type: other

text:
P. 1UntitledUntitledRatings: (0)|Views: 138|Likes: 0Published by sejmometr.plMore info:Published by: sejmometr.pl on Aug 21, 2011Copyright:Attribution Non-commercialAvailability:Read on Scribd mobile: iPhone, iPad and Android.download as PDF, TXT or read online from ScribdFlag for inappropriate content|Add to collectionSee moreSee lesshttps://www.scribd.com/doc/62750743/Untitled02/03/2013pdftextoriginal Druk nr 4491-A
 SEJMRZECZYPOSPOLITEJ POLSKIEJ
 VI kadencjaDODATKOWE SPRAWOZDANIE
 KOMISJI NADZWYCZAJNEJ „PRZYJAZNE PA
 STWO” DO SPRAWZWI
 ZANYCH Z OGRANICZANIEM BIUROKRACJI
 ą dowym projekcie ustawy o redukcjiniektórych obowi
 ą zków dla obywatelii przedsi
 biorców (druk nr 4461).
 Sejm na 98 posiedzeniu w dniu 18 sierpnia 2011 r. - zgodnie z art. 47 ust. 1 regulaminuSejmu - skierowa
 ponownie projekt ustawy zawarty w druku nr 4491 do Komisji Nadzwyczajnej "Przyjazne Pa
 stwo" do spraw zwi
 ą zanych z ograniczaniem biurokracjiw celu rozpatrzenia poprawek zg
 oszonych w drugim czytaniu.Komisja Nadzwyczajna "Przyjazne Pa
 ą zanych z ograniczaniem biurokracji po rozpatrzeniu poprawek na posiedzeniu w dniu 19 sierpnia 2011 r.wnosi:Wysoki Sejm raczy nast
 ą ce poprawki:1) tytu
 owi ustawy nada
 brzmienie:„Ustawa z dnia ... 2011 r. o zmianie niektórych ustaw nak ł
 ą cych obowi
 ą zki naobywateli i przedsi
 biorców”;
 – KP SLD – odrzuci
 2) w art. 1 skre
 pkt 2 i 3;
 3) skre
 4) w art. 4 po pkt 6 doda
 nowy pkt ... w brzmieniu:„...) w art. 76g ust. 2 otrzymuje brzmienie:„2. Dane z wykazu, o których mowa w ust. 1 pkt 1 i 2, i dokonywane w nichzmiany, s
 ą zamieszczane w celach informacyjnych na stronie internetowejurz
 du obs
 ą cego ministra w
 ciwego do spraw finansów publicznych.”.”;
 – KP PO – przyj
 5) w art. 9, art. 14a nada
 brzmienie:„Art. 14a. § 1. Minister w
 ciwy do spraw finansów publicznych d
 y dozapewnienia jednolitego stosowania przepisów prawa podatkowego przezorgany podatkowe oraz organy kontroli skarbowej, dokonuj
 ą c wszczególno
 ci ich interpretacji, z urz
 du lub na wniosek zainteresowanego, przy uwzgl
 dnieniu orzecznictwa s
 ą dów oraz Trybuna
 u Konstytucyjnegolub Europejskiego Trybuna
 u Sprawiedliwo
 ci (interpretacje ogólne).§ 2. Wniosek o wydanie interpretacji ogólnej powinien zawiera
 uzasadnieniekonieczno
 ci wydania interpretacji ogólnej, w szczególno
 ci:1) przedstawienie zagadnienia oraz wskazanie przepisów prawa podatkowego wymagaj
 ą cych wydania interpretacji ogólnej;2) wskazanie istnienia niejednolitego stosowania przepisów prawa podatkowego przez organy podatkowe oraz organy kontroli skarbowejw takich samych stanach faktycznych i prawnych.§ 3. Nie wydaje si
 interpretacji ogólnej, je
 eli w dniu z
 enia wniosku ointerpretacj
 ą w zakresie spraw, o których mowa w § 2 pkt 2, toczysi
 powanie podatkowe lub post
 powanie kontrolne organu kontroliskarbowej albo na decyzj
 lub postanowienie wniesiono odwo
 anie lubza
 alenie.§ 4. Je
 eli wniosek o wydanie interpretacji ogólnej nie spe
 nia wymogówokre
 lonych przepisami prawa, minister w
 ciwy do spraw finansów publicznych pozostawia wniosek bez rozpatrzenia.§ 5. W sprawie pozostawienia wniosku o wydanie interpretacji ogólnej bezrozpatrzenia wydaje si
 postanowienie, na które s
 alenie. Przepisyrozdzia
 ów 14 i 16 dzia
 u IV stosuje si
 odpowiednio.§ 6. W sprawach dotycz
 ą cych wydawania interpretacji ogólnych na wniosek przepisy art. 14d, art. 14f, art. 120, art. 121 § 1, art. 125, art. 129, art. 130,art. 135-137, art. 140, art. 143, art. 165a, art. 168, art. 169 § 1-2, art. 170 iart. 171 oraz przepisy rozdzia
 u 5, 6, 10 i 23 dzia
 odpowiednio.”;
 Uwaga: konsekwencj
 cia poprawki nr 5 b
 dzie bezprzedmiotowo
 poprawkinr 6.
 6) w art. 9, w art. 14a § 2 nada
 brzmienie:„§ 2. Reprezentatywna organizacja zwi
 ą zkowa lub reprezentatywna organizacja pracodawców, o których mowa w ustawie z dnia 6 lipca 2001 r. o TrójstronnejKomisji do Spraw Spo
 eczno-Gospodarczych i wojewódzkich komisjach dialoguspo
 ecznego (Dz. U. Nr 100, poz. 1080, z pó
 ciwy krajowy organsamorz
 ą du zawodowego ustanowionego ustaw
 ą , izba gospodarcza dzia
 ą ca na podstawie ustawy z dnia 30 maja 1989 r. o izbach gospodarczych (Dz. U. z 2009 r. Nr 84, poz. 710), ogólnokrajowa reprezentacja zrzesze
 ą ca na podstawieustawy z dnia 30 maja 1989 r. o samorz
 ą dzie zawodowym niektórych przedsi
 biorców (Dz. U. Nr 35, poz. 194 oraz z 1997 r. Nr 121, poz. 769 i 770),Zwi
 ą zek Rzemios
 a Polskiego dzia
 ą cy na podstawie ustawy z dnia 22 marca 1989r. o rzemio
 le (Dz. U. z 2002 r. Nr 112, poz. 979, z 2003 r. Nr 137, poz. 1304 oraz z2009 r. Nr 6, poz. 33) oraz Krajowa Rada Spó
 dzielcza i Zwi
 ą zki Rewizyjne, októrych mowa w ustawie z dnia 16 wrze
 dzielcze (Dz. U. z2003 r. Nr 188, poz. 1848, z pó
 n. zm.) mog
 ą wyst
 do ministra w
 ciwego dospraw finansów publicznych z wnioskiem o wydanie interpretacji ogólnej prawa.Wnioskuj
 ą cy o wydanie interpretacji ogólnej obowi
 ą zany jest do wykazania,
 estosowanie prawa podatkowego przez organy podatkowe oraz organy kontroliskarbowej jest niejednolite oraz do przedstawienia w
 asnego stanowiska w sprawie.”
 – KP SLD – KP PSL – odrzuci
 7) w art. 11 skre
 pkt 1 i 3;
 8) skre
 9) w art. 21:a) w pkt 1 dotychczasow
 po wyrazach „w art. 2 w ust. 1” oznaczy
 jako lit. doraz doda
 lit. a–c w brzmieniu:„a) po pkt 1 dodaje si
 pkt la w brzmieniu:„la) wyroby w
 glowe - wyroby energetyczne, okre
 lone w poz. 19-21za
 łą cznika nr 1 do ustawy;”, b) w pkt 20 w lit. b na ko
 rednik zast
 puje si
 przecinkiem i dodaje si
 lit. c w brzmieniu:,,c) wyrobów w
 glowych przemieszczanych lub magazynowanych przez po
 ą cy podmiot w
 glowy;”,c) po pkt 23 dodaje si
 pkt 23a w brzmieniu:
 oszone w Dz. U. z 2001 r. Nr 154, poz. 1793 i 1800, z 2002 r. Nr 10, poz. 89 i Nr 240, poz. 2056, z 2004 r. Nr 240, poz. 2407 oraz z 2009 r. Nr 219, poz. 1707.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 4.7.2013
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 185/1
 A BIZOTTSÁG 640/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2013. július 3.)
 az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1),
 tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket.
 (2)
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikke (1) bekezdése alapján a behozatali átalányérték számítására munkanaponként, változó napi adatok figyelembevételével kerül sor. Ezért helyénvaló előírni, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2013. július 3-án.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 Jerzy PLEWA
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 299., 2007.11.16., 1. o.
 (2) HL L 157., 2011.6.15., 1. o.
 MELLÉKLET
 Az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek
 (EUR/100 kg)
 KN-kód
 Országkód (1)
 Behozatali átalányérték
 0702 00 00
 AL
 55,3
 MK
 46,1
 ZZ
 50,7
 0707 00 05
 MK
 23,1
 TR
 111,1
 ZZ
 67,1
 0709 93 10
 TR
 128,3
 ZZ
 128,3
 0805 50 10
 AR
 94,6
 TR
 69,0
 ZA
 98,0
 ZZ
 87,2
 0808 10 80
 AR
 148,0
 BR
 120,3
 CL
 130,8
 CN
 106,3
 NZ
 142,4
 TR
 99,8
 US
 160,7
 ZA
 122,5
 ZZ
 128,9
 0808 30 90
 AR
 135,6
 CL
 117,0
 CN
 49,9
 NZ
 192,6
 ZA
 116,8
 ZZ
 122,4
 0809 10 00
 IL
 275,4
 TR
 212,6
 ZZ
 244,0
 0809 29 00
 TR
 295,1
 US
 605,0
 ZZ
 450,1
 0809 30
 TR
 258,2
 ZZ
 258,2
 0809 40 05
 IL
 308,9
 ZZ
 308,9
 (1) Az országoknak az 1833/2006/EK bizottsági rendeletben (HL L 354., 2006.12.14., 19. o.) meghatározott nómenklatúrája szerint. A „ZZ” jelentése „egyéb származás”.


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 06 07
 COM(2016) 367 final
 2016/0168(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo Austrijos Respublika ir Rumunija įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 •Pasiūlymo pagrindimas ir tikslai
 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. konvencija), kurią iki šiol ratifikavo 93 šalys, įskaitant visas ES valstybes nares, tikslas – susitariančiųjų valstybių paskirtoms centrinėms įstaigoms bendradarbiaujant atkurti ankstesnę padėtį greitai grąžinant neteisėtai išvežtus ar laikomus vaikus.
 Vaikų grobimo prevencija yra vienas iš esminių ES vaiko teisių rėmimo politikos aspektų, todėl Europos Sąjunga tarptautiniu lygmeniu aktyviai siekia gerinti 1980 m. konvencijos taikymą ir ragina trečiąsias valstybes prie jos prisijungti.
 2001 m. gegužės 28 d. Peru deponavo prisijungimo prie 1980 m. konvencijos dokumentą. Konvencija Peru įsigaliojo 2001 m. rugpjūčio 1 d.
 1980 m. konvencijos 38 straipsnio 4 pastraipoje nustatyta, kad ji bus taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareikš, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams.
 Kovos su tarptautiniu vaikų grobimu sritis priklauso išimtinei Europos Sąjungos išorės kompetencijai, todėl nuspręsti pritarti Peru prisijungimui reikia ES lygmeniu – priimant Tarybos sprendimą. Todėl valstybės narės turėtų padaryti pareiškimą dėl pritarimo Peru prisijungimui dėl Europos Sąjungos interesų.
 Tai, kad ES turi išimtinę kompetenciją dėl pritarimo trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, patvirtino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, su kuriuo konsultuotasi Komisijos iniciatyva.
 2014 m. spalio 14 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje 1/13 pareikšta, kad trečiosios valstybės prisijungimo prie 1980 Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų priėmimas priklauso išimtinei Europos Sąjungos kompetencijai.
 Teismas pabrėžė, kad šioje srityje ES lygmeniu reikalingas vienodumas – būtina vengti vadinamosios kintamosios geometrijos tarp valstybių narių.
 1980 m. konvencija jau galioja tarp Peru ir didžioji dauguma ES valstybių narių (25). Peru prisijungimui prie konvencijos dar nepritarė tik Austrija, Danija ir Rumunija.
 2015 m. Peru pareiškė Komisijai esanti suinteresuota tuo, kad konvencija įsigaliotų ir Austrijos bei Rumunijos atžvilgiu, todėl šias valstybes Europos Sąjunga turėtų įgalioti pritarti Peru prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.
 Austrijai ir Rumunijai pritarus, 1980 m. konvencija būtų taikoma Peru ir visų ES valstybių narių, išskyrus Daniją, santykiams.
 •Suderinamumas su toje pačioje politikos srityje galiojančiomis nuostatomis
 Kalbant apie tėvų vykdomą vaikų grobimą, 1980 m. Hagos konvencija yra Tarybos reglamento Nr. 2201/2003 (reglamento „Briuselis IIa“), kuris yra ES teisminio bendradarbiavimo bylose, susijusiose su santuoka ir tėvų pareigomis
 1
 , kertinis akmuo, tarptautinis atitikmuo.
 Vienas iš pagrindinių šio reglamento tikslų – atgrasyti nuo vaikų grobimo tarp valstybių narių, nustatant procedūras, kuriomis būtų užtikrinama, kad vaikas būtų greitai grąžintas į valstybę narę, kurioje yra jo nuolatinė gyvenamoji vieta. Todėl reglamento „Briuselis IIa“ 11 straipsnis apima 1980 m. Hagos konvencijoje išdėstytą procedūrą ir ją papildo – išaiškinami kai kurie jos aspektai, visų pirma susiję su vaiko išklausymu, taip pat laikotarpiu, per kurį reikia priimti sprendimą po to, kai pateiktas pareiškimas dėl grąžinimo, ir vaiko negrąžinimo priežastimis. Jame taip pat įvestos nuostatos, reglamentuojančios skirtingose valstybėse narėse priimtus prieštaringus sprendimus dėl grąžinimo ir negrąžinimo.
 Tarptautiniu lygmeniu Europos Sąjunga remia trečiųjų valstybių prisijungimą prie 1980 m. konvencijos, kad jos valstybės narės galėtų remtis bendra teisine sistema kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.
 2011 m. gruodžio 21 d. Komisija priėmė aštuonis Tarybos sprendimų pasiūlymus
 2
 , siekdama pritarti aštuonių trečiųjų šalių (Maroko, Singapūro, Rusijos Federacijos, Albanijos, Andoros, Seišelių, Gabono ir Armėnijos) prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo.
 2015 m. birželio–gruodžio mėn. Europos Sąjungos Taryba priėmė septynis sprendimus
 3
 , grindžiamus nurodytais pasiūlymais.
 Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į trečiąją šalį (Peru), kuri prie 1980 m. konvencijos prisijungė prieš tai, kai priimtu reglamentu „Briuselis IIa“ nustatyta ES išorės kompetencija kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje.
 •Suderinamumas su kitomis Sąjungos politikos sritimis
 Be bendrojo tikslo plėtoti teisminį bendradarbiavimą tarpvalstybinio pobūdžio civilinėse bylose pagal SESV 81 straipsnį, šis pasiūlymas yra susijęs su Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje įtvirtintu bendru siekiu apsaugoti vaiko teises. 1980 m. Hagos konvencijos sistema siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingo tėvų vykdomo vaikų grobimo poveikio ir užtikrinti, kad vaikai galėtų išsaugoti ryšį su abiem tėvais, pavyzdžiui, užtikrinant galimybę faktiškai naudotis teise matytis su vaiku.
 Pasiūlymas taip pat dera su skatinimu naudotis tarpininkavimu sprendžiant tarpvalstybinius šeimos ginčus. Direktyva dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų
 4
 , be kita ko, taikoma šeimos teisės srityje bendroje Europos teisminėje erdvėje. 1980 m. Hagos konvencija taip pat skatinama šeimos ginčus spręsti draugiškai. Vienos iš geros praktikos gairių pagal 1980 m. Hagos konvenciją, kurias paskelbė Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, skirtos naudojimuisi tarpininkavimu sprendžiant į konvencijos taikymo sritį patenkančius tarptautinius šeimos ginčus dėl vaikų. Europos Komisijos iniciatyva šios gairės išverstos į visas ES kalbas (išskyrus anglų ir prancūzų k.) bei arabų kalbą, siekiant paskatinti dialogą su konvencijos dar neratifikavusiomis valstybėmis ir padėti kartu rasti konkrečius dėl tarptautinio vaikų grobimo kylančių problemų sprendimo būdus
 5
 .
 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
 •Teisinis pagrindas
 Atsižvelgiant į tai, kad sprendimas susijęs su tarptautiniu susitarimu, jo teisinis pagrindas yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnis kartu su 81 straipsnio 3 dalimi. Taryba, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, sprendžia vieningai.
 Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.
 Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas.
 •
 Subsidiarumo principas
 Kaip patvirtinta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomonėje Nr. 1/13, pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį ši iniciatyva priklauso išimtinei ES kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas.
 •Proporcingumo principas
 Šis pasiūlymas parengtas atsižvelgiant į jau priimtus Tarybos sprendimus dėl to paties dalyko ir juo neviršijama to, kas būtina pasiekti tikslui užtikrinti suderintus ES veiksmus kovos su tarptautiniu vaikų grobimu srityje, užtikrinant, kad visos ES valstybės narės per nurodytą laiką pritartų Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos.
 3.EX-POST VERTINIMO, KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 •Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
 Austrija ir Rumunija, su kuriomis Komisija konsultavosi dėl jų pasirengimo pritarti Peru prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, pateikė palankią nuomonę.
 Diskusijos 2016 m. sausio 15 d. ekspertų posėdyje parodė, kad šiame etape valstybės narės neprieštarauja tam, kad Austrija ir Rumunija pritartų Peru prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.
 •Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas
 Atsižvelgdamos į tai, kad konvencija jau galioja 25 valstybėse narėse, Komisija ir valstybių narių ekspertai laikėsi nuomonės, kad konkrečiai vertinti padėties atitinkamoje trečiojoje šalyje nebūtina.
 Valstybių narių ekspertai nepranešė apie jokias problemas taikant 1980 m. konvenciją Peru atžvilgiu.
 •Poveikio vertinimas
 Šis pasiūlymas nedaro jokio reikšmingo ekonominio ar socialinio poveikio arba poveikio aplinkai, dėl kurio reikėtų atlikti poveikio vertinimą pagal Europos Komisijos geresnio reglamentavimo gaires. Panašiai kaip ir septynių 2015 m. priimtų Tarybos sprendimų dėl pritarimo tam tikrų trečiųjų valstybių prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos atveju, atsižvelgiant į šio pasiūlymo pobūdį, jo poveikio vertinimo atlikti nereikia. Iš tiesų nėra jokių kitų variantų kaip tik priimti Tarybos sprendimą pritarti trečiosios valstybės prisijungimui prie 1980 m. konvencijos.
 Konkretus Peru padėties vertinimas buvo laikomas nereikalingu, atsižvelgiant į tai, kad konvencija jau galioja Peru ir 25 ES valstybių narių santykiams, ir į tai, kad Austrija ir Rumunija buvo pasiryžusios pritarti Peru prisijungimui.
 4.
 POVEIKIS BIUDŽETUI
 Siūlomas sprendimas poveikio biudžetui neturi.
 5.KITI ELEMENTAI
 •Įgyvendinimo planai ir stebėsena, vertinimas ir ataskaitų teikimo tvarka
 Kadangi pasiūlymas susijęs tik su tam tikrų valstybių narių įgaliojimu pritarti Peru prisijungimui prie 1980 m. konvencijos, jo įgyvendinimo stebėsena apima tik šiuos aspektus: kaip valstybės narės laikosi pareiškimo teksto, deponavimo laikotarpio ir pranešimo apie deponavimą Komisijai reikalavimų, nustatytų Tarybos sprendime.
 2016/0168 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo Austrijos Respublika ir Rumunija įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų pritarti Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 3 dalį kartu su 218 straipsniu,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę
 6
 ,
 kadangi:
 (1)Europos Sąjunga yra nusistačiusi kaip vieną iš savo tikslų skatinti vaiko teisių apsaugą, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje. Priemonės, skirtos vaikams apsaugoti nuo neteisėto išvežimo ar laikymo, yra vienas iš esminių tos politikos aspektų;
 (2)Sąjunga yra priėmusi Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2201/2003
 7
 (reglamentas „Briuselis IIa“), kuriuo siekiama apsaugoti vaikus nuo žalingų padarinių, kuriuos sukelia neteisėtas jų išvežimas ar laikymas, nustatyti tvarką, kuri užtikrintų greitą jų sugrąžinimą į valstybę, kurioje jie nuolat gyvena, taip pat užtikrinti teisės matytis su vaiku ir globos teisių apsaugą;
 (3)Reglamentu (EB) Nr. 2201/2003 papildoma ir sustiprinama 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija), kuria tarptautiniu lygmeniu nustatoma susitariančiųjų valstybių ir centrinių įstaigų įsipareigojimų ir bendradarbiavimo sistema ir siekiama užtikrinti greitą neteisėtai išvežtų ar laikomų vaikų grąžinimą;
 (4)visos Sąjungos valstybės narės yra 1980 m. Hagos konvencijos šalys;
 (5)Sąjunga ragina trečiąsias valstybes prisijungti prie 1980 m. Hagos konvencijos ir remia tinkamą 1980 m. Hagos konvencijos taikymą, inter alia, kartu su valstybėmis narėmis dalyvaudama specialiųjų komisijų, kurias reguliariai organizuoja Hagos tarptautinės privatinės teisės konferencija, veikloje;
 (6)opiais tarptautinio vaikų grobimo atvejais geriausiu sprendimu galėtų būti laikoma bendra teisinė sistema, taikoma Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų valstybių santykiams;
 (7)1980 m. Hagos konvencijoje nustatyta, kad ji taikoma tik prisijungiančios valstybės ir tų susitariančiųjų valstybių, kurios pareiškė, kad pritaria jos prisijungimui, tarpusavio santykiams;
 (8)pagal 1980 m. Hagos konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, pavyzdžiui, Sąjungai, neleidžiama tapti jos šalimi. Todėl Sąjunga negali nei prisijungti prie konvencijos, nei deponuoti savo pareiškimo dėl pritarimo valstybės prisijungimui;
 (9)remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nuomone 1/13, pareiškimai dėl pritarimo pagal 1980 m. Hagos konvenciją priklauso išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai;
 (10)2001 m. balandžio 28 d. Peru deponavo prisijungimo prie 1980 m. Hagos konvencijos dokumentą. Konvencija Peru atžvilgiu įsigaliojo 2001 m. rugpjūčio 1 d.;
 (11)konvencija jau galioja Peru ir 25 valstybių narių, išskyrus Austrijos Respubliką, Danijos Karalystę ir Rumuniją, santykiams. Austrijos Respublika ir Rumunija gali pritarti dėl Sąjungos interesų Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos;
 (12)todėl Austrija ir Rumunija turėtų būti įgaliotos dėl Sąjungos interesų pritarti Peru prisijungimui ir deponuoti pareiškimus dėl pritarimo Peru prisijungimui laikydamosi šiame sprendime išdėstytų sąlygų. Kitos ES valstybės narės jau pritarė Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos, todėl naujo pareiškimo dėl pritarimo prisijungimui neturėtų deponuoti, nes pagal tarptautinę viešąją teisę esamas pareiškimas galioja toliau;
 (13)Jungtinei Karalystei ir Airijai Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 yra privalomas ir todėl jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;
 (14)pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 1.
 Austrijos Respublika ir Rumunija šiuo sprendimu įgaliojamos dėl Sąjungos interesų pritarti Peru prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų (toliau – 1980 m. Hagos konvencija).
 2.
 1 dalyje nurodytos valstybės narės ne vėliau kaip ...* deponuoja pareiškimą dėl pritarimo Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos dėl Sąjungos interesų, išdėstytą taip:
 „[Visas VALSTYBĖS NARĖS pavadinimas] pareiškia, kad pritaria Peru prisijungimui prie 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų, vadovaujantis Tarybos sprendimu (ES) 2016/...**.“
 3.
 Kiekviena valstybė narė informuoja Tarybą ir Komisiją apie deponavimą ir perduoda Komisijai pareiškimo tekstą per du mėnesius nuo jo deponavimo.
 2 straipsnis
 Valstybės narės, pareiškimus dėl pritarimo Peru prisijungimui prie 1980 m. Hagos konvencijos deponavusios iki šio sprendimo priėmimo datos, naujų pareiškimų nedaro.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Austrijos Respublikai ir Rumunijai.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 OL L 338, 2003 12 23, p. 31.
 (2)
 2011 m. gruodžio 21 d. priimti COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916 ir 917.
 (3)
 2015 m. birželio 15 d. TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1023; 2015 m. birželio 15 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1024; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2354; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2355; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2356; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2357; 2015 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2358. Sprendimas dėl Gabono buvo laikinai atidėtas – buvo laukiama, kol Gabonas paskirs pagal konvencijos 6 straipsnį paskirtiną centrinę įstaigą.
 (4)
 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/52/EB dėl tam tikrų mediacijos civilinėse ir komercinėse bylose aspektų, OL L 136, 2008 5 24, p. 3).
 (5)
 https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3.
 (6)
 OL C , , p. .
 (7)
 2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003 12 23, p. 1).


type: wikipedia

text:
Plavecký Štvrtok je obec na Slovensku v okrese Malacky. Prvá písomná zmienka je z roku 1206. V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol Nanebovzatia Panny Márie zo 14. storočia a kaplnka sv. Rocha a Rozálie z 18. storočia. V obci žije aj početná skupina Rómov, ktorá je väčšinou sústredená v samostatnej kolónii v nelegálnej zástavbe vo východnej časti obce.
 Referencie
 Iné projekty
 Externé odkazy
 Obec Plavecký Štvrtok - oficiálna stránka
 Farnosť Plavecký Štvrtok - oficiálna stránka
 Profil kostola na apsida.sk
 Obce okresu Malacky


text:
ICANN ( – Internetowa Korporacja ds. Nadanych Nazw i Numerów) to instytucja odpowiedzialna obecnie za przyznawanie nazw domen internetowych, ustalanie ich struktury oraz za ogólny nadzór nad działaniem serwerów DNS na całym świecie. Została powołana do życia 18 września 1998 r. w celu przejęcia od rządu USA funkcji nadzorowania technicznych aspektów Internetu.
 Formalnie ICANN jest prywatną organizacją non-profit, o statusie firmy zarejestrowanej w stanie Kalifornia, której rząd USA przekazał czasowo prawo nadzoru nad systemem DNS, przydziałem puli adresów IPv4 oraz IPv6 dla tzw. Regional Internet Registries RIR oraz rejestracją numerów portów.
 Najważniejszym ciałem decyzyjnym ICANN jest Rada Dyrektorów, którzy są raz do roku wybierani przez potencjalnie wszystkich użytkowników Internetu (tzn. że każdy kto ma dostęp do sieci może oddać swój głos). W praktyce jednak na Dyrektorów ICANN głosuje średnio ok. 100 000 osób, głównie "świadomych" członków Internet Society i IETF, a więc niewielki ułamek wszystkich internautów. Głosowanie odbywa się za pomocą e-maili.
 W ramach ICANN prowadzi się też dyskusje na temat tworzenia nowych domen najwyższego poziomu (TLD, ang. Top Level Domains), czyli np: .aero, .tel, itp.
 Do zadań ICANN należy m.in.:
 administrowanie adresami IP
 zarządzanie domenami i serwerami DNS najwyższego poziomu (root)
 przyznawanie parametrów protokołom internetowym.
 Zobacz też
 Internet Assigned Numbers Authority (IANA)
 Przypisy
 Linki zewnętrzne
 Oficjalna strona ICANN
 Organizacje informatyczne
 Architektura Internetu
 Organizacje standaryzacyjne


text:
A Mária gyermekével és Szent Pállal Tiziano egyik festménye, mely 1510 körül keletkezhetett.
 A festmény hosszú éveken keresztül ismeretlen olasz mester műveként egy pécsi családnál volt, majd 2005-ben, a Nagyházi Galéria aukcióján bukkant fel. Tátrai Vilmos, a Szépművészeti Múzeum történésze gyanította, hogy Tiziano egyik, eddig ismeretlen alkotásáról lehet szó. Hamarosan több vizsgálat is igazolta a kép eredetét. Azóta a festményt Olaszországban is kiállították. A 2005-ös árverésen 140 millió forintért kelt el, ma 4 milliárd forintra becsülik az értékét. A festményt – amely művészi értékét tekintve a legjelentősebb az elmúlt több mint fél évszázadban hazánkban előkerült képek között – vidéken elsőként Pécsett, a Művészetek és Irodalom Házában mutatták be a nagyközönségnek.
 A mű a XVII-XVIII. században a modenai hercegi gyűjteményhez tartozott. Több Tiziano által készített képen szerepel Madonna a gyermekkel. Harmadik szereplőként sok alkotása esetében Magdolna látható, itt azonban a harmadik személy Szent Pál, a kard és a könyv utalnak rá. Szembetűnő, hogy Szent Pál a képen katonaruhában, még Saulként szerepel. A képen látható alakokat Tiziano feltehetően valós személyekről mintázta. Madonnát és a gyermeket nagy valószínűséggel saját családjáról, Szent Pált pedig a festmény megrendelőjéről.
 2015 júliusában a Magyar Nemzeti Bank 4,5 milliárd forintért az Értéktár program keretében megvásárolta a képet.
 Vizsgálatok során megállapították, hogy a kép egy sűrű szövésű, ám igen vékony vászonra készült, jó minőségű, drága festékekkel. Az alsóbb rétegek tanulmányozása során kiderült, hogy számos javítás, belefestés található a képen, valamint az, hogy ahogy Tiziano más képet is, ezt is többször abbahagyta, és később újrakezdte.
 Jegyzetek
 Források
 Tiziano előkerült festménye
 Pécsett látható Tiziano Madonnája
 Ismét itthon a 2005-ben felbukkant Tiziano-kép, Kul-Túra Online, Artalom.hu, 2008. január 29.
 16. századi festmények
 Tiziano festményei


text:
Loi sur la concurrence (L.R.C. (1985), ch. C-34)Texte complet : HTMLTexte complet : Loi sur la concurrence | XMLTexte complet : Loi sur la concurrence [585 KB] | PDFTexte complet : Loi sur la concurrence [788 KB]Loi à jour 2015-02-04; dernière modification 2014-11-01 Versions antérieures
 Note marginale :Préavis72. (1) Un document, un rapport ou un état statistique mentionnés aux articles 70 ou 71 ne sont admis en preuve devant le Tribunal ou un tribunal que si la personne qui entend les produire en preuve a donné à la personne à laquelle elle entend les opposer un préavis raisonnable ainsi qu’une copie du document, du rapport ou de l’état et, dans le cas d’un document ou d’un rapport statistique mentionné à l’article 71, communication des noms et qualités des personnes qui ont participé à leur préparation.Note marginale :Présence du statisticien(2) Toute personne à qui on oppose une pièce ou rapport statistiques mentionnés à l’article 70 peut exiger la présence, pour contre-interrogatoire, de toute personne qui a dirigé leur préparation.Note marginale :Idem(3) Toute personne à qui on oppose une pièce ou rapport statistiques mentionnés à l’article 71 peut exiger la présence, pour contre-interrogatoire, de toute personne qui a participé à leur préparation.L.R. (1985), ch. C-34, art. 72; L.R. (1985), ch. 19 (2e suppl.), art. 43.
 Note marginale :Compétence de la Cour fédérale73. (1) Sous réserve des autres dispositions du présent article, le procureur général du Canada peut entamer et diriger toutes poursuites ou autres procédures prévues par l’article 34, par l’un des articles 45 à 49 ou, lorsqu’il s’agit de procédures par mise en accusation, par les articles 52, 52.1, 53, 55, 55.1 ou 66, devant la Cour fédérale; à l’égard de telles poursuites ou autres procédures, la Cour fédérale possède tous les pouvoirs et la compétence d’une cour supérieure de juridiction criminelle sous le régime du Code criminel et de la présente loi.Note marginale :Absence de jury(2) Le procès concernant une infraction visée à la partie VI ou à l’article 66, en la Cour fédérale, a lieu sans jury.Note marginale :Appel(3) Un appel peut être interjeté de la Cour fédérale à la Cour d’appel fédérale et de la Cour d’appel fédérale à la Cour suprême du Canada dans toutes poursuites ou procédures visées à la partie VI ou à l’article 66 de la présente loi, conformément à la partie XXI du Code criminel pour les appels d’un tribunal de première instance et d’une cour d’appel.Note marginale :Procédures facultatives(4) Des procédures engagées aux termes du paragraphe 34(2) peuvent, à la discrétion du procureur général du Canada, être intentées soit devant la Cour fédérale, soit devant une cour supérieure de juridiction criminelle dans la province, mais aucune poursuite ne peut être intentée contre un particulier devant la Cour fédérale à l’égard d’une infraction visée à la partie VI ou à l’article 66 sans le consentement de ce particulier.L.R. (1985), ch. C-34, art. 73; 1999, ch. 2, art. 21; 2002, ch. 8, art. 183 et 198, ch. 16, art. 8; 2009, ch. 2, art. 421.Version précédente
 74. [Abrogé, 1999, ch. 2, art. 22]


type: caselaw

text:
 18.12.2010
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 346/34
 Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Celle (Germania) la 15 octombrie 2010 — Joseba Andoni Aguirre Zarraga/Simone Pelz
 (Cauza C-491/10)
 ()
 2010/C 346/57
 Limba de procedură: germana
 Instanța de trimitere
 Oberlandesgericht Celle
 Părțile din acțiunea principală
 Reclamant: Joseba Andoni Aguirre Zarraga
 Pârâtă: Simone Pelz
 Întrebările preliminare
 1.
 În cadrul unei interpretări a articolului 42 din Regulamentul Bruxelles IIa (1) care să fie conformă cu Carta drepturilor fundamentale, deține, în mod excepțional, instanța statului de executare o competență de control proprie atunci când hotărârea statului membru de origine care trebuie executată este afectată de o încălcare gravă a drepturilor fundamentale?
 2.
 Instanța statului membru de executare are obligația să execute hotărârea instanței statului membru de origine chiar și atunci când, din înscrisurile aflate la dosar rezultă că certificat eliberat în temeiul articolului 42 din Regulamentul Bruxelles IIa de instanța statului membru de origine conține o mențiune vădit incorectă?
 (1) Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediție specială, vol. 6/19, p. 183)


text:
tubakatoodete käitlemise korra rikkumine
 KarS § 375 („Alkoholi ebaseaduslik käitlemine“) on paigutatud karistusseadustiku 21. peatüki („Majandusalased süüteod“) 1. jakku („Ebaseaduslik majandustegevus“). Selle karistusnormi dispositsioon hõlmab käitlemiseks mittelubatud alkoholi suures koguses valmistamist, villimist, töötlemist, samuti maksumärgiga märgistamata või käitlemiseks mittelubatud alkoholiga kauplemist, selle ladustamist, hoidmist või edasitoimetamist suures koguses. KarS § 375 on koosseisutunnustelt võrreldav AS §-s 53 („Alkoholi käitlemise korra rikkumine“) kirjeldatud väärteokoosseisuga. AS § 53 lg 1 kohaselt on karistatav käitlemiseks mittelubatud alkoholi tootmine, samuti maksumärgiga märgistamata või käitlemiseks mittelubatud alkoholiga kauplemine või kaubanduslikul eesmärgil ladustamine, hoidmine või edasitoimetamine. Lisaks sellele, et isiku vastutusele võtmise eelduseks KarS § 375 järgi on erinevalt AS §-st 53 käitlemiseks mittelubatud või maksumärgiga märgistamata alkoholi suur kogus, eristab neid süüteokoosseise sõnastuse poolest muu hulgas ka see, et AS § 53 räägib käitlemiseks mittelubatud või maksumärgistamata alkoholi hoidmise, ladustamise või edasitoimetamise kaubanduslikust eesmärgist. (p 13) KarS § 375 kujutab endast blanketset süüteokoosseisu, mida tuleb sisustada alkoholiseaduse sätete kaudu. Kuigi KarS § 375 eristab teoobjektina käitlemiseks mittelubatud alkoholi ja maksumärgiga märgistamata alkoholi, on ka maksumärgistamata alkohol käitlemiseks mittelubatud alkohol AS § 7 lg 1 p 1 ja § 4 lg 1 p 6 järgi. Kuna käitlemiseks mittelubatud alkoholi mõiste hõlmab maksumärgiga märgistamata alkoholi, tuleb KarS § 375 blanketsust arvestades ka maksumärgistamata alkoholi hoidmise, ladustamise või edasitoimetamise sisustamisel juhinduda alkoholiseaduses sätestatust. (p 14) KarS § 375 järgi karistatavaks teoks on üldistatult suures koguses alkoholi ebaseaduslik käitlemine. Alkoholi käitlemise mõiste on alkoholiseaduses üheselt ja täpselt määratletud. AS § 3 („Alkoholi käitlemine“) lg 1 p 6 kohaselt on alkoholi käitlemine selle hoidmine, ladustamine või edasitoimetamine kaubanduslikul eesmärgil. Alkoholi käitlemise mõistet piiritleb järelikult lisaks muule AS § 3 lg 1 p 6 järgi see, et alkoholi hoidmine, ladustamine või edasitoimetamine on käsitatav alkoholi käitlemisena üksnes juhul, kui see toimub kaubanduslikul eesmärgil. (p 15) Eeltoodu alusel tuleb ka suures koguses käitlemiseks mittelubatud alkoholi, sh maksumärgistamata alkoholi hoidmise, ladustamise või edasitoimetamise all KarS § 375 tähenduses mõista kitsalt sellise alkoholi hoidmist, ladustamist või edasitoimetamist just kaubanduslikul eesmärgil (vt RKKKo 3-1-1-3-09, p 22). Vastasel korral oleks KarS § 375 sätestatud teisest õigusharust sõltumatult, lugedes karistatavaks teoks käitlemiseks mittelubatud alkoholi hoidmise, ladustamise või edasitoimetamise, sõltumata sellest, millisel eesmärgil alkoholi käideldakse. See ei oleks aga kooskõlas karistusõiguse aktsessoorsuse põhimõttega. (p 16) Blanketset kuriteokoosseisu tuleb sisustada seadusest või muudest õigusaktidest tulenevate kohustuste või keeldudega, mille rikkumises koosseisu realiseerimine seisneb (vt RKKKo 3-1-1-36-12, p 16.1). Arvestades seda, et alkoholiseaduses sätestatud (eri)nõuded alkoholi käitlemisele ei kehti alkoholi hoidmisel, ladustamisel või edasitoimetamisel mitteärilisel eesmärgil, ei saa ka suures koguses käitlemiseks mittelubatud alkoholi hoidmine, ladustamine või edasitoimetamine mitteärilisel eesmärgil tuua kaasa kriminaalvastutust KarS § 375 järgi. Teisiti väljendatuna ei tulene alkoholiseadusest sellist kohustust või keeldu, mille rikkumise korral oleks suures koguses alkoholi hoidmise, ladustamise või edasitoimetamisega mitteärilisel eesmärgil täidetud KarS §-s 375 kirjeldatud koosseis. Seega peab isiku karistamiseks KarS § 375 järgi tuvastama käitlemiseks mittelubatud, sh maksumärgistamata alkoholi hoidmise, ladustamise või edasitoimetamise kaubandusliku eesmärgi. (p 17)
 3-1-1-3-09 Riigikohus 06.03.2009
 ATKEAS § 2
 ATKEAS § 26
 ATKEAS § 61
 ATKEAS § 61 lg 3
 KarS § 376
 KarS §-s 376 sätestatud kuriteokoosseisu objekti võivad moodustada kõik maksumärgistamata või tubakaseaduse nõuetele vastava müügipakendita tubakatooted, sh tubakatooted, millel puudub üldse müügipakend. See, et KarS § 376 üks alternatiividest räägib vaid "tubakatoodetest", müügipakendit nimetamata, osutab sellele, et kõnealuses kuriteokoosseisus on läbivalt peetud silmas nii maksumärgistamata või teistele nõuetele mittevastavas müügipakendis tubakatooteid kui ka tubakatooteid, millel puudub üldse müügipakend, mis oleks maksumärgistatud ja vastaks tubakaseaduse nõuetele. KarS § 376 ja tubakaseaduse § 39 moodustavad maksukorralduse seaduse §-s 154^1 sätestatud väärteokoosseisu suhtes erikoosseisu. Maksumärgiga märgistamata või tubakaseaduse nõuetele vastava müügipakendita tubakatoodete hoidmine, ladustamine ja edasitoimetamine on KarS § 376 järgi karistatav üksnes juhul, kui tegemist on tubakatoodete suure kogusega. Kuna tubakaseadus ei sätesta tingimusi, millega määratleda tubakatoodete suurt kogust, siis tuleb lähtuda KarSRakS § 8 p-s 2 sätestatud regulatsioonist. Mingi kaubakoguse "suurena" käsitamisel tuleb üldjuhul juhinduda KarSRakS § 8 p-s 2 sätestatud suure kahju mõistest. See tähendab, et suures koguses kaubaga on tegemist siis, kui selle kauba väärtus ületab kehtivat palga alammäära ühes kuus sajakordselt. (Vt RKKKo nr 3-1-1-14-03, p 17). Maksumärgistamata või tubakaseaduse nõuetele vastava müügipakendita tubakatoote - hoidmine, ladustamine, edasitoimetamine või selliste tubakatoodetega kauplemine on KarS § 376 järgi karistatav üksnes juhul, kui selline tegevus on käsitatav tubakatoodete käitlemisena (KarS § 376 sätestab vastutuse tubakatoodete "käitlemise korra" rikkumise eest) ning puudub õiguslik alus maksumärgistamata või nõuetelevastava müügipakendita tubakatoodete käitlemiseks, s.t ei esine asjaolusid, mille olemasolu korral on seadusega erandina lubatud selliseid tubakatooteid käidelda. Tubakatoote hoidmine, ladustamine ja edasitoimetamine on tubakaseaduse § 6 lg 1 p 3 kohaselt käsitatav tubakatoote käitlemisena ja seega ka hoidmise, ladustamise või edasitoimetamisena KarS § 376 mõttes üksnes juhul, kui see toimub vähemalt kaubanduslikus koguses või kaubanduslikul eesmärgil. Kuna tubakatoodete "suur kogus" ületab "kaubanduslikku kogust", on suures koguses tubakatoodete hoidmine, ladustamine ja edasitoimetamine alati käsitatav tubakatoodete käitlemisena. KarS § 376 ei ole blanketne kuriteokoosseis, vaid väljendab vahetult seadusandja tahet maksumärgistamata või nõuetepärase müügipakendita tubakatoodete hoidmine, ladustamine, edasitoimetamine ja selliste tubakatoodetega kauplemine keelata. Erandi KarS §-s 376 sätestatud maksumärgistamata või nõuetelevastava müügipakendita tubakatoodete hoidmise, ladustamise, edasitoimetamise ja nendega kauplemise keelust moodustavad üksnes alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduses või tubakaseaduses ette nähtud juhtumid, mil on lubatud käidelda ka tubakatooteid, mis ei ole maksumärgiga märgistatud või nõuetekohase müügipakendiga varustatud. Järelikult ei ole isiku KarS § 376 järgi süüditunnistamiseks vaja eraldi ära näidata maksumärgiga märgistamata või nõuetelevastava müügipakendita tubakatoodete hoidmise, ladustamise, edasitoimetamise või nendega kauplemise ebaseaduslikkust, vaid üksnes kontrollida, kas ei esine asjaolusid, mil selline tegevus on seaduse kohaselt erandina lubatud. Maksumärgistamata või nõuetekohase müügipakendita tubakatoodete suures koguses hoidmine, ladustamine või edasitoimetamine ei vasta KarS § 376 objektiivsele koosseisule üksnes juhul, kui isikul on selliseks tegevuseks õiguslik alus.
 Süüdistatav on kohustatud hüvitama üksnes sellise apellatsiooni- või kassatsioonimenetluse kulu, mis on tingitud tema põhjendamatust kaebusest, (vt nt RKKKo nr 3-1-1-94-06, p 10.2 ja nr 3-1-1-26-08, p 14).
 3-1-1-46-06 Riigikohus 29.06.2006
 Haiguse ravi või diagnoosimine on tervishoiuteenus ja sellele laienevad Tervishoiuteenuste korraldamise seadusest tulenevad nõuded üksnes juhul, kui diagnostiline- või ravitegevus toimub majandus- või kutsetegevuse raames. Samas ei ole tervishoiuteenus näiteks isikliku teenena osutatav esmaabi. Tervishoiuteenuseks kvalifitseerub üksnes selline majandus- või kutsetegevuse raames haiguse ennetamisele, diagnoosimisele või ravimisele suunatud toiming, mille nõuetekohane tegemine eeldab vältimatult arstiteaduslikke teadmisi ja oskusi ning mille võimalik mõju organismile on sedavõrd intensiivne, et selle toimingu ebaõige läbiviimine võib tuua kaasa meditsiinilisi komplikatsioone.
 KarS § 372 ("Tegevusloata ja keelatud majandustegevus") jõustus 1. septembril 2002. a. Enne seda kehtinud Kriminaalkoodeksis oli sarnane kuriteokoosseis ette nähtud §-s 148 ("Ebaseaduslik ettevõtlus"), mis sätestas vastutuse tootmis- või teenindustegevuse eest alal, mille kohta kehtib erikeeld, samuti tegevusloa või litsentsita tegutsemise eest alal, kus selline tegevusluba või litsents on nõutav, kui nimetatud tegevuse eest oli süüdlase suhtes kohaldatud halduskaristust ja puudusid Kriminaalkoodeksi paragrahvides 1487 või 1523 ettenähtud kuriteo tunnused. Seega oli enne 1. septembrit 2002 nõutava tegevusloata tegutsemine kuriteona karistatav üksnes tingimusel, et selle tegevuse eest oli süüdlase suhtes kohaldatud halduskaristust. Nõelraviteenuse osutamine ilma Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 40 p-s 2 ette nähtud tegevusloata, vastab KarS § 372 lg-s 1 sätestatud tegevusloata majandustegevuse objektiivsele koosseisule.


text:
 18.5.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 125/5
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/838
 z dne 17. maja 2017
 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 glede krme za nekatere ekološko gojene živali iz ribogojstva
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 (1) ter zlasti člena 15(2) in člena 16(1) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba (ES) št. 834/2007 določa osnovne zahteve v zvezi z ekološko pridelavo živali iz ribogojstva, vključno z zahtevami v zvezi s krmo. Podrobna pravila za izvajanje navedenih zahtev so določena v Uredbi Komisije (ES) št. 889/2008 (2).
 (2)
 Člen 15(1)(d)(i) Uredbe (ES) št. 834/2007 zahteva, da se ribe in raki krmijo s krmo, ki ustreza prehranskim potrebam živali na različnih stopnjah njihovega razvoja.
 (3)
 Člen 25l Uredbe (ES) št. 889/2008 določa posebna pravila o krmi za nekatere živali iz ribogojstva iz oddelkov 6, 7 in 9 Priloge XIIIa k navedeni uredbi. Cilj pravil iz navedenega člena je dajanje prednosti krmi, ki je na voljo v naravni obliki, če je na voljo.
 (4)
 V skladu s členom 25l(1) Uredbe (ES) št. 889/2008 je treba zadevne živali krmiti s krmo, ki je na voljo v naravni obliki v ribnikih in jezerih. V skladu s členom 25l(2) navedene uredbe se lahko uporabljajo ekološka krma rastlinskega izvora ali morske alge, kadar naravni viri krme niso na voljo v zadostnih količinah. Člen 25l(3)(a) in (b) navedene uredbe določa najvišje odstotke ribje moke in ribjega olja, ki se lahko vključijo v krmni obrok vitke some in kozic, če se krma, ki je na voljo v naravni obliki, dopolni.
 (5)
 V fazi drstenja je naravna hrana dostopna v omejenih količinah ali sploh ni dostopna. Države članice so Komisiji sporočile, da bo zaradi pravil o krmljenju kozic, zlasti orjaške tigraste kozice (Penaeus monodon), določenih v členu 25l(3)(b) Uredbe (ES) št. 889/2008, prišlo do neustrezne prehranjenosti in povečane umrljivosti, če se bodo uporabljala v fazah gojenja nedoraslih živali v drstiščih.
 (6)
 V skladu s členom 25l(1) Uredbe (ES) št. 889/2008 je treba zadevne živali krmiti s krmo, ki je na voljo v naravni obliki v ribnikih in jezerih. Pravilo iz navedenega člena bi se moralo nanašati le na faze odraslosti, kadar se živali gojijo v ribnikih in jezerih, ne pa v drstiščih, v katerih je krma, ki je na voljo v naravni obliki, nezadostna. To je zlasti pomembno od 31. decembra 2016, datuma, od katerega se v skladu s členom 25e(3) Uredbe (ES) št. 889/2008 nedorasli organizmi iz ribogojstva, gojeni v okviru neekološkega upravljanja, ne smejo več pripeljati na ekološko gospodarstvo. Do tega datuma je bilo dovoljeno, po fazi drstenja v okviru neekološkega upravljanja, pripeljati delež neekološko gojenih nedoraslih organizmov na ekološko gospodarstvo.
 (7)
 Poleg tega je skupina strokovnjakov za strokovno svetovanje v zvezi z ekološko pridelavo (v nadaljnjem besedilu: EGTOP), ustanovljena v skladu s Sklepom Komisije 2009/427/ES (3), potrdila, da so posebna pravila iz člena 25l(3)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 889/2008 primerna samo za faze odraslosti (4). EGTOP meni, da omejitve glede ribje moke in ribjega olja iz navedenega člena ne omogočajo zadovoljitve prehranskih potreb živali v zgodnjih življenjskih fazah v drstišču.
 (8)
 Komisija je ugotovila, da je treba spremeniti pravila o krmi za nekatere živali iz ribogojstva, in sicer s pojasnitvijo, da se ta pravila uporabljajo le v fazah odraslosti. Komisija je pri sprejemanju tega zaključka upoštevala zahtevo, da se morajo prehranske potrebe živali zadovoljiti na različnih stopnjah njihovega razvoja, kot je določeno v členu 15(1)(d)(i) Uredbe (ES) št. 834/2007, cilj člena 25l Uredbe (ES) št. 889/2008 glede dajanja prednosti krmi, ki je na voljo v naravni obliki, če je na voljo, in mnenje EGTOP.
 (9)
 Uredbo (ES) št. 889/2008 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (10)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora za ekološko pridelavo –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Člen 25l, odstavek 1 Uredbe (ES) št. 889/2008 se nadomesti z naslednjim:
 „1. V fazah odraslosti se živali iz ribogojstva iz oddelkov 6, 7 in 9 Priloge XIIIa krmijo s krmo, ki je na voljo v naravni obliki v ribnikih in jezerih.“
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 17. maja 2017
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 189, 20.7.2007, str. 1.
 (2) Uredba Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora (UL L 250, 18.9.2008, str. 1).
 (3) Sklep Komisije 2009/427/ES z dne 3. junija 2009 o ustanovitvi skupine strokovnjakov za strokovno svetovanje v zvezi z ekološko pridelavo (UL L 139, 5.6.2009, str. 29).
 (4) Končno poročilo: http://ec.europa.eu/agriculture/organic/sites/orgfarming/files/final_report_egtop_on_aquaculture_part-c_en.pdf


text:
 7.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 335/40
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1155/2012
 af 5. december 2012
 om 183. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Al-Qaida-organisationen
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Al-Qaida-organisationen (1), særlig artikel 7, stk. 1, litra a), og artikel 7a, stk. 5, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, der ifølge forordningen er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer.
 (2)
 Sanktionskomitéen under FN’s Sikkerhedsråd besluttede den 26. november 2012 at fjerne seks enheder fra listen over de personer, grupper og enheder, over for hvem indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer skal gælde.
 (3)
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 bør derfor ajourføres i overensstemmelse hermed —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 5. december 2012.
 På Kommissionens vegne For formanden
 Chef for Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter
 (1) EFT L 139 af 29.5.2002, s. 9.
 BILAG
 Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres således:
 Følgende punkter under overskriften »Juridiske personer, grupper og enheder« udgår:
 a)
 »Al-Hamati Sweets Bakeries. Addresse: Al-Mukallah, Hadhramawt Governorate, Yemen. Andre oplysninger: (a) ejes af Mohammad Hamdi Mohammad Sadiq al-Ahdal, (b) angiveligt ophørt med at eksistere. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato: 17.10.2001.«
 b)
 »Benevolence International Foundation (alias a) Al-Bir Al-Dawalia, b) BIF, c) BIF-USA, d) Mezhdunarodnyj Blagotvoritel'nyj Fond). Adresse: a) 8820, Mobile Avenue, 1A, Oak Lawn, Illinois, 60453, USA, b) Postboks 548, Worth, Illinois, 60482, USA, c) (tidligere lokation) 9838, S. Roberts Road, Suite 1W, Palos Hills, Illinois, 60465, USA, d) (tidligere lokation) 20-24, Branford Place, Suite 705, Newark, New Jersey, 07102, USA, e) Postboks 1937, Khartoum, Sudan, f) Bangladesh, g) Gazastriben, h) Yemen. Andre oplysninger: a) Arbejdsgiveridentifikationsnummer: 36-3823186 (USA), b) Navnet på stiftelsen i Nederlandene er: Stichting Benevolence International Nederland (BIN).«
 c)
 »Bosanska Idealna Futura (alias a) BIF-Bosnia, b) Bosnian Ideal Future. Andre oplysninger: a) Bosanska Idealna Futura var officielt registreret i Bosnien-Hercegovina som en forening og humanitær organisation med registreringsnr. 59; b) Den var den retlige efterfølger til Bosnien-Hercegovinas Benevolence International Foundation, der virkede under navnene BECF Charitable Educational Center, Benevolence Educational Center; c) Bosanska Idealna Futura eksisterede ikke længere i december 2008. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato: 21.11.2002.«
 d)
 »Heyatul Ulya. Adresse: Mogadishu, Somalia. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato.«
 e)
 »Red Sea Barakat Company Limited. Adresse: Mogadishu, Somalia. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato: 9.11.2001.«
 f)
 »Somali Internet Company. Adresse: Mogadishu, Somalia. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato: 9.11.2001.«


text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 11.10.2019
 COM(2019) 457 final
 2019/0217(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem FMT:ItalicCETA Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (FMT:ItalicCETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.Priekšlikuma priekšmets
 Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, saistībā ar lēmuma, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus, paredzēto pieņemšanu.
 2.Priekšlikuma konteksts
 2.1.Visaptverošais ekonomikas un tirdzniecības nolīgums (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses
 Visaptverošā ekonomikas un tirdzniecības nolīguma (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”), mērķis ir liberalizēt un veicināt tirdzniecību un ieguldījumus, kā arī sekmēt ciešākas ekonomiskās attiecības starp Eiropas Savienību un Kanādu (“Puses”). Nolīgums tika parakstīts 2016. gada 30. oktobrī, un tas tiek provizoriski piemērots no 2017. gada 21. septembra.
 2.2.CETA Apvienotā komiteja
 CETA Apvienotā komiteja ir izveidota saskaņā ar Nolīguma 26.1. pantu, kurā paredzēts, ka CETA Apvienotajā komitejā ietilpst Eiropas Savienības pārstāvji un Kanādas pārstāvji un ka tās līdzpriekšsēdētāji ir Kanādas starptautiskās tirdzniecības ministrs un par tirdzniecību atbildīgais Eiropas Komisijas loceklis vai viņu attiecīgās pilnvarotās personas. CETA Apvienotās komitejas sanāksmes notiek reizi gadā vai pēc Puses pieprasījuma, un CETA Apvienotā komiteja vienojas par savu sanāksmju grafiku un darba kārtību. CETA Apvienotā komiteja ir atbildīga par visiem jautājumiem, kas attiecas uz Pušu tirdzniecību un ieguldījumiem un Nolīguma īstenošanu un piemērošanu. Puse var vērsties CETA Apvienotajā komitejā ar ikvienu jautājumu, kas attiecas uz Nolīguma īstenošanu un interpretāciju, vai arī jebkuru citu jautājumu, kas attiecas uz tirdzniecību un ieguldījumiem Pušu starpā.
 Saskaņā ar Nolīguma 26.3. pantu CETA Apvienotā komiteja ir tiesīga, savstarpēji vienojoties, pieņemt lēmumus visos jautājumos, par kuriem tas paredzēts Nolīgumā. CETA Apvienotās komitejas pieņemtie lēmumi ir saistoši Pusēm, pamatojoties uz jebkādu nepieciešamo iekšējo prasību un procedūru pabeigšanu, un Pusēm tie ir jāīsteno.
 Saskaņā ar Nolīguma 26.2. panta 4. punktu specializētās komitejas, ieskaitot Pakalpojumu un ieguldījumu komiteju, var ierosināt lēmumu projektus, kas jāpieņem CETA Apvienotajai komitejai.
 Saskaņā ar CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju reglamenta
 1
 10. noteikuma 2. punktu sanāksmju starplaikā CETA Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumus vai ieteikumus rakstiskā procedūrā, ja Nolīguma Puses tā lemj, savstarpēji vienojoties. Šim nolūkam priekšlikuma tekstu līdzpriekšsēdētāji rakstiski nosūta CETA Apvienotās komitejas locekļiem atbilstīgi 7. noteikumam, norādot termiņu, kurā locekļiem jāpaziņo bažas vai grozījumi, ko viņi vēlas ieviest. Pieņemtos priekšlikumus paziņo saskaņā ar 7. noteikumu, tiklīdz beidzies termiņš, un reģistrē nākamās sanāksmes protokolā.
 2.3.Paredzētais CETA Apvienotās komitejas akts
 CETA Apvienotajai komitejai ir jāpieņem lēmums, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus, saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 7. punktu (“paredzētais akts”).
 Tāpēc paredzētā akta mērķis ir īstenot Nolīguma 8.28. panta 7. punktu.
 Paredzētais akts būs Pusēm saistošs. Nolīguma 26.3. panta 2. punktā ir paredzēts: “CETA Apvienotās komitejas pieņemtie lēmumi ir saistoši Pusēm, pamatojoties uz jebkādu nepieciešamo iekšējo prasību un procedūru pabeigšanu, un Puses tos īsteno.”
 3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja
 Kā paredzēts Kopīgā interpretējošā instrumenta par Nolīgumu 6. punkta f) apakšpunktā, Eiropas Savienība un tās dalībvalstis un Kanāda ir vienojušās nekavējoties sākt turpmāku darbu, kura mērķis ir Nolīguma noteikumu par ieguldījumu strīdu izšķiršanu, tā dēvētās “ieguldījumu tiesu sistēmas”, īstenošana
 2
 .
 Nolīguma 8.28. panta 7. punktā paredzēts, ka “CETA Apvienotā komiteja nekavējoties pieņem lēmumu, saistībā ar apelācijas tiesas darbību nosakot šādus administratīvus un organizatoriskus jautājumus: a) administratīvais atbalsts; b) procedūras apelācijas tiesvedības ierosināšanai un veikšanai un procedūras jautājumu atpakaļnosūtīšanai šķīrējtiesai nolūkā attiecīgi pielāgot nolēmumu; c) procedūras vakances aizpildīšanai apelācijas tiesā un apelācijas tiesas sastāvā, kas izveidots lietas iztiesāšanas nolūkā; d) apelācijas tiesas locekļu atalgojums; e) noteikumi saistībā ar apelācijas tiesvedības izmaksām; f) apelācijas tiesas locekļu skaits; un g) jebkādi citi elementi, ko tā uzskata par vajadzīgiem apelācijas tiesas efektīvai darbībai”.
 Kopīgā interpretējošā instrumenta par Nolīgumu 6. punkta g) apakšpunktā ir noteikts: “CETA ir pirmais nolīgums, kas ietver apelācijas mehānismu, kas ļaus labot kļūdas un nodrošinās pirmās instances tiesas nolēmumu konsekvenci”. Turklāt 36. Komisijas un Padomes paziņojumā, kurš iekļauts Padomes sanāksmes protokolā sakarā ar tāda Padomes lēmuma pieņemšanu, ar ko pilnvaro Savienības vārdā parakstīt CETA, ir noteikts: “CETA 8.28. pantā paredzētais apelācijas mehānisms tiks organizēts un uzlabots tā, lai būtu iespējams nodrošināt pirmajā instancē pieņemto nolēmumu saskaņotību un veicināt arī juridisko noteiktību. Jo īpaši tas paredz, ka: Apelācijas tiesas sastāvs tiks organizēts tā, lai nodrošinātu pēc iespējas lielāku nepārtrauktību, katram Apelācijas tiesas loceklim būs pienākums sekot līdzi to Apelācijas tiesas nodaļu spriedumiem, kurās viņš nav iesaistīts, būtu jāparedz iespēja Apelācijas tiesai noturēt sēdes “virspalātas” sastāvā lietās, kurās spriež par svarīgiem principiāliem jautājumiem vai kurās Apelācijas tiesas nodaļu viedoklis nesakrīt”
 3
 .
 Ar paredzēto aktu tiek īstenotas minētās saistības, ietverot sīki izstrādātus noteikumus par apelācijas tiesas sastāvu un administratīvām vienošanās (paredzētā akta 2. pants) un par apelācijas procesa ierosināšanu un veikšanu (3. pants). Paredzētais akts stāsies spēkā Nolīguma spēkā stāšanās dienā (4. pants).
 Šis priekšlikums atbilst citām iniciatīvām attiecībā uz CETA ieguldījumu tiesu sistēmas īstenošanu. Konkrēti, Komisija kopš 2018. gada jūnija Padomes Tirdzniecības politikas pakalpojumu un ieguldījumu komitejā sadarbojas ar dalībvalstīm un Kanādu, izstrādājot četrus lēmumu projektus par:
 –noteikumiem, kuros izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītus administratīvus un organizatoriskus jautājumus saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 7. punktu;
 –šķīrējtiesas locekļu, apelācijas tiesas locekļu un mediatoru rīcības kodeksu saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 2. punktu;
 –noteikumiem par mediāciju, kurus izmanto strīdā iesaistītās puses, saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 3. punkta c) apakšpunktu;
 –noteikumiem par procedūru, kādā pieņem interpretāciju saskaņā ar Nolīguma 8.31. panta 3. punktu un 8.44. panta 3. punkta a) apakšpunktu.
 Turpinās darbs attiecībā uz citām ieguldījumu tiesu sistēmas īstenošanas jomām, ieskaitot šķīrējtiesas locekļu un apelācijas tiesas locekļu atlasi, iecelšanu un atalgojumu. Lai gan šķīrējtiesas un apelācijas tiesas locekļu atalgojuma apmērs tiek apspriests ar dalībvalstīm un Kanādu, Komisija iepriekš ir aplēsusi, ka CETA ieguldījumu tiesu sistēmas pastāvīgās izmaksas gadā būtu aptuveni 800 000 EUR, kas vienādi jāsadala starp Kanādu un ES
 4
 . Tāpēc šo pastāvīgo izmaksu ietekme uz ES budžetu būtu aptuveni 400 000 EUR gadā. Šīs izmaksas tiks iekļautas ES 2021. gada budžetā.
 Tādēļ, lai nodrošinātu iedarbīgu Nolīguma īstenošanu, ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā attiecībā uz paredzēto aktu.
 4.Juridiskais pamats
 4.1.Procesuālais juridiskais pamats
 4.1.1.Principi
 Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kuri nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.”
 Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
 5
 .
 4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 CETA Apvienotā komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”).
 Akts, kuru CETA Apvienotā komiteja ir aicināta pieņemt, ir lēmums ar juridiskām sekām. No Nolīguma 26.3. panta 2. punkta izriet, ka paredzētais akts būs Pusēm saistošs saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.
 Paredzētais akts nepapildina un negroza Nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.
 4.2.Materiālais juridiskais pamats
 4.2.1.Principi
 Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.
 4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā
 Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. panta 3. punkts un 207. panta 4. punkta pirmā daļa.
 4.3.Secinājums
 Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 3. punktam un 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.
 5.Paredzētā akta autentiskās valodas un publicēšana
 Tā kā ar CETA Apvienotās komitejas aktu tiks īstenots Nolīgums attiecībā uz ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršanu, ir lietderīgi to pieņemt visās Nolīguma autentiskajās valodās
 6
 un pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 2019/0217 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 tā kā:
 (1)Padomes Lēmumā (ES) 2017/37
 7
 paredzēts Eiropas Savienības vārdā parakstīt Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”). Nolīgums tika parakstīts 2016. gada 30. oktobrī.
 (2)Padomes Lēmumā (ES) 2017/38
 8
 paredzēta Nolīguma daļu provizoriska piemērošana, tai skaitā CETA Apvienotās komitejas izveide. Nolīgums tiek provizoriski piemērots no 2017. gada 21. septembra.
 (3)Saskaņā ar Nolīguma 26.3. panta 1. punktu CETA Apvienotajai komitejai Nolīguma mērķu sasniegšanas nolūkā ir tiesības pieņemt lēmumus visos jautājumos, ja tā paredzēts Nolīgumā.
 (4)Saskaņā ar Nolīguma 26.3. panta 2. punktu CETA Apvienotās komitejas pieņemtie lēmumi ir saistoši Pusēm, pamatojoties uz jebkādu nepieciešamo iekšējo prasību un procedūru pabeigšanu, un Puses tos īsteno.
 (5)Saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 7. punktu CETA Apvienotajai komitejai ir jāpieņem lēmums, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus.
 (6)Tādēļ, lai nodrošinātu iedarbīgu Nolīguma īstenošanu, ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā, pamatojoties uz pievienoto CETA Apvienotās komitejas lēmuma projektu par apelācijas tiesu,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus, pamatojas uz šim Padomes lēmumam pievienoto CETA Apvienotās komitejas lēmuma projektu.
 2. pants
 1.CETA Apvienotās komitejas lēmumu pieņem visās Nolīguma autentiskajās valodās.
 2.CETA Apvienotās komitejas pieņemto lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 Briselē,
 Padomes vārdā –
 priekšsēdētājs
 (1)
 CETA Apvienotās komitejas Lēmums 001/2018 (2018. gada 26. septembris), ar ko pieņem tās un specializēto komiteju reglamentu (OV L 190, 27.7.2018., 13. lpp.), pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē
 http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf
 .
 (2)
 Kopīgais interpretējošais instruments par Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm (OV L 11, 14.1.2017., 3. lpp.)
 (3)
 Paziņojumi, kas jāiekļauj Padomes sanāksmes protokolā (OV L 11, 14.1.2017., 9. lpp.).
 (4)
 Tās ir aplēses par CETA ieguldījumu tiesu sistēmas pastāvīgajām izmaksām gadā (bez strīdu izskatīšanas), t. i., par šķīrējtiesas un apelācijas tiesas locekļu pamatatalgojumu.
 (5)
 Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.
 (6)
 Saskaņā ar Nolīguma 30.11. pantu (Autentiskās valodas) Nolīgums ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.
 (7)
 Padomes Lēmums (ES) 2017/37 (2016. gada 28. oktobris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Visaptverošu ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (OV L 11, 14.1.2017., 1. lpp.).
 (8)
 Padomes Lēmums (ES) 2017/38 (2016. gada 28. oktobris) par to, lai provizoriski piemērotu Visaptverošu ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (OV L 11, 14.1.2017., 1080. lpp.).
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 11.10.2019
 COM(2019) 457 final
 PIELIKUMS
 dokumentam
 Priekšlikums Padomes lēmumam
 par nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem ,ItalicCETA Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (,ItalicCETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus
 PIELIKUMS
 PROJEKTS
 CETA APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. [.../2019]
 (datums),
 kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus
 CETA APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā 26.1. pantu Visaptverošajā ekonomikas un tirdzniecības nolīgumā starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”),
 tā kā Nolīguma 8.28. panta 7. punktā paredzēts, ka CETA Apvienotajai komitejai ir jāpieņem lēmums, kurā izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītos administratīvos un organizatoriskos jautājumus,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Definīcijas
 Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
 (a)Nolīguma 1. nodaļas (Vispārīgas definīcijas un sākuma noteikumi) 1.1. pantā (Vispārpiemērojamas definīcijas) sniegtās definīcijas;
 (b)Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) 8.1. pantā (Definīcijas) sniegtās definīcijas;
 (c)“loceklis” ir saskaņā ar Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) F iedaļu (Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana) izveidotas apelācijas tiesas loceklis.
 2. pants
 Sastāvs un administratīvas vienošanās
 1.Apelācijas tiesas sastāvā ir seši locekļi, kurus ieceļ CETA Apvienotā komiteja, ievērojot dažādības un dzimumu līdztiesības principus. Attiecībā uz minēto iecelšanu:
 (a)divus locekļus izraugās no Kanādas ierosinātajiem kandidātiem;
 (b)divus locekļus izraugās no Eiropas Savienības ierosinātajām kandidātiem un
 (c)divus locekļus izraugās no Kanādas vai Eiropas Savienības ierosinātajiem kandidātiem, kuri nav nedz Kanādas, nedz kādas Eiropas Savienības dalībvalsts valstspiederīgie.
 2.CETA Apvienotā komiteja var nolemt palielināt locekļu skaitu par skaitu, kas dalās ar trīs. Papildu locekļus ieceļ tāpat, kā paredzēts 1. punktā.
 3.Locekļus ieceļ uz deviņiem gadiem, un to pilnvaru termiņš nav pagarināms. Tomēr trim no sešām pirmajām saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 3. punktu ieceltajām personām pilnvaru termiņš ir tikai seši gadi. Minētās trīs personas nosaka, izlozējot vienu locekli no katras saskaņā ar 1. punkta a)–c) apakšpunktu ieceltu locekļu grupas. Principā apelācijas tiesas loceklis līdz procesa izbeigšanai var turpināt darbu apelācijas tiesas sastāvā arī pēc savu pilnvaru termiņa beigām, ja vien apelācijas tiesas priekšsēdētājs pēc apspriešanās ar pārējiem tiesas sastāvā iekļautajiem locekļiem nenolemj citādi, un viņu vienīgi šajā nolūkā turpina uzskatīt par locekli. Apelācijas tiesas vakances tiek aizpildītas.
 4.Apelācijas tiesai ir priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks, kurš ir atbildīgs par organizatoriskiem jautājumiem, un tos CETA Apvienotās komitejas priekšsēdētājs uz diviem gadiem ar izlozes palīdzību izraugās no tiem locekļiem, kas ir trešo valstu valstspiederīgie. Viņi pilda amata pienākumus rotācijas kārtībā. Priekšsēdētāja vietnieks aizstāj priekšsēdētāju laikā, kad viņš nav pieejams.
 5.Apelācijas tiesas sastāvā, ko izveido katras apelācijas izskatīšanai, saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 5. punktu ir trīs locekļi, no kuriem viens ir iecelts saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, viens – saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu un viens – saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu. Apelācijas tiesas sastāva priekšsēdētājs ir saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu iecelts apelācijas tiesas loceklis.
 6.Apelācijas tiesas priekšsēdētājs rotācijas kārtībā katras apelācijas lietas izskatīšanai izveido apelācijas tiesas sastāvu, nodrošinot, ka sastāvu salikums ir nejaušs un neprognozējams, vienlaikus nodrošinot vienlīdzīgas iespējas strādāt visiem locekļiem.
 7.Ja apelācijas tiesā izskatāmā lieta rada nopietnu jautājumu, kas ietekmē Nolīguma 8. nodaļas interpretāciju vai piemērošanu, apelācijas tiesa attiecīgo lietu var izskatīt sešu locekļu sastāvā. Ja abas strīdā iesaistītās puses to pieprasa vai ja locekļu vairākums atzīst to par vēlamu, apelācijas tiesa lietu izskata sešu locekļu sastāvā. Sešu locekļu sastāvu vada apelācijas tiesas priekšsēdētājs.
 8.Apelācijas tiesa var izstrādāt savas darba procedūras.
 9.Locekļi nodrošina, ka viņi ir pieejami un spējīgi pildīt šajā lēmumā un Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) F iedaļā (Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana) izklāstītos pienākumus.
 10.Lai nodrošinātu locekļu pieejamību, viņiem tiek maksāts ikmēneša honorārs, kura apmēru nosaka CETA Apvienotā komiteja.
 11.Šā panta 10. punktā norādīto maksu abas Puses vienādā apmērā ieskaita ICSID sekretariāta pārvaldītā kontā. Ja viena Puse nesamaksā honorāru, otra Puse var nolemt to samaksāt. Jebkuri šādi kavētie maksājumi ir nomaksājami, pieskaitot atbilstošos procentus.
 12.Lietas izskatīšanai izveidotā tiesas sastāvā iekļautu locekļu izmaksas un izdevumus, kas nav 10. punktā minētās maksas, nosaka CETA Apvienotā komiteja un sadala starp strīdā iesaistītajām pusēm tāpat, kā paredzēts Nolīguma 8.39. panta 5. punktā.
 13.Pamatojoties uz CETA Apvienotās komitejas lēmumu honorāru un maksu par nostrādātajām dienām var pārveidot par regulāru atalgojumu. Tādā gadījumā locekļi strādā pilnas slodzes darba laiku un CETA Apvienotā komiteja nosaka viņu atalgojumu un attiecīgos organizatoriskos jautājumus. Šādā gadījumā locekļi nedrīkst veikt nekādu citu algotu vai nealgotu darbu, ja vien apelācijas tiesas priekšsēdētājs to izņēmuma kārtā neatļauj.
 14.ICSID sekretariāts ir apelācijas tiesas sekretariāts un nodrošina tai pienācīgu atbalstu. Izdevumus par šādu atbalstu Puses sedz vienādās daļās.
 3. pants
 Apelācijas procesa ierosināšana un veikšana
 1.Jebkura no strīdā iesaistītajām pusēm, ievērojot Nolīguma 8.28. panta 9. punkta a) apakšpunktā minēto termiņu un pamatojoties uz Nolīguma 8.28. panta 2. punktā izklāstīto, apelācijas tiesā var pārsūdzēt šķīrējtiesas nolēmumu, kas pieņemts saskaņā ar Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) F iedaļu (Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana).
 2.Ja apelācijas tiesa pilnībā vai daļēji atbalsta apelāciju, tā pilnībā vai daļēji groza vai atceļ šķīrējtiesas juridiskos konstatējumus un secinājumus. Apelācijas tiesa precīzi norāda, kā tā ir grozījusi vai atcēlusi attiecīgos šķīrējtiesas konstatējumus un secinājumus.
 3.Ja šķīrējtiesas konstatētie fakti to pieļauj, apelācijas tiesa piemēro savus juridiskos konstatējumus un secinājumus attiecībā uz šādiem faktiem un pieņem galīgo nolēmumu. Ja tas nav iespējams, apelācijas tiesa pieņem lēmumu par lietas nodošanu atpakaļ šķīrējtiesai nolēmuma pieņemšanai saskaņā ar apelācijas tiesas konstatējumiem un secinājumiem. Ja iespējams, apelācijas tiesa lietu nodod atpakaļ tam pašam šķīrējtiesas sastāvam, kas bija izveidots minētās lietas izskatīšanai.
 4.Apelācijas tiesa noraida apelāciju, ja tā konstatē, ka apelācija ir nepamatota. Tā var arī noraidīt apelāciju paātrinātā kārtā, ja ir skaidrs, ka apelācija ir acīmredzami nepamatota. Ja apelācijas tiesa apelāciju noraida, šķīrējtiesas nolēmums kļūst par galīgo nolēmumu.
 5.Parasti apelācijas izskatīšanas laiks nepārsniedz 180 dienas no brīža, kad kāda strīdā iesaistītā puse ir oficiāli paziņojusi par savu lēmumu iesniegt apelāciju, līdz brīdim, kad apelācijas tiesa pieņem lēmumu vai nolēmumu. Ja apelācijas tiesa uzskata, ka tā nevar pieņemt lēmumu vai nolēmumu180 dienu laikā, tā rakstiski informē strīdā iesaistītās puses par aizkavēšanās iemesliem un norāda plānoto termiņu, kurā tā pieņems lēmumu vai nolēmumu. Jādara viss iespējamais, lai nodrošinātu, ka apelācijas izskatīšana nepārsniedz 270 dienas.
 6.Strīdā iesaistītā puse, kas iesniedz apelāciju, sniedz nodrošinājumu apelācijas izmaksu segšanai, kura apmēru nosaka lietas izskatīšanas nolūkā izveidotais apelācijas tiesas sastāvs. Strīdā iesaistītā puse sniedz arī citus nodrošinājumus, ko apelācijas tiesa var pieprasīt.
 7.Apelācijas procedūrai mutatis mutandis piemēro noteikumus, kas paredzēti Nolīguma 8.20. pantā (Mediācija), 8.24. pantā (Tiesvedība atbilstoši citiem starptautiskiem nolīgumiem), 8.26. pantā (Trešās personas finansējums), 8.31. pantā (Piemērojamie tiesību akti un interpretācija), 8.34. pantā (Pagaidu aizsardzības pasākumi), 8.35. pantā (Atteikšanās no prasības), 8.36. pantā (Tiesvedības pārredzamība)
 1
 , 8.38. pantā (Strīdā neiesaistītā Puse), 8.39. pantā (Galīgais nolēmums) un 8.40. pantā (Kompensācija vai cita atlīdzība).
 4. pants
 Stāšanās spēkā
 Šo lēmumu publicē, un tas stājas spēkā dienā, kad stājas spēkā Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) F iedaļa (Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana), ar nosacījumu, ka Puses, izmantojot diplomātiskos kanālus, apmainās ar rakstiskiem paziņojumiem, kas apliecina, ka tās ir izpildījušas nepieciešamās iekšējās prasības un procedūras.
 (Vieta) ..., (datums) ...
 (1)
 Lielākai noteiktībai – paziņojumu par apelāciju, paziņojumu par nodomu apstrīdēt locekli, kā arī lēmumu par locekļa apstrīdēšanu iekļauj to dokumentu sarakstā, kuri jāpublisko saskaņā ar UNCITRAL pārredzamības noteikumu 3. panta 1. punktu.


type: contracts

text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 21999D0204(07)
 Oficialusis leidinys L 030 , 04/02/1999 p. 0044 - 0045
 EEE jungtinio komiteto sprendimasNr. 45/981998 m. gegužės 29 d.iš dalies keičiantis EEE susitarimo II priedą (Techniniai reglamentai, standartai, bandymai ir sertifikavimas)EEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, patikslintą Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą, toliau — Susitarimas, ypač į jo 98 straipsnį,kadangi 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/73/EB dėl dviejų komponentų tekstilės pluoštų mišinių tam tikrų kiekybinės analizės metodų [1] turi būti įtraukta į Susitarimą,kadangi 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/74/EB dėl tekstilės pavadinimų [2] turi būti įtraukta į Susitarimą,kadangi 1997 m. birželio 19 d. Komisijos direktyva 97/37/EB, derinanti su technikos pažanga Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/74/EB dėl tekstilės pavadinimų I ir II priedus [3], turi būti įtraukta į šį Susitarimą,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo II priedo XI skyriuje po 4 punkto (Tarybos direktyva 75/36/EEB) įterpiami tokie punktai:"4a 396 L 0073: 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/73/EB dėl dviejų komponentų tekstilės pluoštų mišinių tam tikrų kiekybinės analizės metodų (OL L 32, 1997 2 3, p. 1).4b 396 L 0074: 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/74/EB (OL L 32, 1997 2 3, p. 38) su pakeitimais, padarytais:- 397 L 0037: 1997 m. birželio 19 d. Komisijos direktyva 97/37/EB (OL L 169, 1997 6 27, p. 74)."2 straipsnisDirektyvų 96/73/EB, 96/74/EB ir 97/37/EB tekstai islandų ir norvegų kalbomis, kurie pridedami prie šio sprendimo teksto atitinkamomis kalbomis, yra autentiški.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja 1998 m. birželio 1 d., jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį.4 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.Priimta Briuselyje, 1998 m. gegužės 29 d.EEE jungtinio komiteto varduPirmininkasF. Barbaso[1] OL L 32, 1997 2 3, p. 1.[2] OL L 32, 1997 2 3, p. 38.[3] OL L 169, 1997 6 27, p. 74.--------------------------------------------------


text:
 Biografia
 All'età di quattordici anni, ai Campionati europei di nuoto di Budapest 2020, disputati nel maggio 2021 alla Duna Aréna, ha vinto la medaglia d'oro nella gara dal trampolino sincronizzato 3 metri misto, in coppia con Chiara Pellacani. È il più giovane atleta a vincere una medaglia europea nei tuffi, superando in questo primato la stessa Pellacani.
 La stessa coppia si è classificata seconda nella stessa specialità durante i campionati mondiali di nuoto del 2022 e terza ai campionati europei di nuoto del 2022.
 Palmarès
 Note


text:
 15.1.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 13/32
 Rikors ippreżentat fl-10 ta’ Novembru 2010 — Comunidad Autónoma de Galicia vs Il-Kummissjoni
 (Kawża T-520/10)
 ()
 2011/C 13/62
 Lingwa tal-kawża: l-Ispanjol
 Partijiet
 Rikorrenti: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Spanja) (rappreżentanti: S. Martínez Lage u H. Brokelmann, avukati)
 Konvenuta: Il-Kummissjoni Ewropea
 Talbiet tar-rikorrenti
 —
 tannulla d-Deċiżjoni N 178/2010, tad-29 ta’ Settembru 2010, li tawtorizza il-kumpens ta’ servizz pubbliku favur il-produtturi tal-elettriku fi Spanja;
 —
 tikkundanna lill-Kummissjoni għall-ispejjeż.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Id-deċiżjoni kkontestata f’din il-kawża hija l-istess deċiżjoni inkwistjoni fil-Kawża T-484/10 Gas Natural FENOSA SDG vs Il-Kummissjoni.
 Insostenn tat-talba tagħha, ir-rikorrenti tinvoka l-motivi li ġejjin:
 —
 Ksur tad-drittijiet proċedurali ggarantiti mill-Artikolu 108(2) TFUE u l-Artikolu 6 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 659/1999, tat-22 ta’ Marzu 1999, li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tal-Artikolu 93 tat-Trattat tal-KE (1), peress li l-Kummissjoni ma fetħitx il-proċedura ta’ investigazzjoni formali, filwaqt li kienet marbuta tagħmel dan, sa fejn hemm dubji serji dwar il-kompatibbiltà tal-għajnuna inkwistjoni mas-suq komuni.
 —
 Ksur tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1407/2002, tat-23 ta’ Lulju 2002, dwar għajnuna mill-Istat lill-industrija tal-faħam (2).
 —
 Ksur tal-Artikolu 106(2) TFUE, sa fejn ir-rekwiżiti ta’ neċessità u ta’ proporzjonalità meħtieġa minn din id-dispożizzjoni sabiex l-għajnuna kkontestata, li ngħatat mill-awtoritajiet Spanjoli bħala kumpens għall-ispiża żejda li tirriżulta mill-provvista ta’ servizz pubbliku, tkun tista’ tiġi awtorizzata ma humiex sodisfatti.
 —
 Ksur tal-Artikolu 34 TFUE, peress li l-għajnuna kkontestata tikkostitwixxi miżura li għandha effett ewkivalenti, li ma tistax tiġi ġġustifikata, skont l-Artikolu 36 TFUE, minn neċessità li tiġi ggarantita l-provvista tal-elettriku.
 —
 L-għajnuna kkontestata hija kkumulata b’mod indebitu mal-għajnuna mogħtija lill-industrija tal-faħam għall-perijodu 2008-2010, bi ksur tad-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 8(1) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1407/2002, tat-23 ta’ Lulju 2002, dwar għajnuna mill-Istat lill-industrija tal-faħam (3), u toħloq distorsjoni serja tal-kompetizzjoni fis-settur tal-elettriku, billi tinjora d-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 4(d) u (e) tal-istess regolament.
 —
 Il-ksur tal-Artikoli 11 u 191 TFUE kif ukoll tal-Artikolu 3(3) TUE, peress li d-deċiżjoni kkontestata ma tieħux inkunsiderazzjoni, skont ir-rikorrenti, l-effetti dannużi li hija għandu jkollha fuq l-ambjent.
 Fl-aħħar nett, ir-rikorrenti tinvoka l-ksur tad-dritt ta’ proprjetà ggarantit mill-Artikolu 17 tal-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea.
 (1) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 8, Vol. 1, p. 339.
 (2) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 8, Vol. 2, p. 170.
 (3) ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 8, Vol. 2, p. 170.


text:
 Avis juridique important
 |
 21994A0129(02)
 Additional Protocol to the Interim Agreement on trade and trade-related matters between the European Economic Community and the European Coal and Steel Community, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other part, and to the Europe Agreement between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other part
 Official Journal L 025 , 29/01/1994 P. 0007 - 0010 Finnish special edition: Chapter 11 Volume 28 P. 0018 Swedish special edition: Chapter 11 Volume 28 P. 0018
 ADDITIONAL PROTOCOL to the Interim Agreement on trade and trade-related matters between the European Economic Community and the European Coal and Steel Community, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other part, and to the Europe Agreement between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other partTHE EUROPEAN COMMUNITY AND THE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY, hereinafter referred to as 'the Community',of the one part, andTHE REPUBLIC OF HUNGARY, hereinafter referred to as 'Hungary',of the other part,WHEREAS the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States and the Republic of Hungary (hereinafter referred to as 'the Europe Agreement') was signed in Brussels on 16 December 1991, and has not yet entered into force;WHEREAS, pending the entry into force of the Europe Agreement, provisions thereof on trade and trade-related matters have been put into force since 1 March 1992 by the Interim Agreement on trade and trade-related matters between the European Economic Community and the European Coal and Steel Community, of the one part, and the Republic of Hungary, of the other part, (hereinafter called 'the Interim Agreement'), signed in Brussels on 16 December 1991, as last amended by an exchange of letters signed on 17 December 1992,RECOGNIZING the crucial importance of trade in the transition to a market economy,BEARING IN MIND the willingness of the Community to accelerate its efforts to open up its markets for products of Hungarian origin,BEARING IN MIND the objectives of the Europe Agreement and, in particular, those referred to in Article 1 thereof,HAVING REGARD to the Interim Agreement, and in particular to Article 1,HAVE DECIDED to conclude this Protocol and to this end have designated as their plenipotentiaries:THE EUROPEAN COMMUNITY:Philippe de SCHOUTHEETE de TERVARENTAmbassador Extraordinary and Plenipotentiary,Permanent Representative of Belgium,Chairman of the Permanent Representatives CommitteeTHE EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY:Juan PRATDirector-General of the Commission of the European CommunitiesTHE REPUBLIC OF HUNGARYGyörgy GRANASZTOIAmbassador Extraordinary and PlenipotentiaryWHO, having exchanged their full powers, found in good and due form,HAVE AGREED AS FOLLOWS:Article 1Article 3 (2), second subparagraph, of the Interim Agreement and Article 9 (2), second subparagraph, of the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'Customs duties on imports applicable in the Community to products originating in Hungary listed in Annex II b shall be reduced, on the date of entry into force of this Agreement, by 20 % of the basic duty and one year thereafter by a further 20 % of the basic duty. Duties shall be totally abolished by the end of the second year after the entry into force of the Agreement.'Article 2Article 3 (3), second subparagraph, of the Interim Agreement and Article 9 (3), second subparagraph, of the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'At the same time customs duties on imports applicable to import quantities in excess of the quotas or ceilings provided for above shall be progressively abolished so as to arrive at a complete abolition of customs duties on imports of the products concerned at the end of the third year at the latest.'Article 3Footnote 3 of Annex III of the Interim Agreement and of Annex III to the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'(3) These amounts shall be increased:- by 15 % at the entry into force of the Agreement,- by a further 15 % on 1 January 1993,- by a further 10 % on 1 July 1993,- by a further 25 % on 1 January 1994.'Article 4Footnote 5 of Annex III of the Interim Agreement and of Annex III of the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'Customs duties applicable to imports exceeding the tariff quotas and ceilings listed in this Annex will gradually be reduced to 90 % of the basic duty when the Agreement enters into force, 80 % one year after the date of entry into force, and 70 % two years after the date of entry into force. Any remaining customs duties will be abolished at the end of the third year.'Article 51. The introductory paragraph of Annex X b of the Interim Agreement and of Annex X b of the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'The quantities imported under the CN codes referred to in this Annex, with the exception of codes 0104 and 0204, shall be subject to levy and duty reductions of 20 % from 1 March 1992, 40 % from 1 January 1993 and 60 % from 1 July 1993.'2. The following introductory paragraph shall be added to Annex X c to the Interim Agreement and to Annex X c to the Europe Agreement:'The duty rates set out for Years 3, 4 and 5 respectively shall be applicable from 1 July 1993, 1 July 1994 and 1 July 1995 respectively.'3. The following second introductory paragraph shall be added to Annexes VIII a, X b and X c to the Interim Agreement and to Annexes VIII a, X b and X c to the Europe Agreement:'The quantities in tonnes set out for Year 3 shall be applicable from 1 July 1993 to 30 June 1994. The amounts imported prior to 1 July 1993 in excess of 50 % of the amount for Year 2 shall be deducted from the amount applicable for Year 3.The quantities in tonnes set out for Years 4 and 5 respectively shall be applicable from 1 July 1994 to 30 June 1995 and from 1 July 1995 to 30 June 1996 respectively.'Article 61. In the introductory paragraph to Article 2 (1) of Protocol 1 on textile and clothing products to the Interim Agreement and Protocol 1 on textile and clothing products to the Europe Agreement, 'elimination at the end of a period of six years' shall be replaced by 'elimination at the end of a period of five years'.2. The last two indents of Article 2 (1) of Protocol 1 on textile and clothing products to the Interim Agreement and of Protocol 1 on textile and clothing products to the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'- at the start of the sixth year the remaining duties shall be eliminated.'Article 7Article 2 (2) of Protocol 2 on ECSC products to the Interim Agreement and of Protocol 2 on ECSC products to the Europe Agreement shall be replaced by the following text:'2. Further reductions to 60, 40, 20 and 0 % of the basic duty shall be made at the beginning of the second, third, fourth and fifth years respectively after the entry into force of the Agreement.'Article 8This Protocol shall form an integral part of the Interim Agreement and of the Europe Agreement.Article 9This Protocol shall enter into force on the first day of the month following the date upon which the Parties notify each other of the completion of the procedures necessary for that purpose. This Protocol shall apply from 1 July 1993, with the exception of its Article 7.Article 10This Protocol shall be drawn up in two copies in the Danish, Dutch, English, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Hungarian languages, each of these texts being equally authentic.En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo adicional.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne tillægsprotokol.Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Zusatzprotokoll gesetzt.Åéò ðßóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé õðïãåãñáììÝíïé ðëçñåîïýóéïé Ýèåóáí ôéò õðïãñáöÝò ôïõò óôï ðáñüí ðñüóèåôï ðñùôüêïëëï.In witness whereof the undersigned plenipotentiaires have signed this Additional Protocol.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole additionnel.In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo aggiuntivo.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Aanvullend Protocol hebben gesteld.Em fé de que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente protocolo complementar.Fentiek hiteléül, az arra meghatalmazottak aláírták a jelen Kiegészít Mo Jegyz Mokönyvet.Hecho en Bruselas, el veintidós de diciembre de mil novecientos noventa y tres.Udfærdiget i Bruxelles den toogtyvende december nitten hundrede og treoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am zweiundzwanzigsten Dezember neunzehnhundertdreiundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò åßêïóé äýï Äåêåìâñßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá ôñßá.Done at Brussels on the twenty-second day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-three.Fait à Bruxelles, le vingt-deux décembre mil neuf cent quatre-vingt-treize.Fatto a Bruxelles, addì ventidue dicembre millenovecentonovantatré.Gedaan te Brussel, de tweeëntwintigste december negentienhonderd drieënnegentig.Feito em Bruxelas, em vinte e dois de Dezembro de mil novecentos e noventa e três.Készült Brüsszelben az ezerkilencszázkilencvenharmadik év december hó huszonkettedik napján.Por la Comunidad Europea y la Comunidad Europea del Carbón y del AceroFor Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og StålfællesskabFür die Europäische Gemeinschaft und die Europäische Gemeinschaft für Kohle und StahlÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ Êïéíüôçôá êáé ôçí ÅõñùðáúêÞ Êïéíüôçôá ¶íèñáêá êáé ×ÜëõâáFor the European Community and the European Coal and Steel CommunityPour la Communauté européenne et la Communauté européenne du charbon et de l'acierPer la Comunità europea e la Comunità europea del carbone e dell'acciaioVoor de Europese Gemeenschap en de Europese Gemeenschap voor Kolen en StaalPela Comunidade Europeia e pela Comunidade Europeia do Carvão e do AçoAz Európai Közösség és az Európai Szén- és Acésközösség nevébenPor la República de HungríaFor Republikken UngarnFür die Republik UngarnÃéá ôç Äçìïêñáôßá ôçò ÏõããáñßáòFor the Republic of HungaryPour la république de HongriePer la Repubblica unghereseVoor de Republiek HongarijePela República da HungriaA Magyar Köztársaság nevében


text:
Kordiljeri su veliki planinski lanac uz zapadnu obalu Sjeverne i Južne Amerike. Između više usporednih planinskih nizova nalaze se duboke doline i ravnjaci. Najjače su izdignuti za vrijeme alpske orogeneze (u tercijaru), a tektonska aktivnost i danas se očituje u brojnim vulkanima i čestim potresima.
 Kordiljeri Južne Amerike nazivaju se Ande.
 U Sjevernoj Americi Kordiljeri se pružaju okomito na smjer glavnih vjetrova sa zapada, pa u unutarnjosti uvjetuju pustinje i polupustinje sa slanim jezerima. Veliko rudno bogatstvo te hidroenergija temelj su jakoj industriji u primorju.
 Kordiljeri su velika barijera između istočne i zapadne obale Sjeverne Amerike. Važnošću i visinom posebno se ističe istočni niz Kordiljera, Rocky Mountains (Stjenjak).
 Gorja u Južnoj Americi
 Gorja u Sjevernoj Americi