jurisdiction: EU

text:
 3.9.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 263/10
 A BIZOTTSÁG 939/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2014. szeptember 2.)
 a polgári ügyekben hozott védelmi intézkedések kölcsönös elismeréséről szóló 606/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. és 14. cikkében említett tanúsítványok meghatározásáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a polgári ügyekben hozott védelmi intézkedések kölcsönös elismeréséről szóló, 2013. június 12-i 606/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 19. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A 606/2013/EU rendelet megfelelő alkalmazásához két tanúsítványt meg kell határozni.
 (2)
 A 606/2013/EU rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, ezért jelen rendelet is kötelező rájuk nézve.
 (3)
 A 606/2013/EU rendelet Dániára nézve nem kötelező, ezért jelen rendelet sem kötelező rá nézve.
 (4)
 Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a 606/2013/EU rendelettel létrehozott, a polgári ügyekben hozott védelmi intézkedések kölcsönös elismerésével foglalkozó bizottság véleményével,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 (1) A 606/2013/EU rendelet 5. cikkében említett tanúsítvány alkalmazásához használatos formanyomtatványt I. formanyomtatványként az I. melléklet határozza meg.
 (2) A 606/2013/EU rendelet 14. cikkében említett tanúsítvány alkalmazásához használatos formanyomtatványt II. formanyomtatványként a II. melléklet határozza meg.
 2. cikk
 Ez a rendelet 2015. január 11-én lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban a Szerződéseknek megfelelően.
 Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 2-án.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 José Manuel BARROSO
 (1) HL L 181., 2013.6.29., 4. o.
 I. MELLÉKLET
 II. MELLÉKLET


type: other

text:
El sendero a la erradicación del trabajo infantil: un largo camino por recorrer | Parthenon
 El día de hoy, 12 de junio, se conmemora el Día Mundial contra el Trabajo Infantil. Esta fecha, promovida desde el año 2002 por la Organización Internacional del Trabajo (en adelante, OIT), tiene como objetivo el erradicar toda forma de trabajo infantil en el mundo o, en su defecto, regularla de manera que no afecte el crecimiento integral que todo niño merece en su calidad de tal. Pero ¿qué tan cerca estamos de lograr este objetivo como país? ¿Es que el Perú tiene implementadas las normas y políticas necesarias para erradicar el trabajo infantil o supervisarlo de manera estricta? En la presente editorial, analizaremos estos temas, así como el marco jurídico que engloba la problemática del trabajo infantil tanto en nuestro país como a nivel internacional.
 La problemática latente del trabajo infantil
 El término “trabajo infantil” parece sencillo de definir, podríamos decir que se refiere a todo tipo de actividad laboral desarrollada por niños, ¿verdad? Sin embargo, el enfoque que nos brinda el Día Mundial contra el Trabajo Infantil reduce el espectro de este concepto, de tal manera que “suele definirse [el trabajo infantil] como todo trabajo que priva a los niños de su niñez, potencial y su dignidad, y que es perjudicial para su desarrollo físico y psicológico”[1]. Entonces, podemos concluir de ello que las actividades que no vulneran ni privan a los niños de los elementos antes mencionados, no forman parte del tipo de prácticas que buscan erradicarse; por el contrario, se consideran hasta cierto punto beneficiosas para el desarrollo del niño.
 A pesar de que en general toda forma de trabajo infantil que interfiera con el aprendizaje y su formación integral, así como aquellas actividades que causan daños físicos o psicológicos a los niños, son consideradas como negativas, se han identificado ciertas prácticas que son consideradas “extremas” y cuya eliminación compone uno de los puntos más urgentes en la agenda internacional respecto a la problemática del trabajo infantil. Al respecto, el artículo 3 del Convenio número 182 de la OIT (Convenio sobre las perores formas de trabajo infantil) nos especifica que se tratarían de:
 “(a) todas las formas de esclavitud o las prácticas análogas a la esclavitud, como la venta y la trata de niños, la servidumbre por deudas y la condición de siervo, y el trabajo forzoso u obligatorio, incluido el reclutamiento forzoso u obligatorio de niños para utilizarlos en conflictos armados;
 (d) el trabajo que, por su naturaleza o por las condiciones en que se lleva a cabo, es probable que dañe la salud, la seguridad o la moralidad de los niños.”
 Se estima que alrededor de todo mundo 168 millones de niños son víctimas del trabajo infantil, lo que según la OIT vendría a representar el 11% de la población infantil a nivel mundial. Enfocándonos en el Perú, a pesar que, según datos proporcionados por el INEI y la OIT, el nivel de trabajo infantil ha disminuido en 323 000 mil entre el 2012 y el 2015[2], la cifra de niños que aún son víctimas del trabajo infantil en el país asciende a cerca de 1.65 millones[3].
 ¿Cuál es el marco jurídico de protección contra el trabajo infantil?
 A nivel internacional, contamos con tres instrumentos notables que buscan la prohibición y erradicación del trabajo infantil, principalmente en cuanto a sus peores manifestaciones. El primero de ellos es la Convención sobre los Derechos del Niño de las Naciones Unidas, cuyo artículo 32 previene el trabajo infantil y promueve su regulación a fin de generar un control sobre aquellas manifestaciones legales de trabajo para niños y adolescentes.
 Por el lado de la OIT, el primer instrumento vendría a ser el Convenio número 138, acompañado por la Recomendación número 146, que regulan la edad mínima de admisión al empleo. Así, tenemos que, de manera general, los parámetros establecidos serían los siguientes:
 Edad mínima autorizada para que los niños comiencen a trabajar Posibles excepciones para algunos países en desarrollo
 Trabajo peligroso Ninguna persona menor de 18 años debe realizar trabajos que atenten contra su salud o su moralidad. 18 años(16 años siempre que se cumplan estrictas condiciones) 18 años(16 años siempre que se cumplan estrictas condiciones)
 Edad mínima límite La edad mínima de admisión al empleo no deberá ser inferior a la edad en que cesa la obligación escolar, o en todo caso, a 15 años. 15 años 14 años
 Trabajo ligero Los niños de entre 13 y 15 años de edad podrán realizar trabajos ligeros, siempre y cuando ello no ponga en peligroso su salud o su seguridad, ni obstaculice su educación, su orientación vocacional ni su formación profesional. Entre 13 y 15 años Entre 12 y 14 años[4]
 Una importante distinción a realizar a partir de lo retratado, es qué se entiende por trabajo peligroso y qué es el trabajo ligero. El primero “se refiere al trabajo que, por su naturaleza o por las condiciones en que se lleva a cabo, es probable que dañe la salud, la seguridad o la moralidad de los niños”[5]; mientras el segundo “se refiere a aquel que no perjudica la salud o el desarrollo de los niños y niñas o que no es de tal naturaleza que pueda perjudicar a clases o el aprovechamiento de la enseñanza”[6]. El entender ambos conceptos nos ayuda también a comprender la diferenciación entre los rangos de edad mínima establecidos por el Convenio núm. 138.
 Aunque ya lo hemos mencionado en nuestro primer acápite, el segundo Convenio que hemos de traer a colación es el número 182 sobre las peores formas de trabajo infantil (1999). Ya que hemos puesto de manifiesto qué es lo que se entiende por “peores formas de trabajo infantil”, conviene referirnos ahora a la Recomendación número 190 de la OIT que acompaña a este Convenio. En dicha Recomendación, lo que se brindan son directrices que guíen a los Estados acerca de los tipos de trabajos que deberían estar prohibidos para los niños, así como maneras de buscar su erradicación[7].
 Tanto la Convención sobre los Derechos del Niño, así como ambos Convenios han sido ratificados por el Perú, lo cual obliga al Estado a respetar lo en ellos expresado y accionar de acuerdo a los principios establecidos.
 Pasando ahora al marco jurídico nacional, es importante resaltar que aunque no existe un artículo expreso en la Constitución Política de 1993 sobre la prohibición del trabajo infantil, el Tribunal Constitucional ha puesto de manifiesto lo siguiente:
 “Que este Tribunal ya ha tenido oportunidad de pronunciarse sobre la protección integral del niño, mediante una lectura prospectiva del artículo 4 de la Constitución. Así ha referido que “la tutela permanente que con esta disposición se reconoce tiene una base justa en lo que se ha señalado como interés superior del niño y del adolescente, doctrina que se ha admitido en el ámbito jurídico como parte del bloque de constitucionalidad del mencionado artículo 4o, a través del artículo IX del Título Preliminar del Código de los Niños y Adolescentes y, en el espectro internacional, gracias al principio 2 de la Declaración de los Derechos del Niño y al artículo 3o, inciso 1 de la Convención sobre los Derechos del Niño [...]” (Resaltado nuestro)[8].
 Así, tenemos que dentro de la doctrina de la protección integral se encuentra la obligación del Estado de brindar protección y prevenir el trabajo infantil en todas las modalidades que pudieran afectar los derechos de los niños. De manera especial, el Código de los Niños y Adolescentes posee una regulación sobre los parámetros especiales sobre los que debe regirse el trabajo en estos casos; además, es explícito al prohibir prácticas que puedan vulnerar su integridad personal, constituyan trabajos forzados o mediante los cuales sean explotados económicamente, entre otros[9]. Incluso reconoce el derecho del Adolescente a trabajar, pero no hace mención al caso de los niños; dicha situación puede deberse a que en el Perú la edad mínima para iniciar actividades laborales son los 14 años.
 Por otra parte, se hace énfasis también en que resulta de vital importancia que ningún trabajo interfiera con la formación escolar de los niños y adolescentes. Inclusive, a través del artículo 19 del Código de los Niños y Adolescentes, se explicita la obligación del Estado de garantizar que las modalidades de trabajo para niños y adolescentes les permitan continuar con su educación, así como la carga a los Directores de los Centros Educativos de poner especial atención al rendimiento de sus alumnos que trabajen.
 ¿Y la situación el Perú?
 Tal como mencionamos en el primer acápite, en el Perú hay aproximadamente 1.65 millones de niños que son víctimas del trabajo infantil. A pesar de la disminución que se ha presentado en los últimos años de dicho índice gracias a acciones emprendidas por el Ministerio de Trabajo a través de diversos proyectos a propósito de la implementación de la Estrategia Nacional para la Prevención y Erradicación del Trabajo Infantil 2012-2021, la situación sigue sin ser alentadora.
 El departamento con mayor índice de trabajo infantil es Huancavelica, con un 79%; mientras que el que tiene el menor índice es Lima, con un 7%. La polaridad de estas cifras también se refleja en la predominancia de áreas en dichas ciudades: el índice de trabajo infantil en áreas rurales es de 58.7%, mientras que en áreas urbanas es de 41.3%. El rango de edad que se maneja usualmente para el cómputo del trabajo infantil es de 5 a 17 años, de entre los cuales 832 mil niños se encuentran en el rango de 6 a 13 años de edad en comparación con los 826 mil que se encuentran en el rango de 14 a 17 años[10].
 ¿Qué es lo más alarmante de la situación? Pues que del total general de niños víctimas del trabajo infantil, el 33.9% se desenvuelve en trabajos peligrosos. Peor aún resulta el hecho de que el cómputo de estas estadísticas no considera a un gran número de niños que viven en las calles, mucho menos a aquellos que son víctimas de actividades ilegales como la trata de personas, esclavitud, entre otros.
 Entonces, a pesar de los avances, podemos decir que el sendero a recorrer aún es muy largo para cantar victoria. La afectación de la dignidad de los niños que se ven sometidos a realizar trabajos que los afectan psicológica y físicamente, así como la baja paga, las condiciones deplorables y la merma en su desarrollo integral, tanto a nivel educativo como recreativo, constituyen problemas reales en el Perú. La necesidad de acciones de mayor envergadura para el logro de una situación verdadera de bienestar para nuestros niños es inmediata, pero demasiados factores obstruyen nuestro camino: la informalidad, la pobreza, incluso el enfoque cultural positivo que se tiene en ciertas regiones del país del trabajo infantil resulta un obstáculo en su erradicación.
 “Sólo se es niño una vez” y dicha etapa se encuentra concebida para ser una de formación, con responsabilidades acordes a la fuerza, el nivel de madurez y entendimiento que tenemos sobre el mundo. Creemos que el trabajo no encaja en dicho concepto, al menos no si no respeta los parámetros que aseguran que contribuya a la formación del niño, no a su destrucción. Esperamos que, aunque de a pocos, el camino a la erradicación del trabajo infantil continúe con prosperidad por todos aquellos niños que merecen ser tratados como tales.
 [1] Para mayor información, ingresar al siguiente link: http://www.ilo.org/ipec/facts/lang--es/index.htm
 [2] PERU 21. “Trabajo infantil se redujo en 4.6 desde 2012”. Consulta: 11/06/2016.
 [3] PERU 21. “Día del Trabajo Infantil: Hay 1.65 millones de menores que trabajan en el Perú”. Consulta: 11/06/2012.
 [4] Cuadro extraído de: http://www.ilo.org/ipec/facts/ILOconventionsonchildlabour/lang--es/index.htm
 [5] OIT. “Informe mundial de 2015 sobre el trabajo infantil. Allanar el camino sobre el trabajo decente para los jóvenes”. Primera edición.
 [6] Instituto Nacional de Estadística e Informática. “El trabajo infantil en el Perú: Magnitud y perfiles vulnerables”, p. 17. Consulta: 12/06/2016.
 http://files.pucp.edu.pe/departamento/economia/LDE-2009-04-07.pdf
 [7] Para mayor información, ingresar a: http://www.ilo.org/ipec/facts/WorstFormsofChildLabour/lang--es/index.htm
 [8] TRIBUNAL CONSTITUCIONAL. EXP. No 03247-2008-PHC/TC. Consulta: 12/06/2016.
 http://www.tc.gob.pe/jurisprudencia/2009/03247-2008-HC%20Resolucion.html
 [9] Artículo 4 del Código de los Niños y Adolescentes.
 [10] INEI, Enaho 2011. Para mayor información visitar: http://peru21.pe/actualidad/trabajo-infantil-peru-dia-nino-defensoria-pueblo-inei-2195850


type: contracts

text:
 17.12.2018
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 320/45
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343, който е на разположение на адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 99 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — Единни предписания за одобрение на газоразрядни светлинни източници, предназначени за използване в одобрени лампи на моторни превозни средства [2018/1997]
 Включващо целия валиден текст до:
 Допълнение 13 към първоначалната версия на правилото — дата на влизане в сила: 10 октомври 2017 г.
 СЪДЪРЖАНИЕ
 ПРАВИЛО
 1.
 Обхват
 2.
 Административни разпоредби
 3.
 Технически изисквания
 4.
 Съответствие на производството
 5.
 Санкции при несъответствие на производството
 6.
 Окончателно прекратяване на производството
 7.
 Наименования и адреси на техническите служби, отговарящи за провеждане на изпитванията за одобрение, и на органите по одобряване на типа
 ПРИЛОЖЕНИЯ
 1
 Спецификации за газоразрядни светлинни източници
 2
 Съобщение
 3
 Пример за оформление на маркировката за одобрение
 4
 Метод на измерване на електрическите и фотометричните характеристики
 5
 Оптична постановка за измерване на разположението и формата на дъгата и разположението на електродите
 6
 Минимални изисквания към процедурите за контрол на качеството, следвани от производителя
 7
 Вземане на образци и нива на съответствие за протоколите от изпитване, изготвяни от производителя
 8
 Минимални изисквания за вземане на образци от инспектор
 1. ОБХВАТ
 Настоящото правило се прилага по отношение на газоразрядните светлинни източници, показани в приложение 1 към настоящото правило и предназначени за използване в одобрени лампи на моторни превозни средства.
 2. АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
 2.1. Определения
 2.1.1. Терминът „категория“ се използва в настоящото правило за описание на различни основни конструкции на стандартизираните газоразрядни светлинни източници. Всяка категория има конкретно означение, като например: „D2S“.
 2.1.2. „Газоразрядните светлинни източници от различни типове“ (1) представляват газоразрядни светлинни източници в рамките на една и съща категория, които се различават по такива съществени аспекти като:
 2.1.2.1.
 търговско наименование или марка; това означава, че:
 а)
 за газоразрядни светлинни източници с едно и също търговско наименование или марка, но произведени от различни производители, се счита, че са от различни типове;
 б)
 за газоразрядни светлинни източници, произведени от един и същ производител, които се различават само по търговското наименование или марката, може да се счита, че са от един и същ тип;
 2.1.2.2.
 конструкция на колбата и/или на цокъла, доколкото тези различия оказват влияние на оптичните резултати.
 2.2. Заявление за одобрение
 2.2.1. Заявление за одобрение се подава от притежателя на търговското наименование или марка или от негов надлежно упълномощен представител.
 2.2.2. Всяко заявление за одобрение се придружава (вж. също точка 2.4.2 по-долу) от:
 2.2.2.1.
 чертежи в три екземпляра, които са достатъчно подробни, за да позволяват идентифицирането на типа;
 2.2.2.2.
 техническо описание, ако баластът не е вграден в светлинния източник, включително идентификационни данни на баласта;
 2.2.2.3.
 три образеца от всеки цвят, за който се иска одобрение;
 2.2.2.4.
 един образец от баласта, в случай че баластът не е вграден в светлинния източник.
 2.2.3. В случай на тип газоразряден светлинен източник, който се различава от вече одобрен тип само по търговското наименование или марката, е достатъчно да се подадат:
 2.2.3.1.
 декларация от производителя, че представеният тип е същият (с изключение на търговското наименование или марка) като вече одобрения тип и е произведен от същия производител като вече одобрения тип, като последният се идентифицира по неговия код на одобрение;
 2.2.3.2.
 два образеца, носещи новото търговско наименование или марка.
 2.2.4. Органът по одобряване на типа проверява наличието на задоволителни мерки за гарантиране на ефективен контрол на съответствието на производството, преди издаването на одобрение на типа.
 2.3. Надписи
 2.3.1. Върху цокъла или колбата на представените за одобрение газоразрядни светлинни източници трябва да бъдат отбелязани:
 2.3.1.1.
 търговското наименование или марка на заявителя;
 2.3.1.2.
 международното означение на съответната категория;
 2.3.1.3.
 номиналната мощност; тя не е нужно да се посочва отделно, ако е част от международното означение за съответната категория;
 2.3.1.4.
 място с достатъчен размер за поставяне на маркировката за одобрение.
 2.3.2. Мястото, споменато в точка 2.3.1.4 по-горе, се посочва в чертежите, придружаващи заявлението за одобрение.
 2.3.3. Други надписи, различни от предвидените в точки 2.3.1 по-горе и в 2.4.4 по-долу, могат да се поставят върху цокъла.
 2.3.4. В случай че баластът не е вграден в светлинния източник, на баласта, използван за одобрението на типа на светлинния източник, трябва да бъде отбелязан типът и търговската марка, номиналното напрежение и мощност, така както са посочени в съответната спецификация на газоразрядния светлинен източник.
 2.4. Одобрение
 2.4.1. Ако всички представени в съответствие с точки 2.2.2.3 или 2.2.3.2 по-горе образци от даден тип газоразряден светлинен източник отговарят на изискванията на настоящото правило, когато се изпитват с баласта в съответствие с точка 2.2.2.4, в случай че баластът не е вграден в светлинния източник, се издава одобрение.
 2.4.2. На всеки одобрен тип се присвоява код на одобрението. Първият символ от него указва серията от изменения, включваща най-скорошните значителни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението.
 След него следва идентификационен код, включващ не повече от три символа. Допуска се използването само на арабските цифри и главните букви, поместени в бележката под линия (2).
 Една и съща договаряща се страна не може да присвоява един и същ код на друг тип газоразряден светлинен източник. Ако заявителят желае, един и същ код на одобрение може да бъде присвоен на два газоразрядни светлинни източника, единият от които излъчва бяла светлина, а другият — селективножълта светлина (вж. точка 2.1.2 по-горе).
 2.4.3. Страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило, се уведомяват за издаване на одобрение, разширение, отказ или отнемане на одобрение или окончателно прекратяване на производството на даден тип газоразряден светлинен източник в съответствие с настоящото правило, посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 2 към настоящото правило, и посредством чертеж, предоставен от заявителя на одобрението във формат не по-голям от А4 (210 × 297 mm) и в мащаб не по-малък от 2: 1.
 2.4.4. На всеки газоразряден светлинен източник, съответстващ на тип, одобрен съгласно настоящото правило, на мястото, посочено в точка 2.3.1.4 по-горе, като допълнение към надписите, изисквани съгласно точка 2.3.1 по-горе, се поставя международна маркировка за одобрение, състояща се от:
 2.4.4.1.
 пресечен кръг, ограждащ буквата „E“, следван от отличителния номер на държавата, издала одобрението (3);
 2.4.4.2.
 кода на одобрението, разположен в близост до пресечения кръг.
 2.4.5. Ако заявителят е получил един и същ код на одобрение за няколко търговски наименования или марки, едно(една) или няколко от тях са достатъчни за изпълнение на изискванията на точка 2.3.1.1 по-горе.
 2.4.6. Маркировките и надписите, посочени в точки 2.3.1 и 2.4.3 по-горе, трябва да бъдат ясни, четливи и незаличими.
 2.4.7. В приложение 3 към настоящото правило е даден пример за оформлението на маркировката за одобрение.
 3. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ
 3.1. Определения
 Прилагат се определенията, дадени в Резолюция R.E.5 или последващите ѝ редакции, приложими към момента на подаване на заявлението за одобрение на типа.
 3.2. Общи изисквания
 3.2.1. Всеки представен образец трябва да отговаря на съответните изисквания на настоящото правило, когато се изпитва, в случай че баластът не е вграден в светлинния източник, с баласта в съответствие с точка 2.2.2.4 по-горе.
 3.2.2. Газоразрядните светлинни източници трябва да са конструирани така, че да работят и да остават в изправност при нормални условия на експлоатация. Освен това те не трябва да имат конструктивни или производствени дефекти.
 3.2.3. Дъговият разряд трябва да е единственият елемент на газоразрядния светлинен източник, който генерира и излъчва светлина при поставяне под напрежение.
 3.3. Производство
 3.3.1. По колбата на газоразрядния светлинен източник не трябва да има драскотини или петна, които могат да влошат неговата ефективност и оптични показатели.
 3.3.2. В случай на цветна (външна) колба, след период на работа от 15 часа с баласта или светлинния източник с вграден баласт при изпитвателното напрежение, повърхността на колбата леко се избърсва с памучен плат, напоен със смес на 70 обемни % n-хептан и 30 обемни % толуол. След около пет минути повърхността се проверява визуално. По нея не трябва да има никакви видими изменения.
 3.3.3. Газоразрядните светлинни източници трябва да са снабдени със стандартни цокли, съответстващи на спецификациите за цокли от публикация 60061 на Международната електротехническа комисия, както е указано в индивидуалните спецификации от приложение 1 към настоящото правило.
 3.3.4. Цокълът трябва да е стабилен и здраво закрепен към колбата.
 3.3.5. За да се установи дали газоразрядните светлинни източници съответстват на изискванията на точки 3.3.3—3.3.4 по-горе, се провеждат визуална проверка, проверка на размерите и, ако е необходимо, пробно монтиране.
 3.4. Изпитвания
 3.4.1. Газоразрядните светлинни източници се подлагат на обгаряне (стареене), както е посочено в приложение 4 към настоящото правило.
 3.4.2. Всички образци трябва да бъдат изпитвани с баласта съгласно точка 2.2.2.4 по-горе, в случай че баластът не е вграден в светлинния източник.
 3.4.3. Електрическите измервания се провеждат с измервателни уреди с клас на точност минимум 0,2 (точност 0,2 % от обхвата).
 3.5. Положение и размери на електродите, дъгата и затъмнителните ивици
 3.5.1. Геометричното разположение на електродите трябва да бъде както е указано в съответната спецификация. В приложение 5 към настоящото правило е даден пример за метод на измерване на разположението на дъгата и електродите. Възможно е използването на други методи.
 3.5.1.1. Разположението и размерите на електродите на газоразрядния светлинен източник трябва да се измерват преди периода на обгаряне, при незапален газоразряден светлинен източник и с използване на оптични методи през стъклената обвивка.
 3.5.2. Формата и разположението на дъгата трябва да съответстват на изискванията, посочени в съответната спецификация.
 3.5.2.1. Измерването се извършва след подлагането на обгаряне, като светлинният източник се захранва от баласта при изпитвателното напрежение или като светлинният източник е с вграден баласт при изпитвателното напрежение.
 3.5.3. Разположението, размерите и пропускането на затъмнителните ивици трябва да съответстват на изискванията, посочени в съответната спецификация.
 3.5.3.1. Измерването се извършва след подлагането на обгаряне, като светлинният източник се захранва от баласта при изпитвателното напрежение или като светлинният източник е с вграден баласт при изпитвателното напрежение.
 3.6. Характеристики при пускане, разгаряне и повторно пускане в загрято състояние
 3.6.1. Пускане
 Когато се изпитва в съответствие с указаните в приложение 4 към настоящото правило условия, газоразрядният светлинен източник трябва да се пуска директно и да остава запален.
 3.6.2. Разгаряне
 3.6.2.1. За газоразрядни светлинни източници, чийто номинален светлинен поток надвишава 2 000 lm:
 Когато се измерва в съответствие с указаните в приложение 4 условия, газоразрядният светлинен източник трябва да излъчва най-малко:
 след 1 секунда: 25 процента от своя номинален светлинен поток;
 след 4 секунди: 80 процента от своя номинален светлинен поток.
 Номиналният светлинен поток е посочен в съответната спецификация.
 3.6.2.2. За газоразрядни светлинни източници, чийто номинален светлинен поток не надвишава 2 000 lm и няма черни затъмнителни ивици:
 Когато се измерват в съответствие с указаните в приложение 4 условия, газоразрядните светлинни източници трябва да излъчват най-малко 800 lm след една секунда и най-малко 1 000 lm след 4 секунди.
 Номиналният светлинен поток е посочен в съответната спецификация.
 3.6.2.3. За газоразрядни светлинни източници, чийто номинален светлинен поток не надвишава 2 000 lm и има черни затъмнителни ивици:
 Когато се измерват в съответствие с указаните в приложение 4 условия, газоразрядните светлинни източници трябва да излъчват най-малко 700 lm след една секунда и най-малко 900 lm след 4 секунди.
 Номиналният светлинен поток е посочен в съответната спецификация.
 3.6.2.4. За газоразрядни светлинни източници, които имат повече от един номинален светлинен поток и поне един номинален светлинен поток не надвишава 2 000 lm:
 Когато се измерват в съответствие с указаните в приложение 4 условия, газоразрядните светлинни източници трябва да излъчват най-малко 800 lm след една секунда и най-малко 1 000 lm след 4 секунди.
 Номиналният светлинен поток е посочен в съответната спецификация.
 3.6.3. Повторно пускане в загрято състояние
 Когато се изпитва в съответствие с указаните в приложение 4 към настоящото правило условия, газоразрядният светлинен източник, след като е бил изключен за период, посочен в спецификацията, трябва да се пуска повторно директно. След 1 секунда светлинният източник трябва да излъчва най-малко 80 процента от своя номинален светлинен поток.
 3.7. Електрически характеристики
 Когато се измерват в съответствие с указаните в приложение 4 към настоящото правило условия, стойностите на напрежението и на мощността на светлинния източник трябва да бъдат в границите, посочени в съответната спецификация.
 3.8. Светлинен поток
 Когато се измерва в съответствие с указаните в приложение 4 към настоящото правило условия, светлинният поток трябва да бъде в границите, посочени в съответната спецификация. В случай че за един и същ тип е указан бял и селективножълт цвят, номиналната стойност се прилага към светлинните източници, излъчващи бяла светлина, докато светлинният поток от светлинния източник, излъчващ селективножълта светлина, трябва да бъде най-малко 68 % от указаната стойност.
 3.9. Цвят
 3.9.1. Цветът на излъчваната светлина трябва да е бял или селективножълт. Освен това колориметричните характеристики, изразени като координати на цветността по CIE (Международна комисия по осветление), трябва да са в границите, посочени в съответната спецификация.
 3.9.2. Определенията за цвета на излъчваната светлина, дадени в Правило No 48 и неговите серии от изменения, които са в сила към момента на заявлението за одобрение на типа, се прилагат към настоящото правило.
 3.9.3. Цветът се измерва в съответствие с условията, указани в точка 10 от приложение 4 към настоящото правило.
 3.9.4. Минималното съдържание на червена съставка на светлината, излъчвана от газоразряден светлинен източник, трябва да бъде такова, че:
 където:
 Ee (λ)
 [W/nm]
 е спектралното разпределение на излъчвания поток;
 V (λ)
 [1]
 е спектралната светлинна ефективност;
 λ
 [nm]
 е дължината на вълната.
 Тази стойност се пресмята, като се използват интервали от един нанометър.
 3.10. Ултравиолетово лъчение
 Ултравиолетовото лъчение на газоразрядния светлинен източник трябва да бъде такова, че газоразрядният светлинен източник да е от тип с ниско ултравиолетовото лъчение, който отговаря на следните изисквания:
 където:
 S (λ)
 [1]
 е функцията за спектрално претегляне;
 km = 683
 [lm/W]
 е фотометричният еквивалент на лъчението.
 (Относно определенията на другите символи вж. точка 3.9.4 по-горе.)
 Тази стойност се пресмята, като се използват интервали от един нанометър.
 Ултравиолетовото лъчение се претегля в съответствие със стойностите, посочени в таблицата по-долу.
 λ
 S(λ)
 λ
 S(λ)
 λ
 S(λ)
 250
 0,430
 305
 0,060
 355
 0,00016
 255
 0,520
 310
 0,015
 360
 0,00013
 260
 0,650
 315
 0,003
 365
 0,00011
 265
 0,810
 320
 0,001
 370
 0,000090
 270
 1,000
 325
 0,00050
 375
 0,000077
 275
 0,960
 330
 0,00041
 380
 0,000064
 280
 0,880
 335
 0,00034
 385
 0,000053
 285
 0,770
 340
 0,00028
 390
 0,000044
 290
 0,640
 345
 0,00024
 395
 0,000036
 295
 0,540
 350
 0,00020
 400
 0,000030
 300
 0,300
 Избраните дължини на вълната са посочени като пример; другите стойности следва да се определят чрез интерполация.
 Стойности съгласно „Ръководство относно граничните стойности за излагане на ултравиолетово лъчение на Международната асоциация по радиационна защита/Комитета по нейонизиращи лъчения (IRPA/INIRC)“.
 3.11. Стандартни (еталонни) газоразрядни светлинни източници
 Стандартните (еталонни) газоразрядни светлинни източници трябва да отговарят на изискванията, приложими по отношение на получилите одобрение на типа светлинни източници, и на специфичните изисквания, посочени в съответната спецификация. В случай на тип, излъчващ бяла и селективножълта светлина, стандартният (еталонният) светлинен източник трябва да излъчва бяла светлина.
 4. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 4.1. Газоразрядните светлинни източници, одобрени съгласно настоящото правило, трябва да са произведени така, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията по отношение на надписите и на техническите изисквания, посочени в точка 3 по-горе и в приложения 1 и 3 към настоящото правило.
 4.2. С цел проверка на спазването на изискванията на точка 4.1 се провеждат подходящи проверки на производството.
 4.3. Титулярят на одобрението трябва по-специално:
 4.3.1.
 да осигури наличието на процедури за ефективен контрол на качеството на продуктите;
 4.3.2.
 да има достъп до контролното оборудване, необходимо за проверка на съответствието на всеки одобрен тип;
 4.3.3.
 да гарантира, че резултатите от изпитванията се записват и че приложените документи остават на разположение в продължение на срок, който се определя съвместно с органа по одобряване на типа;
 4.3.4.
 да анализира резултатите от всеки тип изпитване, като прилага критериите от приложение 7 към настоящото правило, с цел да провери и гарантира стабилността на характеристиките на продукта, като има предвид отклоненията, допустими в условията на промишленото производство;
 4.3.5.
 да гарантира, че за всеки тип газоразряден светлинен източник са проведени най-малко изпитванията, предписани в приложение 6 към настоящото правило;
 4.3.6.
 да гарантира, че всяко вземане на образци, при което се установи несъответствие със съответния тип изпитване, ще доведе до ново вземане на образци и до провеждането на ново изпитване. Предприемат се всички необходими стъпки, за да се възстанови съответствието на въпросното производство.
 4.4. Органът по одобряване на типа, който е издал одобрение на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяка производствена единица.
 4.4.1. При всяка проверка на проверяващия инспектор се представят протоколите от изпитванията и документацията за следене на производството.
 4.4.2. Инспекторът може да подбира произволно образци за изпитване в лабораторията на производителя. Минималният брой на образците може да бъде определен в зависимост от резултатите от собствената проверка на производителя.
 4.4.3. Когато нивото на качеството изглежда незадоволително или когато изглежда необходимо да се провери валидността на изпитванията, проведени в приложение на точка 4.4.2 по-горе, инспекторът избира образците, които да се изпратят на техническата служба, провела изпитванията за одобрение на типа.
 4.4.4. Органът по одобряване на типа може да проведе всяко от изпитванията, предписани в настоящото правило. Тези изпитвания се извършват върху произволно избрани образци, без да се създават затруднения на производителя при изпълнение на поетите от него ангажименти за доставки, и в съответствие с критериите от приложение 8 към настоящото правило.
 4.4.5. Органът по одобряване на типа трябва да се стреми към постигане на честота на проверките веднъж на две години. Все пак честотата на проверките зависи от органа по одобряване на типа и неговото доверие в мерките за осигуряване на ефективен контрол на съответствието на производството. В случай че бъдат констатирани незадоволителни резултати, органът по одобряване на типа гарантира вземането на всички необходими мерки за възможно най-бързото възстановяване на съответствието на производството.
 5. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 5.1. Одобрението, издадено в съответствие с настоящото правило по отношение на газоразряден светлинен източник, може да бъде отнето, ако не са спазени предписаните изисквания за съответствие на производството.
 5.2. Ако договаряща се страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отнеме издадено преди това от нея одобрение, тя незабавно уведомява за това другите договарящи се страни, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 6. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на даден тип газоразряден светлинен източник, одобрен в съответствие с настоящото правило, той информира за това органа, издал одобрението. При получаване на съответното съобщение този орган на свой ред информира за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 7. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА ОРГАНИТЕ ПО ОДОБРЯВАНЕ НА ТИПА
 Договарящите се страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на генералния секретар на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията за одобрение, както и на органите по одобряване на типа, които издават одобренията и на които се изпращат издадените в други държави формуляри, удостоверяващи издаването, разширяването, отказа или отнемането на одобрение, или окончателното прекратяване на производството.
 (1) Селективножълта колба или допълнителна външна селективножълта колба, предназначена само да променя цвета, но не и останалите характеристики на газоразряден светлинен източник, излъчващ бяла светлина, не представлява промяна на типа на газоразрядния светлинен източник.
 (2) 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9
 A B C D E F G H J K L M N P R S T U V W X Y Z
 (3) Отличителните номера на договарящите се страни по Спогодбата от 1958 г. са дадени в приложение 3 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозните средства (R.E.3), документ ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, приложение 3 — www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 СПЕЦИФИКАЦИИ (1)
 ЗА ГАЗОРАЗРЯДНИ СВЕТЛИННИ ИЗТОЧНИЦИ
 Спецификациите на съответната категория газоразряден светлинен източник и групата, в която тази категория е посочена с ограниченията за нейното използване, се прилагат, така както са включени в Резолюция R.E.5 (1) или последващите ѝ редакции, приложими към момента на подаване на заявлението за одобрение на типа на газоразрядния светлинен източник.
 (1) От 22 юни 2017 г. спецификациите за газоразрядни светлинни източници, списъкът и групата на категориите светлинни източници с ограниченията за използване на тази категория и номерата на техните спецификации са включени в Резолюция R.E.5 с обозначение ECE/TRANS/WP.29/2016/111.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 Текст на изображението
 СЪОБЩЕНИЕ
 (максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Издадено от: наименование на административния орган:
 Относно (2): Издаване на одобрение
 Разширяване на одобрение
 Отказване на одобрение
 Отнемане на одобрение
 Окончателно прекратяване на производството
 на тип газоразряден светлинен източник в съответствие с Правило No 99
 Одобрение No: Разширение No:
 1. Газоразряден светлинен източник — категория
 — номинална мощност
 2. Търговско наименование или марка
 3. Наименование и адрес на производителя
 4. Наименование и адрес на представителя на производителя, ако има такъв
 5. Марка и номер на типа на баласта
 (в случай че баластът не е вграден в светлинния източник)
 6. Представен за одобрение на
 7. Техническа служба, отговаряща за провеждане на изпитването за одобрение
 8. Дата на протокола, издаден от посочената служба
 9. Номер на протокола, издаден от посочената служба
 10. Одобрението е издадено/отказано/разширено/отнето (2)
 11. Място
 12. Дата
 13. Подпис
 14. На приложения чертеж No ... е показан целият светлинен източник.
 (1) Отличителен номер на държавата, която е издала/разширила/отказала/отнела одобрението (вж. разпоредбите относно одобрението в правилото).
 (2) Ненужното се зачерква.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 ПРИМЕР ЗА ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКАТА ЗА ОДОБРЕНИЕ
 (вж. точка 2.4.4 от настоящото правило)
 a = 2,5 mm min.
 Показаната по-горе маркировка за одобрение, поставена на газоразряден светлинен източник, показва, че светлинният източник е бил одобрен в Обединеното кралство (E 11) с код на одобрение 0A01. Първият символ от кода на одобрението показва, че одобрението е издадено в съответствие с изискванията на Правило No 99 в първоначалния му вид.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 МЕТОД НА ИЗМЕРВАНЕ НА ЕЛЕКТРИЧЕСКИТЕ И ФОТОМЕТРИЧНИТЕ ХАРАКТЕРИСТИКИ
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 За изпитванията на пускане, разгаряне и повторно пускане в загрято състояние и за измерването на електрическите и фотометричните характеристики газоразрядният светлинен източник трябва да работи в условията на свободно циркулиращ въздух при температура на околната среда 25° ± 5 °C.
 2. БАЛАСТ
 В случай че баластът не е вграден в светлинния източник, всички изпитвания и измервания трябва да се провеждат с баласта, както е посочено в точка 2.2.2.4 от настоящото правило. Електрозахранването, използвано за изпитванията на пускане и разгаряне, трябва да бъде годно да осигурява безопасно стръмния преден фронт на мощния токов импулс.
 3. ПОЛОЖЕНИЕ НА ГОРЕНЕ
 Положението на горене трябва да бъде хоризонтално в границите на ± 10o, като захранващият проводник е насочен надолу. Положенията при обгаряне и при изпитване трябва да бъдат еднакви. Ако газоразрядният светлинен източник бъде задействан случайно, докато е в неправилна посока, той трябва да бъде подложен повторно на обгаряне преди започването на измерванията. По време на обгарянето и измерванията не се допуска наличието на никакви провеждащи електрически ток предмети в границите на цилиндър с диаметър 32 mm и дължина 60 mm, чийто център съвпада с базовата ос и който е симетричен на дъгата. Освен това трябва да се избягват магнитни полета от разсейване.
 4. ОБГАРЯНЕ
 Всички изпитвания трябва да се провеждат със светлинни източници, които са подложени на обгаряне в продължение на най-малко 15 цикъла при следната цикличност на включване:
 45 минути „включено“, 15 секунди „изключено“, 5 минути „включено“, 10 минути „изключено“.
 5. ЗАХРАНВАЩО НАПРЕЖЕНИЕ
 Всички изпитвания трябва да се провеждат при изпитвателното напрежение, както е посочено в съответната спецификация.
 6. ИЗПИТВАНЕ НА ПУСКАНЕ
 Изпитването на пускането се прилага за светлинните източници, които не са били подложени на обгаряне и не са били използвани за период от най-малко 24 часа преди изпитването.
 7. ИЗПИТВАНЕ НА РАЗГАРЯНЕ
 Изпитването на разгаряне се прилага за светлинните източници, които не са били използвани за период от най-малко 1 час преди изпитването.
 8. ИЗПИТВАНЕ НА ПОВТОРНО ПУСКАНЕ В ЗАГРЯТО СЪСТОЯНИЕ
 Светлинният източник се пуска и работи с баласта (който може да е вграден) при изпитвателното напрежение за период от 15 минути. След това захранващото напрежение на баласта или на светлинния източник с вграден баласт се изключва за времето, посочено в съответната спецификация, след което се включва отново.
 9. ЕЛЕКТРИЧЕСКО И ФОТОМЕТРИЧНО ИЗПИТВАНЕ
 Преди всяко измерване светлинният източник трябва да бъде стабилизиран за период от 15 минути.
 10. ЦВЯТ
 Цветът на светлинния източник трябва да бъде измерван в интегрираща сфера, като се използва система за измерване, показваща координатите на цветността по CIE на получената светлина с разделителна способност ± 0,002.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 ОПТИЧНА ПОСТАНОВКА ЗА ИЗМЕРВАНЕ НА РАЗПОЛОЖЕНИЕТО И ФОРМАТА НА ДЪГАТА И РАЗПОЛОЖЕНИЕТО НА ЕЛЕКТРОДИТЕ (1)
 Газоразрядният светлинен източник се разполага, както е показано на основния чертеж за съответната категория.
 Оптична система трябва да проектира върху екран реалния образ A′ на дъгата A с препоръчително увеличение M = s′/s = 20. Оптичната система трябва да бъде апланатична и ахроматична. Диафрагма d, отстояща на фокусното разстояние f на оптичната система, трябва да проектира дъгата при приблизително успоредни направления на наблюдение. За да може ъгълът на полуразходимост да не е по-голям от μ = 0,5°, диаметърът на фокусната диафрагма по отношение на фокусното разстояние на оптичната система не трябва да надвишава d = 2f tan(μ). Активният диаметър на оптичната система не трябва да е по-голям от:
 D = (1 + 1/M)d + c + (b1 + b2)/2. (c, b1 и b2 са посочени в спецификациите, в които се предписва какво да е положението на електродите).
 Скала на екрана трябва да позволява измерването на положението на електродите. Калибрирането на устройството може да се направи успешно с използване на отделен проектор с успореден светлинен сноп и калибровъчен шаблон, чиято сянка се проектира на екрана. Калибровъчният шаблон трябва да показва базовата ос и равнината, която е успоредна на базовата равнина и е на разстояние „e“ mm от нея.
 В равнината на екрана трябва да е монтиран приемник, който да може да се мести във вертикално направление по линия, съответстваща на равнината, намираща се на разстояние „e“ от базовата равнина на газоразрядния светлинен източник.
 Приемникът трябва да има относителната спектрална чувствителност на човешкото око. Размерът на приемника не трябва да бъде по-голям от 0,2 M mm в хоризонтално и не по-голям от 0,025 M mm във вертикално направление (M = увеличението). Диапазонът на измерваното преместване трябва да е такъв, че да може да се измерва кривината на дъгата r и разсейването на дъгата s. За измерването на разсеяната светлина размерът на приемника трябва да бъде с кръгла форма с диаметър 0,2 М mm.
 (1) Този метод е пример за метод на измерване; може да бъде използван всеки метод, при който се постига еквивалентна точност на измерването.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 6
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА КОНТРОЛ НА КАЧЕСТВОТО, СЛЕДВАНИ ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ
 1. ОБЩА ИНФОРМАЦИЯ
 Изискванията по отношение на съответствието се считат за изпълнени от фотометрична (включително ултравиолетовото лъчение), геометрична, зрителна и електрическа гледна точка, ако са спазени допуските за производството на газоразрядните светлинни източници, указани в съответната спецификация от приложение 1 към настоящото правило и в съответната спецификация за цоклите.
 2. МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ
 За всеки тип газоразряден светлинен източник производителят или титулярят на маркировката за одобрение провежда през подходящи интервали изпитвания в съответствие с разпоредбите на настоящото правило.
 2.1. Естество на изпитванията
 Изпитванията за съответствие с настоящите спецификации трябва да обхващат фотометричните, геометричните и оптичните характеристики.
 2.2. Методи, използвани при изпитванията
 2.2.1. По принцип изпитванията се провеждат в съответствие с методите, посочени в настоящото правило.
 2.2.2. Прилагането на точка 2.2.1 от настоящото приложение изисква редовно калибриране на апаратурата за изпитване, както и установяване на съответствието ѝ с измерванията, направени от орган по одобряване на типа.
 2.3. Начин на вземане на образци
 Образците газоразрядни светлинни източници се избират произволно от еднородна партида произведени устройства. Еднородна партида означава съвкупност от газоразрядни светлинни източници от един и същ тип, определена според производствените методи на производителя.
 2.4. Проверени и записани характеристики
 Газоразрядните светлинни източници се проверяват и резултатите от изпитванията се записват в съответствие с групите от характеристики, указани в таблица 1 от приложение 7 към настоящото правило.
 2.5. Критерии за приемливост
 Производителят или титулярят на одобрението е отговорен за провеждането на статистическо проучване на резултатите от изпитването, за да се отговори на изискванията, определени за проверка на съответствието на продуктите в точка 4.1 от настоящото правило.
 Съответствието се счита за осигурено, ако не е надвишено нивото на допустимо несъответствие за всяка група от характеристики, указани в таблица 1 от приложение 7 към настоящото правило. Това означава, че броят на газоразрядните светлинни източници, които не са в съответствие с изискванията за която и да е група от характеристики за всеки един тип газоразряден светлинен източник, не трябва да надхвърля допустимите граници, определени съответно в таблица 2, 3 или 4 от приложение 7 към настоящото правило.
 Забележка: всяко отделно изискване по отношение на газоразряден светлинен източник се счита за отделна характеристика.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 7
 ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ И НИВА НА СЪОТВЕТСТВИЕ ЗА ПРОТОКОЛИТЕ ОТ ИЗПИТВАНЕ, ИЗГОТВЯНИ ОТ ПРОИЗВОДИТЕЛЯ
 Таблица 1
 Характеристики
 Групи от характеристики
 Групиране (*1) на протоколите от изпитване по типове газоразрядни светлинни източници
 Минимално количество образци за 12 месеца за всяка група (*1)
 Допустимо ниво на несъответствие за всяка група от характеристики (%)
 Маркировка, четливост и трайност
 Всички типове с еднакви външни размери
 315
 1
 Качество на колбата
 Всички типове с една и съща колба
 315
 1
 Външни размери (с изключение на цокъла)
 Всички типове от една и съща категория
 315
 1
 Разположение и размери на дъгата и затъмнителните ивици
 Всички типове от една и съща категория
 200
 6,5
 Пускане, разгаряне и повторно пускане в загрято състояние
 Всички типове от една и съща категория
 200
 1
 Напрежение и на мощност на газоразряден светлинен източник
 Всички типове от една и съща категория
 200
 1
 Светлинен поток, цвят и ултравиолетово лъчение
 Всички типове от една и съща категория
 200
 1
 Допустимите граници за приемане на основата на различен брой резултати от изпитвания за всяка група от характеристики са посочени в таблица 2 като максимален брой на несъответстващите резултати. Границите се основават на допустимо ниво от 1 % на несъответстващите резултати, като се предполага, че вероятността за съответствие с изискванията е най-малко 0,95.
 Таблица 2
 Брой на резултатите от изпитването за всяка от характеристиките
 Допустими граници за приемане
 ...—200
 5
 201—260
 6
 261—315
 7
 316—370
 8
 371—435
 9
 436—500
 10
 501—570
 11
 571—645
 12
 646—720
 13
 721—800
 14
 801—860
 15
 861—920
 16
 921—990
 17
 991—1 060
 18
 1 061 —1 125
 19
 1 126 —1 190
 20
 1 191 —1 249
 21
 Допустимите граници за приемане на основата на различен брой резултати от изпитвания за всяка група от характеристики са посочени в таблица 3 като максимален брой на несъответстващите резултати. Границите се основават на допустимо ниво от 6,5 % на несъответстващите резултати, като се предполага, че вероятността за съответствие с изискванията е най-малко 0,95.
 Таблица 3
 Брой на газоразрядните светлинни източници, записани в протоколите
 Допустима граница
 Брой на газоразрядните светлинни източници, записани в протоколите
 Допустима граница
 Брой на газоразрядните светлинни източници, записани в протоколите
 Допустима граница
 —200
 21
 541—553
 47
 894—907
 73
 201—213
 22
 554—567
 48
 908—920
 74
 214—227
 23
 568—580
 49
 921—934
 75
 228—240
 24
 581—594
 50
 935—948
 76
 241—254
 25
 595—608
 51
 949—961
 77
 255—268
 26
 609—621
 52
 962—975
 78
 269—281
 27
 622—635
 53
 976—988
 79
 282—295
 28
 636—648
 54
 989—1 002
 80
 296—308
 29
 649—662
 55
 1 003 —1 016
 81
 309—322
 30
 663—676
 56
 1 017 —1 029
 82
 323—336
 31
 677—689
 57
 1 030 —1 043
 83
 337—349
 32
 690—703
 58
 1 044 —1 056
 84
 350—363
 33
 704—716
 59
 1 057 —1 070
 85
 364—376
 34
 717—730
 60
 1 071 —1 084
 86
 377—390
 35
 731—744
 61
 1 085 —1 097
 87
 391—404
 36
 745—757
 62
 1 098 —1 111
 88
 405—417
 37
 758—771
 63
 1 112 —1 124
 89
 418—431
 38
 772—784
 64
 1 125 —1 138
 90
 432—444
 39
 785—798
 65
 1 139 —1 152
 91
 445—458
 40
 799—812
 66
 1 153 —1 165
 92
 459—472
 41
 813—825
 67
 1 166 —1 179
 93
 473—485
 42
 826—839
 68
 1 180 —1 192
 94
 486—499
 43
 840—852
 69
 1 193 —1 206
 95
 500—512
 44
 853—866
 70
 1 207 —1 220
 96
 513—526
 45
 867—880
 71
 1 221 —1 233
 97
 527—540
 46
 881—893
 72
 1 234 —1 249
 98
 Допустимите граници за приемане на основата на различен брой резултати от изпитвания за всяка група от характеристики са посочени в таблица 4 като процент от резултатите, като се предполага, че вероятността за съответствие с изискванията е най-малко 0,95.
 Таблица 4
 Брой на резултатите от изпитването за всяка от характеристиките
 Допустими граници, посочени като процент от резултатите.
 Допустими граници, посочени като процент от резултатите.
 Допустимо ниво от 1 % на несъответстващите резултати
 Допустимо ниво от 6,5 % на несъответстващите резултати
 1 250
 1,68
 7,91
 2 000
 1,52
 7,61
 4 000
 1,37
 7,29
 6 000
 1,30
 7,15
 8 000
 1,26
 7,06
 10 000
 1,23
 7,00
 20 000
 1,16
 6,85
 40 000
 1,12
 6,75
 80 000
 1,09
 6,68
 100 000
 1,08
 6,65
 1 000 000
 1,02
 6,55
 (*1) Като правило оценката обхваща серийното производство на газоразрядни светлинни източници от отделни фабрики. Производителят може да групира заедно протоколите относно един и същ тип от няколко фабрики, при условие че в тях се работи по еднаква система за осигуряване и управление на качеството.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 8
 МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ВЗЕМАНЕ НА ОБРАЗЦИ ОТ ИНСПЕКТОР
 1. Изискванията по отношение на съответствието се считат за изпълнени от фотометрична, геометрична, зрителна и електрическа гледна точка, ако са спазени допуските за производството на газоразрядните светлинни източници, указани в съответната спецификация от приложение 1 и в съответната спецификация за цоклите.
 2. Съответствието на масово произвежданите газоразрядни светлинни източници не се оспорва, ако резултатите са в съответствие с точка 5 от настоящото приложение.
 3. Съответствието се оспорва и от производителя се изисква да приведе производството си в съответствие с изискванията, ако резултатите не са в съответствие с точка 5 от настоящото приложение.
 4. Ако се прилага точка 3 от настоящото приложение, в рамките на два месеца трябва да бъдат взети други 250 образеца газоразрядни светлинни източници, избрани произволно от произведена неотдавна партида.
 5. Въпросът за съответствието или несъответствието се решава в зависимост от стойностите в таблицата. Газоразрядните светлинни източници се приемат или отхвърлят за всяка група от характеристики в зависимост от стойностите в таблицата (1).
 Образец
 1 % (*1)
 6,5 % (*1)
 Приемане
 Отхвърляне
 Приемане
 Отхвърляне
 Размер на първата група образци: 125
 2
 5
 11
 16
 Ако броят на несъответстващите образци е по-голям от 2 (11) и по-малък от 5 (16), се взема втора група от 125 образеца и се прави оценка на 250-те образеца
 6
 7
 26
 27
 (1) Предложената схема е предназначена за оценяване на съответствието на газоразрядните светлинни източници при приемливо ниво на несъответствие съответно от 1 % и 6,5 % и се основава на плана за двукратно вземане на образци за обичайна проверка, описан в публикация 60410 на Международната електротехническа комисия: Планове за вземане на образци и процедури за проверка по отделни характеристики.
 (*1) Газоразрядните светлинни източници се проверяват и резултатите от изпитванията се записват в съответствие с групите от характеристики, указани в таблица 1 от приложение 7 към настоящото правило.


text:
ORDIN 1072 06/07/2016 - Portal Legislativ
 ORDIN nr. 1.072 din 6 iulie 2016privind desemnarea direcţiei de specialitate pentru supravegherea implementării prevederilor Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanţa corporativă a întreprinderilor publice
 Publicat în MONITORUL OFICIAL nr. 575 din 28 iulie 2016
 Având în vedere prevederile art. 3^1 alin. (2) din Ordonanţa de urgenţă a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanţa corporativă a întreprinderilor publice, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 111/2016,în temeiul dispoziţiilor art. 10 alin. (4) din Hotărârea Guvernului nr. 34/2009 privind organizarea şi funcţionarea Ministerului Finanţelor Publice, cu modificările şi completările ulterioare,ministrul finanţelor publice emite următorul ordin: + Articolul 1Începând cu data intrării în vigoare a prezentului ordin, Direcţia generală de legislaţie şi reglementare în domeniul activelor statului se desemnează să supravegheze implementarea de către autorităţile publice tutelare şi de către întreprinderile publice a prevederilor Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanţa corporativă a întreprinderilor publice, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 111/2016. + Articolul 2În termen de 60 de zile de la intrarea în vigoare a normelor metodologice prevăzute la art. IV din Legea nr. 111/2016, direcţia de specialitate prevăzută la art. 1 elaborează procedura de monitorizare prevăzută la art. 3^1 alin. (2) din Ordonanţa de urgenţă a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanţa corporativă a întreprinderilor publice, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 111/2016. + Articolul 3Persoanele desemnate să exercite competenţele prevăzute la art. 3^1 alin. (3) din Ordonanţa de urgenţă a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanţa corporativă a întreprinderilor publice, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 111/2016, sunt nominalizate de directorul general al Direcţiei generale de legislaţie şi reglementare în domeniul activelor statului. + Articolul 4Fişele de post ale persoanelor nominalizate conform prevederilor art. 3 vor fi modificate în mod corespunzător. + Articolul 5Direcţia generală de legislaţie şi reglementare în domeniul activelor statului va lua măsuri pentru aplicarea şi ducerea la îndeplinire a prevederilor prezentului ordin. + Articolul 6Prezentul ordin se publică în Monitorul Oficial al României, Partea I.
 Anca Dana DraguBucureşti, 6 iulie 2016.Nr. 1.072.------


type: caselaw

text:
 25.10.2008
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 272/12
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München (Nemecko) 11. augusta 2008 – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/Adolf Darbo AG
 (Vec C-366/08)
 (2008/C 272/21)
 Jazyk konania: nemčina
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Oberlandesgericht München
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Žalobkyňa a odporkyňa v odvolacom konaní: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
 Žalovaná a odvolateľka: Adolf Darbo AG
 Prejudiciálne otázky
 1.
 Je potrebné vykladať pojem nízkoenergetické ovocné nátierky [džemy – neoficiálny preklad] uvedený v prílohe III časti A smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 95/2/ES z 20. februára 1995 o potravinárskych prídavných látkach iných ako farbivá a sladidlá (1) v tom zmysle, že zahŕňa aj ovocné džemy s označením extra džem?
 2.
 V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
 a)
 Ako je vlastne potrebné vykladať pojem nízkoenergetické ovocné džemy uvedený v prílohe III časti A smernice č. 95/2/ES?
 b)
 Je potrebné vykladať tento pojem predovšetkým v tom zmysle, že zahŕňa aj ovocné džemy s označením extra džem s obsahom rozpustnej sušiny 58 %?
 3.
 V prípade kladnej odpovede na otázky 1 a 2 písm. b):
 Je potrebné vykladať odsek II druhú vetu prílohy I smernice Rady 2001/113/ES z 20. decembra 2001 vzťahujúcej sa na ovocné džemy, rôsoly a marmelády a sladené gaštanové pyré určené na ľudskú spotrebu (2) v tom zmysle, že označenie extra džem sa môže použiť aj na označenie ovocných džemov, ktoré obsahujú menej ako 60 % rozpustnej sušiny, ak podlieha označenie ovocný džem pre takéto ovocné džemy rovnako prísnym predpokladom?
 (1) Ú. v. ES L 61, s. 1; Mim. vyd. 13/015, s. 50.
 (2) Ú. v. ES L 10, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 90.


type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 29.5.2018.
 COM(2018) 352 final
 2018/0183(NLE)
 Prijedlog
 UREDBE VIJEĆA
 o izmjeni Uredbe (EU) 2018/120 u pogledu određenih ribolovnih mogućnosti
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Uredbom Vijeća (EU) br. 2018/120 utvrđene su ribolovne mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije. Te se ribolovne mogućnosti obično mijenjaju nekoliko puta tijekom razdoblja u kojem su na snazi.
 •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Predložene mjere u skladu su s ciljevima i pravilima zajedničke ribarstvene politike i Unijine politike održivog razvoja.
 •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 Predložene mjere u skladu su s ostalim politikama Unije, u prvom redu s politikama u području zaštite okoliša.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Pravna osnova ovog prijedloga jest članak 43. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
 Obveze Unije povezane s održivim iskorištavanjem živih vodenih resursa proizlaze iz obveza utvrđenih u članku 2. osnovne uredbe o ZRP-u.
 •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 Prijedlog je u isključivoj nadležnosti Unije kako je navedeno u članku 3. stavku 1. točki (d) Ugovora. Načelo supsidijarnosti stoga se ne primjenjuje.
 •Proporcionalnost
 Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti iz sljedećeg razloga: ZRP je zajednička politika. U skladu s člankom 43. stavkom 3. Ugovora Vijeće donosi mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti.
 •Odabir instrumenta
 Predloženi instrument: uredba.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva
 nije primjenjivo
 •Savjetovanja s dionicima
 U prijedlogu se uzimaju u obzir mišljenja dionika, savjetodavnih vijeća, nacionalnih uprava, organizacija ribara i nevladinih organizacija.
 •Prikupljanje i primjena stručnih znanja
 Prijedlog se temelji na znanstvenim savjetima Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) te Znanstvenog, tehničkog i gospodarskog odbora za ribarstvo (STECF).
 •Procjena učinka
 Područje primjene uredbe o ribolovnim mogućnostima određeno je člankom 43. stavkom 3. Ugovora.
 •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje
 nije primjenjivo
 •Temeljna prava
 nije primjenjivo
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Predložene mjere neće imati utjecaj na proračun.
 5.OSTALI DIJELOVI
 •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 Predloženim izmjenama Uredba 2018/120 izmijenila bi se kako je opisano u nastavku.
 Kitopsina
 Na 12. sastanku Konferencije stranaka Konvencije o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja kitopsina (Rincodon typus) uvrštena je u Dodatak I. toj konvenciji. Tu bi vrstu stoga trebalo uvrstiti u popise vrsta čiji je ribolov zabranjen.
 Patarače
 Budući da je znanstveni savjet ustanovio da su patarače na potpodručju ICES-a 7 i patarače u zonama ICES-a 8a, 8b, 8d i 8e isti biološki stokovi, potrebno je predvidjeti fleksibilnost među područjima od 25 % iz potpodručja ICES-a 7 u zone ICES-a 8a, 8b, 8d i 8e za države članice koje imaju kvotu za te vrste na oba područja.
 Sjeverna kozica
 ICES je 26. ožujka 2018. objavio savjet za ulove sjeverne kozice (Pandalus borealis) u zonama ICES-a 3a i 4a istočno (Skagerrak, Kattegat i sjeverni dio Sjevernog mora, u Norveškoj brazdi). Nakon savjetovanja s Norveškom odlučeno je da će dodijeljena količina ulova sjeverne kozice za EU u Skagerraku iznositi 3 327 tona.
 Papalina
 ICES je 12. travnja objavio svoj godišnji savjet za papalinu (Sprattus sprattus) u Sjevernome moru. Prema savjetu ICES-a ulovi papaline u Sjevernome moru u razdoblju od 1. srpnja 2018. do 30. lipnja 2019. ne bi smjeli biti veći od 177 545 tona. Ribolovne mogućnosti za papalinu stoga bi trebalo utvrditi u skladu s tim.
 Haringa u Keltskome moru
 U ICES-ovu savjetu navodi se da se stok haringe u Keltskome moru ne nalazi unutar sigurnih bioloških granica, stoga bi trebalo izbrisati upućivanja na članak 7. stavak 2.
 Norveška ugotica
 ICES je 11. travnja 2018. ažurirao svoj savjet iz listopada 2017. o ribolovnim mogućnostima za norvešku ugoticu za razdoblje od 1. studenoga 2017. do 31. listopada 2018. Ribolovne mogućnosti za norvešku ugoticu trebalo bi stoga izmijeniti u skladu s tim te kako bi se uzela u obzir razmjena s trećim zemljama.
 Škamp
 Prema savjetu ICES-a, ako se ne može provesti podvodno istraživanje TV (UWTV), trebalo bi provesti kontrolni ribolov radi prikupljanja podataka o ulovu po jedinici napora za škampa u funkcionalnoj jedinici 25, u zoni ICES-a 8c. Ribolovne mogućnosti mijenjaju se kako bi se omogućio takav kontrolni ribolov.
 Prijenos ribolovnih mogućnosti za plovila EU-a na području primjene Konvencije SPRFMO-a
 Regionalna organizacija za upravljanje ribarstvom u južnom Pacifiku (SPRFMO) na svojem je šestom godišnjem sastanku u 2018. utvrdila ribolovne mogućnosti koje se sastoje od ukupnog dopuštenog ulova (TAC) za čileanskog šnjura u iznosu od 35 186 tona. Taj bi TAC trebalo uvrstiti u Uredbu.
 2018/0183 (NLE)
 Prijedlog
 UREDBE VIJEĆA
 o izmjeni Uredbe (EU) 2018/120 u pogledu određenih ribolovnih mogućnosti
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Uredbom Vijeća (EU) 2018/120
 1
 utvrđene su ribolovne mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije.
 (2)Na 12. sastanku Konferencije stranaka Konvencije o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja kitopsina (Rincodon typus) uvrštena je u Dodatak I. toj konvenciji. Tu bi vrstu stoga trebalo uvrstiti u popise vrsta čiji je ribolov zabranjen.
 (3)Savjet Međunarodnog vijeća za istraživanje mora )(ICES) ustanovio je da su patarače na potpodručju ICES-a 7 i patarače u zonama ICES-a 8a, 8b, 8d i 8e isti biološki stokovi, stoga je potrebno predvidjeti fleksibilnost među područjima od 25 % iz potpodručja ICES-a 7 u zone ICES-a 8a, 8b, 8d i 8e za države članice koje imaju kvotu za te vrste na oba područja.
 (4)ICES je 26. ožujka 2018. objavio savjet za ulove sjeverne kozice (Pandalus borealis) u zonama ICES-a 3a i 4a istočno (Skagerrak, Kattegat i sjeverni dio Sjevernog mora, u Norveškoj brazdi). Na temelju tog savjeta i nakon savjetovanja s Norveškom primjereno je udio Unije u ulovu sjeverne kozice u Skagerraku utvrditi na razini od 3 327 tona.
 (5)Prema ICES-ovu savjetu od 12. travnja 2018. ulov papaline (Sprattus sprattus) u Sjevernome moru u razdoblju od 1. srpnja 2018. do 30. lipnja 2019. ne bi smio biti veći od 177 545 tona. Ribolovne mogućnosti za papalinu trebalo bi utvrditi u skladu s tim.
 (6)ICES je 11. travnja 2018. objavio ažurirani za norvešku ugoticu za razdoblje od 1. studenoga 2017. do 31. listopada 2018. Ribolovne mogućnosti za norvešku ugoticu trebalo bi izmijeniti u skladu s tim.
 (7)Prema savjetu ICES-a, ako se ne može provesti podvodno TV istraživanje, trebalo bi provesti kontrolni ribolov radi prikupljanja podataka o ulovu po jedinici napora za škampa u funkcionalnoj jedinici 25, u potpodručju ICES-a 8c. Ribolovne mogućnosti trebalo bi izmijeniti kako bi se omogućio takav kontrolni ribolov.
 (8)Regionalna organizacija za upravljanje ribarstvom u južnom Pacifiku (SPRFMO) na svojem je šestom godišnjem sastanku održanom 2018. utvrdila ukupni dopušteni ulov (TAC) za čileanskog šnjura. Tu bi mjeru trebalo provesti u pravu Unije.
 (9)Ograničenja ulova predviđena Uredbom (EU) 2018/120 primjenjuju se od 1. siječnja 2018. Stoga bi se i odredbe ove Uredbe koje se odnose na ograničenja ulova trebale primjenjivati od tog datuma. Takvom retroaktivnom primjenom ne dovode se u pitanje načela pravne sigurnosti i zaštite opravdanih očekivanja jer dotične ribolovne mogućnosti još nisu iscrpljene,
 (10)Uredbu (EU) 2018/120 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
 DONIJELO JE OVU UREDBU:
 Članak 1.
 Uredba (EU) 2018/120 mijenja se kako slijedi:
 (a)u članku 13. stavku 1. dodaje se sljedeća točka:
 „kitopsina (Rhincodon typus) u svim vodama;”;
 (b)u članku 45. stavku 1. dodaje se sljedeća točka:
 „kitopsina (Rhincodon typus) u vodama Unije;”.
 (c)Prilozi I.A i I.J mijenjaju se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
 Članak 2.
 Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Primjenjuje se od 1. siječnja 2018., osim članka 1. točaka (a) i (b), koje se primjenjuju od dana stupanja na snagu ove Uredbe.
 Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Uredba Vijeća (EU) 2018/120 od 23. siječnja 2018. o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za ribarska plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije (SL L 27, 31.1.2018., str. 1.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles,29.5.2018.
 COM(2018) 352 final
 PRILOG
 PRIJEDLOGU UREDBE VIJEĆA
 o izmjeni Uredbe (EU) 2018/120 u pogledu određenih ribolovnih mogućnosti
 PRILOG
 1.Prilog I.A Uredbi (EU) 2018/120 mijenja se kako slijedi:
 (1)tablica s ribolovnim mogućnostima za patarače u zoni 7 zamjenjuje se sljedećom tablicom:
 „
 Vrsta:
 patarače
 Zona:
 7
 Lepidorhombus spp.
 (LEZ/07.)
 Belgija
 333
 (1)
 Analitički TAC
 Španjolska
 3 693
 (2)
 Primjenjuje se članak 7. stavak 2. ove Uredbe.
 Francuska
 4 481
 (2)
 Primjenjuje se članak 12. stavak 1. ove Uredbe.
 Irska
 2 038
 (1)
 Ujedinjena Kraljevina
 1 765
 (1)
 Unija
 12 310
 TAC
 12 310
 (1)
 Ukupno 5 % te kvote smije se iskoristiti u zonama 8a, 8b, 8d i 8e (LEZ/*8ABDE) za usputne ulove u usmjerenom ribolovu lista.
 (2)
 Ukupno 25 % te kvote smije se izloviti u zonama 8a, 8b, 8d i 8e (LEZ/*8ABDE).
 ”;
 (2)tablica ribolovnih mogućnosti za sjevernu kozicu u zoni 3a zamjenjuje se sljedećom tablicom:
 „
 Vrsta:
 sjeverna kozica
 Zona:
 3a
 Pandalus borealis
 (PRA/03A.)
 Danska
 2 162
 Zaštitni TAC
 Švedska
 1 165
 Primjenjuje se članak 7. stavak 2. ove Uredbe.
 Unija
 3 327
 Ne primjenjuje se članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96.
 Ne primjenjuje se članak 4. Uredbe (EZ) br. 847/96.
 TAC
 6 230
 ”;
 (3)tablica s ribolovnim mogućnostima za papalinu i povezane usputne ulove u vodama Unije u zonama 2a i 4 zamjenjuje se sljedećom tablicom:
 „
 Vrsta:
 papalina i povezani usputni ulovi
 Zona:
 vode Unije u zonama 2 a i 4
 Sprattus sprattus
 (SPR/2AC4-C)
 Belgija
 1 911
 (1)(2)
 Analitički TAC
 Danska
 155 660
 (1)(2)
 Njemačka
 1 911
 (1)(2)
 Francuska
 1 911
 (1)(2)
 Nizozemska
 1 911
 (1)(2)
 Švedska
 1 330
 (1)(2)(3)
 Ujedinjena Kraljevina
 1 911
 (1)(2)
 Unija
 166 545
 (1)
 Norveška
 10 000
 (1)
 Farski otoci
 1 000
 (1)(4)
 TAC
 177 545
 (1)
 (1)
 Kvota se smije loviti samo od 1. srpnja 2018. do 30. lipnja 2019.
 (2)
 Do 2 % kvote može se sastojati od usputnih ulova pišmolja (OTH/ *2AC4C). Usputni ulovi pišmolja oduzeti od kvote na temelju ove odredbe i usputni ulovi vrsta oduzeti od kvote na temelju članka 15. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1380/2013 zajedno ne smiju premašivati 9 % kvote.
 (3)
 Uključujući hujicu.
 (4)
 Može sadržavati do 4 % usputnog ulova haringe.
 ”;
 (4)u tablici s ribolovnim mogućnostima za haringu u vodama Unije u zonama 7g, 7h, 7j i 7k, napomena „Primjenjuje se članak 7. stavak 2. ove Uredbe.” briše se;
 (5)tablica s ribolovnim mogućnostima za norvešku ugoticu i povezane usputne ulove u zoni 3a i vodama Unije u zonama 2a i 4 zamjenjuje se sljedećom tablicom:
 „
 Vrsta:
 norveška ugotica i povezani usputni ulovi
 Zona:
 3a; vode Unije u zonama 2 a i 4
 Trisopterus esmarki
 (NOP/2A3A4.)
 Danska
 85 186
 (1)
 Analitički TAC
 Njemačka
 16
 (1)(2)
 Ne primjenjuje se članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96.
 Nizozemska
 63
 (1)(2)
 Ne primjenjuje se članak 4. Uredbe (EZ) br. 847/96.
 Unija
 85 265
 (1)(3)
 Norveška
 15 000
 (4)
 Farski otoci
 6 000
 (5)
 TAC
 nije relevantno
 (1)
 Do 5 % kvote može se sastojati od usputnih ulova koljaka i pišmolja (OT2/*2A3A4). Usputni ulovi koljaka i pišmolja oduzeti od kvote na temelju ove odredbe i usputni ulovi vrsta oduzeti od kvote na temelju članka 15. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1380/2013 zajedno ne smiju premašivati 9 % kvote.
 (2)
 Kvota se smije loviti samo u vodama Unije u zonama ICES-a 2a, 3a i 4.
 (3)
 Kvota Unije smije se loviti samo od 1. studenoga 2017. do 31. listopada 2018.
 (4)
 Rabi se odvajajuća rešetka.
 (5)
 Rabi se odvajajuća rešetka. Uključuje najviše 15 % neizbježnih usputnih ulova (NOP/*2A3A4) koji su oduzeti od te kvote.
 ”;
 (6)tablica s ribolovnim mogućnostima za škampa u zoni 8c zamjenjuje se sljedećom tablicom:
 „
 Vrsta:
 škamp
 Zona:
 8c
 Nephrops norvegicus
 (NEP/08C.)
 Španjolska
 2
 (1)
 Zaštitni TAC
 Francuska
 0
 Unija
 2
 (1)
 TAC
 2
 (1)
 (1)
 Isključivo za ulove ulovljene u okviru kontrolnog ribolova radi prikupljanja podataka o ulovu po jedinici napora (CPUE) u funkcionalnoj jedinici 25 u pet izlazaka u ribolov mjesečno u kolovozu i rujnu plovilima na kojima su prisutni promatrači.
 ”;
 2.U Prilogu I.J Uredbi (EU) 2018/120 tablica s ribolovnim mogućnostima za čileanskog šnjura na području primjene Konvencije SPRFMO-a zamjenjuje se sljedećom tablicom:
 „
 Vrsta:
 čileanski šnjur
 Zona:
 područje primjene Konvencije SPRFMO-a
 Trachurus murphyi
 (CJM/SPRFMO)
 Njemačka
 8 849,28
 Analitički TAC
 Nizozemska
 9 591,70
 Ne primjenjuje se članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96.
 Litva
 6 157,56
 Ne primjenjuje se članak 4. Uredbe (EZ) br. 847/96.
 Poljska
 10 587,46
 Unija
 35 186
 TAC
 nije relevantno
 ”.


text:
 19.11.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 313/28
 DECYZJA NR 1/2016 KOMITETU STOWARZYSZENIA UE–REPUBLIKA MOŁDAWII W SKŁADZIE ROZSTRZYGAJĄCYM KWESTIE DOTYCZĄCE HANDLU
 z dnia 19 października 2016 r.
 w sprawie aktualizacji załącznika XVI do układu o stowarzyszeniu [2016/2027]
 KOMITET STOWARZYSZENIA W SKŁADZIE ROZSTRZYGAJĄCYM KWESTIE DOTYCZĄCE HANDLU,
 uwzględniając Układ o stowarzyszeniu między Unią Europejską i Europejską Wspólnotą Energii Atomowej oraz ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Mołdawii, z drugiej strony, w szczególności jego art. 173 i 436,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Układ o stowarzyszeniu między Unią Europejską i Europejską Wspólnotą Energii Atomowej oraz ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Mołdawii, z drugiej strony (1) (zwany dalej „Układem”) wszedł w życie w dniu 1 lipca 2016 r.
 (2)
 Zgodnie z art. 173 Układu Republika Mołdawii ma stopniowo osiągnąć zgodność z dorobkiem prawnym Unii zgodnie z postanowieniami załącznika XVI do Układu.
 (3)
 Od parafowania Układu w dniu 29 listopada 2013 r. niektóre unijne akty prawne wymienione w załączniku XVI do Układu zostały zmienione, przekształcone lub uchylone i zastąpione nowymi aktami. W szczególności Unia przyjęła i przekazała Republice Mołdawii do wiadomości następujące akty prawne:
 a)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/35/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku sprzętu elektrycznego przewidzianego do stosowania w określonych granicach napięcia (2);
 b)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/29/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku prostych zbiorników ciśnieniowych (3);
 c)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/30/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do kompatybilności elektromagnetycznej (4);
 d)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/34/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do urządzeń i systemów ochronnych przeznaczonych do użytku w atmosferze potencjalnie wybuchowej (5);
 e)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/28/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku i kontroli materiałów wybuchowych przeznaczonych do użytku cywilnego (6);
 f)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/33/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich dotyczących dźwigów i elementów bezpieczeństwa do dźwigów (7);
 g)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/32/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku przyrządów pomiarowych (8);
 h)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/31/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku wag nieautomatycznych (9);
 i)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/68/UE z dnia 15 maja 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku urządzeń ciśnieniowych (10);
 j)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/53/UE z dnia 16 kwietnia 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich dotyczących udostępniania na rynku urządzeń radiowych i uchylająca dyrektywę 1999/5/WE (11);
 k)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2013/53/UE z dnia 20 listopada 2013 r. w sprawie rekreacyjnych jednostek pływających i skuterów wodnych i uchylająca dyrektywę 94/25/WE (12);
 l)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2013/29/UE z dnia 12 czerwca 2013 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku wyrobów pirotechnicznych (13);
 m)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2010/35/UE z dnia 16 czerwca 2010 r. w sprawie ciśnieniowych urządzeń transportowych oraz uchylająca dyrektywy Rady 76/767/EWG, 84/525/EWG, 84/526/EWG, 84/527/EWG oraz 1999/36/WE (14);
 n)
 rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 168/2013 z dnia 15 stycznia 2013 r. w sprawie homologacji i nadzoru rynku pojazdów dwu- lub trzykołowych oraz czterokołowców (15);
 o)
 rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 167/2013 z dnia 5 lutego 2013 r. w sprawie homologacji i nadzoru rynku pojazdów rolniczych i leśnych (16);
 p)
 rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 649/2012 z dnia 4 lipca 2012 r. dotyczące wywozu i przywozu niebezpiecznych chemikaliów (17);
 q)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2012/18/UE z dnia 4 lipca 2012 r. w sprawie kontroli zagrożeń poważnymi awariami związanymi z substancjami niebezpiecznymi, zmieniająca, a następnie uchylająca dyrektywę Rady 96/82/WE (18);
 r)
 dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2012/19/UE z dnia 4 lipca 2012 r. w sprawie zużytego sprzętu elektrycznego i elektronicznego (WEEE) (19);
 (4)
 Niektóre akty Unii wymienione w załączniku XVI są również wymienione w załączniku IV (Ochrona konsumentów) i załączniku XI (Środowisko) do Układu. W celu zachowania przejrzystości obowiązujące terminy dostosowania tych aktów wymienionych w załączniku XVI, powinny zostać dostosowane do terminów określonych w załączniku IV (Ochrona konsumentów) i załączniku XI (Środowisko) do Układu.
 (5)
 Należy uaktualnić załącznik XVI do Układu, aby odzwierciedlał on zmiany dotyczące prawodawstwa Unii wymienionego w tym załączniku, zgodnie z art. 436 ust. 3 Układu. W celu zachowania przejrzystości sekcje załącznika XVI do Układu, których dotyczą te zmiany, powinny zostać uaktualnione w całości.
 (6)
 Republika Mołdawii kontynuuje proces zbliżenia swojego ustawodawstwa do prawodawstwa Unii, zgodnie z harmonogramem i priorytetami określonymi w załączniku XVI do Układu. Dlatego należy zapewnić, aby ostatnie zmiany prawodawstwa Unii zostały szybko i skutecznie uwzględnione w trwającym procesie zbliżania, i wziąć pod uwagę postęp poczyniony przez Republikę Mołdawii.
 (7)
 Należy przewidzieć okresy przejściowe dla Republiki Mołdawii w celu uwzględnienia nowych aktów prawnych Unii w jej ustawodawstwie krajowym oraz okres dostosowawczy dla producentów i importerów. W związku z tym terminy zbliżenia prawodawstwa krajowego do nowych aktów Unii zostaną przedłużone.
 (8)
 Zgodnie z art. 436 ust. 3 Układu Rada Stowarzyszenia UE–Republika Mołdawii jest uprawniona do aktualizacji i zmiany załączników do Układu. Rada Stowarzyszenia decyzją nr 3/2014 z dnia 16 grudnia 2014 r. upoważniła Komitet Stowarzyszenia w składzie rozstrzygającym kwestie dotyczące handlu do dokonania aktualizacji lub zmiany niektórych załączników dotyczących kwestii związanych z handlem,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 Sekcja „Ramy przepisów horyzontalnych dotyczących wprowadzania produktów do obrotu”, sekcja „Prawodawstwo oparte na zasadach nowego podejścia, w którym przewidziano oznakowanie CE”, sekcja „Dyrektywy oparte na zasadach nowego podejścia lub globalnego podejścia, ale w których nie przewidziano oznakowania CE”, podsekcja 2 „Pojazdy dwu- lub trzykołowe” i podsekcja 3 „Kołowe ciągniki rolnicze lub leśne” w sekcji „Budowa pojazdów silnikowych”, podsekcja 1 „REACH i wdrażanie REACH”, podsekcja 2 „Niebezpieczne chemikalia” i podsekcja 3 „Klasyfikacja, pakowanie i etykietowanie” w sekcji „Substancje chemiczne” w załączniku XVI do Układu o stowarzyszeniu między Unią Europejską i Europejską Wspólnotą Energii Atomowej oraz ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Mołdawii, z drugiej strony, zostają zastąpione tekstem znajdującym się w załączniku do niniejszej decyzji.
 Artykuł 2
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej przyjęcia.
 Sporządzono w Brukseli dnia 19 października 2016 r.
 W imieniu Komitetu Stowarzyszenia w składzie rozstrzygającym kwestie dotyczące handlu
 P. SOURMELIS
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 260 z 30.8.2014, s. 4.
 (2) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 357.
 (3) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 45.
 (4) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 79.
 (5) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 309.
 (6) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 1.
 (7) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 251.
 (8) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 149.
 (9) Dz.U. L 96 z 29.3.2014, s. 107.
 (10) Dz.U. L 189 z 27.6.2014, s. 164.
 (11) Dz.U. L 153 z 22.5.2014, s. 62.
 (12) Dz.U. L 354 z 28.12.2013, s. 90.
 (13) Dz.U. L 178 z 28.6.2013, s. 27.
 (14) Dz.U. L 165 z 30.6.2010, s. 1.
 (15) Dz.U. L 60 z 2.3.2013, s. 52.
 (16) Dz.U. L 60 z 2.3.2013, s. 1.
 (17) Dz.U. L 201 z 27.7.2012, s. 60.
 (18) Dz.U. L 197 z 24.7.2012, s. 1.
 (19) Dz.U. L 197 z 24.7.2012, s. 38.
 ZAŁĄCZNIK
 AKTUALIZACJA ZAŁĄCZNIKA XVI DO UKŁADU
 Sekcja „Ramy przepisów horyzontalnych dotyczących wprowadzania produktów do obrotu”, sekcja „Prawodawstwo oparte na zasadach nowego podejścia, w którym przewidziano oznakowanie CE”, sekcja „Dyrektywy oparte na zasadach nowego podejścia lub globalnego podejścia, ale w których nie przewidziano oznakowania CE”, podsekcja 2 „Pojazdy dwu- lub trzykołowe” i podsekcja 3 „Kołowe ciągniki rolnicze lub leśne” w sekcji „Budowa pojazdów silnikowych”, podsekcja 1 „REACH i wdrażanie REACH”, podsekcja 2 „Niebezpieczne chemikalia” i podsekcja 3 „Klasyfikacja, pakowanie i etykietowanie” w sekcji „Substancje chemiczne” w załączniku XVI do Układu otrzymują brzmienie:
 „Prawodawstwo unijne
 Termin zbliżenia przepisów
 RAMY PRZEPISÓW HORYZONTALNYCH DOTYCZĄCYCH WPROWADZANIA PRODUKTÓW DO OBROTU
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 765/2008 z dnia 9 lipca 2008 r. ustanawiające wymagania w zakresie akredytacji i nadzoru rynku odnoszące się do warunków wprowadzania produktów do obrotu i uchylające rozporządzenie (EWG) nr 339/93
 Decyzja Parlamentu Europejskiego i Rady nr 768/2008/WE z dnia 9 lipca 2008 r. w sprawie wspólnych ram dotyczących wprowadzania produktów do obrotu, uchylająca decyzję Rady 93/465/EWG
 Zbliżenie przepisów z dniem wejścia w życie ustawy nr 235 z dnia 1 grudnia 2011 r.
 Dyrektywa 2001/95/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 3 grudnia 2001 r. w sprawie ogólnego bezpieczeństwa produktów
 2016
 Dyrektywa Rady 85/374/EWG z dnia 25 lipca 1985 r. w sprawie zbliżenia przepisów ustawowych, wykonawczych i administracyjnych państw członkowskich dotyczących odpowiedzialności za produkty wadliwe
 2012
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1025/2012 z dnia 25 października 2012 r. w sprawie normalizacji europejskiej, zmieniające dyrektywy Rady 89/686/EWG i 93/15/EWG oraz dyrektywy Parlamentu Europejskiego i Rady 94/9/WE, 94/25/WE, 95/16/WE, 97/23/WE, 98/34/WE, 2004/22/WE, 2007/23/WE, 2009/23/WE i 2009/105/WE oraz uchylające decyzję Rady 87/95/EWG i decyzję Parlamentu Europejskiego i Rady nr 1673/2006/WE
 2015
 Dyrektywa Rady 80/181/EWG z dnia 20 grudnia 1979 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do jednostek miar i uchylająca dyrektywę 71/354/EWG, zmieniona dyrektywą Parlamentu Europejskiego i Rady 2009/3/WE
 2015
 PRAWODAWSTWO OPARTE NA ZASADACH NOWEGO PODEJŚCIA, W KTÓRYM PRZEWIDZIANO OZNAKOWANIE CE
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/35/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku sprzętu elektrycznego przewidzianego do stosowania w określonych granicach napięcia
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/29/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku prostych zbiorników ciśnieniowych
 2017
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 305/2011 z dnia 9 marca 2011 r. ustanawiające zharmonizowane warunki wprowadzania do obrotu wyrobów budowlanych i uchylające dyrektywę Rady 89/106/EWG
 Pełne zbliżenie: 2015
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/30/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do kompatybilności elektromagnetycznej
 2017
 Dyrektywa Rady 89/686/EWG z dnia 21 grudnia 1989 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do wyposażenia ochrony osobistej
 Przegląd i pełne zbliżenie: 2015
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2009/142/WE z dnia 30 listopada 2009 r. odnosząca się do urządzeń spalających paliwa gazowe
 Przegląd i pełne zbliżenie: 2016
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2000/9/WE z dnia 20 marca 2000 r. odnosząca się do urządzeń kolei linowych przeznaczonych do przewozu osób
 2015
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/34/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do urządzeń i systemów ochronnych przeznaczonych do użytku w atmosferze potencjalnie wybuchowej
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/28/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku i kontroli materiałów wybuchowych przeznaczonych do użytku cywilnego
 Decyzja Komisji 2004/388/WE z dnia 15 kwietnia 2004 r. w sprawie dokumentu wewnątrzwspólnotowego przemieszczenia materiałów wybuchowych
 Dyrektywa Komisji 2008/43/WE z dnia 4 kwietnia 2008 r. w sprawie ustanowienia systemu oznaczania i śledzenia materiałów wybuchowych przeznaczonych do użytku cywilnego, zgodnie z dyrektywą Rady 93/15/EWG
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/33/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich dotyczących dźwigów i elementów bezpieczeństwa do dźwigów
 2017
 Dyrektywa 2006/42/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 17 maja 2006 r. w sprawie maszyn i zmieniająca dyrektywę 95/16/WE
 2015
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/32/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku przyrządów pomiarowych
 2017
 Dyrektywa Rady 93/42/EWG z dnia 14 czerwca 1993 r. dotycząca wyrobów medycznych
 Dyrektywa Rady z dnia 20 czerwca 1990 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do wyrobów medycznych aktywnego osadzania (90/385/EWG)
 Dyrektywa 98/79/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 27 października 1998 r. w sprawie wyrobów medycznych używanych do diagnozy in vitro
 Przegląd i pełne zbliżenie: 2015
 Dyrektywa Rady 92/42/EWG z dnia 21 maja 1992 r. w sprawie wymogów sprawności dla nowych kotłów wody gorącej opalanych paliwem płynnym lub gazowym
 Pełne zbliżenie: 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/31/UE z dnia 26 lutego 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku wag nieautomatycznych
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/68/UE z dnia 15 maja 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku urządzeń ciśnieniowych
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2014/53/UE z dnia 16 kwietnia 2014 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich dotyczących udostępniania na rynku urządzeń radiowych i uchylająca dyrektywę 1999/5/WE
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2013/53/UE z dnia 20 listopada 2013 r. w sprawie rekreacyjnych jednostek pływających i skuterów wodnych i uchylająca dyrektywę 94/25/WE
 2018
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2009/48/WE z dnia 18 czerwca 2009 r. w sprawie bezpieczeństwa zabawek
 Przegląd i pełne zbliżenie: 2015
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2013/29/UE z dnia 12 czerwca 2013 r. w sprawie harmonizacji ustawodawstw państw członkowskich odnoszących się do udostępniania na rynku wyrobów pirotechnicznych
 2017
 DYREKTYWY OPARTE NA ZASADACH NOWEGO PODEJŚCIA LUB GLOBALNEGO PODEJŚCIA, ALE W KTÓRYCH NIE PRZEWIDZIANO OZNAKOWANIA CE
 Dyrektywa 94/62/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 20 grudnia 1994 r. w sprawie opakowań i odpadów opakowaniowych
 2015
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2010/35/UE z dnia 16 czerwca 2010 r. w sprawie ciśnieniowych urządzeń transportowych oraz uchylająca dyrektywy Rady 76/767/EWG, 84/525/EWG, 84/526/EWG, 84/527/EWG oraz 1999/36/WE
 2017
 KONSTRUKCJA POJAZDÓW SILNIKOWYCH
 2. Dwu- lub trzykołowe pojazdy silnikowe
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 168/2013 z dnia 15 stycznia 2013 r. w sprawie homologacji i nadzoru rynku pojazdów dwu- lub trzykołowych oraz czterokołowców.
 2017
 3. Kołowe ciągniki rolnicze lub leśne
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 167/2013 z dnia 5 lutego 2013 r. w sprawie homologacji i nadzoru rynku pojazdów rolniczych i leśnych
 2016
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2008/2/WE z dnia 15 stycznia 2008 r. w sprawie pola widzenia i wycieraczek szyb przednich w kołowych ciągnikach rolniczych i leśnych
 2016
 CHEMIKALIA
 1. REACH i wdrożenie REACH
 Rozporządzenie (WE) nr 1907/2006 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 18 grudnia 2006 r. w sprawie rejestracji, oceny, udzielania zezwoleń i stosowanych ograniczeń w zakresie chemikaliów (REACH) i utworzenia Europejskiej Agencji Chemikaliów, zmieniające dyrektywę 1999/45/WE oraz uchylające rozporządzenie Rady (EWG) nr 793/93 i rozporządzenie Komisji (WE) nr 1488/94, jak również dyrektywę Rady 76/769/EWG i dyrektywy Komisji 91/155/EWG, 93/67/EWG, 93/105/WE i 2000/21/WE
 2019
 Rozporządzenie Komisji (WE) nr 440/2008 z dnia 30 maja 2008 r. ustalające metody badań zgodnie z rozporządzeniem (WE) nr 1907/2006 Parlamentu Europejskiego i Rady w sprawie rejestracji, oceny, udzielania zezwoleń i stosowanych ograniczeń w zakresie chemikaliów (REACH)
 2019
 2. Niebezpieczne chemikalia
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 649/2012 z dnia 4 lipca 2012 r. dotyczące wywozu i przywozu niebezpiecznych chemikaliów
 2017
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2012/18/UE z dnia 4 lipca 2012 r. w sprawie kontroli zagrożeń poważnymi awariami związanymi z substancjami niebezpiecznymi, zmieniająca, a następnie uchylająca dyrektywę Rady 96/82/WE
 2021
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2011/65/UE z dnia 8 czerwca 2011 r. w sprawie ograniczenia stosowania niektórych niebezpiecznych substancji w sprzęcie elektrycznym i elektronicznym
 2014
 Dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady 2012/19/UE z dnia 4 lipca 2012 r. w sprawie zużytego sprzętu elektrycznego i elektronicznego (WEEE)
 2016
 Dyrektywa 2006/66/WE Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 6 września 2006 r. w sprawie baterii i akumulatorów oraz zużytych baterii i akumulatorów, uchylające dyrektywę 91/157/EWG
 2013–2014
 Dyrektywa Rady 96/59/WE z dnia 16 września 1996 r. w sprawie unieszkodliwiania polichlorowanych bifenyli i polichlorowanych trifenyli (PCB/PCT)
 Zbliżenie przepisów zrealizowane w 2009 r.
 Rozporządzenie (WE) nr 850/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 29 kwietnia 2004 r. dotyczące trwałych zanieczyszczeń organicznych, zmieniające dyrektywę 79/117/EWG
 2013–2014
 3. Klasyfikacja, oznakowanie i pakowanie
 Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 1272/2008 z dnia 16 grudnia 2008 r. w sprawie klasyfikacji, oznakowania i pakowania substancji i mieszanin, zmieniające i uchylające dyrektywy 67/548/EWG i 1999/45/WE oraz zmieniające rozporządzenie (WE) nr 1907/2006
 2021”


text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 22002D0019
 Official Journal L 110 , 25/04/2002 P. 0017 - 0018
 Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEENru 19/2002ta' l-1 ta' Marzu 2002li temenda l-Anness XIII (It-Trasport) mal-Ftehim dwar iż-ŻEEIL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat bil-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa 'l quddiem imsejjaħ "il-Ftehim", u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,Billi:(1) L-Anness XIII mal-Ftehim kien emendat bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 6/2002 ta' l-1 ta' Frar 2002 [1].(2) Ir-Rakkommandazzjoni tal-Kummisjoni 2001/290/KE tal-21 ta' Marzu 2001 dwar il-parametri bażiċi tas-sistema trans-Ewropea tal-ferroviji ta' veloċità qawwija riferita fl-Artikolu 5(3)(b) tad-Direttiva 96/48/KE [2], trid tiġi inkorporata fil-Ftehim,IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ:Artikolu 1Il-punt li ġej għandu jiddaħħal wara l-punt 93 (ir-Riżoluzzjoni tal-Kunsill 2000C 56/02) fl-Anness XIII mal-Ftehim:"94. 32001 H 0290: Ir-Rakkommandazzjoni tal-Kummisjoni 2001/290/KE tal-21 ta' Marzu 2001 dwar il-parametri bażiċi tas-sistema trans-Ewropea tal-ferroviji ta' veloċità qawwija riferita fl-Artikolu 5(3)(b) tad-Direttiva 96/48/KE (ĠU L 100, tal-11.4.2001, p. 17)."Artikolu 2Għandhom ikunu awtentiċi t-testi tad-Deċiżjoni 2001/290/KE fl-ilsien Islandiż u l-ilsien Norveġiż, li jridu jiġu ppubblikati fis-Suppliment għaż-ŻEE mal-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej.Artikolu 3Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fit-2 ta' Marzu 2002, sakemm in-notifiki kollha skond l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ikunu ġew magħmula lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE [3].Artikolu 4Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE tal-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej u fis-Suppliment għaż-ŻEE ta' miegħu.Magħmula fi Brussel, fl-1 ta' Marzu 2002.Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEEIl-PresidentP. Westerlund[1] ĠU L 88, ta' l-4.4.2002, p. 12.[2] ĠU L 100, tal-11.4.2001, p. 17.[3] Ebda ħtiġiet kostituzzjonali indikati.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Lutherska bekännelsekyrkan (LBK) är ett bibeltroget lutherskt kyrkosamfund bestående av sju församlingar i Sverige.
 Lutherska bekännelsekyrkan menar att de lutherska bekännelseskrifterna, samlade i Konkordieboken från 1580, fullt ut är en rätt tolkning av den kristna tron och Bibeln. Man håller sig därför bland annat till Luthers lilla katekes och de tre grundsatserna nåden allena, tron allena och skriften allena. Lutherska bekännelsekyrkan tror, lär och bekänner att Bibeln är Guds ord och att den därmed är pålitlig och ofelbar.
 Samfundet bildades 1974 efter att Siegbert Becker från Wisconsin Evangelical Lutheran Synod (WELS) bjudits in att undervisa på Stiftelsen Biblicum.
 Kyrkans officiella organ är tidskriften Bibel och Bekännelse som utkommer fem gånger per år. Kyrkans verksamhet består också av damlag, församlingsverksamhet, konferenser, läger, pastorsutbildning, skypeandakter, sändningar och ungdomsverksamhet. Lutherska bekännelsekyrkan drev tidigare ett teologiskt seminarium i samarbete med Stiftelsen Biblicum i Ljungby.
 På grund av oenigheter i vissa frågor kring nattvarden och prästämbetet 1987 lämnade församlingarna i Yxenhult, Uppsala och Skellefteå LBK och bildade 1990 Evangelisk-Lutherska bekännelsekyrkan.
 Lutherska bekännelsekyrkan tillhör den Konfessionella evangelisk-lutherska konferensen (CELC) och har kyrkogemenskap med övriga medlemskyrkor runt om i världen.
 Församlingar
 Sverige
 S:t Jakobs evangelisk-lutherska församling i Piteå
 Lutherska Immanuelförsamlingen i Umeå
 S:t Paulus evangelisk-lutherska församling i Uppsala
 Lutherska bekännelsekyrkan i Stockholm
 Lutherska bekännelsekyrkan i Norrköping / Västerås
 Heliga Trefaldighets församling i Göteborg
 S:t Markus församling i Ljungby
 Se även
 Evangelisk-Lutherska bekännelsekyrkan
 Fotnoter
 Externa länkar
 Lutherska bekännelsekyrkans hemsida
 Kyrksajten.se: Samfundslista för kyrkor och församlingar i Sverige/Lutherska bekännelsekyrkan
 WELS webbplats
 Lutherska samfund i Norge
 Lutherska samfund i Sverige
 Svensk frikyrkorörelse
 Religiösa organisationer bildade 1974


text:
 26.10.2015
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 354/42
 Žaloba podaná 31. augusta 2015 – LG Electronics/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
 (Vec T-500/15)
 (2015/C 354/51)
 Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: M. Graf, advokát)
 Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
 Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Nemecko)
 Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT
 Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.
 Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „VIEWTY PRO“ – prihláška č. 9 125 071.
 Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.
 Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. júna 2015 vo veci R 1940/2014-2.
 Návrhy
 Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
 —
 zrušil napadnuté rozhodnutie,
 —
 uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.
 Uvádzaný žalobný dôvod
 —
 porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.