text:
27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/1
 I
 (Akty, jejichž zveřejnění je povinné)
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 17 – Jednotná
 ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska sedadel, jejich ukotvení a opěrek hlavy
 Revize 4
 Zahrnující veškeré platné texty až po tyto dokumenty:
 Série změn 07 – datum vstupu v platnost: 6. srpen 1998
 Dodatek 1 k sérii změn 07 – datum vstupu v platnost: 17. listopadu 1999
 Dodatek 2 k sérii změn 07 – datum vstupu v platnost: 13. ledna 2000
 Oprava 1 série změn 06 na základě sdělení depozitáře C.N.655.1999.TREATIES-1 ze dne 19. července
 1999
 Oprava 1 série změn 07 na základě sdělení depozitáře C.N.425.2000.TREATIES-1 ze dne 27. června 2000
 Oprava 1 k dodatku 1 k sérii změn 07 na základě sdělení depozitáře C.N.814.2001.TREATIES-1 ze dne
 23. srpna 2001
 Oprava 1 revize 4 nařízení na základě sdělení depozitáře C.N. 165.2004. TREATIES-1 ze dne 4. března
 2004
 Oprava 2 revize 4 nařízení na základě sdělení depozitáře C.N. 1035.2004. TREATIES-1 ze dne 4. října
 2004
 ---pagebreak--- L 373/2 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na pevnost sedadel, jejich ukotvení a příslušné opěrky hlavy u
 vozidel kategorie M1 a N a na pevnost sedadel, jejich ukotvení a příslušné opěrky hlavy u
 vozidel kategorie M2 a M3, které nejsou řešeny předpisem č. 80 a sérií změn 01. 1/ 2/
 Předpis se rovněž vztahuje na konstrukci zadní části opěradel sedadel 2/ a rovněž na
 zařízení určené k ochraně cestujících před nebezpečím vznikajícím pohybem zavazadel při
 čelním nárazu u vozidel kategorie M1.
 Předpis se nevztahuje na sklopná, bočně orientovaná nebo proti směru jízdy orientovaná
 sedadla nebo na opěrky hlavy upevněné na tato sedadla.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se:
 2.1. „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o pevnost sedadel a jejich
 ukotvení, konstrukci zadní části opěradel sedadel a vlastnosti jejich opěrek hlavy;
 2.2. „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových
 základních hlediscích jako jsou:
 2.2.1. konstrukce, tvar, rozměry, materiály a hmotnost sedadel, sedadla se však mohou lišit v
 potahu a barvě; rozdíly hmotnosti nepřevyšující 5 procent schváleného typu sedadla nejsou
 pokládány za významné;
 2.2.2. typ a rozměry seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému opěradel a sedadel a
 jejich částí;
 2.2.3 typ a rozměry ukotvení sedadel;
 2.2.4. rozměry, konstrukce, materiály a polštářování opěrek hlavy, mohou se však lišit v potahu a
 barvě;
 2.2.5. typ a rozměry upevnění opěrek hlavy a vlastnosti části vozidla, ke které je opěrka hlavy
 upevněna, pokud se jedná o samostatnou opěrku hlavy;
 2.3. „sedadlem“ rozumí konstrukce včetně polštářování, která může být pevnou součástí
 konstrukce vozidla a která je určena k sezení jedné dospělé osoby. Tento pojem zahrnuje
 jak jednotlivé sedadlo, tak i část spojených sedadel určenou pro jednu osobu;
 1/ Podle definice v konsolidovaném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), příloha 7 (dokument
 TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).
 2/ Zadní části opěradel sedadel vozidel kategorie M1 jsou pokládány za vyhovující ustanovením bodů 5.1.3. a
 5.1.4. tohoto předpisu, pokud odpovídají ustanovením předpisu č. 21 „Jednotné podmínky ve věci schvalování
 vozidel v oblasti jejich vnitřní výbavy“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/ Dodatek 20/Rev.2).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/3
 2.4. „lavicovým sedadlem“ rozumí konstrukce, včetně polštářování, určená k sezení více než
 jedné dospělé osoby;
 2.5. „ukotvením“ rozumí systém, kterým je soustava sedadel připevněna ke karoserii vozidla,
 včetně příslušných částí karoserie vozidla;
 2.6. „systémem seřízení“ rozumí zařízení, kterým se sedadlo nebo jeho části mohou nastavit do
 polohy vyhovující tvaru těla sedící osoby:
 2.6.1. podélné seřízení;
 2.6.2. výškové seřízení;
 2.6.3. úhlové seřízení;
 2.7. „systémem posouvání“ rozumí zařízení, pomocí kterého se může sedadlo nebo jedna z jeho
 částí posunout nebo natočit, bez pevné mezilehlé polohy, k usnadnění přístupu do prostoru
 za dotyčným sedadlem;
 2.8. „blokovacím systémem“ rozumí zařízení, které zajišťuje sedadlo a jeho části v poloze pro
 užívání;
 2.9. „sklopným sedadlem“ rozumí pomocné sedadlo určené k příležitostnému použití, které je
 běžně sklopeno;
 2.10. „příčnou rovinou“ rozumí rovina kolmá k podélné střední rovině vozidla;
 2.11. „podélnou rovinou“ rozumí rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla;
 2.12. „opěrkou hlavy“ rozumí zařízení, jehož účelem je omezit posun hlavy dospělého cestujícího
 směrem dozadu vzhledem k trupu, aby se zmenšilo nebezpečí poranění krční páteře v
 případě nehody;
 2.12.1. „opěrkou hlavy tvořící nedílnou část sedadla“ rozumí opěrka tvořená horní částí opěradla
 sedadla. Této definici vyhovují opěrky hlavy, které vyhovují definici v bodech 2.12.2 nebo
 2.12.3, avšak mohou být vyjmuty ze sedadla nebo konstrukce vozidla pouze s použitím
 nástrojů nebo při částečném nebo úplném sejmutí čalounění sedadla;
 2.12.2. „oddělitelnou opěrkou hlavy“ rozumí opěrka hlavy tvořená konstrukční částí oddělitelnou
 od sedadla, která je navržena pro zasunutí a pevné zachycení v konstrukci opěradla sedadla;
 2.12.3. „samostatnou opěrkou hlavy“ rozumí opěrka hlavy tvořená konstrukční částí oddělenou od
 sedadla, která je navržena pro zasunutí nebo pevné zachycení v konstrukci vozidla;
 2.13. „R-bodem“ rozumí vztažný bod místa k sezení podle definice v příloze III tohoto předpisu;
 2.14. „vztažnou čárou“ rozumí přímka na figuríně znázorněné na obrázku 1 v dodatku 1 k příloze
 3 tohoto předpisu.
 2.15. „oddělovacím systémem“ rozumí části nebo zařízení, která, navíc k opěradlům sedadel, mají
 chránit cestující proti pohybu zavazadel; oddělovací systém může být konkrétně tvořen sítí
 nebo drátěným pletivem umístěným nad úrovní opěradel sedadel v jejich vzpřímené nebo
 rozložené poloze. Opěrky hlavy dodávané jako standardní vybavení vozidel vybavovaných
 ---pagebreak--- L 373/4 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 takovými částmi nebo zařízením jsou pokládány za součást oddělovacího systému. Ovšem
 sedadlo vybavené opěrkou hlavy není samo o sobě pokládáno za oddělovací systém.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Žádost o schválení typu vozidla předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený
 zástupce.
 3.2. Žádost musí být doplněna následujícími dokumenty ve trojím vyhotovení a s následujícími
 specifikacemi:
 3.2.1. Podrobný popis typu vozidla, pokud jde o konstrukci sedadel, jejich ukotvení a jejich
 seřizovací, posouvací a blokovací systém.
 3.2.1.1. Podrobný popis a/nebo výkresy oddělovacího systému, je-li to vhodné.
 3.2.2. Výkresy sedadel, jejich ukotvení na vozidle a jejich seřizovacího, posouvacího a
 blokovacího systému, provedené ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné.
 3.2.3. V případě sedadla s oddělitelnou opěrkou hlavy:
 3.2.3.1. podrobný popis opěrky hlavy upřesňující zejména druh materiálu nebo materiálů pro
 polštářování;
 3.2.3.2. podrobný popis umístění, typu nosiče a upevňovacích součástí pro montáž opěrky hlavy na
 sedadlo.
 3.2.4. V případě samostatné opěrky hlavy:
 3.2.4.1. podrobný popis opěrky hlavy upřesňující zejména druh materiálu nebo materiálů pro
 polštářování;
 3.2.4.2. podrobný popis umístění a typu nosiče a upevňovacích elementů pro montáž opěrky hlavy
 na konstrukci vozidla.
 3.3. Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží:
 3.3.1. vozidlo představující typ vozidla, které má být schváleno, nebo části vozidla, které
 technická zkušebna pokládá za nezbytné pro schvalovací zkoušení;
 3.3.2. další sada sedadel, kterými je vozidlo vybaveno, s jejich ukotvením.
 3.3.3. U vozidel se sedadly, která jsou vybavena nebo která mohou být vybavena opěrkami hlavy
 navíc k požadavkům stanoveným v bodech 3.3.1. a 3.3.2.:
 3.3.3.1. v případě oddělitelných opěrek hlavy: další sada sedadel opatřených opěrkami hlavy,
 kterými je vozidlo vybavováno, včetně jejich ukotvení;
 3.3.3.2. v případě samostatných opěrek hlavy: další sada sedadel, kterými je vozidlo vybavováno
 včetně jejich ukotvení, další sada příslušných opěrek hlavy a část konstrukce vozidla, ke
 které jsou opěrky hlavy upevněny, nebo kompletní konstrukce.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/5
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu
 splňuje odpovídající požadavky (sedadla vybavená nebo potencionálně vybavovaná
 opěrkami hlavy).
 4.2. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. První dvě číslice (nyní 07, což
 odpovídá sérii změn 07) informují o sérii změn, která zahrnuje poslední podstatné technické
 změny předpisu v době vydání schválení typu. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo
 stejnému typu vozidla vybaveného jiným typem sedadel nebo opěrek hlavy nebo sedadly s
 jiným odlišným ukotvením na vozidle (platí to jak pro sedadla s opěrkami hlavy, tak i bez
 nich), tak i jinému typu vozidla.
 4.3. Oznámení o schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto
 předpisu se smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, oznámí na formuláři
 podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.4. Každé vozidlo odpovídající typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu se viditelně a
 na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení označí mezinárodní značkou
 schválení typu sestávající z:
 ---pagebreak--- L 373/6 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 4.4.1. z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil;
 3/
 4.4.2. čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem schválení typu
 vpravo od kružnice předepisované v bodě 4.4.1.
 4.4.3. Pokud je ale vozidlo vybaveno jedním sedadlem nebo větším počtem sedadel vybavených
 nebo potencionálně vybavovaných opěrkami hlavy schválenými jako odpovídající
 požadavkům níže uvedených bodů 5.1. a 5.2., bude číslo tohoto předpisu doplněno písmeny
 „RA“. Formulář podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu bude informovat, které sedadlo
 (sedadla) vozidla je (jsou) vybaveno(a) nebo potencionálně vybavováno(a) opěrkami hlavy.
 Značení musí rovněž informovat, že zbývající sedadla ve vozidle, nevybavená nebo
 potencionálně vybavovaná opěrkami hlavy, jsou schválena a odpovídají požadavkům níže
 uvedeného bodu 5.1. tohoto předpisu.
 4.5. Pokud vozidlo odpovídá typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více jiných předpisů
 přiložených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, pak symbol
 předepsaný v bodě 4.4.1. nemusí být opakován; v takovém případě budou číslo předpisu a
 čísla schválení typu a doplňkové symboly veškerých předpisů, podle kterých bylo schválení
 uděleno v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, umístěny ve svislých
 sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6. Značka schválení musí být jasně čitelná a neodstranitelná.
 4.7. Značka schválení musí být umístěna poblíž typového štítku vozidla nebo přímo na něm.
 Tento štítek upevňuje výrobce.
 4.8. Příklady uspořádání značky schválení jsou uvedeny v příloze 2 tohoto předpisu.
 5. POŽADAVKY
 5.1. Všeobecné požadavky týkající se veškerých sedadel vozidel kategorie M1 4/
 5.1.1. Všechny systémy seřízení a posouvání musí být opatřeny samočinně fungujícím
 blokovacím systémem. U loketních opěrek nebo jiných zařízení ke zvýšení pohodlí není
 blokovací systém nutný, pokud přítomnost uvedených zařízení nezpůsobuje další nebezpečí
 poranění cestujících v případě kolize.
 3/ 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Holandsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko,
 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro
 Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko,
 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro
 Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu,
 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko,
 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbajdžán, 40 pro bývalou Jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro
 Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy za použití svého příslušného symbolu ECE), 43 pro
 Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland. Následující
 čísla budou přidělována dalším státům v chronologickém pořadí tak, jak budou dohodu ratifikovat nebo jak se připojí
 k Dohodě o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat
 a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě
 těchto pravidel a takto udělená čísla budou sdělena generálním tajemníkem Organizace spojených národů smluvním
 stranám dohody.
 4/ Vozidla kategorie M2, která jsou schválena podle tohoto předpisu jako alternativa k předpisu č. 80 (v
 souladu s bodem 1.2 tohoto předpisu), musí rovněž splňovat požadavky tohoto bodu.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/7
 5.1.2. Ovládač sloužící k odblokování zařízení podle bodu 2.7 musí být umístěn na vnější straně
 sedadla blízko u dveří. Musí být snadno přístupný, a to i pro cestujícího na sedadle, které se
 nachází bezprostředně za dotyčným sedadlem.
 5.1.3. Zadní části sedadel v oblasti 1 definované v bodě 6.8.1.1 musí vyhovět při zkoušce
 pohlcování energie v souladu s požadavky přílohy 6 tohoto předpisu.
 5.1.3.1. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže při zkouškách postupem podle přílohy 6
 nepřesáhne zpoždění zkušební hlavice 80 g spojitě po dobu delší než 3 ms. Mimo to se v
 průběhu zkoušky a po zkoušce nesmějí objevit žádné nebezpečné hrany.
 5.1.3.2. Požadavky bodu 5.1.3 se nevztahují na nejzadnější sedadla nebo sedadla, jejichž opěradla
 směřují k sobě.
 5.1.4. Povrch zadních částí sedadel nesmí vykazovat žádné nebezpečné nerovnosti nebo ostré
 hrany, které mohou zvýšit nebezpečí poranění cestujících. Tento požadavek se považuje za
 splněný, jestliže povrch zadních částí sedadel zkoušených za podmínek uvedených v bodě
 6.1 vykazuje poloměry zakřivení nejméně:
 2,5 mm v oblasti 1,
 5,0 mm v oblasti 2,
 3,2 mm v oblasti 3.
 Tyto oblasti jsou definovány v bodě 6.8.1.
 5.1.4.1. Tento požadavek se nevztahuje na:
 5.1.4.1.1. části v různých oblastech vykazující výčnělky menší než 3,2 mm nad okolním povrchem,
 které musí mít tupé hrany, za předpokladu, že výška výčnělku není větší než polovina jeho
 šířky;
 5.1.4.1.2. nejzadnější sedadla a sedadla směřující opěradly k sobě;
 5.1.4.1.3. zadní části sedadel nacházející se pod vodorovnou rovinou, která prochází nejnižším R-
 bodem v každé řadě sedadel. (Pokud mají řady sedadel počínaje odzadu rozdílné výšky,
 musí se tato rovina otočit nahoru nebo dolů tak, aby vytvářela svislý schod procházející R-
 bodem řady sedadel bezprostředně vepředu.);
 5.1.4.1.4. takové části jako ohebné drátěné pletivo.
 5.1.4.2. V oblasti 2 definované v bodě 6.8.1.2 mohou povrchy vykazovat poloměry menší než 5
 mm, nikoli však menší než 2,5 mm, za předpokladu, že vyhoví při zkoušce pohlcování
 energie podle přílohy 6 tohoto předpisu. Kromě toho musí být tyto povrchy čalouněny, aby
 se zabránilo přímému dotyku hlavy s konstrukcí rámu sedadla.
 5.1.4.3. Jestliže se ve výše uvedených oblastech nacházejí části pokryté materiálem tvrdosti menší
 než 50 Shore A, pak se uvedené požadavky vztahují jen na tuhé části s výjimkou
 požadavků, které se týkají zkoušky pohlcování energie podle přílohy 6.
 5.1.5. V průběhu zkoušek nebo po zkouškách podle bodů 6.2 a 6.3 se nesmějí objevit na kostře
 sedadla, na ukotvení sedadla, na systémech seřízení a posouvání a jejich blokovacích
 zařízeních žádné vady. Trvalé deformace včetně trhlin jsou přípustné za předpokladu, že se
 ---pagebreak--- L 373/8 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 nezvýší nebezpečí poranění v případě kolize a zůstane zachována schopnost zařízení unést
 předepsané zatížení.
 5.1.6. V průběhu zkoušek popsaných v bodě 6.3 a v bodě 2.1 přílohy 9 nesmí dojít k uvolnění
 blokovacích systémů.
 5.1.7. Systémy posouvání, které umožňují nebo usnadňují přístup cestujících, musí po zkouškách
 zůstat schopné funkce; musí umožnit, aby byly alespoň jednou odblokovány, a musí dovolit
 posunutí sedadla nebo části sedadla, pro které jsou určeny.
 Ostatní systémy posouvání, jakož i systémy seřízení a jejich blokovací systémy si nemusí
 zachovat schopnost funkce.
 V případě sedadel s opěrkami hlavy se pevnost opěradla a jeho blokovacích zařízení
 považuje za vyhovující požadavkům podle bodu 6.2, jestliže se po zkoušce podle bodu
 6.4.3.6 neobjeví žádné poškození sedadla nebo opěradla sedadla; v ostatních případech je
 nutno prokázat, že sedadlo je schopno vyhovět požadavkům bodu 6.2.
 V případě sedadel (lavic) s větším počtem míst k sezení, než je počet opěrek hlavy, musí být
 provedena zkouška podle bodu 6.2.
 5.2. Všeobecné specifikace pro sedadla vozidel kategorie N1, N2 a N3 a sedadla vozidel
 kategorie M2 a M3, na která se nevztahuje předpis č. 80
 5.2.1. Sedadla a lavicová sedadla musí být pevně přimontována k vozidlu.
 5.2.2. Seřiditelná sedadla a lavicová sedadla se musí ve všech svých polohách samočinně
 zablokovat.
 5.2.3. Seřiditelná opěradla sedadel musí být možno ve všech jejich polohách zablokovat.
 5.2.4. Všechna sedadla, která mohou být sklopena dopředu nebo která mají sklopné opěradlo, se
 musí v obvyklé poloze samočinně zablokovat.
 5.3. Montáž opěrek hlavy
 5.3.1. Opěrka hlavy musí být namontována na každém vnějším předním sedadle každého vozidla
 kategorie M1. Sedadla vybavená opěrkami hlavy a určená k montáži na jiná místa k sezení a
 do jiných kategorií vozidel mohou být rovněž schválena podle tohoto předpisu.
 5.3.2. Opěrka hlavy musí být montována na každé vnější přední sedadlo každého vozidla
 kategorie M2 o maximální hmotnosti nepřevyšující 3500 kg a každého vozidla kategorie
 N1; opěrky hlavy montované do takových vozidel musí odpovídat požadavkům předpisu č.
 25 ve znění podle série změn 03.
 5.4. Zvláštní požadavky na sedadla vybavená nebo schopná vybavení opěrkami hlavy
 5.4.1. Přítomnost opěrek hlavy nesmí být pro cestující ve vozidle zdrojem dalšího nebezpečí.
 Zejména nesmějí opěrky hlavy v jakékoli poloze užívání vykazovat nebezpečné nerovnosti
 povrchu nebo ostré hrany, které by mohly zvyšovat riziko nebo vážnost poranění
 cestujících.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/9
 5.4.2. Části přední a zadní plochy opěrek hlavy v oblasti 1 definované v bodě 6.8.1.1.3 musí
 vyhovět při zkoušce pohlcování energie.
 5.4.2.1. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže při zkouškách postupem podle přílohy 6
 nepřesáhne zpoždění zkušební hlavice 80 g spojitě po dobu delší než 3 ms. Mimo to se v
 průběhu zkoušky a po zkoušce nesmějí objevit žádné nebezpečné hrany.
 5.4.3. Části přední a zadní strany opěrky hlavy nacházející se v oblasti 2 podle definice v níže
 uvedeném bodě 6.8.1.2.2 musí být čalouněny tak, aby zabránily přímému kontaktu hlavy s
 částmi konstrukce opěrky a musí vyhovovat požadavkům výše uvedeného bodu 5.1.4
 použitelného na zadní části sedadel nacházející se v oblasti 2.
 5.4.4. Požadavky bodů 5.4.2 a 5.4.3 se nevztahují na části zadních ploch opěrek hlavy určených k
 instalaci na sedadla, za kterými nejsou další sedadla.
 5.4.5. Opěrka hlavy musí být připevněna k sedadlu nebo ke karoserii vozidla takovým způsobem,
 aby z čalounění opěrky hlavy nebo z jejího připevnění k opěradlu sedadla nemohly vlivem
 tlaku způsobeného zkušební hlavicí v průběhu zkoušky vyčnívat žádné tuhé a nebezpečné
 části.
 5.4.6. V případě sedadla vybaveného opěrkou hlavy mohou být požadavky uvedené v bodě 5.1.3
 se souhlasem technické zkušebny považovány za splněné, jestliže sedadlo vybavené
 opěrkou hlavy vyhovuje bodu 5.4.2.
 5.5. Výška opěrek hlavy
 5.5.1. Výška opěrek hlavy se měří podle bodu 6.5.
 5.5.2. Výška opěrek hlavy, které nejsou výškově seřiditelné, musí být nejméně 800 mm u sedadel
 prvé řady a nejméně 750 mm na ostatních místech k sezení.
 5.5.3. U výškově seřiditelných opěrek hlavy:
 5.5.3.1. musí být jejich výška nejméně 800 mm u sedadel prvé řady a nejméně 750 mm na ostatních
 místech k sezení; tato hodnota musí být naměřena v poloze mezi nejvyšší a nejnižší možnou
 nastavitelnou polohou;
 5.5.3.2. nesmí být možnost použití polohy odpovídající výšce menší než 750 mm;
 5.5.3.3. jiná sedadla než přední mohou být vybavena opěrkami hlavy, které lze posunout do polohy
 odpovídající výšce menší než 750 mm za předpokladu, že cestující jasně pozná, že v této
 poloze se opěrka nemá používat;
 5.5.3.4. přední sedadla mohou být vybavena opěrkami hlavy, které se v případě neobsazených
 sedadel mohou samočinně posunout do polohy nižší než 750 mm za předpokladu, že se při
 obsazení sedadla samočinně vrátí do polohy pro použití.
 5.5.4. Rozměry dle výše uvedených bodů 5.5.2 a 5.5.3.1 mohou být zmenšeny tak, aby zůstal
 dostatečný volný prostor mezi opěrkou hlavy a vnitřním povrchem střechy, oken nebo jinou
 částí karoserie vozidla; tento volný prostor však nesmí přesáhnout 25 mm. V případě
 sedadel vybavených systémem posouvání nebo seřízení se tento požadavek vztahuje na
 všechny polohy sedadla. Mimo to odchylně od bodu 5.5.3.2 nesmí žádná z poloh pro použití
 odpovídat výšce menší než 700 mm.
 ---pagebreak--- L 373/10 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 5.5.5. Odchylně od požadavků na výšku podle bodů 5.5.2 a 5.5.3.1 nesmí být výška opěrky hlavy
 určené pro zadní střední sedadla nebo zadní střední místa k sezení menší než 700 mm.
 5.6. U sedadla, které může být vybaveno opěrkou hlavy, je nutno splnění požadavků bodů 5.1.3
 a 5.4.2 ověřit.
 5.6.1. Výška části zařízení, na kterém spočívá hlava, měřená podle bodu 6.5, musí být u výškově
 seřiditelných opěrek hlavy nejméně 100 mm.
 5.7. V případě zařízení, které nelze výškově nastavovat, nesmí být mezera mezi opěradlem
 sedadla a opěrkou hlavy větší než 60 mm. Pokud je opěrka hlavy výškově nastavitelná,
 nesmí být ve své nejnižší poloze více než 25 mm od horní hrany opěradla sedadla. V
 případě výškově seřiditelných sedadel nebo lavicových sedadel opatřených samostatnými
 opěrkami hlavy musí být tyto požadavky ověřeny pro všechny polohy sedadla nebo
 lavicového sedadla.
 5.8. V případě opěrek hlavy tvořící nedílnou část sedadla se bere v úvahu následující oblast:
 nad rovinou kolmou ke vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu.
 Mezi dvěma svislými podélnými rovinami procházejícími 85 mm na každé straně vztažné
 čáry. V této oblasti je povolen jeden nebo více otvorů se vzdáleností „a“, která, nezávisle na
 tvaru otvorů, může být větší než 60 mm, měřeno postupem podle bodu 6.7, pokud jsou i po
 provedení dalších zkoušek podle bodu 6.4.3.3.2 splněny požadavky bodu 5.11.
 5.9. V případě výškově nastavitelných opěrek hlavy je na části zařízení sloužícího jako opěrka
 hlavy povolen jeden nebo více otvorů se vzdáleností „a“, která, nezávisle na tvaru otvorů,
 může být větší než 60 mm, měřeno postupem podle bodu 6.7 za podmínky, že jsou i po
 provedení dalších zkoušek podle bodu 6.4.3.3.2 splněny požadavky bodu 5.11.
 5.10. Šířka opěrky hlavy musí být taková, aby poskytovala vhodnou oporu pro hlavu běžně sedící
 osoby. Jak je určeno podle postupu popsaného v níže uvedeném bodě 6.6, musí opěrka
 hlavy zaujímat prostor sahající nejméně 85 mm na každou stranu od svislé střední roviny
 sedadla, pro kterou je opěrka hlavy určena.
 5.11. Opěrka hlavy a její ukotvení musí být takové, aby maximální pohyb hlavy X směrem
 dozadu, který opěrka hlavy dovoluje a který se měří statickým postupem stanoveným podle
 níže uvedeného bodu 6.4.3, byl menší než 102 mm.
 5.12. Opěrka hlavy a její ukotvení musí být dostatečně pevné, aby opěrka unesla bez porušení
 zatížení uvedené v bodě 6.4.3.6. V případě opěrek hlavy tvořící nedílnou část sedadla se
 požadavky tohoto bodu použijí na tu část konstrukce opěradla sedadla, která se nachází se
 nad rovinou kolmou ke vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu.
 5.13. Pokud je opěrka hlavy nastavitelná, nesmí být možné zvednout ji nad maximální výšku pro
 používání s výjimkou záměrné akce uživatele odlišné od jakékoli jiné činnosti, která slouží
 k jejímu nastavení.
 5.14. Pevnost opěradla sedadla a jeho blokovacího zařízení se pokládá za vyhovující požadavkům
 stanoveným v bodě 6.2, když po zkoušení podle bodu 6.4.3.6 nedojde k porušení sedadla
 nebo opěradla sedadla; v opačném případě musí být prokázáno, že je sedadlo schopné
 vyhovět zkušebním požadavkům stanoveným v bodě 6.2.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/11
 5.15. Speciální požadavky na ochranu cestujících před pohybem zavazadel
 5.15.1. Opěradla sedadla
 Opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy umístěná tak, že tvoří přední hranici zavazadlového
 prostoru, musí být, pokud jsou veškerá sedadla umístěná a nastavená do normální polohy
 pro používání podle údajů výrobce, dostatečně pevná, aby chránila cestující před pohybem
 zavazadel během čelního nárazu. Tento požadavek se pokládá za splněný, pokud zůstane po
 provedení zkoušky popsané v příloze 9 opěradlo sedadla ve své pozici a blokovací
 mechanismus zůstane na svém místě. Je ale povolena deformace opěradla sedadla a jejího
 upevnění za předpokladu, že se přední obrysy těch částí zkoušeného opěradla sedadla
 a/nebo opěrky hlavy, které jsou tvrdší než 50 Shore A, nepřemístí dopředu od příčné svislé
 roviny, která prochází následovně:
 a) bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěrky
 hlavy;
 b) bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěradla
 sedadla;
 při vyloučení odskokové fáze zkušebních bloků.
 U opěrky hlavy tvořící nedílnou část sedadla je hranice mezi opěrkou hlavy a opěradlem
 sedadla definována rovinou kolmou ke vztažné čáře 540 mm od R-bodu.
 Veškerá měření se provádějí v podélné střední rovině příslušného sedadla nebo v poloze
 sezení pro každé místo k sezení vytvářející přední hranici zavazadlového prostoru.
 Během zkoušky popsané v příloze 9 musí zkušební bloky zůstat za opěradlem příslušného
 sedadla (sedadel).
 5.15.2. Oddělovací systémy
 Na žádost výrobce vozidla mohou být zkoušky popsané v příloze 9 provedeny s
 nainstalovaným oddělovacím systémem, pokud je takový systém dodáván jako standardní
 výbava daného typu vozidla.
 Oddělovací systémy, kovová síť umístěná nad opěradlo sedadel v jejich normální poloze
 pro používání musí být zkoušeny podle bodu 2.2 přílohy 9.
 Tento požadavek se pokládá za splněný, pokud během zkoušky zůstane oddělovací systém
 na svém místě. Je ale povolena deformace oddělovacího systému za předpokladu, že se
 přední obrys oddělovacího systému (včetně částí zkoušeného opěradla sedadla a/nebo
 opěrky hlavy (opěrek)), které jsou tvrdší než 50 Shore A, nepřemístí dopředu od příčné
 svislé roviny, která prochází následovně:
 a) bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěrky hlavy;
 b) bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěradla sedadla
 a součástí oddělovacího systému jiného než opěrky hlavy.
 ---pagebreak--- L 373/12 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 U opěrky hlavy tvořící nedílnou část sedadla je hranice mezi opěrkou hlavy a opěradlem
 sedadla definována v bodě 15.1.
 Veškerá měření se provádějí v podélné střední rovině příslušného sedadla nebo v poloze
 sezení pro každé místo k sezení vytvářející přední hranici zavazadlového prostoru.
 Po zkoušce se nesmí vyskytnout žádné ostré nebo drsné hrany, které by mohly zvýšit
 nebezpečí nebo riziko vážného úrazu cestujících.
 5.15.3. Požadavky bodů 5.13.1 a 5.13.2 se nevztahují na záchytné systémy zavazadel, které se v
 případě nárazu aktivují automaticky. Výrobce musí prokázat stanovisko technické
 zkušebny, že ochrana poskytovaná takovým systémem je rovnocenná systému popsanému
 v bodech 5.15.1 a 5.15.2.
 6. ZKOUŠENÍ
 6.1. Obecné požadavky týkající se všech zkoušek
 6.1.1. Opěradlo sedadla musí být, pokud je seřiditelné, zajištěno v poloze odpovídající sklonu
 vztažné čáry trupu figuríny co nejblíže úhlu 25° od svislice směrem dozadu popsané v
 příloze 3, pokud není výrobcem předepsáno jinak.
 6.1.2. Pokud je některé sedadlo, jeho blokovací mechanismus a jeho instalace shodná nebo
 symetrická s jiným sedadlem ve vozidle, může technická zkušebna podrobit zkoušce pouze
 toto sedadlo.
 6.1.3. V případě sedadel vybavených opěrkami hlavy musí být zkouška prováděna s opěrkami
 hlavy umístěnými do nejvíce nepříznivé polohy (všeobecné do nejvyšší polohy), kterou
 umožňuje nastavovací systém.
 6.2. Zkouška pevnosti opěradla a jeho systémů seřízení
 6.2.1. Na horní část konstrukce opěradla sedadla se přes prvek simulující záda figuríny
 vyobrazené v příloze 3 tohoto předpisu působí podélně a směrem dozadu silou, která
 vyvozuje moment 53 daNm vůči R-bodu. V případě lavicového sedadla, kde je část nebo
 celek nosné konstrukce (včetně konstrukce opěrek hlavy) společná pro více než jedno místo
 k sezení, se zkouška provede současně pro veškerá místa k sezení.
 6.3. Zkouška pevnosti ukotvení sedadla a systémů seřízení, blokování a posouvání sedadla
 6.3.1. Na celou karoserii vozidla nebo na její reprezentativní část se zepředu působí podélným
 vodorovným zpožděním nejméně 20 g po dobu 30 ms, v souladu s požadavky bodu 1
 přílohy 7. Na žádost výrobce může být alternativně použit zkušební impuls popsaný v
 příloze 9 – dodatek.
 6.3.2. Podle požadavků bodu 6.3.1 se působí podélným zpožděním zezadu.
 6.3.3. Požadavky výše uvedených bodů 6.3.1 a 6.3.2 musí být kontrolovány u každé polohy
 sedadla. V případě sedadel vybavených opěrkami hlavy musí být zkouška prováděna s
 opěrkami hlavy umístěnými do nejvíce nepříznivé polohy (všeobecné do nejvyšší polohy),
 kterou umožňuje nastavovací systém. Během zkoušky musí být sedadlo nastaveno do
 takové polohy, aby žádný vnější faktor nemohl zabránit uvolnění blokovacího systému.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/13
 Tyto podmínky budou pokládány za splněné, pokud bude sedadlo zkoušeno po nastavení do
 následujících poloh:
 podélné nastavení je zajištěno v poloze posunuté o jeden stupeň nebo o 10 mm od krajní
 přední obvyklé polohy pro řízení nebo od polohy pro použití podle výrobce (u sedadel s
 nezávisle nastavitelnou výškou je sedák sedadla umístěn ve své nejvyšší poloze);
 podélné nastavení je zajištěno v poloze posunuté o jeden stupeň nebo o 10 mm od krajní
 zadní obvyklé polohy pro řízení nebo od polohy pro použití podle výrobce (u sedadel s
 nezávisle nastavitelnou výškou je sedák sedadla umístěn ve své nejnižší poloze) a popřípadě
 v souladu s požadavky bodu 6.3.4.
 6.3.4. V případech, kdy vzhledem k uspořádání blokovacích systémů by v jiné poloze, než jaké
 jsou uvedeny v bodě 6.3.3, bylo rozložení sil působících na blokovací systémy a ukotvení
 sedadla méně příznivé než v polohách podle bodu 6.3.3, provedou se zkoušky pro tuto
 nejnepříznivější polohu sezení.
 6.3.5. Zkušební podmínky podle bodu 6.3.1 budou pokládány za splněné, pokud jsou na žádost
 výrobce nahrazeny nárazovou zkouškou celého pohybujícího se vozidla proti pevné
 překážce podle popisu v bodě 2 přílohy 7 tohoto předpisu. V tomto případě musí být
 sedadlo nastaveno do podmínek nejméně příznivého rozložení namáhání systému ukotvení
 podle podmínek výše uvedených bodů 6.1.1, 6.3.3 a 6.3.4.
 6.4. Zkouška vlastností opěrky hlavy
 6.4.1. Je-li opěrka hlavy seřiditelná, nastaví se do nejméně příznivé polohy (zpravidla nejvyšší
 polohy), jakou její systém seřízení umožňuje.
 6.4.2. V případě lavicového sedadla, kde je část nebo celek nosné konstrukce (včetně konstrukce
 opěrek hlavy) společná pro více než jedno místo k sezení, se zkouška provede současně pro
 veškerá místa k sezení.
 6.4.3. Zkouška
 6.4.3.1. Veškeré přímky včetně průmětu vztažné čáry musí být umístěny ve svislé střední rovině
 příslušného sedadla nebo místa k sezení (viz příloha 5 tohoto předpisu).
 6.4.3.2. Posunutá vztažná čára se určuje aplikací výchozí síly vyvozující dozadu působící moment
 37,3 daNm vůči R-bodu na součást simulující záda figuríny vyobrazené v příloze 3 tohoto
 předpisu.
 6.4.3.3. Pomocí kulové zkušební hlavice o průměru 165 mm se působí ve směru kolmém na
 posunutou vztažnou čáru ve vzdálenosti 65 mm pod horním okrajem opěrky hlavy
 počáteční silou vyvozující moment 37,3 daN vůči R-bodu, přitom musí být vztažná čára
 udržována ve své posunuté poloze podle bodu 6.4.3.2.
 6.4.3.3.1. Pokud existující otvory zabraňují uplatnění síly požadované v bodě 6.4.3.3 ve vzdálenosti
 65 mm pod horním okrajem opěrky hlavy, může se tato vzdálenost zmenšit tak, aby osa
 působení síly procházela střednicí části rámu, která je nejbližší k otvoru.
 6.4.3.3.2. V případech popsaných v bodech 5.8 a 5.9 se opakuje zkouška, při níž se s použitím koule o
 průměru 165 mm působí na každý otvor silou, která:
 ---pagebreak--- L 373/14 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 prochází těžištěm nejmenšího průřezu otvoru podél příčných rovin rovnoběžných se
 vztažnou čárou a
 vyvozuje moment 37,3 daNm vůči R-bodu.
 6.4.3.4. Určí se tečna Y ke kouli (hlavě), která je rovnoběžná k posunuté vztažné čáře.
 6.4.3.5. Změří se vzdálenost X mezi tečnou Y a posunutou vztažnou čárou, jak je popsáno ve výše
 uvedeném bodě 5.11.
 6.4.3.6. Ke kontrole účinnosti opěrky hlavy se zvýší výchozí zatížení podle specifikace výše
 uvedených bodů 6.4.3.3 a 6.4.3.3.2 na 89 daN, pokud předtím nedojde k porušení sedadla
 nebo opěradla sedadla.
 6.5. Určení výšky opěrky hlavy
 6.5.1. Všechny přímky včetně průmětu vztažné čáry se prokládají svislou rovinou souměrnosti
 příslušného sedadla nebo dotyčného místa k sezení, přitom průsečnicí této roviny se
 sedadlem je určen obrys opěrky hlavy a opěradla sedadla (viz obr. 1 příloha 4 tohoto
 předpisu).
 6.5.2. Figurína popsaná v příloze 3 tohoto předpisu se umístí na sedadlo do obvyklé polohy.
 6.5.3. Průmět vztažné čáry figuríny, jak je vyobrazeno v příloze 3 tohoto předpisu, se poté u
 příslušného sedadla promítne do roviny specifikované dle výše uvedeného bodu 6.4.3.1.
 Tečna S k hornímu okraji opěrky hlavy se protáhne kolmo ke vztažné čáře.
 6.5.4. Vzdálenost H-bodu od R-bodu k tečně S je výškou, která se použije pro aplikaci požadavků
 bodu 5.5.
 6.6. Stanovení šířky opěrky hlavy
 (viz obr. 2 příloha 4 tohoto předpisu)
 6.6.1. Rovina S1 kolmá ke vztažné čáře a ležící 65 mm pod tečnou S definovanou podle výše
 uvedeného bodu 6.5.3 určuje průřez opěrky hlavy ohraničený obrysem C.
 6.6.2. Šířka opěrky hlavy, která se použije pro aplikaci požadavků výše uvedeného bodu 5.10, je
 vzdálenost „L“ měřená v rovině S1 mezi svislými podélnými rovinami P a P'.
 6.6.3. Šířka opěrky hlavy může být, pokud je to nezbytné, určena rovněž v rovině kolmé ke
 vztažné čáře 635 mm nad R-bodem sedadla, přičemž se tato vzdálenost měří podél vztažné
 čáry.
 6.7. Určení vzdálenosti „a“ otvorů opěrky hlavy
 (viz příloha 8 tohoto předpisu)
 6.7.1. Vzdálenost „a“ musí být určena pro každý otvor vůči přední straně opěrky hlavy pomocí
 koule o průměru 165 mm.
 6.7.2. Koule musí být v kontaktu s otvorem v takovém bodu oblasti otvoru, který umožňuje
 maximální zanoření koule, aniž by byla použita síla.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/15
 6.7.3. Vzdálenost mezi oběma body dotyku koule s otvorem představuje vzdálenost „a“, která se
 používá pro vyhodnocování požadavků výše uvedených bodů 5.8 a 5.9.
 6.8. Zkoušky pro kontrolu pohlcování energie opěradlem sedadla a opěrkou hlavy
 6.8.1. Povrch zadní části sedadel, které mají být kontrolovány se nachází v níže definovaných
 oblastech, na které lze aplikovat kouli o průměru 165 mm, když je sedadlo namontováno na
 vozidlo.
 6.8.1.1. Oblast 1
 6.8.1.1.1. V případě jednotlivých sedadel bez opěrek hlavy tato oblast zahrnuje zadní část opěradla
 mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 100 mm na obě strany
 od podélné střední roviny každého vnějšího místa k sezení určeného výrobcem, a nad
 rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm pod vrcholem
 opěradla sedadla.
 6.8.1.1.2. V případě lavicových sedadel bez opěrek hlavy se tato oblast prostírá mezi svislými
 podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 100 mm na obě strany od podélné
 střední roviny každého vnějšího místa k sezení určeného výrobcem a nad rovinou kolmou
 k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm pod vrcholem opěradla sedadla.
 6.8.1.1.3. V případě sedadel nebo lavicových sedadel s opěrkami hlavy se tato oblast prostírá mezi
 svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 70 mm na obě strany od
 podélné střední roviny sedadla nebo dotyčného místa k sezení, a nad rovinou kolmou k
 vztažné čáře a vzdálenou 635 mm od R-bodu. Je-li opěrka hlavy seřiditelná, nastaví se při
 zkoušce do nejméně příznivé polohy (zpravidla nejvyšší), jakou její systém seřízení
 umožňuje.
 6.8.1.2. Oblast 2
 6.8.1.2.1. V případě sedadel nebo lavicových sedadel bez opěrek hlavy a sedadel nebo lavicových
 sedadel s oddělitelnými nebo samostatnými opěrkami hlavy se oblast 2 prostírá nad
 rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm od vrcholu opěradla,
 mimo části náležející do oblasti 1.
 6.8.1.2.2. V případě sedadel nebo lavicových sedadel s opěrkami hlavy tvořící nedílnou část sedadla
 se oblast 2 prostírá nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 440
 mm od R-bodu sedadla nebo dotyčného místa k sezení, mimo části náležející do oblasti 1.
 6.8.1.3. Oblast 3
 6.8.1.3.1. Oblast 3 je definována jako část opěradla sedadla nebo lavicového sedadla umístěná nad
 vodorovnými rovinami definovanými podle výše uvedeného bodu 5.1.4.1.3 s výjimkou
 částí nacházejících se v oblastech 1 a 2.
 ---pagebreak--- L 373/16 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 6.9. Rovnocenné zkušební metody
 Pokud se používá jiné zkušební metody než jak je uvedeno výše v bodě 6.2, 6.3, 6.4 a v
 příloze 6, musí být prokázána její rovnocennost.
 7. SHODNOST VÝROBY
 Shoda výrobních metod musí odpovídat metodám stanoveným v DOHODĚ, příloha 2
 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), kde jsou specifikovány následující požadavky:
 7.1. Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyráběno tak, aby odpovídalo
 schválenému typu při splnění požadavků stanovených ve výše uvedeném bodě 5. Ovšem v
 případě opěrek hlavy podle definice v bodech 2.12.2 a 2.12.3 nemůže nic zabránit tomu,
 aby vozidlo bylo shodné s vozidlem schváleného typu, i kdyby bylo prodáváno se sedadly,
 které nejsou vybaveny opěrkami hlavy.
 7.2. Příslušný orgán, který poskytl typové schválení, může kdykoliv přezkoumat metody pro
 kontrolu shodnosti používané v každé výrobní jednotce. Tento orgán může rovněž
 provádět nahodilé kontroly u sériově vyráběných vozidel se zaměřením na požadavky
 stanovené ve výše uvedeném bodě 5.
 8. SANKCE ZA NESHODU PŘI VÝROBĚ
 8.1. Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu může být odebráno, pokud nejsou
 požadavky stanovené ve výše uvedeném bodě 7.1 plněny nebo pokud vozidlo neuspěje při
 kontrole podle bodu 7.
 8.2. Pokud některá strana dohody používající tento předpis odebere schválení, které předtím
 poskytla, musí o tom vyrozumět druhou smluvní stranu používající tento předpis pomocí
 formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 9. ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ Z HLEDISKA SEDADEL,
 JEJICH UKOTVENÍ A/NEBO JEJICH OPĚREK HLAVY
 9.1. Každá změna typu vozidla, pokud jde o sedadla, jejich ukotvení a/nebo jejich opěrky hlavy,
 bude oznámena správnímu orgánu, který schválil typ vozidla. Tento orgán poté může:
 9.1.1. usoudit, že provedené změny zřejmě nemohou mít významnější negativní vliv a že tedy v
 každém případě vozidlo i nadále odpovídá požadavkům; nebo
 9.1.2. usoudit, že změny jsou dostatečně nevýznamné vzhledem k výsledkům ve výše uvedených
 bodech 6.2, 6.3 a 6.4, aby byly ověřeny pomocí výpočtů založených na výsledcích
 schvalovacích zkoušek; nebo
 9.1.3. požádat o další zprávu od technické zkušebny zodpovědné za provedení zkoušek.
 9.2. Potvrzení nebo odmítnutí schválení se specifikací změn bude sděleno stranám dohody
 používající tento předpis postupem podle bodu 4.3.
 9.3. Kompetentní úřad vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové
 číslo, aby o něm informoval další strany dohody z roku 1958 používající tento předpis
 pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/17
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 10.1. Pokud držitel schválení úplně zastaví výrobu zařízení schváleného podle tohoto předpisu,
 musí informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení informuje
 tento úřad o takové skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958 používající tento
 předpis, a to pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. NÁVOD K POUŽITÍ
 11.1. U sedadel vybavených nastavitelnými opěrkami hlavy musí výrobce poskytnout návod k
 obsluze, nastavení, blokování a pokud je to vhodné, i k demontáži opěrek hlavy.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA
 PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH
 ORGÁNŮ
 Strany dohody používající tento předpis sdělí sekretariátu Organizace spojených národů
 názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění schvalovacích zkoušek
 a rovněž správních orgánů , které vydávají schválení a kterým se mají zasílat formuláře
 potvrzující schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení vydaného v
 jiných zemích.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 13.1. Počínaje úředním datem vstoupení série změn 06 v platnost žádná ze smluvních stran
 používajících tento předpis neodmítne poskytnout schválení EHK podle tohoto předpisu ve
 znění série změn 06.
 13.2. Počínaje 1. říjnem 1999 poskytnou smluvní strany používající tento předpis schválení
 EHK pouze tehdy, pokud jsou požadavky tohoto předpisu ve znění podle série změn 06
 splněny.
 13.3. Počínaje 1. říjnem 2001 mohou smluvní strany používající tento předpis odmítnout uznání
 schválení, které nebylo poskytnuto ve shodě se sérií změn 06 k tomuto předpisu.
 13.4. Počínaje úředním datem vstupu série změn 07 v platnost neodmítne žádná smluvní strana
 používající tento předpis udělení schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění podle
 série změn 07.
 13.5. Počínaje 24. měsícem po datu vstoupení série změn 07 v platnost poskytnou smluvní
 strany uplatňující tento předpis schválení EHK pouze tehdy, je-li typ schvalovaného
 vozidla shodný s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 07.
 13.6. Počínaje 48. měsícem po datu vstupu série změn 07 v platnost přestane platit existující
 schválení podle tohoto předpisu s výjimkou případu typu vozidla, které odpovídá
 požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 07.
 __________
 ---pagebreak--- L 373/18 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 1
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 vydané: název administrativního orgánu:
 .......................
 .......................
 .......................
 ve věci: 2/ UDĚLENÉ SCHVÁLENÍ
 ROZŠÍŘENÉ SCHVÁLENÍ
 ODMÍTNUTÉ SCHVÁLENÍ
 ODEBRANÉ SCHVÁLENÍ
 DEFINITIVNÍ ZASTAVENÍ VÝROBY
 typu vozidla z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení u sedadel, která jsou nebo mohou být vybavena
 opěrkami hlavy nebo sedadel bez možnosti vybavení takovým zařízením a charakteristiky opěrek hlavy
 podle předpisu č. 17
 Schválení č. .................... Rozšíření č. .....................
 1. Obchodní název nebo značka motorového vozidla ................................
 2. Typ vozidla ...........................................................
 3. Jméno a adresa výrobce ........................................
 4. Pokud je to vhodné, jméno a adresa zástupce výrobce .........................................................................
 5. Popis sedadel ...................................................
 6. Počet sedadel vybavených nebo schopných vybavení opěrkami hlavy, nastavitelnými nebo
 nenastavitelnými ...........................................
 7. Popis seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému sedadla nebo jeho části a popis systému
 ochrany cestujících proti pohybu zavazadel ........................................................................
 8. Popis ukotvení sedadla ...........................................
 9. Podélná poloha sedadla během zkoušky .....................
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/19
 10. Vozidlo předloženo ke schválení dne .......................................
 11. Technická zkušebna zodpovědná za provádění schvalovacích zkoušek .............
 12. Datum protokolu vydaného tímto útvarem ...................................
 13. Číslo protokolu vydaného tímto útvarem ....................................
 14. Poznámky .................................................................
 15. Schválení uděleno/rozšířeno/odebráno 2/ .......................
 16. Důvod/y rozšíření (je-li relevantní) ..................................
 17. Umístění značky schválení na vozidle ................................
 18. Místo ...................................................................
 19. Datum ....................................................................
 20. Podpis ...............................................................
 21. Následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení typu jsou přiloženy k tomuto
 sdělení:
 ... výkresy, schémata a plány sedadel, jejich ukotvení na vozidle, systému seřizování a
 posouvání sedadel a jejich částí a jejich blokovací zařízení;
 ... fotografie sedadel, jejich ukotvení, systému seřizování a posouvání sedadel a jejich částí a
 jejich blokovací zařízení a systému dodatečné ochrany cestujících proti pohybu zavazadel.
 Poznámka: U sedadel vybavených opěrkami hlavy podle definice v bodech 2.12.2 a 2.12.3 tohoto předpisu
 musí být opěrky hlavy zobrazeny na všech výkresech, schématech a fotografiích.
 _____________
 ___________________
 1/ Rozlišovací číslo země, která udělila/rozšířila/odmítla/odebrala schválení (viz podmínky
 schvalování v předpisu).
 2/ Nehodící se škrtněte.
 ---pagebreak--- L 373/20 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Vzor A
 (viz body 4.4, 4.4.1, 4.4.2 a 4.4.3 tohoto předpisu)
 Vozidlo s alespoň jedním sedadlem vybaveným
 nebo schopným vybavení opěrkou hlavy
 a = min. 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto
 příslušného typu bylo schváleno, pokud jde o pevnost sedadel vybavených nebo schopných vybavení
 opěrkami hlavy a s ohledem na vlastnosti opěrek hlavy, v Holandsku (E4) podle předpisu č. 17, pod
 schvalovacím číslem 072439. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že předpis již v okamžiku
 schvalování obsahoval sérii změn 07. Výše uvedená značka schválení typu rovněž udává, že typ vozidla je
 schválen podle předpisu č. 17 s ohledem na pevnost sedadel ve vozidlech, která nejsou vybavena nebo
 schopna vybavení opěrkami hlavy.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/21
 Vzor B
 (viz body 4.4; 4.4.1 a 4.4.2 tohoto předpisu)
 Vozidlo se sedadly nevybavenými
 nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy
 a = min. 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného
 typu je opatřeno sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy a že bylo s ohledem
 na pevnost sedadel a jejich ukotvení schváleno v Holandsku (E4) podle předpisu č. 17 pod schvalovacím
 číslem schválení typu 072439. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že předpis již v okamžiku
 schvalování obsahoval sérii změn 07.
 .
 ---pagebreak--- L 373/22 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Vzor C
 (viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 Vozidlo s minimálně jedním sedadlem vybaveným
 nebo schopným vybavení opěrkami hlavy
 a = min. 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto
 příslušného typu je opatřeno minimálně jedním sedadlem vybaveným nebo schopným vybavení opěrkou
 hlavy a že bylo schváleno v Holandsku (E4) podle předpisů č. 17 a 33. 1/
 Čísla schválení typu udávají, že k datu udělení schválení obsahoval předpis č. 17 sérii změn 07, ale
 předpis č. 33 byl ještě v původním znění. Výše uvedená značka schválení typu rovněž udává, že tento typ
 vozidla byl schválen podle předpisu č. 17 s ohledem na pevnost těch sedadel na vozidle, která nejsou
 vybavena nebo schopna vybavení opěrkami hlavy.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/23
 Vzor D
 (viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 Vozidlo se sedadly nevybavenými
 nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy
 a = min. 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného
 typu je opatřeno sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy a že bylo schváleno v
 Holandsku (E4) podle předpisu č. 17 a 33. 1/ Čísla schválení typu udávají, že k datu udělení schválení
 obsahoval předpis č. 17 sérii změn 07, ale předpis č. 33 byl ještě v původním znění.
 ______________
 ____________________
 1/ Druhé číslo je uváděno pouze jako příklad.
 ___________
 ---pagebreak--- L 373/24 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 3
 POSTUP STANOVENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEZENÍ V
 MOTOROVÝCH VOZIDLECH
 1. ÚČEL
 Postup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy H-bodu a skutečného úhlu
 trupu pro jedno nebo několik míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi
 změřenými údaji a konstrukčními hodnotami udanými výrobcem vozidla. 1/
 2. DEFINICE
 Pro účely této přílohy se:
 2.1. „vztažnými údaji“ rozumí jedna nebo několik z těchto vlastností místa k sezení:
 2.1.1. H-bod a R-bod a jejich vztah,
 2.1.2. skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vztah;
 2.2. „trojrozměrným zařízením ke stanovení H-bodu“ (zařízením 3DH) rozumí zařízení
 používané ke stanovení H-bodů a skutečných úhlů trupu. Toto zařízení je popsáno v
 dodatku 1 k této příloze;
 2.3. „H-bodem“ rozumí střed otáčení trupu a stehna u zařízení 3DH instalovaného na sedadle
 vozidla podle níže uvedeného bodu 4. H-bod je umístěn ve středu osy zařízení, které se
 nachází mezi průhledítky H-bodu na každé straně zařízení 3DH. H-bod odpovídá teoreticky
 R-bodu (tolerance jsou uvedeny níže v bodě 3.2.2). Jakmile je H-bod určen podle postupu
 popsaném v bodě 4., je pokládán vůči konstrukci sedáku sedadla za pevný a má se za to, že
 se pohybuje, když je sedadlo seřizováno;
 2.4. „R-bodem“ nebo „vztažným bodem místa k sezení“ rozumí konstrukční bod definovaný
 výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený s ohledem na trojrozměrný vztažný
 systém;
 2.5. „čárou trupu“ rozumí osa snímače na zařízení 3DH, když je snímač v nejzazší poloze;
 2.6. „skutečným úhlem trupu“ rozumí skutečný úhel měřený mezi svislou čárou přes H-bod a
 čárou trupu s použitím zadního úhlového kvadrantu na zařízení 3DH. Skutečný úhel trupu
 odpovídá teoreticky konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz níže uvedený bod 3.2.2);
 2.7. „konstrukčním úhlem trupu“ rozumí úhel, který svírá svislice procházející R-bodem s čárou
 trupu v poloze odpovídající konstrukční poloze opěradla sedadla určené výrobcem;
 1/ U jakéhokoliv místa k sezení jiného než přední sedadla, kde H-bod nemůže být stanoven za použití
 „trojrozměrného zařízení bodu 'H'“ nebo za použití postupů, je možno brát R-bod určený výrobcem za referenci podle
 uvážení příslušného orgánu.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/25
 2.8. „střední rovinou sedící osoby“ (C/LO) se rozumí střední rovina zařízení 3DH umístěného v
 každém konstrukčním místě k sezení; je představována souřadnicí H-bodu na ose Y. U
 jednotlivých sedadel odpovídá střední rovina sedadla střední rovině cestujícího. U ostatních
 sedadel je střední rovina cestujícího specifikována výrobcem;
 2.9. „trojrozměrným vztažným systémem“ rozumí systém popsaný v příloze 2 tohoto dodatku;
 2.10. „výchozími vztažnými značkami“ rozumějí fyzické body (otvory, plošky, značky nebo
 vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem;
 2.11. „měřicí polohou vozidla“ se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích
 vztažných značek v trojrozměrném vztažném systému.
 3. POŽADAVKY
 3.1. Uvedení údajů
 Pro každé místo k sezení, pro které jsou vyžadovány referenční údaje, aby bylo možno
 prokázat shodu s požadavky tohoto předpisu, musí být veškeré údaje nebo odpovídající
 výběr následujících údajů uváděny ve formě uváděné v příloze 3 tohoto dodatku:
 3.1.1. souřadnice R-bodu vztažené na trojrozměrný vztažný systém;
 3.1.2. konstrukční úhel trupu;
 3.1.3. veškeré údaje nezbytné k nastavení sedadla (pokud je seřiditelné) do polohy měření
 stanovené v níže uvedeném bodě 4.3.
 3.2. Vztah mezi naměřenými údaji a konstrukčními specifikacemi
 3.2.1. Souřadnice H-bodu a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem podle níže
 uvedeného bodu 4. se postupně porovnají se souřadnicemi R-bodu a hodnotou
 konstrukčního úhlu trupu udávaného výrobcem vozidla.
 3.2.2. Relativní polohy R-bodu a H-bodu a vztah mezi konstrukčním úhlem trupu a skutečným
 úhlem trupu budou pokládány za vyhovující pro příslušné místo k sezení, pokud H-bod
 definovaný těmito souřadnicemi leží uvnitř čtverce o straně 50 mm a s vodorovnými a
 svislými stranami, jejichž úhlopříčky se protínají v R-bodě a jestliže se skutečný úhel trupu
 neodchyluje od konstrukčního úhlu trupu o více než 5 stupňů.
 3.2.3. Pokud jsou tyto podmínky splněny, pak se použije R-bod a konstrukční úhel trupu k
 prokázání shody s požadavky tohoto předpisu.
 3.2.4. Pokud neodpovídají H-bod nebo skutečný úhel trupu požadavkům bodu 3.2.2, pak H-bod
 a skutečný úhel trupu budou učeny ještě dvakrát (celkem třikrát).
 Pokud výsledky dvou z těchto tří operací odpovídají požadavkům, pak se použijí podmínky
 výše uvedeného bodu 3.2.3.
 3.2.5. Pokud výsledky minimálně dvou ze tří operací popsaných ve výše uvedeném bodě 3.2.4
 neodpovídají požadavkům výše uvedeného bodu 3.2.2 nebo pokud nelze ověření provést,
 protože výrobce vozidla nedodal informace týkající se polohy R-bodu nebo konstrukčního
 úhlu trupu, pak se použije centroid ze všech tří naměřených bodů nebo průměr tří
 ---pagebreak--- L 373/26 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 naměřených úhlů a bude pokládán za použitelný pro všechny případy, kdy se jedná o použití
 R-bodu nebo konstrukčního úhlu trupu podle tohoto předpisu.
 4. POSTUP PRO URČENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU
 4.1. Vozidlo bude tepelně připraveno podle uvážení výrobce na teplotu 20 ∀ 10 °C, aby se
 zajistilo, že materiál sedadel dosáhne pokojové teploty. Pokud nebylo kontrolované sedadlo
 nikdy zatíženo sedící osobou, použije se osoba o hmotnosti 70 až 80 kg nebo stejné zařízení
 a umístí se na sedadlo dvakrát po dobu jedné minuty, aby se zatížil sedák a opěradlo. Na
 žádost výrobce zůstanou veškerá kompletní sedadla bez zatížení po minimální dobu 30
 minut před instalací zařízení 3DH.
 4.2. Vozidlo musí být umístěno v poloze měření definované ve výše uvedeném bodě 2.11.
 4.3. Pokud je sedadlo seřiditelné, musí být nejprve nastaveno do zadní vnější normální polohy
 pro řízení nebo do zadní vnější normální polohy pro jízdu, jak udává výrobce vozidla,
 přitom se bere v úvahu pouze podélné nastavení sedadla s vyloučením pohybu sedadla
 používaného pro účely jiné než normální poloha při řízení nebo během jízdy. Pokud existují
 jiné způsoby pro nastavení sedadla (svislé, úhlové, opěradlo atd.), pak se tyto nastaví do
 polohy specifikované výrobcem vozidla. U odpružených sedadel musí být svislá poloha
 zafixována tak, aby odpovídala normální poloze při řízen podle specifikace výrobce.
 4.4. Oblast místa k sezení, která má být v kontaktu se zařízením 3DH, se pokryje bavlněnou
 tkaninou dostatečné velikosti a vhodné struktury , která je definována jako plochá bavlněná
 tkanina s 18,9 osnovami na cm2 a hmotností 0,228 kg m2 nebo tkaná nebo netkaná textilie s
 rovnocennou charakteristikou.
 Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, pak musí mít podloží, na kterém je
 sedadlo umístěno, identickou základní charakteristiku 2/ jako podlaha vozidla, ve kterém
 má být sedadlo používáno.
 4.5. Umístěte sestavu sedadla a opěradla zařízení 3DH tak, aby střední rovina cestujícího (C/LO)
 odpovídala střední rovině zařízení 3DH. Na žádost výrobce může být zařízení
 3DH přesunuto směrem dovnitř vzhledem k C/LO, pokud by bylo zařízení 3DH umístěn tak
 daleko k vnější straně, že by hrana sedadla neumožnila ustavení zařízení 3DH.
 4.6. Ke skořepině sedací části se připevní sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď
 jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolních končetin. Čára probíhající průhledítky
 H-bodu musí být rovnoběžná k podloží a kolmá na podélnou střední rovinu sedadla.
 4.7. Nastavte polohu chodidla a nohy na zařízení 3DH následujícím způsobem:
 4.7.1. Určená místa k sezení: řidič a krajní přední cestující.
 4.7.1.1. Jak skupina chodidla, tak skupina nohy musí být posunuty dopředu tak, aby chodidla
 zaujala přirozenou polohu na podlaze mezi ovládacími pedály, pokud je to nezbytné. Je-li to
 možné, musí být levé chodidlo umístěno přibližně ve stejné vzdálenosti nalevo od střední
 roviny zařízení 3DH jako pravá noha doprava. Pro kontrolu příčné orientace zařízení
 3DH se použije vodováha a překontroluje se vodorovné nastavení vany sedadla. Popřípadě
 se nastaví noha a chodidlo více dozadu. Čára procházející průhledítky H-bodu musí být
 udržována kolmá k podélné střední rovině sedadla.
 2/ Úhel naklápění, výškový rozdíl vůči držáku sedadla, struktura povrchu, atd.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/27
 4.7.1.2. Pokud nelze zajistit rovnoběžnou polohu levé nohy vůči pravé noze a levé chodidlo nemůže
 být podepřeno konstrukcí, přemístěte levé chodidlo tak, až je podepřeno. Musí být dodrženo
 nastavení průhledítkových bodů.
 4.7.2. Určené místo k sezení: vnější zadní
 U zadních sedadel nebo u pomocných sedadel jsou nohy umístěny podle specifikace
 výrobce. Pokud se pak chodidla opřou na části podlahy, které mají různé výšky, pak
 chodidlo, které přichází jako první do kontaktu s předním sedadlem bude pokládáno za
 vztažné a druhé chodidlo bude uspořádáno tak, aby vodováha sloužící k příčné orientaci
 sedadla na zařízení udávala vodorovnou rovinu.
 4.7.3. Jiná určená místa k sezení:
 Všeobecný postup uváděný ve výše uvedeném bodě 4.7.1 musí být dodržen s výjimkou
 týkající se umístění chodidel, kdy se použije specifikace výrobce vozidla.
 4.8. Nasaďte závaží na spodní část nohy a stehno a ustavte zařízení 3DH.
 4.9. Sklopte skořepinu opěradla dopředu na přední doraz a táhněte zařízení 3DH od opěradla za
 použití tyče T. Znovu nastavte zařízení 3DH na sedadlo některou z následujících metod:
 4.9.1. Pokud má zařízení 3DH tendenci klouzat dozadu, použijte následující postup. Nechte
 zařízení 3DH sklouznout dozadu, až již není dopředné vodorovné omezovací závaží na tyči
 T zapotřebí, to znamená, až skořepina sedadla dosedne na opěradlo. Pokud je to nezbytné,
 znovu nastavte spodní část nohy.
 4.9.2. Pokud zařízení 3DH nemá tendenci pohybovat se dozadu, použijte následující postup.
 Posuňte zařízení 3DH dozadu pomocí vodorovného zpětného závaží na tyči T, až skořepina
 sedadla dosedne na opěradlo (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy).
 4.10. Přiložte zatížení 100 ∀ 10 N na skupinu záda – skořepina zařízení 3DH v místě průsečíku
 kvadrantu úhlu kyčlí a uložení tyče T. Směr působení zatížení musí být udržován podél čáry
 procházející výše uvedeným průsečíkem k bodu těsně nad uložením stehenní tyče (viz obr.
 2 v dodatku 1 této přílohy). Poté opatrně obraťte zadní skořepinu k opěradlu sedadla.
 Během celé operace musí být věnována zvýšená péče, aby se zabránilo odsunutí zařízení 3
 DH dopředu.
 4.11. Nainstalujte pravé a levé hýžďové závaží a poté střídavě osm tělních závaží. Zachovejte
 výškovou polohu zařízení 3DH.
 4.12. Nakloňte zádovou skořepinu dopředu, aby se eliminovalo napětí na opěradle sedadla.
 Zahoupejte zařízením 3DH ze strany na stranu v oblouku 10 stupňů (5 stupňů na každou
 stranu od střední vertikální roviny) celkem třikrát, aby se uvolnilo naakumulované tření
 mezi zařízením 3 DH a sedadlem.
 Během houpání může mít tyč T zařízení 3DH tendenci odklonit se ze specifikované
 nastavené horizontální a vertikální polohy. Proto musí být během nakláněcích pohybů tyč T
 přidržována pomocí vhodného bočního zatížení. Přitom musí být věnována zvýšená
 pozornost přidržování tyče T a houpání zařízení 3DH, aby se vyloučilo působení nahodilých
 vnějších zatížení ve svislém nebo předozadním směru.
 ---pagebreak--- L 373/28 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Chodidla zařízení 3DH nemají být během této operace přidržována. Pokud dojde ke změně
 polohy chodidel, musí jim být umožněno, aby po určitou dobu v této poloze zůstaly.
 Opatrně vraťte zádovou skořepinu na opěradlo sedadla a překontrolujte nulovou polohu u
 obou vodovah. Pokud došlo k pohybu chodidel během houpání zařízení 3DH, musí být
 poloha upravena následovně:
 Zvedněte střídavě každé chodidlo z podlahy o minimální vzdálenost, až nedochází k
 žádnému dalšímu pohybu chodidla. Během tohoto zvedání musí mít chodidla možnost
 otáčení, nesmí se aplikovat žádné dopředné nebo boční zatížení. Když se chodidlo umístí
 zpět do spodní polohy, musí být pata v kontaktu s k tomu určenou konstrukcí.
 Překontrolujte nulovou polohu boční vodováhy; v případě nezbytnosti aplikujte boční
 zatížení na horní stranu zádové vany tak, aby se vyrovnala skořepina sedadla zařízení 3DH
 se sedadlem.
 4.13. Držte tyč T, aby se zabránilo zařízení 3DH posunu vpřed na sedáku sedadla a postupujte
 následujícím způsobem:
 a) vraťte zádovou skořepinu na opěradlo sedadla;
 b) střídavě aplikujte a uvolňujte vodorovné zadní zatížení, které nemá překročit hodnotu
 25 N, na zadní úhlovou tyč ve výšce přibližně uprostřed závaží trupu, až kvadrant kyčelního
 úhlu ukáže, že po uvolnění zatížení bylo dosaženo stabilní polohy. Přitom musí být
 věnována zvýšená pozornost, aby se zajistilo, že na zařízení 3DH nepůsobí žádné externí
 dolů nebo na bok směřující zatížení. Pokud je nezbytné jiné nastavení úrovně zařízení 3DH,
 otočte dopředu zádovou skořepinu, proveďte znovu ustavení do roviny a opakujte postup od
 bodu 4.12.
 4.14. Proveďte veškerá měření:
 4.14.1. Souřadnice H-bodu se měří vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému.
 4.14.2. Skutečný úhel trupu se odečte na zadním úhlovém kvadrantu zařízení 3DH snímačem ve
 vnější zadní poloze.
 4.15. Pokud je nutno zopakovat instalaci zařízení 3DH, musí být před takovou operací sestava
 sedadla bez zatížení po dobu minimálně 30 minut. Zařízení 3DH nesmí zůstat nainstalováno
 na sedadle déle než je doba nezbytně nutná k provedení zkoušky.
 4.16. Pokud jsou sedadla v jedné řadě pokládána za totožná (lavicové sedadlo, totožná sedadla
 atd.), pak se pro každou řadu sedadel určuje pouze jeden H-bod a jeden „skutečný úhel
 trupu“, přičemž je zařízení 3DH popsané v dodatku 1 této přílohy usazeno na místě, které je
 pokládáno za reprezentativní pro celou řadu. Toto místo se určuje následovně:
 4.16.1. v případě přední řady je to sedadlo řidiče;
 4.16.2. v případě zadní řady nebo řad je to vnější sedadlo.
 __________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/29
 Příloha 3 – Dodatek 1
 POPIS TROJROZMĚRNÉHO ZAŘÍZENÍ KE STANOVENÍ H-BODU ∗/
 (Zařízení 3DH)
 1. Skořepiny zádové a sedací části
 Skořepiny zádové a sedací části jsou konstruovány ze zesílené plastické hmoty a kovu; simulují
 lidský trup a stehno a jsou mechanicky zavěšeny v H-bodě. Na snímač zavěšený v H-bodě je
 upevněn měřící kvadrant určený k měření skutečného úhlu trupu. Stavitelná stehenní tyč upevněná
 na sedací skořepinu zajišťuje střední linii stehna a slouží jako základní čára pro kvadrant kyčelního
 úhlu.
 2. Prvky těla a dolních končetin
 Spodní segmenty dolních končetin jsou spojeny se sedací skořepinou pomocí tyče T spojující
 kolena, která je bočním prodloužením nastavitelné stehenní tyče. Ve spodních segmentech dolní
 končetiny se nacházejí měřící kvadranty, pomocí kterých se měří kolenní úhly. Sestava boty a
 chodidla je kalibrována za účelem měření úhlu chodidla. Pomocí dvou vodovah se zařízení orientuje
 v prostoru. Závaží tělových prvků se umísťují do příslušného těžiště, aby se zajistilo zatížení sedadla
 ekvivalentní hmotností 76 kg muže. Všechny klouby zařízení 3DH musí být překontrolovány. Pokud
 jde o volnost jejich pohybu, nesmí být zjištěno žádné znatelné tření.
 ∗/ Podrobnosti konstrukce zařízení 3-DH viz společnost Automobilových inženýrů (SAE), 400 Commonwealth
 Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Spojené státy americké.
 Stroj odpovídá zařízení popsanému v normě ISO 6549: 1980.
 ---pagebreak--- L 373/30 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Obr. 1 – Označení prvků zařízení 3DH
 Head room probe Snímač prostoru pro hlavu
 Back pan Zádová skořepina
 Torso weight hanger Závěs pro závaží torza
 Back angle level Vodováha zádového úhlu
 Hip angle quadrant Měřící kvadrant kyčelního úhlu
 Seat pan Skořepina sedáku
 Thigh weight pad Uchycení závaží stehna
 T-bar joining the knees Tyč T spojující kolena
 Back angle quadrant Měřící kvadrant úhlu zad
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/31
 H-point sight button Průhledítko bodu H
 H-point pivot Otočný čep bodu H
 Lateral level Boční vodováha
 Thigh bar Stehenní tyč
 Knee angle quadrant Měřící kvadrant kolena
 Foot angle quadrant Měřící kvadrant chodidla
 Obr. 2 – Rozměry prvků zařízení 3D-H a rozložení zatížení
 (Rozměry v milimetrech)
 ---pagebreak--- L 373/32 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Variable from 108 to 424 Variabilní míra od 108 do 424
 Direction and point of application of load Směr a bod působení zatížení
 Torso weight Závaží torza
 Buttock weight Závaží hýždí
 Leg weight Závaží nohy
 Thigh weight Závaží stehna
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/33
 Příloha 3 – Dodatek 2
 TROJROZMĚRNÝ REFERENČNÍ SYSTÉM
 1. Trojrozměrný vztažný systém je definován pomocí tří kolmých rovin stanovených výrobcem
 vozidla (viz obr.). ∗/
 2. Poloha vozidla pro měření se stanoví tak, že se vozidlo umístí na podložku takovým způsobem, aby
 souřadnice základních značek odpovídaly hodnotám udaných výrobcem.
 3. Souřadnice R-bodu a H-bodu se určí vzhledem základním značkám definovaných výrobcem
 vozidla.
 Obr. - Trojrozměrný vztažný systém
 Zero X plane (vertical transverse zero plane) Nulová rovina X (svislá příčná nulová rovina)
 Zero Y plane (vertical longitudinal zero plane) Nulová rovina Y (svislá podélná nulová rovina)
 Zero Z plane (horizontal zero plane) Nulová rovina Z ( vodorovná nulová rovina)
 Supporting surface Nosná plocha
 ∗/ Referenční systém odpovídá normě ISO 4130 : 1978.
 ---pagebreak--- L 373/34 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 3 – Dodatek 3
 REFERENČNÍ ÚDAJE PRO MÍSTA K SEZENÍ
 1. Kódování referenčních údajů
 Referenční údaje se udávají v řadě postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení se
 identifikují pomocí dvoumístného kódu. První znak je arabská číslice a označuje řadu sedadel
 počínaje od předního k zadnímu konci vozidla. Druhý znak je velké písmeno udávající umístění
 místa k sezení v řadě při pohledu ve směru dopředného pohybu vozidla; používají se následující
 písmena:
 L = vlevo
 C = střední
 R = vpravo
 2. Popis polohy vozidla při měření
 2.1. Souřadnice základních značek
 X ............................
 Y ............................
 Z ............................
 3. Seznam referenčních údajů
 3.1. Místo k sezení: ......................................
 3.1.1. Souřadnice R-bodu
 X ...........................
 Y ...........................
 Z ...........................
 3.1.2. Konstrukční úhel trupu: ....................................
 3.1.3. Specifikace pro nastavení sedadla ∗/
 vodorovně: .......................
 svisle: .........................
 úhlově: ..........................
 úhel trupu: ......................
 Poznámka: Pro další místa k sezení se uvádí referenční údaje pod bodem 3.2, 3.3, atd.
 ___________
 ∗/ Nehodící se škrtněte.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/35
 Příloha 4
 URČENÍ VÝŠKY A ŠÍŘKY OPĚREK HLAVY
 Výška
 Obr. 1
 ---pagebreak--- L 373/36 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Obr. 2
 Width Šířka
 Trace of vertical median plane of seat Průmět svislé roviny souměrnosti sedadla
 Section C Řez C
 Vertical plane P ́ Svislá rovina P ́
 Vertical plane P ́ Svislá rovina P ́
 r = reference line r = vztažná přímka
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/37
 Příloha 5
 ZNÁZORNĚNÍ ZAKRESLOVANÝCH ČAR A MĚŘENÍ PROVÁDĚNÝCH BĚHEM ZKOUŠEK
 1. Původní nezatížená poloha.
 2a. Posunutá poloha vzniklá působením na záda figuríny silou vyvozující moment 373 Nm
 okolo R-bodu, definující polohu posunuté vztažené čáry r1.
 2b. Posunutá poloha vzniklá působením síly F na kouli o průměru 165 mm vyvozující moment of 373
 Nm okolo R-bodu, udržující na místě posunutou vztažnou čáru r1.
 3. Poloha po posunutí silou F zvýšenou na 890 N.
 ---pagebreak--- L 373/38 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 .
 _________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/39
 Moment of F in relation to R: 37,3 daNm Moment síly F vzhledem k bodu R: 37,3 daNm
 Initial period Počáteční poloha
 Position under load Poloha při zatížení
 r1 = displaced reference line r1 = posunutá vztažná čára
 r = reference line r = vztažná čára
 Příloha 6
 POSTUP ZKOUŠKY K OVĚŘENÍ POHLCOVÁNÍ ENERGIE
 1. Uspořádání, zkušební zařízení, registrační přístroje a postup
 1.1. Uspořádání
 Sedadlo namontované stejným způsobem jako ve vozidle se pomocí připevňovacích
 součástí dodaných výrobcem pevně zajistí na zkušebním zařízení tak, aby se při nárazu
 nepohnulo.
 Je-li opěradlo sedadla seřiditelné, zablokuje se v poloze podle bodu 1.1 tohoto předpisu.
 Pokud je sedadlo vybavena opěrkou hlavy, musí být tato opěrka namontována na opěradlo
 sedadla stejným způsobem jako ve vozidle. Pokud je opěrka hlavy samostatná, musí být
 připevněna na tu část konstrukce vozidla, ke které je normálně připevňována. Pokud je
 opěrka hlavy nastavitelná, musí být přestavena do nejméně příznivé polohy, kterou
 umožňuje její nastavovací systém.
 1.2. Zkušební zařízení
 1.2.1. Zkušební zařízení sestává z kyvadla, jehož čep je uložen na kuličkových ložiskách a jehož
 redukovaná hmotnost ∗/ ve středu nárazu činí 6,8 kg. Spodní okraj kyvadla je tvořen tuhou
 maketou hlavy o průměru 165 mm, jejíž střed je shodný se středem nárazu kyvadla.
 1.2.2. Maketa hlavy musí být vybavena dvěma měřiči zrychlení a zařízením pro měření rychlosti,
 přičemž veškerá tato zařízení musí být schopna měřit hodnoty ve směru nárazu.
 1.3. Registrační přístroje
 Použité registrační přístroje musí umožňovat provádění měření s následující přesností:
 1.3.1. Zrychlení:
 přesnost = + 5 % skutečné hodnoty;
 frekvenční třída datového kanálu: třída 600 odpovídající normě ISO 6487 (1980);
 příčná citlivost = < 5 % nejnižšího bodu na stupnici.
 .
 ∗/ Vztah mezi redukovanou hmotností „mr“ kyvadla k celkové hmotnosti „m“ kyvadla ve vzdálenosti „a“ mezi
 středem nárazu a osou otáčení a vzdáleností „l“ mezi těžištěm a osou otáčení je určen vzorcem:
 l
 mr = m
 a
 ---pagebreak--- L 373/40 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 1.3.2. Rychlost:
 přesnost: + 2,5 % skutečné hodnoty;
 citlivost: 0,5 km/h.
 1.3.3. Registrace času:
 přístroje musí schopné zaznamenat celý průběh zkoušky a odečítat hodnoty v mezích jedné
 tisíciny sekundy,
 počátek nárazu v okamžiku prvního styku makety hlavy se zkoušenou opěrkou hlavy se
 zaznamená do záznamů použitých k analýze zkoušky.
 1.4. Postup zkoušení
 1.4.1. Zkoušení opěradla
 Sedadlo musí být nainstalováno, jak je uvedeno v bodě 1.1 této přílohy, směr nárazu zezadu
 dopředu musí ležet v podélné rovině pod úhlem 45° od svislice. Body nárazu musí být
 vybrány zkušební laboratoří v oblasti 1 podle definice v bodě 6.8.1.1 tohoto předpisu nebo v
 případě nezbytnosti v oblasti 2 podle definice v bodě 6.8.1.2 tohoto předpisu, a to na
 povrchy vykazující poloměr zakřivení menší než 5 mm.
 1.4.2. Zkoušky na opěrce hlavy
 Opěrka hlavy musí být upevněna a nastavena způsobem jak je uvedeno v bodě 1.1 této
 přílohy. Nárazy musí být realizovány na body vybrané zkušební laboratoří v oblasti 1, jak je
 definováno v bodě 6.8.1.1 tohoto předpisu, a pokud je to možné, v oblasti 2, jak je
 definováno v bodě 6.8.1.2 tohoto předpisu, a to na povrchy vykazující poloměr zakřivení
 menší než 5 mm.
 1.4.2.1. U zadní strany musí ležet směr nárazu zezadu dopředu v podélné rovině v úhlu 45° od
 svislice.
 1.4.2.2. Pokud jde o přední stranu, směr nárazu zepředu dozadu musí být vodorovný v podélné
 rovině.
 1.4.2.3. Přední a zadní oblasti jsou navzájem ohraničeny vodorovnou rovinou tečnou k vrcholu
 opěrky hlavy, jak je uvedeno v bodě 6.5 tohoto předpisu.
 1.4.3. Zkušební hlavice musí na zkoušený předmět narazit 24,1 km/h: této rychlosti se dosáhne
 buď energií samotného kyvadla, nebo pomocí doplňkového hnacího zařízení.
 2. Výsledky
 Za hodnotu zpomalení se považuje průměr z údajů obou měřičů zpomalení.
 3. Rovnocenné postupy (viz bod 6.9 tohoto předpisu).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/41
 Příloha 7
 METODA ZKOUŠENÍ PEVNOSTI UKOTVENÍ SEDADEL A JEJICH SEŘIZOVACÍHO,
 BLOKOVACÍHO A POSOUVACÍHO SYSTÉMU
 1. Zkouška odolnosti vůči působení setrvačnosti
 1.1. Zkoušená sedadla musí být namontována na šasi vozidla, pro které jsou určena. Šasi vozidla
 musí být pevně upevněno na zkušební vozík, jak je popsáno v následujících bodech.
 1.2. Metoda použitá k upevnění šasi vozidla na zkušební vozík nesmí zahrnovat zesílení
 ukotvení sedadel.
 1.3. Sedadla a jejich části musí být seřízena a zablokována tak, jak je předepsáno v bodě 6.1.1 a
 musí se nacházet v jedné z poloh popsaných v bodě 6.3.3 nebo v bodě 6.3.4 tohoto předpisu.
 1.4. Pokud se sedadla z jedné skupiny nevyznačují podstatnými rozdíly ve smyslu bodu 2.2
 tohoto předpisu, pak zkouška předepsaná v bodě 6.3.1 a 6.3.2 tohoto předpisu může být
 provedena s jedním sedadlem přestaveným do krajní přední polohy a druhým sedadlem
 přestaveným do krajní zadní polohy.
 1.5. Zpomalení vozíku se měří pomocí datového kanálu s frekvenční třídou (CFC) 60
 odpovídající charakteristice mezinárodní normy ISO 6487 (1980).
 2. Nárazová zkouška celého vozidla proti pevné překážce
 2.1. Překážka musí být tvořena blokem zesíleného betonu o šířce minimálně 3 m, s výškou
 minimálně 1,5 m a tloušťkou minimálně 0,6 m. Přední strana musí být kolmá ke koncové
 části nájezdové dráhy a musí být potažena překližkovými panely o tloušťce 19 ∀ 1 mm. Za
 blokem vyztuženého betonu musí být napěchováno minimálně 90 tun zeminy. Překážka z
 vyztuženého betonu a zeminy může být nahrazena překážkami o stejné čelní ploše za
 předpokladu, že tyto poskytují rovnocenné výsledky.
 2.2. V okamžiku nárazu musí jet vozidlo volně. Na překážku naráží kolmo k nárazové stěně;
 maximální povolená boční odchylka mezi svislou středovou čarou čela vozidla a svislou
 středovou čarou nárazové stěny může být ∀ 30 cm; v okamžiku nárazu již nesmí být
 vozidlo vystaveno působení přídavného řídicího nebo hnacího zařízení. Rychlost nárazu se
 musí pohybovat mezi 48,3 km/h a 53,1 km/h.
 2.3. Palivový systém musí být naplněn alespoň na 90 procent kapacity palivem nebo ekvivalentní
 kapalinou.
 ---pagebreak--- L 373/42 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 8
 STANOVENÍ ROZMĚRU „A“ U OTVORŮ V OPĚRCE HLAVY
 Obr. 1: Příklad vodorovných otvorů
 Section A-A Řez A-A
 Sphere of 165 mm in diameter Koule o průměru 165 mm
 Poznámka: Řez A-A musí být proveden v takovém bodu v oblasti otvorů, který umožňuje maximální
 zanoření koule, na kterou nepůsobí žádné zatížení.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/43
 Obr. 2. Příklad svislých otvorů
 Section A-A Řez A-A
 Sphere of 165 mm in diameter Koule o průměru 165 mm
 Poznámka: Řez A-A musí být proveden v takovém bodu v oblasti otvorů, který umožňuje maximální
 zanoření koule, na kterou nepůsobí žádné zatížení.
 _________
 ---pagebreak--- L 373/44 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 9
 ZKUŠEBNÍ POSTUP PRO ZAŘÍZENÍ URČENÉ K OCHRANĚ CESTUJÍCÍCH PROTI POHYBU
 ZAVAZADEL
 1. Zkušební bloky
 Tuhé bloky se středem setrvačnosti v geometrickém středu.
 Typ 1
 Rozměry: 300 mm × 300 mm × 300 mm
 veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm
 Hmotnost: 18 kg
 Typ 2
 Rozměry : 500 mm × 350 mm × 125 mm
 veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm
 Hmotnost: 10 kg
 2. Příprava zkoušky
 2.1. Zkouška opěradel (viz obr.1)
 2.1.1. Všeobecné požadavky
 2.1.1.1. Podle uvážení výrobce vozidla mohou být z testovaných sedadel a opěrek hlavy za
 účelem zkoušky odstraněny části s tvrdostí nižší než 50 Shore A.
 2.1.1.2. Na podlahu zavazadlového prostoru budou umístěny dva zkušební bloky typu 1. Aby
 bylo možno určit polohu zkušebních bloků v podélném směru, budou nejdříve nastaveny
 tak, aby jejich přední strana dosedala na tu část vozidla, která vytváří přední okraj
 zavazadlového prostoru a aby jejich nejnižší strana ležela na podlaze zavazadlového
 prostoru. Poté budou přesunuty zpět a rovnoběžně k podélné střední rovině vozidla, až
 jejich geometrický střed vykoná horizontální vzdálenost 200 mm. Pokud rozměr
 zavazadlového prostoru neumožňuje takovou vzdálenost 200 mm a pokud jsou zadní
 sedadla vodorovně seřiditelná, pak tato sedadla budou posunuta dopředu až do krajní
 polohy seřizovacího rozsahu určeného pro používání normálním cestujícím nebo do
 polohy odpovídající vzdálenosti 200 mm podle toho, která vzdálenost je menší. V
 ostatních případech musí být zkušební bloky umístěny co nejdále za zadní sedadla.
 Vzdálenost mezi podélnou rovinou souměrnosti vozidla a stranou každého bloku
 směřující dovnitř musí být 25 mm, aby vznikla vzdálenost mezi oběma bloky 50 mm.
 2.1.1.3. Během zkoušky musí být sedadla nastavena tak, aby se jejich blokovací systém nemohl
 uvolnit v důsledku působení externích faktorů. Pokud je to možné, sedadla mají být
 seřízena následujícím způsobem:
 Podélné seřízení má být nastaveno na jeden zářez nebo 10 mm před krajní zadní polohou
 pro používání specifikovanou výrobcem (u sedadel s nezávislým svislým nastavováním
 musí být sedák umístěn do nejnižší možné polohy). Zkouška se provede s opěradly v
 normální poloze pro používání.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/45
 2.1.1.4. Pokud je opěradlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být zkouška provedena s opěrkou hlavy
 vysunutou do nejvyšší polohy, pokud je nastavitelná.
 2.1.1.5. Pokud je opěradlo (opěradla) zadního sedadla (sedadel) sklopné, musí být upevněno ve své
 normální vzpřímené poloze pomocí standardního blokovacího mechanismu.
 2.1.1.6. Sedadla, za kterými nelze umístit bloky typu 1, nepodléhají tomuto typu zkoušky.
 Obr. 1: Poloha zkušebních bloků před zkouškou opěradel zadních sedadel
 2.1.2. Vozidla s více než dvěma řadami sedadel
 2.1.2.1. Pokud je zadní řada sedadel vyjímatelná a/nebo může být uživatelem sklopena podle pokynů
 výrobce, aby se zvětšila plocha zavazadlového prostoru, pak se rovněž zkouší řada
 sedadel bezprostředně předcházející zadní řadě sedadel.
 2.1.2.2. Ovšem v tomto případě může technická zkušebna po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že se
 nebude zkoušet jedna z obou zadních řad sedadel, pokud jsou sedadla a jejich upevnění
 podobné konstrukce a jestliže je dodržen zkušební požadavek 200 mm.
 2.1.3. Pokud existuje mezera umožňující posunutí jednoho bloku typu 1 kolem sedadel, pak
 testovací závaží (dva bloky typu 1) musí být nainstalováno za sedadla po dohodě mezi
 technickou zkušebnou a výrobcem.
 2.1.4. Přesná konfigurace zkoušky musí být vyznačena ve zkušebním protokolu.
 2.2. Zkouška oddělovacích systémů
 Pro zkoušku oddělovacích systémů nad opěradly sedadel musí být vozidlo vybaveno
 pevnou zvýšenou zkušební podlážkou s povrchem, na kterém je závaží, které umísťuje
 těžiště zkušebního bloku středově mezi horní hranu okraje opěradla (opěrky hlav se
 neberou v úvahu) a spodní hranu obložení střechy. Jeden zkušební blok typu 2 se umístí
 na zvýšenou zkušební podlážku svým větším povrchem 500 × 350 mm středově vůči
 ---pagebreak--- L 373/46 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 podélné ose vozidla a povrch 500 × 125 mm bude směřovat dopředu. Zachycovací
 systémy, za kterými nelze zkušební blok typu 2 umístit, této zkoušce nepodléhají.
 Zkušební blok se umístí tak, aby se přímo dotýkal oddělovacího systému. Navíc se umístí
 dva zkušební bloky typu 1 způsobem podle bodu 2.1, aby se provedla simultánní zkouška
 opěradel (viz obr. 2).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/47
 Obr. 2: Zkoušení oddělovacího systému nad okrajem opěradel
 edge of interior roof Hrana vnitřní střechy
 R-point Bod R
 transverse plane Příčná rovina
 2.2.1. Pokud je opěradlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být zkouška provedena s opěrkou hlavy
 vysunutou do nejvyšší polohy, pokud je nastavitelná.
 3. Dynamické zkoušení opěradel sedadel a oddělovacího systému používaného jako
 zachycovací systém zavazadel.
 3.1. Šasi osobního automobilu musí být pevně ukotveno na zkušební sáně a toto ukotvení
 nesmí
 být provedeno jako zesílení opěradel a oddělovacího systému. Po namontování
 zkušebních bloků způsobem popsaným v bodě 2.1 nebo 2.2 se šasi automobilu zrychlí
 způsobem uvedeným v dodatku přílohy 9 tak, aby v okamžiku nárazu byla rychlost jeho
 volného pohybu 50 +0/–2 km/h. Se souhlasem výrobce může být použito popsaného
 zkušebního pulzního koridoru jako alternativy ke splnění zkoušky pevnosti sedadel podle
 bodu 6.3.1.
 __________
 ---pagebreak--- L 373/48 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 9 – dodatek
 KORIDOR ZPOMALENÍ SANÍ JAKO FUNKCE ČASU
 (Čelní náraz)
 Deceleration in g Zpomalení v g
 Time in ms Doba v ms
 __