type: other

text:
Az Alkotmánybíróság megsemmisítette a napi.hu-t tiltott piacbefolyásolás miatt elmarasztaló ítéletet
 Budapest, 2015. január 27., kedd (MTI) – Az Alkotmánybíróság alaptörvény-ellenesség miatt megsemmisítette kedden a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (FKMB) döntését, amely az MNB Pénzügyi Stabilitási Tanácsának határozatával összhangban 3 millió forintos bírsággal sújtotta a napi.hu-t egy a Mollal összefüggő félrevezető információ közlése miatt, amelyet a tanács piacbefolyásolásnak minősített.
 A 2013. október 16-án “Norvégia is figyelheti a Hernádi-ügyet” címmel megjelent cikk szerint a norvég állami olajalap mérlegelheti 1,6 százalékos Mol-részesedésének eladását, a magyar olajtársaság vezetője elleni, horvátországi korrupciógyanú miatt.
 A cikk kitért arra is, hogy az olajalap részesedésének piacra dobása komoly eladói nyomás alá helyezhetné a Mol papírjait, ugyanakkor a döntés nem automatikus, az olajalapot kezelő norvég jegybank komoly vizsgálatának kell megelőznie, és nem egyértelmű, hogy hogyan viszonyulnak a Mollal kapcsolatba hozható korrupciós ügyhöz. A cikket azonos tartalommal tette közzé a Napi Gazdaság Kiadó Kft. által kiadott Napi Gazdaság című nyomtatott sajtótermék aznapi száma.
 A Mol-részvények aznap nagy forgalomban 6 százalékos árfolyamesést szenvedtek el, 14 350 forintig csökkent az áruk nap közben, a papír végül 4,39 százalékos áreséssel, 14 600 forinton zárta a kereskedést.
 A 2013. október 1-jétől az MNB-be integrált pénzügyi felügyelet – a stabilitási tanács – november 15-i határozata azt állapította meg, hogy a félrevezető információ közléséhez a napi.hu gondatlan magatartása vezetett, a szóban forgó cikk közzétételével a portál – és a cikket szintén közlő Napi Gazdaság kiadója – megsértette a piacbefolyásolás tilalmára vonatkozó rendelkezéseket, ezért bírságolta meg a tanács 3-3 millió forintra a portált és az újságot.
 Az MNB közigazgatási határozatában kifejtette, hogy bár a cikkben foglalt tényállítások önmagukban valósak, ezeknek az információknak az ismertetése során a cikk túlnyomó részben a Mol részvénypiacára nézve leginkább szélsőséges forgatókönyv, a Mol-részvények olajalapból való kizárásának lehetőségét vizsgálta. A határozat szerint a cikkben vázolt gondolatmenet alátámasztottsága, valamint a levont radikális végkövetkeztetés súlya között jelentős aránytalanság húzódik.
 Az MNB szerint az indítványozót az adott helyzetben kifejezetten magas szintű gondossági kötelezettség terhelte, amely mércének nem sikerült megfelelnie: nem működtetett olyan kontrollmechanizmust, amely hatékonyan képes megakadályozni a megalapozatlan, félrevezető információk közlését.
 A napi.hu az MNB döntését bíróságon támadta meg, ám az FKMB elutasította a portál keresetét. Ezt a döntést támadta meg a napi.hu a alkotmányjogi panasszal az Alkotmánybíróságon.
 Az Alkotmánybíróság leszögezte: a támadott ítélet tévesen állapította meg, hogy az alaptörvényben foglalt szólás- és sajtószabadságra vonatkozó alapjogi érvelések és az Alkotmánybíróság határozataira épülő okfejtések a bírósági eljárásban nem vizsgálhatók.
 Az Alkotmánybíróság szerint a szabad véleménynyilvánítást korlátozó törvényeket megszorítóan kell értelmezni. A közügyekkel kapcsolatos tények, információk közlésének fokozott védelme kiváltképp vonatkozik a sajtó működésére, mivel a sajtónak alkotmányos küldetése, hogy a közügyek alakulására befolyással lévő történéseket, körülményeket, összefüggéseket feltárja, és a nyilvánosság tudomására hozza. A média szabad tájékoztató tevékenysége a modern demokratikus nyilvánosság legfontosabb alkotóeleme, ezért központi jelentősége van annak, hogy a sajtó bizonytalanság, megalkuvás és félelem nélkül láthassa el ezt a feladatát. A piacbefolyásolást ez esetben megszorítóan kell értelmezni, úgy, hogy az ne tartsa vissza a sajtót az egyébként valós információk nyilvánosságra hozásától.
 Az Alkotmánybíróság határozata kitér arra, hogy a Mol a magyar gazdaság és tőkepiac egyik legjelentősebb társasága, amely számottevő állami részesedéssel működik. A Mol horvátországi tulajdonszerzésével kapcsolatos korrupciós gyanú, az ezzel összefüggő eljárások, továbbá ezeknek a történéseknek a cég tulajdonosi körére, illetve részvényárfolyamára gyakorolt esetleges hatása közügynek, a hozzájuk kapcsolódó közlések közéleti vitához tartozó megszólalásoknak minősülnek. Az indítványozó által kiadott sajtótermék tehát a szólás- és sajtószabadság fokozottan védett, a média alkotmányos szerepe szempontjából kiemelten fontos körében tette közzé a szóban forgó információkat.
 Az Alkotmánybíróság hangsúlyozta azt is, hogy a sajtótól elvárható magatartás mindenekelőtt a közölt információk valóságának ellenőrzésére vonatkozik, az elvárható gondosság követelménye nem értelmezhető úgy, hogy az a sajtót az egyébként alátámasztott tények és összefüggések valósághű közlésétől elzárja.
 Az FKMB-nek arról kellett volna döntenie, hogy a napi.hu szerkesztési módja egyértelműen megtévesztő volt-e és kellő indokul szolgálhatott-e a szankcionálásra; miután ez nem történt meg, az Alkotmánybíróság a támadott ítéletet megsemmisítette. Az MNB közigazgatási határozatának újbóli felülvizsgálata a bíróság hatáskörébe tartozik.
 Az Alkotmánybíróság többségi határozatához öt alkotmánybíró – Balsai István, Juhász Imre, Pokol Béla, Salamon László és Szívós Mária – fűzött különvéleményt.
 MTI, 2015. január 27., kedd


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 13.2.2010
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 37/10
 Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa contra la sentencia del Tribunal General 26. novembril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (viies koda laiendatud koosseisus) 9. septembri 2009. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-30/01–T-32/01 ja T-86/02–T-88/02: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava jt versus Euroopa Ühenduste Komisjon
 (Kohtuasi C-470/09 P)
 2010/C 37/12
 Kohtumenetluse keel: hispaania
 Pooled
 Apellant: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (esindajad: advokaadid I. Sáenz-Cortabarría Fernández ja M. Morales Isasi
 Teised menetluspooled: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Euroopa Ühenduste Komisjon ja Comunidad Autónoma de la Rioja
 Apellandi nõuded
 —
 tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;
 —
 tühistada vaidlustatud kohtuotsus;
 —
 rahuldada esimeses astmes esitatud hagi, ja nimelt tühistada vaidlusaluse otsuse artikkel 3;
 —
 teise võimalusena saata kohtuasi tagasi Esimese Astme Kohtusse ja vajaduse korral kohustada seda kohut võtma vastu tõendid, mis olid tagasi lükatud;
 —
 mõista esimese astme menetluse ja apellatsioonimenetluse kohtukulud välja komisjonilt ja mõista menetlusse astujalt Comunidad Autónoma de la Riojalt välja esimese astme menetluse kohtukulud.
 Väited ja peamised argumendid
 1.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, kui ta leidis, et vaidlusaluse maksumeetme suhtes uurimismenetluse lõpetamine enne määruse nr 659/1999 (1) jõustumist eeldas komisjoni selgesõnalise (liikmesriigile suunatud) otsuse olemasolu selle kohta.
 2.
 Esimese Astme Kohus on moonutanud 28. novembri 2000. aasta otsust, kui ta leidis, et selle otsusega lõpetatakse vaidlusaluse maksumeetme suhtes eelnev uurimismenetlus, mis sai alguse 1994. aasta aprillis esitatud kaebusest. Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, kuna ta ei leidnud, et vaidlusaluse maksumeetme uut uurimist 2000. aastal tuli teostada olemasoleva abi suhtes kehtestatud menetluse alusel.
 3.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, kuna ta ei järginud tõendamiskoormust ja tõendite hindamist käsitlevaid õigusnorme eeskätt seoses 28. novembri 2000. aasta otsuse kui dokumentaalse tõendiga (selle usutavus ja tõendusjõud). On rikutud õigust õiglasele kohtumenetlusele.
 4.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, kuna ta rikkus tõendite hindamist ja tõendamiskoormust käsitlevaid õigusnorme seoses asjas esitatud objektiivsete, asjakohaste, kokkulangevate ja määravate kaudsete tõenditega, mis kinnitavad, et komisjon oli enne 28. novembri 2000. aasta otsust uurinud esialgselt vaidlusalust maksumeedet ja oli selle uurimise lõpetanud. Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud ka sellega, et ta ei leidnud, et vaidlusaluse maksumeetme uus uurimine 2000. aastal tuli teostada olemasoleva abi suhtes kehtestatud menetluse alusel.
 5.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, kuna ta luges 1993. aastal vastu võetud vaidlusalust maksumeedet tegevusabiks, kohaldades sellele 1998. aasta piirkondliku riigiabi andmise juhendi investeerimisega seotud abi määratlust. On rikutud õiguskindluse põhimõtet ja eeskätt tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtet.
 6.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud seoses mõistega „asjakohane teave”, et teostada maksukorra esialgset uurimist riigiabi raames, kuna see kohus ei leidnud, et esialgse menetluse kestus oli ebamõistlik.
 7.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, leides et kõnealuses asjas ei olnud vaidlusaluse maksumeetme esialgse uurimismenetluse kestmine 79 kuud ebamõistlik aeg ja järeldades seega, et määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõiget 1 ei ole rikutud seoses õiguskindluse põhimõttega.
 8.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, leides et kõnealuses asjas ei olnud vaidlusaluse maksumeetme esialgse uurimismenetluse kestmine 79 kuud ebamõistlik aeg ja järeldades seega, et määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõiget 1 ei ole rikutud seoses hea halduse põhimõttega.
 9.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, leides et käesolevas asjas puuduvad erakorralised asjaolud, mis võisid põhjendatult tekitada õiguspärase ootuse, et vaidlusalune maksumeede on õiguspärane, ja mis takistavad abi tagastamise määramist vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 14 lõikele 1. Otsust on moonutatud.
 10.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, leides et käesolevas asjas ei ole rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet, mis takistab abi tagastamise määramist vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 14 lõikele 1.
 11.
 Esimese Astme Kohus on õigusnormi rikkunud, jättes arvestamata tõendamist käsitlevad menetlusnormid ja otsustades jätta vastu võtmata hageja pakutud tõendid teatud komisjoni dokumentide esitamise kohta, mis Esimese Astme Kohtu kasutatud argumentide (mida see kohus kasutas, et jätta rahuldamata hageja taotlus) valguses osutuvad keskseks tema õiguste kaitsel. Rikutud on õigust õiglasele kohtumenetlusele, menetlusliku võrdsuse põhimõtet ja kaitseõigusi.
 (1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ [artikli 88] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).


type: contracts

text:
 8.5.2010
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 116/1
 Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis aadressil:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 10 – Ühtsed sätted, mis käsitlevad sõidukite tüübikinnitust seoses elektromagnetilise ühilduvusega
 3. versioon
 Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:
 03-seeria muudatused: jõustumiskuupäev: 11. juuli 2008
 SISUKORD
 EESKIRI
 1.
 Reguleerimisala
 2.
 Mõisted
 3.
 Tüübikinnituse taotlemine
 4.
 Tüübikinnitus
 5.
 Märgistus
 6.
 Spetsifikatsioonid
 7.
 Sõiduki tüübikinnituse muutmine või laiendamine pärast elektrilise/elektroonilise alakoostu lisamist või asendamist
 8.
 Toodangu vastavus nõuetele
 9.
 Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral
 10.
 Tootmise lõplik peatamine
 11.
 Sõiduki või elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse muutmine või laiendamine
 12.
 Üleminekusätted
 13.
 Tüübikinnituskatseid korraldavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid
 LISAD
 Lisa 1.
 Tüübikinnitusmärkide näidised
 Lisa 2A.
 Näidisteatis sõiduki tüübikinnituse kohta seoses elektromagnetilise ühilduvusega
 Lisa 2B.
 Näidisteatis elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse kohta seoses elektromagnetilise ühilduvusega
 Lisa 3A.
 Sõiduki tüübikinnituse teatise näidisvorm
 Lisa 3B.
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude tüübikinnituse teatise näidisvorm
 Lisa 3C.
 Tõend seoses punktiga 3.2.9
 Lisa 4.
 Sõidukite lairiba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 Lisa 5.
 Sõidukite kitsasriba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 Lisa 6.
 Sõidukite elektromagnetkiirguse taluvuse katsetamise meetod
 Lisa 7.
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude lairiba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 Lisa 8.
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude kitsasriba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 Lisa 9.
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude elektromagnetkiirguse taluvuse katsetamise meetod(id)
 Lisa 10.
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude siirdeprotsessidest lähtuvate häirete kindluse ja kiirguse katsetamise meetod(id)
 1. REGULEERIMISALA
 Käesolevat eeskirja kohaldatakse:
 1.1.
 L-, M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukite elektromagnetilise ühilduvuse suhtes;
 1.2.
 punktis 3.2.1 esitatud piirangutega neile sõidukitele paigaldamiseks ettenähtud osade ja eraldi seadmestike elektromagnetilise ühilduvuse suhtes.
 See hõlmab järgmist:
 a)
 nõuded, mis käsitlevad selliste funktsioonide kiirguslike ja juhtivuslike häirete kindlust, mis on seotud sõiduki otsese juhtimisega ja juhi, sõitja ja teiste liiklejate kaitsmisega ning selliste häiretega, mis võivad tekitada juhis või teistes liiklejates segadust;
 b)
 nõuded, mis käsitlevad soovimatu kiirgusemissiooni ja juhtivusliku kiirguse vältimist, et kaitsta enda sõiduki või kõrval või läheduses asuvate sõidukite elektriliste või elektrooniliste seadmete otstarbekohast kasutust, ning sõidukitele hiljem paigaldatavatest lisaseadmetest tingitud häirete vältimist.
 2. MÕISTED
 Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
 2.1.
 „elektromagnetiline ühilduvus” – sõiduki või selle osa/osade või eraldi seadmestiku/seadmestike võime toimida rahuldavalt elektromagnetilises keskkonnas tekitamata liigseid elektromagnetilisi häireid;
 2.2.
 „elektromagnetiline häire” – mis tahes elektromagnetiline nähtus, mis võib halvendada sõiduki või selle osa/osade või eraldi seadmestiku/seadmestike või sõiduki läheduses asuva mis tahes muu seadise, seadme või süsteemi toimimist. Elektromagnetiliseks häireks võib olla elektromagnetiline müra, soovimatu signaal või levikeskkonna muutumine;
 2.3.
 „elektromagnetiline häirekindlus” – sõiduki või selle osa/osade või eraldi seadmestiku/seadmestike võime toimida talitluse halvenemiseta (teatavate) elektromagnetiliste häirete korral, sealhulgas vajalik raagiosagedussignaal raadiosaatjast või sõidukisisese või sellest väljaspool asuva tööstusliku-teadusliku-meditsiinilise aparaadi ribasisene kiirgus;
 2.4.
 „elektromagnetiline keskkond” – kõik teatavas kohas esinevad elektromagnetilised nähtused;
 2.5.
 „lairibakiirgus” – kiirgus, mille ribalaius on suurem kui teatava mõõteseadme või vastuvõtja ribalaius (Rahvusvahelise Raadiohäirete Erikomisjoni (CISPR) 25. trükis, teine väljaanne);
 2.6.
 „kitsasribakiirgus” – kiirgus, mille ribalaius on väiksem kui teatava mõõteseadme või vastuvõtja ribalaius (CISPR 25, teine väljaanne);
 2.7.
 „elektriline/elektrooniline süsteem” – elektri- ja/või elektronseadis(ed) või seadiste komplekt(id) koos elektriühendustega, mis moodustavad sõiduki osa, kuid mis ei pea saama tüübikinnitust sõidukist eraldi;
 2.8.
 „elektriline/elektrooniline alakoost” – elektri- ja/või elektronseadis või seadiste komplekt(id) koos elektriühenduste ja juhtmestikuga, mis moodustavad sõiduki osa ja millel on üks või mitu erifunktsiooni. Elektrilisele/elektroonilisele alakoostule võib tootja taotluse korral tüübikinnituse anda kas „osana” või „eraldi seadmestikuna”;
 2.9.
 „sõidukitüüp” seoses elektromagnetilise ühilduvusega – kõik sõidukid, mis ei erine järgmiste oluliste tunnuste poolest:
 2.9.1.
 mootoriruumi üldsuurus ja kuju;
 2.9.2.
 elektriliste ja/või elektrooniliste komponentide ja juhtmestiku üldine asetus;
 2.9.3.
 esmane materjal, millest ehitatakse sõiduki kere või korpus (näiteks teras-, alumiinium- või klaaskiudkere). Eri materjalist paneelid ei muuda sõiduki tüüpi, kui kere esmane materjal ei ole muutunud. Sellistest muudatustest tuleb siiski teatada;
 2.10.
 „elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüp” seoses elektromagnetilise ühilduvusega – elektrilised/elektroonilised alakoostud, mis ei erine järgmiste oluliste tunnuste poolest:
 2.10.1.
 elektrilise/elektroonilise alakoostu funktsioon;
 2.10.2.
 vajaduse korral elektriliste ja/või elektrooniliste komponentide üldine asetus;
 2.11.
 „sõiduki juhtmestik” – sõidukitootja paigaldatavad toitepinge-, siinisüsteemi- (nt CAN), signaal- või aktiivantennikaablid;
 2.12.
 häirekindlusega seotud funktsioonid:
 a)
 funktsioonid, mis on seotud sõiduki otsese juhtimisega:
 i)
 seoses halvenemise või muutusega: nt mootoris, ülekandesüsteemis, pidurites, vedrustuses, muutuva ülekandega roolivõimendis, kiiruspiirikutes;
 ii)
 mõjutades sõidukijuhi asendit: nt istme või rooli paigutust;
 iii)
 mõjutades nähtavust: nt lähituled, klaasipuhasti;
 b)
 funktsioonid, mis on seotud sõidukijuhi, kaassõitja ja teiste liiklejate kaitsmisega:
 i)
 nt turvapadi ja turvavöösüsteemid;
 c)
 funktsioonid, mille häired võivad tekitada segadust sõidukijuhis või teistes liiklejates:
 i)
 optilised häired: nt suunatulelaternate, piduritulelaternate, ülemiste ääretulelaternate, tagumise ääretulelaterna, häiresüsteemi valgusindikaatorite ebaõige toimimine, juhi otseses vaateväljas olevatest hoiatusindikaatoritest, tuledest või näidikutelt saadav valeteave, mis on seotud alapunktis a või b nimetatud funktsioonidega;
 ii)
 akustilised häired: nt alarmsüsteemi, autopasuna ebaõige toimimine;
 d)
 funktsioonid, mis on seotud sõiduki andmesiini toimimisega:
 i)
 tõkestades andmeedastuse sõiduki andmesiinisüsteemide kaudu, mida kasutatakse andmete edastamiseks ja mis on vajalikud teiste häirekindlusega seotud funktsioonide nõuetekohase toimimise tagamiseks;
 e)
 funktsioonid, mis häirete korral mõjutavad sõiduki kohustuslikke andmeid: nt sõidumeerik, läbisõidumõõdik.
 3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE
 3.1. Sõidukitüübi kinnitamine
 3.1.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses selle elektromagnetilise ühilduvusega esitab sõiduki tootja.
 3.1.2. Teatise näidisvorm on esitatud lisas 2A.
 3.1.3. Sõiduki tootja koostab nimekirja, milles kirjeldatakse kõiki asjakohaseid sõiduki elektrilisi/elektroonilisi süsteeme või alakooste, keremudeleid, kerematerjalide variante, juhtmestiku asetust, mootori variante, rooli asendit (vasakpoolne/parempoolne) ja teljevahe variante. Asjakohased sõiduki elektrilised/elektroonilised süsteemid või alakoostud on need, mis võivad eraldada märkimisväärset lai- või kitsasribakiirgust ja/või mis on seotud sõiduki häirekindlusega seonduvate funktsioonidega (vt punkt 2.12).
 3.1.4. Tootja ja pädeva asutuse vastastikusel kokkuleppel valitakse sellest nimekirjast välja kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk. Sõiduki valiku aluseks on tootja pakutud elektrilised/elektroonilised süsteemid. Kõnealusest nimekirjast võib välja valida rohkem kui ühe sõiduki, kui tootja ja pädev asutus on ühel arvamusel selles, et erinevad kasutatavad elektrilised/elektroonilised süsteemid võivad oluliselt mõjutada sõiduki elektromagnetilist ühilduvust võrreldes esimese representatiivsõidukiga.
 3.1.5. Sõiduki(te) valik punkti 3.1.4 alusel piirdub sõiduki/elektrilise/elektroonilise süsteemi kombinatsioonidega, mis on ette nähtud tegelikuks tootmiseks.
 3.1.6. Tootja võib taotlusele lisada tehtud katsete aruande. Tüübikinnitusasutus võib tüübikinnitusteatise koostamisel kasutada kõiki esitatud andmeid.
 3.1.7. Kui tüübikinnituskatse eest vastutav tehniline teenistus teeb katse ise, esitatakse talle vastavalt punktile 3.1.4 kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk.
 3.1.8. M-, N- ja O-kategooria sõidukite puhul peab sõidukitootja esitama selgituse sagedusribade, võimsustaseme, antenni asendite ja raadiosagedussaatjate paigaldamise nõuete kohta, isegi kui sõiduk ei ole tüübikinnituse andmise ajal raadiosagedussaatjaga varustatud. See peab hõlmama kõiki sõidukites tavapäraselt kasutatavaid mobiilseid raadioteenuseid. Kõnealune teave tuleb pärast tüübikinnituse saamist üldsusele kättesaadavaks teha.
 Sõidukitootjad peavad tõendama, et selliste saatjate paigaldamine ei kahjusta sõiduki toimimist.
 3.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnitus
 3.2.1. Käesoleva eeskirja kohaldatavus elektriliste/elektrooniliste alakoostude suhtes:
 3.2.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse taotluse seoses selle elektromagnetilise ühilduvusega esitab sõiduki või elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja.
 3.2.3. Teatise näidisvorm on esitatud lisas 2B.
 3.2.4. Tootja võib taotlusele lisada tehtud katsete aruande. Tüübikinnitusasutus võib tüübikinnitusteatise koostamisel kasutada kõiki esitatud andmeid.
 3.2.5. Kui tüübikinnituskatse eest vastutav tehniline teenistus teeb katse ise, esitatakse talle tüübikinnituse saamiseks esitatud tüüpi esindava elektrilise/elektroonilise alakoostu näidis, kui tootjaga on arutatud nt paigutuses, komponentide ja sensorite arvus tehtavaid võimalikke muudatusi. Tehniline teenistus võib valida uue näidise, kui ta peab seda vajalikuks.
 3.2.6. Näidisele (näidistele) tuleb selgelt ja kustumatult märkida tootja kaubanimi või kaubamärk ja tüübimärgistus.
 3.2.7. Vajaduse korral märgitakse kõik kasutuspiirangud. Kõik sellised piirangud tuleb kanda lisasse 2B ja/või lisasse 3B.
 3.2.8. Varuosadena turule viidavad elektrilised/elektroonilised alakoostud ei vaja tüübikinnitust, kui need on selgelt varuosade identifitseerimisnumbriga tähistatud ja kui need on identsed juba tüübikinnituse saanud sõiduki jaoks ettenähtud originaalseadme tootja (OEM) vastava osaga ja pärinevad samalt tootjalt.
 3.2.9. Varuosadena müüdavad ja mootorsõidukitesse paigaldamiseks ettenähtud osad ei vaja tüübikinnitust, kui neil puudub seos häirekindlusega seotud funktsioonidega (vt punkt 2.12). Sellisel juhul peab tootja esitama kinnituse, et elektriline/elektrooniline alakoost vastab käesoleva eeskirja nõuetele ning eelkõige punktides 6.5, 6.6, 6.8 ja 6.9 määratud piirväärtustele.
 4. novembril 2008 lõppeva üleminekuaja jooksul peab kõnealuse toote turuleviimise eest vastutav füüsiline või juriidiline isik esitama kogu asjaomase teabe ja/või näidise tehnilisele teenistusele, kes otsustab, kas seade on häirekindlusega seotud või mitte. Kontrolli tulemused tehakse kättesaadavaks kolme nädala jooksul ja lisakatsete tegemist ei nõuta. Tehniline teenistus väljastab sama aja jooksul lisas 3C esitatud näidisdokumendile vastava dokumendi. Kahtluste korral ning juhul, kui tehniline teenistus keeldub väljastamast lisa 3C kohast tõendit, peab tootja taotlema oma toote jaoks tüübikinnitust.
 4. TÜÜBIKINNITUS
 4.1. Tüübikinnitusmenetlus
 4.1.1. Sõiduki tüübikinnitus
 Sõiduki tüübikinnituse saamiseks võib sõiduki tootja kasutada järgmisi viise.
 4.1.1.1. Sõiduki seadmestiku kinnitamine
 Sõiduki seadmestik võib saada tüübikinnituse, kui järgitakse käesoleva eeskirja punkti 6 sätteid. Kui sõiduki tootja valib selle viisi, ei pea elektrilisi/elektroonilisi süsteeme või alakooste eraldi katsetama.
 4.1.1.2. Sõidukitüübi kinnitamine üksikute elektriliste/elektrooniliste alakoostude katsetamise teel
 Sõiduki tootja võib saada oma sõidukile tüübikinnituse, näidates tüübikinnitusasutusele, et kõik asjakohased (vt käesoleva eeskirja punkt 3.1.3) elektrilised/elektroonilised süsteemid või alakoostud on saanud eraldi tüübikinnituse vastavalt käesolevale eeskirjale ja need on paigaldatud eeskirjale lisatud tingimuste kohaselt.
 4.1.1.3. Tootja võib saada käesoleva eeskirja kohase kinnituse, kui sõidukil ei ole sellist tüüpi seadmeid, mille suhtes tuleks läbi viia häirekindlus- või kiirguskatsed. Selliste tüübikinnituste puhul ei ole katsetamine vajalik.
 4.1.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnitus
 Tüübikinnituse võib anda elektrilisele/elektroonilisele alakoostule, mis paigaldatakse mis tahes sõidukitüübile (osa tüübikinnitus) või konkreetsele/konkreetsetele elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja taotletud sõidukitüübile või -tüüpidele (eraldi seadmestiku tüübikinnitus).
 4.1.3. Elektrilistel/elektroonilistel alakoostudel, mida kasutatakse tahtlikuks raadiosignaali edastamiseks ja mis ei ole saanud tüübikinnitust koos tootjale antava sõiduki tüübikinnitusega, peab olema kaasas sobiv paigaldusjuhend.
 4.2. Tüübikinnituse andmine
 4.2.1. Sõiduk
 4.2.1.1. Sõidukile antakse tüübikinnitus, kui representatiivsõiduk vastab käesoleva eeskirja punkti 6 nõuetele.
 4.2.1.2. Tüübikinnituse teatise näidisvorm on esitatud lisas 3A.
 4.2.2. Elektriline/elektrooniline alakoost
 4.2.2.1. Elektrilisele/elektroonilisele alakoostule antakse tüübikinnitus, kui selle tüüpsüsteem(id) vastab (vastavad) käesoleva eeskirja punkti 6 nõuetele.
 4.2.2.2. Tüübikinnituse teatise näidisvorm on esitatud lisas 3B.
 4.2.3. Tüübikinnitust andev kokkuleppeosalise pädev asutus võib punktides 4.2.1.2 või 4.2.2.2 nimetatud teatiste koostamisel kasutada tunnustatud labori koostatud, selle heaks kiidetud või käesoleva eeskirja sätetele vastavat aruannet.
 4.3. Sõidukitüübile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmisest või sellest keeldumisest teavitatakse käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi käesoleva eeskirja lisas 3A või 3B esitatud näidisvormile vastaval vormil koos fotode ja/või diagrammide või ettenähtud mõõtkavas joonistega, mis on taotleja esitatud formaadis, mis ei ole suurem kui A4 (210 × 297 mm) või mis on selliseks formaadiks kokku volditud.
 5. MÄRGISTUS
 5.1. Igale tüübikinnituse saanud sõidukile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule antakse tüübikinnituse number. Selle kaks esimest numbrit (praegu 03) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud oluliste tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnituse numbrit teist tüüpi sõidukile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule.
 5.2. Märgistuse olemasolu
 5.2.1. Sõiduk
 Igal käesoleva eeskirja alusel kinnitatud tüübile vastaval sõidukil peab olema punktis 5.3 kirjeldatud tüübikinnitusmärk.
 5.2.2. Alakoost
 Igal käesoleva eeskirja alusel kinnitatud tüübile vastaval elektrilisel/elektroonilisel alakoostul peab olema punktis 5.3 kirjeldatud tüübikinnitusmärk.
 Sõidukitesse sisseehitatud ja seadmestikuna kinnitatud elektriliste/elektrooniliste süsteemide puhul ei ole märgistus vajalik.
 5.3. Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse teatise vormil kindlaks määratud nähtavasse ja hõlpsasti üles leitavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk. See peab koosnema järgmisest:
 5.3.1. ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2);
 5.3.2. punktis 5.3.1 nimetatud ringist paremal asuvast käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb R-täht, sidekriips ja tüübikinnituse number.
 5.4. Tüübikinnitusmärgi näidis on esitatud käesoleva eeskirja lisas 1.
 5.5. Punktile 5.3 vastavate elektriliste/elektrooniliste alakoostude märgistus ei pea olema nähtav, kui elektriline/elektrooniline alakoost on paigaldatud sõidukisse.
 6. SPETSIFIKATSIOONID
 6.1. Üldspetsifikatsioonid
 6.1.1. Sõiduk ja selle elektriline/elektrooniline süsteem (elektrilised/elektroonilised süsteemid) või alakoost(ud) kavandatakse, ehitatakse ja paigaldatakse nii, et sõiduk vastaks tavakasutustingimustes käesoleva eeskirja nõuetele.
 6.1.1.1. Sõidukiga tehakse kiirgusemissiooni ja kiirguslike häirete taluvuse katsed. Sõiduki tüübikinnituseks ei nõuta juhtivusliku kiirguse katseid või juhtivuslike häirete taluvuse katseid.
 6.1.1.2. Elektrilis(te)/elektroonilis(t)e alakoostu(de)ga tehakse kiirgusemissiooni ja juhtivusliku kiirguse katseid ning kiirguslike ja juhtivuslike häirete taluvuse katseid.
 6.1.2. Enne katsetamist peab tehniline teenistus koostöös tootjaga ette valmistama katseplaani, mis sisaldab vähemalt töörežiimi, stimuleeritud funktsiooni või funktsioone, jälgitavat funktsiooni või jälgitavaid funktsioone, katse läbimise/mitteläbimise kriteeriumi või kriteeriume ja ettenähtud kiirgust.
 6.2. Sõidukite lairiba elektromagnetkiirguse spetsifikatsioonid
 6.2.1. Mõõtmismeetod
 Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlas tehnilise teenistusega.
 6.2.2. Sõiduki lairiba piirväärtused tüübikinnituse saamiseks
 6.2.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 10,0 ± 0,2 m, on piirväärtusteks 30–75 MHz sagedusalas 32 dB mikrovolti/m ja 75–400 MHz sagedusalas 32–43 dB mikrovolti/m, kusjuures kõnealune piirväärtus suureneb logaritmiliselt sagedustel üle 75 MHz, nagu on kujutatud 2. liites. Sagedusalas 400–1 000 MHz jääb piirväärtus konstantseks: 43 dB mikrovolti/m.
 6.2.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 3,0 ± 0,05 m, on piirväärtusteks 30–75 MHz sagedusalas 42 dB mikrovolti/m ja 75–400 MHz sagedusalas 42–53 dB mikrovolti/m, kusjuures kõnealune piirväärtus suureneb logaritmiliselt sagedustel üle 75 MHz, nagu on kujutatud 3. liites. Sagedusalas 400–1 000 MHz jääb piirväärtus konstantseks: 53 dB mikrovolti/m.
 6.2.2.3. Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB mikrovolti/m, tüübikinnituse piirväärtustest väiksemad.
 6.3. Sõidukite kitsasriba elektromagnetkiirguse spetsifikatsioonid
 6.3.1. Mõõtmismeetod
 Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 5 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlas tehnilise teenistusega.
 6.3.2. Sõiduki kitsasriba piirväärtused tüübikinnituse saamiseks
 6.3.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 5 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 10,0 ± 0,2 m, on piirväärtusteks 30–75 MHz sagedusalas 22 dB mikrovolti/m ja 75–400 MHz sagedusalas 22–33 dB mikrovolti/m, kusjuures kõnealune piirväärtus suureneb logaritmiliselt sagedustel üle 75 MHz, nagu on kujutatud 4. liites. Sagedusalas 400–1 000 MHz jääb piirväärtus konstantseks: 33 dB mikrovolti/m.
 6.3.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 5 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 3,0 ± 0,05 m, on piirväärtusteks 30–75 MHz sagedusalas 32 dB mikrovolti/m ja 75–400 MHz sagedusalas 32–43 dB mikrovolti/m, kusjuures kõnealune piirväärtus suureneb logaritmiliselt sagedustel üle 75 MHz, nagu on kujutatud 5. liites. Sagedusalas 400–1 000 MHz jääb piirväärtus konstantseks: 43 dB mikrovolti/m.
 6.3.2.3. Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB mikrovolti/m, tüübikinnituse piirväärtustest väiksemad.
 6.3.2.4. Olenemata käesoleva lisa punktides 6.3.2.1, 6.3.2.2 ja 6.3.2.3 määratud piirväärtustest, peetakse sõidukit kitsasribakiirguse piirväärtustele vastavaks ja edasised katsed ei ole vajalikud, kui sõiduki ringhäälingu antenni signaali tugevus on lisa 5 punktis 1.3 kirjeldatud algetapil keskväärtuse detektoriga mõõdetuna sagedusalas 76–108 MHz vähem kui 20 dB mikrovolti.
 6.4. Sõidukite elektromagnetkiirguse taluvuse spetsifikatsioonid
 6.4.1. Katsemeetod
 Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki elektromagnetkiirguse taluvust katsetatakse lisas 6 kirjeldatud meetodi abil.
 6.4.2. Sõiduki häirekindluse piirväärtused tüübikinnituse saamiseks
 6.4.2.1. Kui katsed toimuvad lisas 6 kirjeldatud meetodil, on väljatugevus 30 V/m rms (ruutkeskmine) üle 90 % sagedusalast 20–2 000 MHz ja 25 V/m rms (ruutkeskmine) kogu sagedusalas 20–2 000 MHz.
 6.4.2.2. Teatavat sõidukitüüpi esindavat sõidukit peetakse häirekindlusnõuetele vastavaks, kui lisa 6 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häirekindlusega seotud funktsioonide” toimimine.
 6.5. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud lairiba elektromagnetiliste häiretega seotud spetsifikatsioonid
 6.5.1. Mõõtmismeetod
 Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 7 kirjeldatud meetodi abil.
 6.5.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu lairiba piirväärtused tüübikinnituse saamiseks
 6.5.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 7 kirjeldatud meetodi abil, on piirväärtusteks 62–52 dB mikrovolti/m 30–75 MHz sagedusalas, kusjuures kõnealune piirväärtus väheneb logaritmiliselt sagedustel üle 30 MHz, ja 52–63 dB mikrovolti/m 75–400 MHz sagedusalas, kusjuures kõnealune piirväärtus suureneb logaritmiliselt sagedustel üle 75 MHz, nagu on kujutatud 6. liites. Sagedusalas 400–1 000 MHz jääb piirväärtus konstantseks: 63 dB mikrovolti/m.
 6.5.2.2. Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB mikrovolti/m, tüübikinnituse piirväärtustest väiksemad.
 6.6. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud kitsasriba elektromagnetiliste häiretega seotud spetsifikatsioonid
 6.6.1. Mõõtmismeetod
 Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 8 kirjeldatud meetodi abil.
 6.6.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu kitsasriba piirväärtused tüübikinnituse saamiseks
 6.6.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 8 kirjeldatud meetodi abil, on piirväärtusteks 52–42 dB mikrovolti/m 30–75 MHz sagedusalas, kusjuures kõnealune piirväärtus väheneb logaritmiliselt sagedustel üle 30 MHz, ja 42–53 dB mikrovolti/m 75–400 MHz sagedusalas, kusjuures kõnealune piirväärtus suureneb logaritmiliselt sagedustel üle 75 MHz, nagu on kujutatud 7. liites. Sagedusalas 400–1 000 MHz jääb piirväärtus konstantseks: 53 dB mikrovolti/m.
 6.6.2.2. Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB mikrovolti/m, tüübikinnituse piirväärtustest väiksemad.
 6.7. Elektrilise/elektroonilise alakoostu elektromagnetkiirguse taluvusega seotud spetsifikatsioonid
 6.7.1. Katsemeetod(id)
 Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu elektromagnetkiirguse taluvust katsetatakse lisas 9 kirjeldatud meetodi(te) abil.
 6.7.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu häirekindluse piirväärtused tüübikinnituse saamiseks
 6.7.2.1. Kui katsed tehakse lisas 9 kirjeldatud meetodite abil, on häirekindluskatsete piirväärtusteks 150 mm ribaliini katsemeetodi puhul 60 V/m, 800 mm ribaliini katsemeetodi puhul 15 V/m, TEM-kambri (TEM – transversaalne elektromagnetiline režiim) katsemeetodi puhul 75 V/m, voolusisestuse (BCI) katsemeetodi puhul 60 mA ja vaba välja katsemeetodi puhul 30 V/m sagedusalas 20–2 000 MHz rohkem kui 90 % ulatuses ning 150 mm ribaliini katsemeetodi puhul minimaalselt 50 V/m, 800 mm ribaliini katsemeetodi puhul 12,5 V/m, TEM-kambri katsemeetodi puhul 62,5 V/m, voolusisestuse (BCI) katsemeetodi puhul 50 mA ja vaba välja katsemeetodi puhul 25 V/m kogu sagedusala 20–2 000 MHz ulatuses.
 6.7.2.2. Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindavat alakoostu peetakse häirekindlusnõuetele vastavaks, kui lisa 9 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häirekindlusega seotud funktsioonide” toimimine.
 6.8. Spetsifikatsioonid, mis on seotud juhtivuslike siirdehäirete taluvusega toiteliinides
 6.8.1. Katsemeetod
 Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu häirekindlust katsetatakse lisas 10 kirjeldatud meetodi(te) abil vastavalt rahvusvahelise standardi ISO 7637-2 2004. aasta teisele väljaandele tabelis 1 esitatud katsetasemete puhul.
 Tabel 1
 Elektrilise/elektroonilise alakoostu häirekindlus
 Katseimpulsi number
 Häirekindluse katse tase
 Süsteemide funktsionaalne seisund
 Seotud häirekindlusega, seotud funktsioonidega
 Häirekindlusega mitteseotud, seotud funktsioonidega
 1
 III
 C
 D
 2a
 III
 B
 D
 2b
 III
 C
 D
 3a/3b
 III
 A
 D
 4
 III
 B
 (elektrilise/elektroonilise alakoostu puhul, mis peab töötama mootori käivitusfaasis)
 C
 (muude elektriliste/elektrooniliste alakoostude puhul)
 D
 6.9. Juhtivuslike häirete kiirgusega seotud spetsifikatsioonid
 6.9.1. Katsemeetod
 Teatavat tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu kiirgust katsetatakse lisas 10 kirjeldatud meetodi(te) abil vastavalt standardi ISO 7637-2 2004. aasta teisele väljaandele tabelis 2 esitatud tasemete puhul.
 Tabel 2
 Suurim lubatud impulsiamplituud
 Suurim lubatud impulsi amplituud
 Impulsiamplituudi polaarsus
 12 V süsteemiga sõidukid
 24 V süsteemiga sõidukid
 Positiivne
 +75
 + 150
 Negatiivne
 – 100
 – 450
 6.10. Erandid
 6.10.1. Kui sõiduk või elektriline/elektrooniline süsteem või alakoost ei sisalda elektroonilist ostsillaatorit, mille töösagedus on suurem kui 9 kHz, peetakse seda punktidele 6.3.2 või 6.6.2 ning lisadele 5 ja 8 vastavaks.
 6.10.2. Kui sõidukis ei ole „häirekindlusega seotud funktsioonidega” elektrilisi/elektroonilisi süsteeme, ei pea seda kiirgushäirete taluvuse suhtes katsetama ja seda peetakse käesoleva eeskirja punkti 6.4 ning lisa 6 nõuetele vastavaks.
 6.10.3. Kui elektrilisel/elektroonilisel alakoostul ei ole häirekindlusega seotud funktsioone, ei pea seda kiirgushäirete taluvuse suhtes katsetama ja seda peetakse käesoleva eeskirja punkti 6.7 ning lisa 9 nõuetele vastavaks.
 6.10.4. Elektrostaatiline lahendus
 Rehvidega sõidukite puhul käsitatakse sõiduki keret/šassiid elektriliselt isoleeritud tarindina. Märkimisväärsed elektrostaatilised jõud ilmnevad sõiduki väliskeskkonnaga seoses üksnes sõitja sisenemisel sõidukisse või sellest väljumisel. Kuna sõiduk on sel hetkel paigal, ei peeta elektrostaatilise lahenduse tüübikatsetusi vajalikuks.
 6.10.5. Juhtivuslik kiirgus
 Elektrilisi/elektroonilisi alakooste, mida ei lülitata, millel puuduvad lülitid või millega ei kaasne induktiivkoormust, ei pea juhtivusliku kiirguse suhtes katsetama ning neid peetakse punkti 6.9 nõuetele vastavaks.
 6.10.6. Vastuvõtjate funktsioneerimise kadu häirekindluskatse ajal, kui katsesignaal jääb vastuvõtja ribalaiusesse (raadiosagedust välistav riba), nagu on määratletud konkreetsete raadiosideteenuste/-toodete kohta ühtlustatud rahvusvahelises elektromagnetilise ühilduvuse standardis (EMC), ei tähenda tingimata kriteeriumidele mittevastamist.
 6.10.7. Raadiosagedussaatjaid tuleb katsetada edastusrežiimil. Käesoleva eeskirjaga ei reguleerita vajalikku ribalaiusesse jäävat soovitud kiirgust (nt raadiosagedussaatjate süsteemidest lähtuvat) ega ribavälist raadiokiirgust. Käesoleva eeskirjaga reguleeritakse kõrvalkiirgust.
 6.10.7.1. „Vajalik ribalaius” – asjaomasele kiirgusklassile vastav ribalaius, mis võimaldab edastada informatsiooni vajaliku kiiruse ja kvaliteediga, mida näevad ette eritingimused (Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) raadioside-eeskirjade nr 1.152 artikkel 1).
 6.10.7.2. „Ribaväline kiirgus” – vahetult vajalikust ribalaiusest välja jääv sagedus (välja jäävad sagedused), mis tekivad modulatsiooniprotsessi käigus, välja arvatud kõrvalkiirgus (ITU raadioside-eeskirjade nr 1.144 artikkel 1).
 6.10.7.3. „Kõrvalkiirgus” – iga modulatsiooniprotsessi käigus tekivad soovimatud lisasignaalid. Termin, mis neid kõiki hõlmab, on kõrvalkiirgus. Kõrvalkiirgus on vajalikust ribalaiusest välja jääv sagedus (välja jäävad sagedused), mille taset saab summutada informatsiooni edastamist mõjutamata. Kõrvalkiirgus hõlmab harmoonilist kiirgust, parasiitkiirgust, intermodulatsiooni saadusi ja sagedusmuundamise saadusi, kuid ei hõlma ribavälist kiirgust (ITU raadioside-eeskirjade nr 1.145 artikkel 1).
 7. SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE VÕI LAIENDAMINE PÄRAST ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU LISAMIST VÕI ASENDAMIST
 7.1. Kui sõiduki tootja on saanud sõiduki seadistuse tüübikinnituse ja ta soovib paigaldada täiendava või asendava elektrilise/elektroonilise süsteemi või alakoostu, mis on juba saanud käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse ja mis paigaldatakse vastavalt sellele eeskirjale lisatud tingimustele, võib sõiduki tüübikinnitust muuta ilma edasiste katseteta. Täiendavat või asendavat elektrilist/elektroonilist süsteemi või alakoostu käsitatakse toodangu vastavuse eesmärgil sõiduki osana.
 7.2. Kui täiendav(ad) või asendav(ad) osa(d) ei ole saanud käesoleva eeskirja kohast tüübikinnitust ja kui katsetamine on vajalik, peetakse kogu sõidukit tingimustele vastavaks, kui uus (uued) või muudetud osa(d) vastavad asjaomastele punkti 6 nõuetele või kui võrdluskatse tulemusel selgub, et uus osa ei kahjusta sõidukitüübi vastavust.
 7.3. Sõiduki tüübikinnitus ei muutu kehtetuks, kui sõiduki tootja lisab tüübikinnituse saanud sõidukile muudele eeskirjadele vastavad kodu- või äriotstarbelised standardseadmed, välja arvatud mobiilsideseadmed, ja kui need paigaldatakse, asendatakse või eemaldatakse vastavalt seadmete või sõiduki tootja soovitustele. See ei takista sõiduki tootjal paigaldada sideseadmeid vastavalt sõiduki tootja ja/või selliste sideseadmete tootja(te) paigaldusjuhendile. Sõiduki tootja esitab tõendid (kui katseasutus seda nõuab), et sellised saatjad ei kahjusta sõiduki toimimist. Neis võib märkida, et võimsustase ja paigaldus on sellised, et käesoleva eeskirja häirekindlusnivood on piisavad üksnes sellise saatja kasutamisel, st välja arvatud punktis 6 täpsustatud katsetega seotud edastused. Käesolev eeskiri ei luba kasutada sidesaatjat, kui selliste seadmete või nende kasutamise suhtes kehtivad muud nõuded.
 8. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE
 Tootmise nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ning see peab vastama järgmistele nõuetele.
 8.1.
 Käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukid või selle osad või elektrilised/elektroonilised alakoostud peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites punkti 6 nõudeid.
 8.2.
 Sõiduki või selle osa või eraldi seadmestiku nõuetele vastavust kontrollitakse käesoleva eeskirja lisas 3A ja/või 3B esitatud tüübikinnitusteatis(t)es sisalduvate andmete põhjal.
 8.3.
 Kui pädev asutus ei ole rahul tootja kontrollimise korraga, kohaldatakse punktide 8.3.1 ja 8.3.2 sätteid.
 8.3.1. Kui kontrollitakse seeriast võetud sõiduki, osa või elektrilise/elektroonilise alakoostu nõuetele vastavust, peetakse toodangut käesoleva eeskirja lai- ja kitsasriba elektromagnetiliste häiretega seotud nõuetele vastavaks, kui mõõdetud tasemed ei ületa punktides 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 ja 6.3.2.2 ettenähtud võrdluspiire rohkem kui 2 dB (25 %).
 8.3.2. Kui kontrollitakse seeriast võetud sõiduki, osa või elektrilise/elektroonilise alakoostu nõuetele vastavust, peetakse toodangut käesoleva eeskirja elektromagnetkiirguse taluvusega seotud nõuetele vastavaks, kui sõiduki elektriline/elektrooniline alakoost ei kahjusta sõiduki otsest juhtimist sõidukijuhile endale või teistele liiklejatele märgataval viisil, kui sõiduk vastab lisa 6 punkti 4 määratlusele ja seda mõjutav väljatugevus (V/m) on kuni 80 % punktis 6.4.2.1 ettenähtud võrdluspiiridest.
 8.3.3. Kui kontrollitakse seeriast võetud osa või eraldi seadmestiku nõuetele vastavust, peetakse toodangut käesoleva eeskirja juhtivuslike häirete ja kiirgusega seotud nõuetele vastavaks, kui osa või eraldi seadmestik ei kahjusta häirekindlusega seotud funktsioonide toimimist määral, mis on ette nähtud punktis 6.8.1 ja mis ei ületa punktis 6.9.1 esitatud tasemeid.
 9. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL
 9.1. Sõidukile, osale või eraldi seadmestikule käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 6 sätestatud nõuded ei ole täidetud või valitud sõidukid ei läbi punktis 6 ettenähtud katseid.
 9.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja lisades 3A ja 3B esitatud näidisvormile.
 10. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE
 Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saanud tüüpi sõiduki või elektrilise/elektroonilise alakoostu tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele, kes omakorda teavitab teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja lisades 3 A ja 3B esitatud näidisvormile.
 11. SÕIDUKI VÕI ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE
 11.1. Sõiduki tüübikinnituse andnud haldusasutust teavitatakse igast sõiduki- või elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübis tehtavast muudatusest. Seejärel võib see asutus:
 11.1.1.
 võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märkimisväärset negatiivset mõju ja et sõiduk või elektriline/elektrooniline alakoost vastab igal juhul endiselt nõuetele või
 11.1.2.
 nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt veel ühe katsearuande esitamist.
 11.2. Teade tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta, millele on lisatud muudatuste üksikasjad, edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4 ettenähtud korras.
 11.3. Tüübikinnituse laiendust väljastav pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja lisas 3A ja 3B esitatud näidisvormile.
 12. ÜLEMINEKUSÄTTED
 12.1. Alates 03-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda Euroopa Majanduskomisjoni tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 03-seeria muudatustega.
 12.2. 12 kuud pärast 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp, osa või eraldi seadmestik vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud 03-seeria muudatustega.
 12.3. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei saa keelduda käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatustele vastava tüübikinnituse laiendamisest.
 12.4. 48 kuud pärast käesoleva eeskirja 03-seeria muudatuste jõustumist võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda käesoleva eeskirja 03-seeria muudatuste nõuetele mittevastava sõiduki, osa või eraldi seadmestiku esmasest riiklikust registreerimisest (esmakordne kasutuselevõtt).
 13. TÜÜBIKINNITUSKATSEID KORRALDAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED NING AADRESSID
 Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatseid korraldavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.
 (1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud muudatusega Amend.4) 7. lisas.
 (2) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kes kasutavad vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 –Tai, 54 ja 55 – (vabad), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures määratud numbrid teatab kokkuleppeosalistele Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär.
 1. liide
 Käesolevas eeskirjas viidatud standardite loetelu
 1.
 CISPR 12 „Vehicles’, motorboats’ and spark-ignited engine-driven devices’ radio disturbance characteristics – Limits and methods of measurement”, fifth edition 2001 (sõidukite, mootorpaatide ja sädesüütemootoriga töötavate seadmete raadiohäiringu näitajad – piirväärtused ja mõõtmismeetodid (viies väljaanne, 2001)).
 2.
 CISPR 16–1-4 „Specifications for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods – Part 1: Radio disturbance and immunity measuring apparatus”, Edition 1.1.2004 (raadiohäiringuid ja häirekindlust mõõtvate aparaatide spetsifikatsioonid ja meetodid – 1. osa: raadiohäiringuid ja häirekindlust mõõtvad aparaadid (väljaanne 1.1.2004)).
 3.
 CISPR 25 „Limits and methods of measurement of radio disturbance characteristics for the protection of receivers used on board vehicles”, second edition 2002 (raadiohäiringute näitajate piirväärtused ja mõõtmismeetodid sõidukites kasutatavate vastuvõtjate kaitseks (teine väljaanne, 2002)).
 4.
 ISO 7637-1 „Road vehicles – Electrical disturbance from conduction and coupling – Part 1: Definitions and general considerations”, second edition 2002 (maanteesõidukid – juhtivusest ja ühendamisest tingitud elektrilised häired – 1. osa: mõisted ja üldkaalutlused (teine väljaanne, 2002)).
 5.
 ISO 7637-2 „Road vehicles – Electrical disturbance from conduction and coupling – Part 2: Electrical transient conduction along supply lines only on vehicles with nominal 12 V or 24 V supply voltage”, second edition 2004 (maanteesõidukid – juhtivusest ja ühendamisest tingitud elektrilised häired – 2. osa: 12- või 24voldise nimitoitepingega sõiduautode toiteliinide siirdeelektrijuhtivus (teine väljaanne, 2004)).
 6.
 ISO-EN 17025 „General requirements for the competence of testing and calibration laboratories”, first edition 1999 (katse- ja kalibreerimislaborite kompetentsuse üldnõuded (esimene väljaanne, 1999)).
 7.
 ISO 11451 „Road vehicles – Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy – Vehicle test methods” (maanteesõidukid – kitsasriba elektromagnetkiirguse elektrilised häired – sõidukite katsemeetodid):
 Part 1:
 General and definitions (ISO 11451-1, third edition 2005) (1. osa: üldist ja mõisted (ISO 11451-1, kolmas väljaanne, 2005));
 Part 2:
 Off-vehicle radiation source (ISO 11451-2, third edition 2005) (2. osa: sõidukivälised kiirgusallikad (ISO 11451-2, kolmas väljaanne, 2005));
 Part 4:
 Bulk current injection (BCI) (ISO 11451-4, first edition 1995) (4. osa: voolusisestus (BCI) (ISO 11451-4, esimene väljaanne, 1995)).
 8.
 ISO 11452 „Road vehicles – Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy – Component test methods” (maanteesõidukid – kitsasriba elektromagnetkiirguse elektrilised häired – osade katsemeetodid):
 Part 1:
 General and definitions (ISO 11452-1, third edition 2005) (1. osa: üldist ja mõisted (ISO 11452-1, kolmas väljaanne, 2005));
 Part 2:
 Absorber-lined chamber (ISO 11452-2, second edition 2004) (2. osa: neeldevooderdusega kamber (ISO 11451-2, teine väljaanne, 2004));
 Part 3:
 Transverse electromagnetic mode (TEM) cell (ISO 11452-3, third edition 2001) (3. osa: transversaalse elektromagnetilise režiimi (TEM) kamber (ISO 11452-3, kolmas väljaanne, 2001));
 Part 4:
 Bulk current injection (BCI) (ISO 11452-4, third edition 2005) (4. osa: voolusisestus (BCI) (ISO 11451-4, kolmas väljaanne, 2005));
 Part 5:
 Stripline (ISO 11452-5, second edition 2002) (5. osa: ribaliin (ISO 11452-5, teine väljaanne, 2002)).
 9.
 ITU Radio Regulations, edition 2001 (ITU raadio-eeskirjad, 2001. aasta väljaanne).
 2. liide
 Sõiduki lairiba võrdluspiirid
 Antenni ja sõiduki vahe: 10 m
 Piirväärtus E (dBμV/m) sagedusel F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 32
 E = 32 + 15,13 log (F/75)
 E = 43
 Sõiduki kiirgusemissiooni piirnivoo
 Lairiba tüübikinnituse piirväärtus – 10 m
 Kvaasitipudetektor – 120 kHz ribalaius
 3. liide
 Sõiduki lairiba võrdluspiirid
 Antenni ja sõiduki vahe: 3 m
 Piirväärtus E (dBμV/m) sagedusel F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 42
 E = 42 + 15,13 log (F/75)
 E = 53
 Sõiduki kiirgusemissiooni piirnivoo
 Lairiba tüübikinnituse piirväärtus – 3 m
 Kvaasitipudetektor – 120 kHz ribalaius
 4. liide
 Sõiduki kitsasriba võrdluspiirid
 Antenni ja sõiduki vahe: 10 m
 Piirväärtus E (dBμV/m) sagedusel F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 22
 E = 22 + 15,13 log (F/75)
 E = 33
 Sõiduki kiirgusemissiooni piirnivoo
 Kitsasriba tüübikinnituse piirväärtus – 10 m
 Keskväärtuse detektor – 120 kHz ribalaius
 5. liide
 Sõiduki kitsasriba võrdluspiirid
 Antenni ja sõiduki vahe: 3 m
 Piirväärtus E (dBμV/m) sagedusel F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 32
 E = 32 + 15,13 log (F/75)
 E = 43
 Sõiduki kiirgusemissiooni piirnivoo
 Kitsasriba tüübikinnituse piirväärtus – 3 m
 Keskväärtuse detektor – 120 kHz ribalaius
 6. liide
 Elektriline/elektrooniline alakoost
 Lairiba võrdluspiirid
 Piirväärtus E (dBμV/m) sagedusel F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 62 – 25,13 log (F/30)
 E = 52 + 15,13 log (F/75)
 E = 63
 ESA radiated emission limit
 Broadband type approval limit - 1 m
 Quasi-peak detector - 120 kHz bandwidth
 7. liide
 Elektriline/elektrooniline alakoost
 Kitsasriba võrdluspiirid
 Piirväärtus E (dBμV/m) sagedusel F (MHz)
 30–75 MHz
 75–400 MHz
 400–1 000 MHz
 E = 52 – 25,13 log (F/30)
 E = 42 + 15,13 log (F/75)
 E = 53
 ESA radiated emission limit
 Narrowband type approval limit - 1 m
 Average detector - 120 kHz bandwidth
 LISA 1
 TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE NÄIDISED
 Näidis A
 (Vt käesoleva eeskirja punkt 5.2.)
 Näidis B
 (Vt käesoleva eeskirja punkt 5.2.)
 (1) Teine number on esitatud vaid näitena.
 LISA 2A
 TEATIS
 sõiduki tüübikinnituse saamiseks seoses elektromagnetilise ühilduvusega
 Järgmine teave tuleb esitada kolmes eksemplaris ja see peab sisaldama sisukorda.
 Kõik joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul.
 Võimalikud fotod peavad olema piisavalt üksikasjalikud.
 Kui süsteemid, osad või eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi häälestusseadmeid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta.
 ÜLDOSA
 1.
 Mark (tootja kaubanimi): ...
 2.
 Tüüp: ...
 3.
 Sõiduki kategooria: ...
 4.
 Tootja nimi ja aadress: ...
 Volitatud esindaja olemasolu korral tema nimi ja aadress: ...
 5.
 Koostetehas(t)e aadress(id): ...
 SÕIDUKI EHITUSE ÜLDANDMED
 6.
 Representatiivsõiduki foto(d) ja/või joonis(ed): ...
 7.
 Mootori paigutus ja asukoht: ...
 JÕUSEADE
 8.
 Tootja: ...
 9.
 Tootja mootorikood, nii nagu see on märgitud mootorile: ...
 10.
 Sisepõlemismootor: ...
 11.
 Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (1)
 12.
 Silindrite arv ja paigutus: ...
 13.
 Kütusetoide: ...
 14.
 Sissepritsega (ainult diiselmootoritel): jah/ei (1)
 15.
 Elektrooniline juhtseade:...
 16.
 Mark/margid: ...
 17.
 Süsteemi kirjeldus: ...
 18.
 Sissepritsega (ainult ottomootor): jah/ei (1)
 19.
 Elektrisüsteem: ...
 20.
 Nimipinge: ... V, maandatud plussiga/miinusega (1)
 21.
 Generaator:
 22.
 Tüüp: ...
 23.
 Süüde:...
 24.
 Mark/margid: ...
 25.
 Tüüp/tüübid: ...
 26.
 Tööpõhimõte: ...
 27.
 Veeldatud naftagaasi kütuseseade: jah/ei (1)
 28.
 Mootori elektrooniline juhtseade veeldatud naftagaasi kütuseseadme jaoks: ...
 29.
 Mark/margid: ...
 30.
 Tüüp/tüübid: ...
 31.
 Maagaasi-kütuseseade: jah/ei (1)
 32.
 Mootori elektrooniline juhtseade maagaasi kütuseseadme jaoks:
 33.
 Mark/margid: ...
 34.
 Tüüp/tüübid: ...
 35.
 Elektrimootor: ...
 36.
 Tüüp (mähis, ergutusvool): ...
 37.
 Talitluspinge: ...
 Gaasimootorid (teistsugustel põhimõtetel töötavate süsteemide korral esitada vastavad andmed)
 38.
 Elektrooniline juhtseade (eküüd):
 39.
 Mark/margid: ...
 40.
 Tüüp/tüübid: ...
 JÕUÜLEKANNE
 41.
 Liik (mehaaniline, hüdrauliline, elektriline jne): ...
 42.
 Elektriliste/elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 VEDRUSTUS
 43.
 Elektriliste/elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 ROOLISEADE
 44.
 Elektriliste/elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 PIDURID
 45.
 Mitteblokeeruv pidurisüsteem: jah/ei/ei ole kohustuslik (1)
 46.
 Mitteblokeeruva pidurisüsteemiga sõidukite korral süsteemi toimimise kirjeldus (sh kõik elektroonilised osad), elektriskeemi plokkdiagramm, hüdro- või pneumoahela skeem: ...
 KERE
 47.
 Keretüüp: ...
 48.
 Kasutatud materjalid ja konstruktsioonimeetodid: ...
 49.
 Tuuleklaas ja teised autoklaasid:
 50.
 Klaasitõstuki elektriliste/elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 51.
 Tahavaatepeeglid (iga peegli kohta): ...
 52.
 Reguleerimissüsteemi elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 53.
 Turvavööd ja/või muud turvasüsteemid: ...
 54.
 Elektriliste/elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 55.
 Raadiohäirete summutamine: ...
 56.
 Mootoriruumi ja sellele lähima sõitjateruumi osa moodustava kereosa kuju ja koostismaterjalide kirjeldus ja joonised/fotod: ...
 57.
 Mootoriruumis asuvate metallosade asetuse joonised või fotod (näiteks kütteseadmed, varuratas, õhufilter, roolimehhanism jne): ...
 58.
 Raadiohäirete kontrollseadmete tabel ja joonis: ...
 59.
 Üksikasjalikud andmed alalisvoolutakistuse nimiväärtuse kohta ja resistiivsete süütejuhtmete korral nende nimitakistuse kohta ühe meetri puhul: ...
 VALGUSTUS- JA VALGUSSIGNAALSEADMED
 60.
 Muude elektriliste/elektrooniliste osade kui lampide lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 MUUD LISASEADMED
 61.
 Seadmed sõiduki ilma loata kasutamise takistamiseks:
 62.
 Elektriliste/elektrooniliste osade lühikirjeldus (olemasolu korral): ...
 63.
 Tabel raadiosagedussaatjate paigaldamise ja kasutamise kohta sõiduki(te)s vajaduse korral (vt käesoleva eeskirja punkt 3.1.8):
 Sagedusribad [Hz]
 Maksimaalne väljundvõimsus [W]
 Antenni asukoht sõidukil,
 paigaldamise ja/või kasutamise eritingimused
 64.
 Sagedusalas 24 GHz töötavate lähitoime radarseadmetega varustatud sõiduk: jah / ei / ei ole kohustuslik (1).
 Tüübikinnituse taotleja peab vajaduse korral esitama ka:
 1. liide:
 Kõigi käesolevas eeskirjas käsitletavate ja varem loetlemata elektriliste/elektrooniliste osade (koos nende markide ja tüüpidega) loetelu (vt käesoleva eeskirja punktid 2.9 ja 2.10).
 2. liide:
 Elektriliste ja/või elektrooniliste osade üldise paigutuse skeem või joonis (käsitletakse käesolevas eeskirjas) ning juhtmestiku üldise paigutuse skeem ja/või joonis.
 3. liide:
 Tüüpi esindava sõiduki kirjeldus:
 Kere mudel: ...
 Vasak- või parempoolne rool: ...
 Teljevahe: ...
 4. liide:
 ISO 17025 alusel akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse tunnustatud katselabori koostatud ja tootja poolt tüübikinnitustunnistuse koostamiseks esitatud asjakohane (asjakohased) katsearuanne (katsearuanded).
 (1) Mittevajalik maha tõmmata.
 LISA 2B
 TEATIS
 elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse saamiseks seoses elektromagnetilise ühilduvusega
 Järgmine teave tuleb vajaduse korral esitada kolmes eksemplaris ja see peab sisaldama sisukorda. Kõik joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Võimalikud fotod peavad olema piisavalt üksikasjalikud.
 Kui süsteemid, osad ja eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi häälestusseadmeid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta.
 1.
 Mark (tootja kaubanimi): ...
 2.
 Tüüp: ...
 3.
 Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud osale/eraldi seadmestikule (1):
 3.1.
 Selle märgistuse asukoht: ...
 4.
 Tootja nimi ja aadress: ...
 Volitatud esindaja olemasolu korral tema nimi ja aadress: ...
 ...
 5.
 Osade ja eraldi seadmestike puhul tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: ...
 ...
 6.
 Koostetehas(t)e aadress(id): ...
 7.
 Käesolev elektriline/elektrooniline alakoost kinnitatakse osana/eraldi seadmestikuna (2)
 8.
 Võimalikud kasutamispiirangud ja paigaldustingimused: ...
 9.
 Elektrisüsteemi nimipinge: ...V, maandatud plussiga/miinusega (2).
 1. liide:
 Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu kirjeldus (elektriskeemi plokkdiagramm ja elektrilise/elektroonilise alakoostu põhiosade loetelu (nt mikroprotsessori mark ja tüüp, kvarts jne).
 2. liide:
 ISO 17025 alusel akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse tunnustatud katselabori koostatud ja tootja poolt tüübikinnitustunnistuse koostamiseks esitatud asjakohane (asjakohased) katsearuanne (katsearuanded).
 (1) Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva teatisega hõlmatud osa või eraldi seadmestiku tüüpide kirjeldamisel asjakohased, asendatakse dokumentides need märgid sümboliga „?” (näiteks ABC??123??).
 (2) Mittevajalik maha tõmmata.
 LISA 3A
 TEATIS
 (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))
 LISA 3B
 TEATIS
 (suurim formaat: A4 (210 x 297 mm))
 LISA 3C
 TÕEND SEOSES PUNKTIGA 3.2.9
 (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))
 Taotleja: ...
 Toote üldkirjeldus: ...
 Taotleja esitatud teave: ...
 Käesolevat elektrilist/elektroonilist alakoostu võib kasutada mis tahes sõidukitüübi puhul järgmiste piirangutega: ...
 Paigaldustingimused (olemasolu korral): ...
 Kinnitame, et eespool kirjeldatud toode ei ole seotud häirekindlusega eeskirja nr 10 tähenduses. Seda ei ole vaja selle eeskirja kohaselt häirekindluse suhtes katsetada.
 Hindamise eest vastutav tehniline teenistus: ...
 Koht: ...
 Kuupäev: ...
 Allkiri: ...
 LISA 4
 Sõidukite lairiba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 1. ÜLDOSA
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit kohaldatakse üksnes sõidukite suhtes.
 1.2. Katsemeetod
 Käesoleva katsega mõõdetakse sõidukile paigaldatud elektriliste või elektrooniliste süsteemide (nt süüteseadme või elektrimootori) tekitatud lairibakiirgust.
 Kui käesolevas lisas ei ole sätestatud teisiti, tuleb katse teha vastavalt standardile CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005).
 2. SÕIDUKI SEISUND KATSE AJAL
 2.1. Mootor
 Vastavalt standardi CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005) punktile 5.3.2 peab mootor töötama.
 2.2. Muud sõiduki süsteemid
 Kõik juhi või kaassõitja poolt püsivalt sisse lülitatavad seadmed, mis võivad eraldada lairibakiirgust, peavad töötama täisvõimsusel, nt klaasipuhastite mootorid või ventilaatorid. Sisse ei pea olema lülitatud autopasunad ega klaasitõstukite elektrimootorid, kuna neid ei kasutata pidevalt.
 3. MÕÕTMISKOHT
 3.1. Alternatiivina CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005) nõuetele võib L-kategooria sõidukite puhul olla katsepinnaks mis tahes koht, mis vastab käesoleva lisa liite joonise 1 tingimustele. Sellisel juhul peavad mõõteseadmed asuma väljaspool käesoleva lisa 1. liite joonistel 1 ja 2 kujutatud osa.
 3.2. Sisekatsekohti võib kasutada juhul, kui on võimalik näidata sise- ja väliskatsekohas saadud tulemuste vahelist korrelatsiooni. Sisekatsekohad ei pea vastama väliskatsekoha mõõtudega seotud nõuetele, välja arvatud antenni ja sõiduki vaheline kaugus ning antenni kõrgus.
 4. KATSENÕUDED
 4.1. Poolkõlavabas ruumis või väliskatsekohas tehtavate mõõtmiste puhul kehtivad piirväärtused kogu sagedusalas 30–1 000 MHz.
 4.2. Mõõtmisel kasutatakse kvaasitipu- või tipudetektoreid. Käesoleva eeskirja punktides 6.2 ja 6.5 esitatud piirväärtused kehtivad kvaasitipudetektorite puhul. Tipudetektorite kasutamisel tuleb rakendada parandustegurit 20 dB, nagu on ette nähtud standardis CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005).
 4.3. Mõõtmised
 Tehniline teenistus teeb katse kogu sagedusalas 30–1 000 MHz standardiga CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005) kehtestatud intervallidega.
 Et kontrollida sõiduki vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena jagada sagedusala 14 sagedusribaks 30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz ja teha katsed 14 sagedusel, mis annavad iga riba puhul kõrgeima kiirgustaseme, juhul kui tootja esitab kogu sagedusriba kohta mõõteandmed, mis on saadud ISO 17025 (1. väljaanne, 1999) kohaldatavate osade alusel akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud katselaborilt.
 Kui katse ajal ületatakse piirväärtust, tuleb kindlaks teha, et seda põhjustab sõiduk, mitte ümbruskiirgus.
 4.4. Näidud
 Igal 14 sagedusel võetakse mõõdetava sageduse tunnusnäiduna näit, mis on kõige rohkem piirväärtusega seotud (horisontaal- ja vertikaalpolarisatsioon ning antenni asukoht sõiduki vasakul ja paremal pool).
 Liide
 Joonis 1
 Tühi horisontaalne pind, millel ei esine elektromagnetilist peegeldumist
 Ellipsiga piiritletud pinna suurus
 Joonis 2
 Antenni asend sõiduki suhtes
 LISA 5
 Sõidukite kitsasriba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 1. ÜLDOSA
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit kohaldatakse üksnes sõidukite suhtes.
 1.2. Katsemeetod
 Käesoleva katsega mõõdetakse mikroprotsessorsüsteemi või muu kitsasribaallika tekitatud kitsasriba elektromagnetkiirgust.
 Kui käesolevas lisas ei ole sätestatud teisiti, tehakse katse vastavalt standardile CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005) või CISPR 25 (teine väljaanne, 2002).
 1.3. Kõigepealt mõõdetakse FM-sagedusala (76–108 MHz) kiirgustasemed sõiduki raadioantennist keskväärtuse detektori abil. Kui käesoleva eeskirja punktis 6.3.2.4 määratletud taset ei ületata, peetakse sõidukit kõnealuse sagedusala osas käesoleva lisa nõuetele vastavaks ja täielikku katset ei tehta.
 1.4. Alternatiivina võib L-kategooria sõidukite puhul mõõtmise koha valida vastavalt lisa 4 punktidele 3.1 ja 3.2.
 2. SÕIDUKI SEISUND KATSE AJAL
 2.1. Süüde peab olema sees. Mootor ei tohi töötada.
 2.2. Sõiduki elektroonilised süsteemid peavad toimima normaalselt ja sõiduk peab olema paigal.
 2.3. Kõik siseostsillaatoritega > 9 kHz või korduvaid signaale andvad seadmed, mille juht või kaassõitja võib püsivalt sisse lülitada, peavad töötama nõuetekohaselt.
 3. KATSENÕUDED
 3.1. Poolkõlavabas ruumis või väliskatsekohas tehtavate mõõtmiste puhul kehtivad piirväärtused kogu sagedusalas 30–1 000 MHz.
 3.2. Mõõtmisel kasutatakse keskväärtuse detektorit.
 3.3. Mõõtmised
 Tehniline teenistus teeb katse sagedusalas 30–1 000 MHz standardiga CISPR 12 (1. muudatus, viies väljaanne, 2005) kehtestatud intervallidega.
 Et kontrollida sõiduki vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena jagada sagedusala 14 sagedusribaks 30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850, 850–1 000 MHz ja teha katsed 14 sagedusel, mis annavad iga riba puhul kõrgeima kiirgustaseme, juhul kui tootja esitab kogu sagedusriba kohta mõõteandmed, mis on saadud ISO 17025 (1. väljaanne, 1999) kohaldatavate osade alusel akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud katselaborilt.
 Kui katse ajal ületatakse piirväärtust, tuleb kindlaks teha, et seda põhjustab sõiduk, mitte ümbruskiirgus, sealhulgas elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud lairibakiirgus.
 3.4. Näidud
 Igal 14 sagedusel võetakse mõõdetava sageduse tunnusnäiduna näit, mis on kõige rohkem piirväärtusega seotud (horisontaal- ja vertikaalpolarisatsioon ning antenni asukoht sõiduki vasakul ja paremal pool).
 LISA 6
 Sõidukite elektromagnetkiirguse taluvuse katsemeetod
 1. ÜLDOSA
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit kohaldatakse üksnes sõidukite suhtes.
 1.2. Katsemeetod
 Käesoleva katse eesmärgiks on tõendada sõiduki elektrooniliste süsteemide häirekindlust. Sõiduk allutatakse käesolevas lisas kirjeldatud elektromagnetväljale. Sõidukit jälgitakse katse ajal.
 Kui käesolevas lisas ei ole sätestatud teisiti, tehakse katse vastavalt standardile ISO 11451-2, kolmas väljaanne, 2005.
 1.3. Muud katsemeetodid
 Kõigi sõidukite katsed võib teha ka väliskatsekohas. Katsekoht peab vastama elektromagnetväljakiirgust käsitlevatele (riiklikele) õigusaktidele.
 Kui sõiduki pikkus on üle 12 m ja/või laius üle 2,6 m ja/või kõrgus üle 4 m, võib sagedusalas 20–2 000 MHz käesoleva eeskirja punktis 6.7.2.1 kindlaksmääratud tasemetel rakendada voolusisestuse (BCI) meetodit vastavalt standardile ISO 11451-4 (1. väljaanne, 1995).
 2. SÕIDUKI SEISUND KATSETE AJAL
 2.1. Sõiduk on koormamata, välja arvatud vajalikud katseseadmed.
 2.1.1. Mootor käitab veorattaid tavaliselt püsikiirusel 50 km/h, kui ei ole sõidukist tingitud tehnilisi põhjusi teistsuguste tingimuste kehtestamiseks. L1- ja L2-kategooria sõidukite puhul on püsikiiruseks tavaliselt 25 km/h. Sõiduk on nõuetekohaselt koormatud dünamomeetril või dünamomeetri puudumisel isoleeritud tugedel, et kliirens oleks võimalikult väike. Vajaduse korral võib jõuülekandevõllid, ajamirihmad või -ketid lahti ühendada (nt veoautod, kahe- ja kolmerattalised sõidukid).
 2.1.2. Sõiduki suhtes kehtestatud põhitingimused
 Käesolevas punktis määratakse kindlaks sõiduki häirekindluskatse miinimumtingimused (niivõrd, kuivõrd need on kohaldatavad) ning katse mitteläbimise kriteeriumid. Muid sõidukisüsteeme, mis võivad mõjutada häirekindlusega seotud funktsioone, tuleb katsetada tootja ja tehnilise teenistuse vahel kokkulepitud viisil.
 Sõiduki katsetingimused „50 km/h tsükli” puhul
 Mitteläbimise kriteeriumid
 Sõiduki kiirus 50 km/h (L1-, L2–kategooria sõidukite puhul vastavalt 25 km/h) ± 20 % (sõiduk sõidab rullidel). Kui sõiduk on varustatud kiirushoidikuga, peab see töötama.
 Kiiruse hälve suurem kui ± 10 % nimikiirusest. Automaatkäigukasti puhul: ülekandearvu muutus, mis toob kaasa kiiruse hälbe, mis on suurem kui ± 10 % nimikiirusest.
 Lähituled SISSE LÜLITATUD (käsirežiim)
 Tuled VÄLJA LÜLITATUD
 Esiklaasipuhasti SISSE LÜLITATUD (käsirežiim) maksimumkiirusele
 Esiklaasipuhasti täielikult peatatud
 Juhipoolne suunatuli SISSE LÜLITATUD
 Sageduse muutus (alla 0,75 Hz või üle 2,25 Hz). Töötsükli muutus (alla 25 % või üle 75 %).
 Reguleeritav vedrustus normaalasendis
 Ootamatu oluline hälve
 Juhiiste ja rool keskmises asendis
 Ootamatu hälve üle 10 % koguulatusest
 Signalisatsioon välja lülitatud
 Signalisatsiooni ootamatu aktiveerumine
 Autopasun VÄLJA LÜLITATUD
 Autopasuna ootamatu aktiveerumine
 Turvapadi ja turvavöösüsteem tööseisundis ning kaassõitja turvapadi ooteseisundis (olemasolu korral)
 Ootamatu aktiveerumine
 Automaatuksed suletud
 Ootamatu avanemine
 Reguleeritava käsipiduri kang normaalasendis
 Ootamatu aktiveerumine
 Sõiduki katsetingimused „pidurdustsükli” puhul
 Mitteläbimise kriteeriumid
 Määratakse kindlaks pidurdustsükli katsekavas. See peab hõlmama ka piduripedaali tööd (v.a juhul, kui tehnilised põhjused seda ei võimalda), kuid ei pruugi hõlmata mitteblokeeruva pidurisüsteemi tööd.
 Tsükli vältel lülituvad stopptuled välja
 Pidurite märgutuli PÕLEB, aga funktsioon ei rakendu.
 Ootamatu aktiveerumine
 2.1.3. Kõik seadmed, mida juht või kaassõitja saab püsivalt sisse lülitada, peavad töötama normaalselt.
 2.1.4. Kõik muud juhi sõidukijuhtimist mõjutavad süsteemid toimivad nagu sõiduki tavakasutuse korral.
 2.2. Kui sõidukis on elektrilised/elektroonilised süsteemid, mis on lahutamatult seotud sõiduki otsese juhtimisega, kuid mis ei toimi punktis 4.1 kirjeldatud tingimustel, on tootjal lubatud esitada tehnilisele teenistusele aruanne või lisatõendid selle kohta, et sõiduki elektriline/elektrooniline süsteem vastab käesoleva eeskirja nõuetele. Sellised tõendid säilitatakse koos tüübikinnitusdokumentidega.
 2.3. Sõiduki jälgimiseks kasutatakse üksnes seadmeid, mis ei tekita häireid. Sõiduki välispoolt ja sõitjateruumi tuleb jälgida selleks, et kindlaks teha, kas käesoleva lisa nõuded on täidetud (nt kasutades videokaamerat/-kaameraid, mikrofoni jms).
 3. VÕRDLUSPUNKT
 3.1. Käesoleva lisa kohaldamisel tähendab võrdluspunkt punkti, kus tehakse kindlaks väljatugevus, ja seda määratletakse järgmiselt:
 3.2.
 M-, N- ja O-kategooria sõidukite puhul vastavalt standardile ISO 11451-2, kolmas väljaanne, 2005.
 3.3.
 L-kategooria sõidukite puhul:
 3.3.1.
 horisontaalselt vähemalt 2 m antenni faasikeskmest või vertikaalselt vähemalt 1 m ülekandesüsteemi kiirguselementidest;
 3.3.2.
 sõiduki keskjoonel (keskpikitasapind);
 3.3.3.
 1,0 ± 0,05 m kõrgusel sõiduki aluspinnast või 2,0 ± 0,05 m kõrgusel, kui mudeli teatava sõiduki katuse miinimumkõrgus on üle 3,0 m,
 3.3.4.
 kas 1,0 ± 0,2 m kaugusel sõiduki esiratta vertikaalse keskjoone taga (käesoleva lisa 1. liite joonis 1 punkt C) kolmerattaliste sõidukite puhul
 või 0,2 ± 0,2 m kaugusel sõiduki esiratta vertikaalse keskjoone taga (käesoleva lisa 1. liite joonis 2 punkt D) kaherattaliste sõidukite puhul.
 3.3.5.
 Kui sõiduki tagumise osa suhtes kasutatakse kiirgust, määratakse võrdluspunkt kindlaks vastavalt punktidele 3.3.1–3.3.4. Sõiduk paigutatakse sel juhul tagumise osaga antenni poole, nagu seda oleks pööratud 180o ümber keskpunkti, st et kaugus antenni ja sõidukikere lähima osa vahel jääb samaks. Seda on kujutatud käesoleva lisa 1. liite joonisel 3.
 4. KATSENÕUDED
 4.1. Sagedusala, viivitusajad, polarisatsioon
 Sõiduki suhtes kasutatakse vertikaalpolariseeritud elektromagnetkiirgust sagedustel 20–2 000 MHz.
 Katsesignaali modulatsioon peab olema järgmine:
 a)
 amplituudmodulatsioon, modulatsioon 1 kHz ja 80 % modulatsioonisügavus sagedusalas 20–800 MHz ja
 b)
 impulssmodulatsioon, t väärtus 577 μs, periood 4 600 μs sagedusalas 800–2 000 MHz,
 kui tehniline teenistus ja sõiduki tootja ei ole kokku leppinud teisiti.
 Sageduse sammu suurus ja viivitusaeg valitakse vastavalt standardile ISO 11451-1, kolmas väljaanne, 2005.
 4.1.1. Tehniline teenistus teeb katse kogu sagedusalas 20–2 000 MHz standardiga ISO 11451-1 (kolmas väljaanne, 2005) kehtestatud intervallidega.
 Selleks et kontrollida sõiduki vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena valida väiksema arvu üksiksagedusi, näiteks 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 ja 1 800 MHz, juhul kui tootja esitab kogu sagedusriba kohta mõõteandmed, mis on saadud ISO 17025 (esimene väljaanne, 1999) kohaldatavate osade kohaselt akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud katselaborilt.
 Kui sõiduk ei läbi käesolevas lisas määratletud katset, tuleb kindlaks teha, et sõiduk ei läbinud katset asjakohastes katsetingimustes ja mitte kontrollimatute väljade tekkimise tõttu.
 5. VAJALIKU VÄLJATUGEVUSE TEKITAMINE
 5.1. Katsemeetod
 5.1.1. Katsevälja tingimuste kindlakstegemiseks kasutatakse asendusmeetodit vastavalt standardile ISO 11451-1, kolmas väljaanne, 2005.
 5.1.2. Kalibreerimine
 Ülekandesüsteemide jaoks kasutatakse seadme võrdluspunktis ühte väljamõõturit.
 Antennide jaoks kasutatakse võrdlusjoonel nelja väljamõõturit.
 5.1.3. Katseetapp
 Sõiduk paigutatakse nii, et selle keskjoon jääb seadme võrdluspunkti või -joone kohale. Sõiduk seisab tavaliselt esiosaga liikumatu antenni suunas. Kui aga elektrooniline juhtplokk koos juhtmestikuga on peamiselt sõiduki tagaosas, peaks sõiduk olema katse tegemisel tavaliselt tagumise osaga antenni suunas. Pika sõiduki puhul (st välja arvatud L-, M1- ja N1-kategooria sõidukid), mille elektroonilised juhtplokid koos juhtmestikuga asuvad peamiselt sõiduki keskel, võib võrdluspunkti määrata kas sõiduki parema või vasaku külje suhtes. See võrdluspunkt peab olema sõiduki pikkuse keskpunktis või sõiduki küljel punktis, mille tootja on valinud koos pädeva asutusega, võttes arvesse elektrooniliste süsteemide jaotumist ja juhtmestiku paigutust.
 Sellise katse saab teha üksnes juhul, kui ruumi füüsiline konstruktsioon seda võimaldab. Antenni asukoht tuleb katsearuandes ära märkida.
 Liide
 Joonis 1
 Joonis 2
 Joonis 3
 First stage:
 Determine the reference point
 Second stage:
 Rotate the vehicle
 LISA 7
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude lairiba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 1. ÜLDOSA
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit võib kohaldada elektriliste/elektrooniliste alakoostude suhtes, mis paigaldatakse lisa 4 nõuetele vastavatesse sõidukitesse.
 1.2. Katsemeetod
 Käesoleva katsega mõõdetakse elektriliste/elektrooniliste alakoostude (nt süütesüsteem, elektrimootor jne) tekitatud lairibakiirgust.
 Kui käesolevas lisas ei ole sätestatud teisiti, tehakse katse vastavalt standardile CISPR 25 (teine väljaanne, 2002).
 2. ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU SEISUND KATSETE AJAL
 2.1. Katsetatav elektriline/elektrooniline alakoost peab töötama tavalisel töörežiimil, eelistatult maksimumkoormusel.
 3. KATSEKORRALDUS
 3.1. Katse tehakse vastavalt standardi CISPR 25 (teine väljaanne, 2002) klauslile 6.4 – ALSE meetod.
 3.2. Alternatiivne mõõtmiskoht
 Alternatiivina neeldevooderdusega varjestatud ruumile (ALSE) võib kasutada väliskatsekohta (OATS), mis vastab standardi CISPR 16–1 (teine väljaanne, 2002) nõuetele (vt käesoleva lisa liide).
 3.3. Ümbrus
 Enne ja pärast põhikatset tuleb mõõtmistega tagada, et keskkonnas ei esineks kõrvalisi helisid ja signaale, mis võivad mõõtmist märgatavalt mõjutada. Sellise mõõtmise korral peavad kõrvalised helid või signaalid, välja arvatud tahtlik kitsasribakiirgus, olema vähemalt 6 dB madalamad kui käesoleva eeskirja punktis 6.5.2.1 esitatud häirepiirväärtused.
 4. KATSENÕUDED
 4.1. Poolkõlavabas ruumis või väliskatsekohas tehtavate mõõtmiste puhul kehtivad piirväärtused kogu sagedusalas 30–1 000 MHz.
 4.2. Mõõtmisi võib teostada kvaasitipu- või tipudetektoritega. Käesoleva eeskirja punktides 6.2 ja 6.5 esitatud piirväärtused kehtivad kvaasitipudetektorite puhul. Tipudetektorite kasutamise korral kohaldatakse parandustegurit 20 dB, nagu on ette nähtud standardis CISPR 12 (viies väljaanne, 2001).
 4.3. Mõõtmised
 Tehniline teenistus teeb katse kogu sagedusalas 30–1 000 MHz standardiga CISPR 25 (teine väljaanne, 2002) kehtestatud intervallidega.
 Et kontrollida elektrilise/elektroonilise alakoostu vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena jagada sagedusala 13 sagedusribaks 30–50, 50–75, 75–100, 100–130, 130–165, 165–200, 200–250, 250–320, 320–400, 400–520, 520–660, 660–820, 820–1 000 MHz ja teha katsed 13 sagedusel, mis annavad iga riba puhul kõrgeima kiirgustaseme, juhul kui tootja esitab kogu sagedusriba kohta mõõteandmed, mis on saadud ISO 17025 (esimene väljaanne, 1999) kohaldatavate osade kohaselt akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud katselaborilt.
 Kui katse ajal ületatakse piirväärtust, tuleb kindlaks teha, et seda põhjustab elektriline/elektrooniline alakoost, mitte ümbruskiirgus.
 4.4. Näidud
 Igal 13 sagedusel võetakse mõõdetava sageduse tunnusnäiduna näit, mis on kõige rohkem piirmääraga seotud (horisontaal- ja vertikaalpolarisatsioon).
 Liide
 Joonis 1
 Väliskatseala: elektrilise/elektroonilise alakoostu katsepinna piir
 Tasane tühi pind, kus puuduvad elektromagnetilist kiirgust peegeldavad pinnad
 LISA 8
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude kitsasriba elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod
 1. ÜLDOSA
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit võib kohaldada elektriliste/elektrooniliste alakoostude suhtes, mis paigaldatakse lisa 4 nõuetele vastavatesse sõidukitesse.
 1.2. Katsemeetod
 Käesoleva katsega mõõdetakse kitsasriba elektromagnetkiirgust, mida võib tekitada nt mikroprotsessorsüsteem.
 Kui käesolevas lisas ei ole sätestatud teisiti, tehakse katse vastavalt standardile CISPR 25 (teine väljaanne, 2002).
 2. ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU SEISUND KATSETE AJAL
 Katsetatav elektriline/elektrooniline alakoost peab töötama tavalisel töörežiimil.
 3. KATSEKORRALDUS
 3.1. Katse tehakse vastavalt standardi CISPR 25 (teine väljaanne, 2002) klauslile 6.4 – ALSE meetod.
 3.2. Alternatiivne mõõtmiskoht
 Alternatiivina neeldevooderdusega varjestatud ruumile (ALSE) võib kasutada väliskatsekohta (OATS), mis vastab standardi CISPR 16–1 (teine väljaanne, 2002) nõuetele (vt 7. lisa liide).
 3.3. Ümbrus
 Enne ja pärast põhikatset tuleb mõõtmistega tagada, et keskkonnas ei esineks kõrvalisi helisid ja signaale, mis võivad mõõtmist märgatavalt mõjutada. Sellise mõõtmise korral peavad kõrvalised helid või signaalid, välja arvatud tahtlik kitsasribakiirgus, olema vähemalt 6 dB madalamad kui käesoleva eeskirja punktis 6.5.2.1 esitatud häirepiirväärtused.
 4. KATSENÕUDED
 4.1. Poolkõlavabas ruumis või väliskatsekohas tehtavate mõõtmiste puhul kehtivad piirväärtused kogu sagedusalas 30–1 000 MHz.
 4.2. Mõõtmised tehakse keskväärtuse detektoriga.
 4.3. Mõõtmised
 Tehniline teenistus teeb katse kogu sagedusalas 30–1 000 MHz standardiga CISPR 12 (viies väljaanne, 2001) kehtestatud intervallidega.
 Et kontrollida elektrilise/elektroonilise alakoostu vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena jagada sagedusala 13 sagedusribaks 30–50, 50–75, 75–100, 100–130, 130–165, 165–200, 200–250, 250–320, 320–400, 400–520, 520–660, 660–820, 820–1 000 MHz ja teha katsed 13 sagedusel, mis annavad iga riba puhul kõrgeima kiirgustaseme, juhul kui tootja esitab kogu sagedusriba kohta mõõteandmed, mis on saadud ISO 17025 (esimene väljaanne, 1999) kohaldatavate osade kohaselt akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud katselaborilt. Kui katse ajal ületatakse piirväärtust, tuleb kindlaks teha, et seda põhjustab elektriline/elektrooniline alakoost, mitte ümbruskiirgus, sealhulgas elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud lairibakiirgus.
 4.4. Näidud
 Igal 13 sagedusel võetakse mõõdetava sageduse tunnusnäiduna näit, mis on kõige rohkem piirmääraga seotud (horisontaal- ja vertikaalpolarisatsioon).
 LISA 9
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude elektromagnetkiirguse taluvuse katsemeetod(id)
 1. ÜLDOSA
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit (katsemeetodeid) kohaldatakse elektriliste/elektrooniliste alakoostude suhtes.
 1.2. Katsemeetodid
 1.2.1. Elektrilised/elektroonilised alakoostud võivad vastata tootja valitud mis tahes järgmiste katsemeetodite kombinatsiooni nõuetele, kui katse tehakse kogu käesoleva lisa punktis 3.1 määratud sagedusala ulatuses:
 a)
 neeldumiskambri katse: vastavalt standardile ISO 11452-2, teine väljaanne, 2004;
 b)
 TEM-kambri katsetamine: vastavalt standardile ISO 11452-3, kolmas väljaanne, 2001;
 c)
 voolusisestuse (BCI) katsetamine: vastavalt standardile ISO 11452-4, kolmas väljaanne, 2005;
 d)
 ribaliini katsetamine: vastavalt standardile ISO 11452-5, teine väljaanne, 2002;
 e)
 800 mm ribaliin: vastavalt käesoleva lisa punktile 5.
 (Sagedusala ja üldised katsetingimused põhinevad standardil ISO 11452-1, kolmas väljaanne, 2005).
 2. ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU SEISUND KATSE AJAL
 2.1. Katsetingimused peavad vastama standardile ISO 11452-1, kolmas väljaanne, 2005.
 2.2. Katsetatav elektriline/elektrooniline alakoost peab olema sisse lülitatud ja reguleeritud tööks tavatingimustes. See paigaldatakse käesoleva lisa kohaselt, kui katsemeetoditega ei ole ette nähtud teisiti.
 2.3. Ükski elektrilise/elektroonilise alakoostu käitamiseks vajalik lisaseade ei tohi olla paigaldatud kalibreerimise ajaks. Kalibreerimise ajal ei tohi ükski lisaseade olla võrdluspunktile lähemal kui 1 m.
 2.4. Et tagada mõõtmistulemuste korduvus, kui katseid ja mõõtmisi korratakse, peavad katsesignaale tekitavad seadmed ja nende paigutus olema samad mis igal kalibreerimisetapil.
 2.5. Kui katsetatav elektriline/elektrooniline alakoost koosneb rohkem kui ühest üksusest, peaksid ühenduskaabliteks olema parimal juhul sõidukis kasutatavad juhtmestikud. Kui neid ei ole võimalik kasutada, peab elektroonilise juhtploki ja tehisvõrgu vaheline kaugus vastama kindlaksmääratud standardile. Kõik juhtmestiku kaablid tuleb ühendada võimalikult reaalsena ning kasutada eelistatavalt tegelikke koormusi ja aktuaatoreid.
 3. ÜLDISED KATSENÕUDED
 3.1. Sagedusala, viivitusajad
 Mõõtmised tehakse sagedusalas 20–2 000 MHz standardile ISO 11452-1 (kolmas väljaanne, 2005) vastavatel sagedusastmetel.
 Katsesignaali modulatsioon peab olema järgmine:
 a)
 AM (amplituudmodulatsioon), modulatsiooniga 1 kHz ja 80 % modulatsioonisügavusega sagedusalas 20–800 MHz;
 b)
 PM (impulssmodulatsioon), t väärtus 577 μs, periood 4 600 μs sagedusalas 800–2 000 MHz,
 kui tehniline teenistus ja elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja ei ole kokku leppinud teisiti.
 Sageduse sammu suurus ja viivitusaeg valitakse vastavalt standardile ISO 11452-1, kolmas väljaanne, 2005.
 3.2. Tehniline teenistus teeb katse kogu sagedusalas 20–2 000 MHz standardiga ISO 11452-1 (kolmas väljaanne, 2005) kehtestatud intervallidega.
 Et kontrollida eleltrilise/elektroonilise alakoostu vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena valida väiksema arvu üksiksagedusi, näiteks 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300 ja 1 800 MHz, juhul kui tootja esitab kogu sagedusriba kohta mõõteandmed, mis on saadud ISO 17025 (esimene väljaanne, 1999) kohaldatavate osade kohaselt akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud katselaborilt.
 3.3. Kui elektrine/elektrooniline alakoost ei läbi käesolevas lisas kirjeldatud katseid, tuleb kindlaks teha, et see ei läbinud katseid nõuetekohastes katsetingimustes ja mitte kontrollimatute väljade tekkimise tulemusel.
 4. KATSETE TEGEMISE ERINÕUDED
 4.1. Neeldumiskambri katse
 4.1.1. Katsemeetod
 Käesolev katsemeetod võimaldab katsetada sõiduki elektrilisi/elektroonilisi süsteeme, rakendades elektrilise/elektroonilise alakoostu suhtes antenni tekitatud elektromagnetkiirgust.
 4.1.2. Katsemeetodid
 Katsevälja tingimuste kindlakstegemiseks kasutatakse „asendusmeetodit” vastavalt standardile ISO 11452-2, teine väljaanne, 2004.
 Katse tehakse vertikaalpolarisatsiooniga.
 4.2. TEM-kambri katsetamine (vt käesoleva lisa 2. liide)
 4.2.1. Katsemeetod
 TEM-kamber (transversaalse elektromagnetilise režiimi kamber) tekitab sisejuhi (vahesein) ja kesta (alusplaat) vahel ühtlased väljad.
 4.2.2. Katsemeetodid
 Katse tehakse vastavalt standardile ISO 11452-3, kolmas väljaanne, 2001.
 Sõltuvalt katsetatavast elektrilisest/elektroonilisest alakoostust rakendab tehniline teenistus maksimaalse väljasidestuse meetodit elektrilise/elektroonilise alakoostu või TEM-kambrisisese juhtmestiku suhtes.
 4.3. Voolusisestuse (BCI) katsetamine
 4.3.1. Katsemeetod
 Käesoleva meetodiga viiakse läbi häirekindluskatsed, indutseerides sisestussondi abil elektrivoolu otse juhtmestikku.
 4.3.2. Katsemeetodid
 Katse tehakse vastavalt standardile ISO 11452-4 (kolmas väljaanne, 2005) katsestendil. Teise võimalusena võib elektrilist/elektroonilist alakoostu katsetada sõidukile paigaldatuna vastavalt standardile ISO 11451-4 (esimene väljaanne, 1995) ning kui:
 a)
 sisestussond asetatakse katsetatavast elektrilisest/elektroonilisest alakoostust 150 mm kaugusele;
 b)
 sisestatud voolu arvutamiseks langevalt võimsuselt kasutatakse võrdlusmeetodit;
 c)
 meetodi sagedusala on kindlaks määratud sisestussondi spetsifikatsiooniga.
 4.4. Ribaliini katsetamine
 4.4.1. Katsemeetod
 Käesoleva katsemeetodi puhul allutatakse elektrilise/elektroonilise alakoostu komponente ühendav juhtmestik kindlaksmääratud väljatugevustele.
 4.4.2. Katsemeetodid
 Katse tehakse vastavalt standardile ISO 11452-5, teine väljaanne, 2002.
 4.5. 800 mm ribaliini katsetamine
 4.5.1. Katsemeetod
 Ribaliin koosneb kahest paralleelsest metallplaadist, mis asuvad teineteisest 800 mm kaugusel. Katsetatav seade asetatakse plaatide vahele ja allutatakse elektromagnetväljale (vt käesoleva lisa 1. liide).
 Käesoleva meetodiga saab katsetada täielikke elektroonilisi süsteeme, sealhulgas sensoreid ja aktuaatoreid ning juhtpulte ja juhtmestikku. See sobib seadmetele, mille suurim läbimõõt on väiksem kui üks kolmandik plaatidevahelisest kaugusest.
 4.5.2. Katsemeetodid
 4.5.2.1. Ribaliini paigutus
 Ribaliin paigutatakse varjestatud ruumi (et vältida väliskiirgust) ning elektromagnetilise peegelduse vältimiseks 2 m kaugusele seintest ja kõikidest metallkestadest. Nende peegelduste summutamiseks võib kasutada raadiosageduslikku kiirgust neelavat materjali. Ribaliin asetatakse elektrit mittejuhtivatele tugedele vähemalt 0,4 m kõrgusele põrandast.
 4.5.2.2. Ribaliini kalibreerimine
 Väljamõõturi pea asetatakse kahe paralleelse plaadi vahelise ruumi piki-, vertikaal- ja põikimõõte keskmisesse kolmandikku, kui katsetatav süsteem puudub.
 Seonduvad mõõteseadmed paigutatakse varjestatud ruumist väljapoole. Igal soovitud katsesagedusel antakse ribaliinile võimsus, mis tekitaks antennis vajaliku väljatugevuse. Tüübikinnituskatsete puhul kasutatakse seda langeva võimsuse taset või muud sellega otseselt seotud ja välja määratlemiseks vajalikku parameetrit, kui katsekohad ja seadmed ei muutu sel määral, et kalibreerimist oleks vaja korrata.
 4.5.2.3. Katsetatava elektrilise/elektroonilise alakoostu paigaldamine
 Põhijuhtplokk asetatakse paralleelsete plaatide vahelise ruumi piki-, vertikaal- ja põikmõõte keskmisesse kolmandikku. See kinnitatakse elektrit mittejuhtivast materjalist toele.
 4.5.2.4. Põhijuhtmestiku ja sensori/aktuaatori kaablid
 Põhijuhtmestiku ja mis tahes sensori/aktuaatori kaablid tõusevad vertikaalselt kontrollplokist ülemise alusplaadini (nii tekib maksimaalne sidestus elektromagnetväljaga). Seejärel veetakse need piki plaadi allosa selle vaba servani, ümber selle ja piki alusplaadi ülaosa ribaliini sisendi lülitusteni. Kaablid veetakse seonduvate seadmeteni, mis paigutatakse elektromagnetvälja mõjualast väljapoole, nt varjestatud ruumi põrandale pikisuunas 1 m kaugusele ribaliinist.
 1. liide
 Joonis 1
 800 mm ribaliini katsetamine
 Joonis 2
 800 mm ribaliini mõõtmed
 2. liide
 Tüüpilise TEM-kambri mõõtmed
 Järgmises tabelis on esitatud kambri mõõtmed määratud sagedusülempiiride korral:
 Ülemine sagedus
 (MHz)
 Kambri kujutegur
 W:b
 Kambri kujutegur
 L/W
 Plaatide vahe
 b (cm)
 Vahesein
 S (cm)
 200
 1,69
 0,66
 56
 70
 200
 1,00
 1
 60
 50
 LISA 10
 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude siirdeprotsessidest lähtuvate häirete kindluse ja kiirguse katsetamise meetod(id)
 1. ÜLDOSA
 Käesolev katsemeetod tõendab elektrilise/elektroonilise alakoostu häirekindlust sõiduki toiteallika juhtivuslike siirete suhtes ja määrab kindlaks elektrilise/elektroonilise alakoostu juhtivuslike siirete piirväärtused sõiduki toiteallikale.
 2. KAITSE JUHTIVUSLIKE HÄIRETE EEST TOITELIINIDES
 Toiteliine ja teisi elektriliste/elektrooniliste alakoostude ühendusi, mis võivad olla toiteliinidega ühendatud, mõjutatakse katseimpulssidega 1, 2a, 2b, 3a, 3b ja 4 vastavalt rahvusvahelisele standardile ISO 7637-2: 2004.
 3. JUHTIVUSLIKE HÄIRETE KIIRGUS TOITELIINIDES
 Mõõtmised tehakse vastavalt rahvusvahelisele standardile ISO 7637-2: 2004 toiteliinidega ja teiste elektriliste/elektrooniliste alakoostude ühendustega, mis võivad olla toiteliinidega ühendatud.