αρνητική σύγκρουση αρμοδιοτήτωνΕφόσον η Επιτροπή των ΕΚ και η ΥΑΣΑ θεωρούν ότι δεν είναι αρμόδιες για να επιληφθούν περίπτωσης βάσει της σχετικής τους νομοθεσίας, πραγματοποιείται ανταλλαγή απόψεων στο Συμβούλιο Σύνδεσης, κατόπιν αιτήσεως. Η Κοινότητα και η Ρουμανία καταβάλλουν κάθε προσπάθεια για να εξεύρουν αμοιβαία αποδεκτή λύση λαμβάνοντας υπόψη τα αντίστοιχα σημαντικά συμφέροντα, με την υποστήριξη του Συμβουλίου Σύνδεσης, το οποίο μπορεί να υποβάλει τις κατάλληλες συστάσεις, με την επιφύλαξη του άρθρου 64 παράγραφος 6 της Ευρωπαϊκής συμφωνίας και των δικαιωμάτων κάθε κράτους μέλους των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων εκ των αντίστοιχων κανόνων του περί ανταγωνισμού.ΟΙΚΟΝΟΜΙΚΕΣ ΔΡΑΣΤΗΡΙΟΤΗΤΕΣ ΒΑΣΕΙ ΤΗΣ ΣΥΝΘΗΚΗΣ ΓΙΑ ΤΗΝ ΙΔΡΥΣΗ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑΣ ΑΝΘΡΑΚΑ ΚΑΙ ΧΑΛΥΒΑ (ΕΚΑΧ)Άρθρο 11Συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Άνθρακα και ΧάλυβαΟι διατάξεις που περιέχονται στα ανωτέρω άρθρα 1 έως 6 και 8 έως 10 εφαρμόζονται στον τομέα του άνθρακα και χάλυβα, όπως αναφέρεται στο πρωτόκολλο αριθ. 2 της ευρωπαϊκής συμφωνίας.ΔΙΟΙΚΗΤΙΚΗ ΣΥΝΔΡΟΜΗΆρθρο 12ΓλώσσεςΗ Επιτροπή των ΕΚ και η ΥΑΣΑ προβλέπουν τις πρακτικές ρυθμίσεις για την αμοιβαία συνδρομή ή κάθε άλλη κατάλληλη λύση, ιδίως όσον αφορά το θέμα των μεταφράσεων.(1) ΕΕ L 395 της 30.12.1989, σ. 1· κανονισμός όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (EK) 1310/97 (EE L 180 της 9.7.1997, σ. 1).


type: caselaw

text:
 18.9.2017
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 309/24
 2017 m. gegužės 30 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nisreen Sharqawi ir kt./Vokietijos Federacinė Respublika
 (Byla C-319/17)
 (2017/C 309/30)
 Proceso kalba: vokiečių
 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
 Bundesverwaltungsgericht
 Šalys pagrindinėje byloje
 Ieškovai, apeliantai ir kasatoriai: Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, pagal įstatymą atstovaujamas motinos Nisreen Sharqawi, Hosam Fattayrji, pagal įstatymą atstovaujamas motinos Nisreen Sharqawi
 Atsakovė, kita apeliacinio proceso šalis ir kita kasacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika
 Prejudiciniai klausimai
 1.
 Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES (1) 52 straipsnio pirmoje pastraipoje įtvirtintą pereinamojo laikotarpio nuostatą draudžiama taikyti nacionalinės teisės normą, pagal kurią, į nacionalinę teisę perkėlus palyginti su pirmtake platesnę Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, tarptautinės apsaugos prašymas laikomas nepriimtinu, kai kitoje valstybėje narėje prašytojui suteikta papildoma apsauga, jei nacionalinės teisės norma, nacionalinėje teisėje nesant pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikytina ir prieš 2015 m. liepos 20 d. pateiktiems prašymams?
 Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES 52 straipsnio pirmoje pastraipoje įtvirtintą pereinamojo laikotarpio nuostatą valstybėms narėms visų pirma leidžiama Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę įgyvendinti atgaline data, kai dėl to nepriimtinais būtų laikomi ir prieš šios platesnės teisės perkėlimą į nacionalinę teisę pateikti prašymai suteikti prieglobstį, dėl kurių perkėlimo metu dar nebuvo priimtas galutinis sprendimas?
 2.
 Ar Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnyje valstybėms narėms suteikiama pasirinkimo teisė prašymą suteikti prieglobstį atmesti kaip nepriimtiną dėl kitos tarptautinės atsakomybės (Dublino reglamentas) arba remiantis Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punktu?
 3.
 Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar pagal Sąjungos teisę valstybei narei draudžiama tarptautinės apsaugos prašymą atmesti kaip nepriimtiną dėl papildomos apsaugos suteikimo kitoje valstybėje narėje, į nacionalinę teisę perkėlus Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, kai:
 a)
 prašytojas reikalauja jam kitoje valstybėje narėje suteiktą papildomą apsaugą sustiprinti suteikiant pabėgėlio statusą ir prieglobsčio prašymo nagrinėjimo procedūra kitoje valstybėje narėje turėjo ir tebeturi sisteminių trūkumų arba
 b)
 tarptautinės apsaugos įgyvendinimas, konkrečiai užsieniečių, kuriems suteikta papildoma apsauga, gyvenimo sąlygos prašytojui papildomą apsaugą jau suteikusioje kitoje valstybėje narėje,
 —
 pažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnį ar Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnį arba
 —
 neatitinka Direktyvos 2011/95/ES 20 ir paskesniuose straipsniuose nustatytų reikalavimų, bet dar nepažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnio arba Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnio?
 4.
 Jei į trečiojo klausimo b punktą būtų atsakyta teigiamai: ar tai taikytina ir tuomet, kai užsieniečiams, kuriems suteikta papildoma apsauga, neteikiamos pragyvenimą užtikrinančios paslaugos arba, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, jos teikiamos gerokai mažesnio masto, jei šiuo požiūriu šie asmenys netraktuojami kitaip negu šios valstybės narės piliečiai?
 5.
 Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
 a)
 Ar reglamentas „Dublinas III“ taikomas per tarptautinės apsaugos suteikimo procedūrą, kai prašymas suteikti prieglobstį buvo pateiktas prieš 2014 m. sausio 1 d., o prašymas atsiimti prieglobsčio prašytoją – tik po 2014 m. sausio 1 d. ir prašytojui prieš tai (2013 m. vasario mėn.) prašomoje valstybėje narėje buvo suteikta papildoma apsauga?
 b)
 Ar iš Dublino sistemos kyla, kad – pagal nerašytą principą – atsakomybė pereina atsiimti prašytoją prašančiai valstybei narei, kai atsakinga valstybė narė, kurios to prašoma, į laiku pateiktą prašymą dėl atsiėmimo pagal Dublino sistemą atsakė neigiamai ir vietoj to nurodė tarpvalstybinę readmisijos sutartį?
 (1) 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, p. 60).