type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52011PC0039
 [pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2011.2.4KOM(2011) 39 galutinis2011/0018 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 367/2006, nustatantis galutinį kompensacinį muitą Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelės importuiAIŠKINAMASIS MEMORANDUMASPASIūLYMO APLINKYBėS |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Šis pasiūlymas susijęs su 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas) atliekant antisubsidijų tyrimą dėl importuojamos Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelės. |Bendrosios aplinkybės Šis pasiūlymas teikiamas atsižvelgiant į pagrindinio reglamento įgyvendinimą ir yra parengtas remiantis tyrimu, atliktu pagal pagrindiniame reglamente nustatytus esminius ir procedūrinius reikalavimus. |Pasiūlymo srityje taikomos priemonės Tarybos reglamentas (EB) Nr. 367/2006, nustatantis galutinį kompensacinį muitą Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelės importui, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 806/2010. |Derėjimas su kitomis Europos Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Netaikoma. |KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS šALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMAS |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Su tyrimu susijusios suinteresuotosios šalys turėjo galimybę ginti savo interesus atliekant tyrimą pagal pagrindinio reglamento nuostatas. |Tiriamųjų duomenų rinkimas ir naudojimas |Nepriklausomo tyrimo neprireikė. |Poveikio vertinimas Šis pasiūlymas parengtas įgyvendinant pagrindinį reglamentą. Pagrindiniame reglamente nenumatomas bendras poveikio vertinimas, bet jame pateiktas išsamus būtinų įvertinti sąlygų sąrašas. |TEISINIAI PASIūLYMO ASPEKTAI |Siūlomų veiksmų santrauka 2010 m. sausio 14 d. Komisija inicijavo kompensacinių priemonių, taikomų importuojamai Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelei, dalinę tarpinę peržiūrą. Peržiūra inicijuota, nes pareiškėjas, Indijos eksportuojantis gamintojas, pateikė pakankamai prima facie įrodymų, kad pasikeitė su subsidijavimu susijusios aplinkybės, kurių pagrindu buvo nustatytos priemonės, ir kad šie pokyčiai yra ilgalaikiai. Atlikus dalinės tarpinės peržiūros tyrimą nustatyta, kad i) susijusio Indijos gamintojo subsidijavimo lygis sumažėjo; ii) faktinės tirtų schemų sąlygos ir jų kompensacinis pobūdis nepasikeitė. Kadangi yra įrodyta, kad ateityje pareiškėjas ir toliau gaus subsidijas, kurių suma gerokai mažesnė nei šiuo metu jam taikoma muito norma, todėl atsižvelgiant į naujus nustatytus faktus taikomų priemonių lygis turėtų būti iš dalies pakeistas. Pasikeitusių aplinkybių pobūdis laikomas ilgalaikiu. Todėl Tarybai siūloma priimti pridedamą reglamento, kuriuo susijusiam Indijos gamintojui taikoma muito norma būtų pakeista 11 % muito norma, pasiūlymą. Šis reglamentas turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ne vėliau kaip 2011 m. balandžio 14 d. |Teisinis pagrindas 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių, ypač jo 19 ir 22 straipsniai. |Subsidiarumo principas Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. |Proporcingumo principas Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą, nes veiksmų pobūdis yra aprašytas minėtame pagrindiniame reglamente, nesuteikiant galimybės taikyti nacionalinį sprendimą. Nuoroda apie Sąjungai, nacionalinėms vyriausybėms, regionų ir vietos valdžios institucijoms, ūkinės veiklos vykdytojams ir piliečiams tenkančios finansinės ir administracinės naštos mažinimą ir jos proporcingumą pasiūlymo tikslui netaikoma. |Pasirinkta priemonė |Siūloma priemonė – Tarybos reglamentas. |Kitos priemonės būtų netinkamos, nes pagrindiniame reglamente kitų galimybių nenumatyta. |POVEIKIS BIUDžETUI |Pasiūlymas neturi poveikio Sąjungos biudžetui. |2011/0018 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 367/2006, nustatantis galutinį kompensacinį muitą Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelės importuiEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas)[1], ypač į jo 19 ir 22 straipsnius,atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau – Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. PROCEDŪRA1. Ankstesnis tyrimas ir galiojančios kompensacinės priemonės2. 1999 m. gruodžio mėn. Reglamentu (EB) Nr. 2597/1999[2] Taryba nustatė galutinį kompensacinį muitą importuojamai Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelei (toliau – nagrinėjamasis produktas), kurios KN kodai šiuo metu yra ex 3920 62 19 ir ex 3920 62 90. Nustatytos priemonės buvo ad valorem kompensacinis muitas, kurio dydis individualiai nurodytų eksportuotojų importuojamiems produktams buvo 3,8–19,1 %, o visų kitų bendrovių importuojamam nagrinėjamajam produktui buvo taikoma 19,1 % muito norma. Pradinio tyrimo tiriamasis laikotarpis buvo 1997 m. spalio 1 d.–1998 m. rugsėjo 30 d.3. 2006 m. kovo mėn. Taryba po priemonių galiojimo termino peržiūros pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį Reglamentu (EB) Nr. 367/2006[3] (toliau – Reglamentas (EB) Nr. 367/2006) importuojamai Indijos kilmės PET plėvelei toliau taikė galutinį kompensacinį muitą, nustatytą Reglamentu (EB) Nr. 2597/1999. Peržiūros tiriamasis laikotarpis buvo 2003 m. spalio 1 d.–2004 m. rugsėjo 30 d.4. 2006 m. rugpjūčio mėn., atlikus tarpinę peržiūrą dėl Indijos PET plėvelės gamintojo subsidijavimo, Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1288/2006[4] iš dalies pakeitė Reglamentu (EB) Nr. 367/2006 šiai bendrovei nustatytą galutinį kompensacinį muitą.5. 2006 m. rugpjūčio mėn., atlikus tarpinę peržiūrą dėl Indijos PET plėvelės gamintojo subsidijavimo, Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1124/2006[5] iš dalies pakeitė Reglamentu (EB) Nr. 367/2006 šiai bendrovei nustatytą galutinį kompensacinį muitą.6. 2009 m. sausio mėn., atlikus dalinę tarpinę peržiūrą, kurią Komisija inicijavo savo iniciatyva dėl penkių Indijos PET plėvelės gamintojų subsidijavimo, Taryba Reglamentu (EB) Nr. 15/2009[6] iš dalies pakeitė Reglamentu (EB) Nr. 367/2006 šioms bendrovėms nustatytą galutinį kompensacinį muitą ir Reglamentu (EB) Nr. 1292/2007[7] šioms bendrovėms nustatytus galutinius antidempingo muitus.7. 2010 m. birželio mėn., atlikus dalinę tarpinę peržiūrą dėl Indijos PET plėvelės gamintojo subsidijavimo, Taryba Reglamentu (ES) Nr. 579/2010[8] iš dalies pakeitė Reglamentu (EB) Nr. 367/2006 šiai bendrovei nustatytą galutinį kompensacinį muitą.8. Pažymėtina, kad remiantis Reglamentu (EB) Nr. 367/2006 su pakeitimais šiuo metu bendrovei „Vacmet India Limited“ taikomas 19,1 % kompensacinis muitas.9. Galiojančios antidempingo priemonės10. Pažymėtina, kad remiantis Reglamentu (EB) Nr. 1292/2007 su pakeitimais bendrovei „Vacmet India Limited“ taikomas kitiems gamintojams taikomas 17,3 % antidempingo muitas.11. Dalinės tarpinės peržiūros inicijavimas12. 2009 m. rugpjūčio 7 d. Komisija gavo prašymą atlikti dalinę tarpinę peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnį. Prašymą, kuriuo buvo prašoma tirti subsidijavimo aspektus, pateikė eksportuojantis Indijos gamintojas „Vacmet India Limited“ (toliau – pareiškėjas). Savo prašyme pareiškėjas teigė, kad pasikeitė aplinkybės, kurių pagrindu buvo nustatytos galiojančios priemonės, ir kad šie pokyčiai yra ilgalaikiai. Pareiškėjas pateikė prima facie įrodymų, kad toliau taikyti dabartinio lygio priemonę ir taip kompensuoti subsidijavimo daromą žalą nėra būtina.13. Pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu ir nustačiusi, kad yra pakankamai įrodymų, pateisinančių dalinės tarpinės peržiūros inicijavimą, Komisija, vadovaudamasi pagrindinio reglamento 19 straipsniu, 2010 m. sausio 14 d. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė pranešimą[9] (toliau – pranešimas apie inicijavimą) apie dalinės tarpinės peržiūros, per kurią nagrinėjamas tik su pareiškėju susijęs subsidijavimas, inicijavimą.14. Atliekant dalinės tarpinės peržiūros tyrimą taip pat buvo vertinama, ar atsižvelgiant į peržiūros išvadas reikia iš dalies keisti iš Reglamento (EB) Nr. 367/2006 1 straipsnio 2 dalyje konkrečiai nenurodytų nagrinėjamosios šalies eksportuojančių gamintojų importuojamam nagrinėjamajam produktui šiuo metu taikomą muito normą, t. y. muitą, taikomą „visoms kitoms bendrovėms“ Indijoje.15. Be to, 2010 m. sausio 14 d. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtu pranešimu apie inicijavimą[10] Komisija paskelbė apie antidempingo priemonių dalinės tarpinės peržiūros, per kurią nagrinėjamas tik su pareiškėju susijęs dempingas, inicijavimą.16. Tyrimas17. Subsidijavimo lygio tiriamasis laikotarpis – 2009 m. sausio 1 d. – 2009 m. gruodžio 31 d. (toliau – peržiūros tiriamasis laikotarpis arba PTL).18. Komisija apie dalinio tarpinio tyrimo inicijavimą oficialiai pranešė pareiškėjui, Indijos vyriausybei ir Sąjungos pramonei. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė teikti nuomonę raštu ir būti išklausytoms.19. Siekdama gauti tyrimui reikalingos informacijos, Komisija nusiuntė pareiškėjui klausimyną. Klausimynas taip pat nusiųstas Indijos vyriausybei.20. Pareiškėjas visapusiškai bendradarbiavo atliekant tyrimą, o atitinkamos Indijos vyriausybės institucijos per nustatytą laiką atsakymų į klausimyną nepateikė. Komisija surinko ir patikrino visą, jos manymu, subsidijavimui nustatyti būtiną informaciją. Pareiškėjo patalpose buvo atliktas tikrinamasis vizitas.B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS21. Nagrinėjamasis produktas22. Šios peržiūros nagrinėjamasis produktas yra tas pats kaip ir apibrėžtasis reglamente, kuriuo nustatytos esamos priemonės (Reglamentas (EB) Nr. 367/2006 su paskutiniais pakeitimais), t. y. Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelė, kurios KN kodai šiuo metu yra ex 3920 62 19 ir ex 3920 62 90.23. Panašus produktas24. Kaip ir ankstesniuose tyrimuose, atliekant šį tyrimą nustatyta, kad Indijoje pagaminta ir į Sąjungą eksportuota PET plėvelė, Indijos vidaus rinkoje gaminama ir parduodama PET plėvelė ir Sąjungos gamintojų Sąjungoje gaminama ir parduodama PET plėvelė pasižymi tokiomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis ir cheminėmis savybėmis ir pagrindinė jos naudojimo paskirtis yra ta pati.25. Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c dalyje.C. SUBSIDIJAVIMAS26. ĮžangaNacionalinės schemos27. Remiantis pareiškėjo ir Sąjungos pramonės pateikta informacija, buvo tiriamos šios schemos, pagal kurias, kaip manoma, teikiamos subsidijos:a) muito sumažinimo leidimo schema,b) gamybos priemonių eksporto skatinimo schema,c) išankstinių leidimų schema (anksčiau – išankstinių licencijų schema),d) kapitalo subsidijos.28. Pirmiau nurodytos a–c schemos yra pagrįstos 1992 m. Užsienio prekybos (plėtros ir reguliavimo) įstatymu (1992 m. Nr. 22), kuris įsigaliojo 1992 m. rugpjūčio 7 d. (toliau – Užsienio prekybos įstatymas). Pagal Užsienio prekybos įstatymą Indijos vyriausybės įgaliojama skelbti su eksporto ir importo politika susijusius pranešimus. Jie apibendrinami užsienio prekybos politikos dokumentuose, kuriuos kas penkerius metus leidžia ir reguliariai atnaujina Prekybos ministerija. Šiuo atveju du užsienio prekybos politikos dokumentai yra susiję su PTL, t. y. Užsienio prekybos politika 2004–2009 m. ir Užsienio prekybos politika 2009–2014 m. Be to, Indijos vyriausybė nustato Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. ir Užsienio prekybos politikos 2009–2014 m. tvarką: Procedūrų vadove (I dalis) (atitinkamai Procedūrų vadovas I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovas I 2009–2014 m.). Procedūrų vadovas taip pat reguliariai atnaujinamas.29. Utar Pradešo valstijos institucijos administruoja d punkte nurodytą schemą.30. Muito sumažinimo leidimo schema (MSLS)a) Teisinis pagrindas31. Išsamus MSLS aprašymas pateiktas Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. ir Užsienio prekybos politikos 2009–2014 m. 4.3 dalyje ir Procedūrų vadovo I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovo I 2009–2014 m. 4 skyriuje.b) Tinkamumo kriterijai32. Teisę naudotis šia schema turi visi eksportuojantys gamintojai arba eksportuojantys prekiautojai.c) Praktinis MSLS įgyvendinimas33. Eksportuotojas gali kreiptis dėl MSLS kreditų, kurie skaičiuojami procentais nuo produktų, eksportuojamų pagal šią schemą, vertės. Tokias MSLS normas Indijos valdžios institucijos nustatė beveik visiems produktams, įskaitant nagrinėjamąjį produktą. Jos nustatomos pagal standartines išeigos normas (toliau – SIN), atsižvelgiant į tariamą importuotų žaliavų kiekį eksportuojamame produkte ir tokiam tariamam importui taikomus muito mokesčius, neatsižvelgiant į tai, ar toks importo muitas buvo faktiškai sumokėtas, ar ne.34. Norėdama pasinaudoti šia schema, bendrovė turi eksportuoti. Eksporto operacijų metu eksportuotojas Indijos valdžios institucijoms privalo pateikti deklaraciją, kurioje turi būti nurodyta, kad eksportuojama pagal MSLS. Tam, kad produktus būtų galima eksportuoti, Indijos muitinė, vykdydama išsiuntimo procedūrą, išduoda eksporto važtaraštį. Šiame dokumente, inter alia , nurodoma MSLS kredito suma, kurią ketinama skirti tam eksporto sandoriui. Tada eksportuotojas sužino, kokio dydžio lengvata jam bus suteikta. Muitinės įstaigoms išdavus eksporto važtaraštį, Indijos vyriausybė nebegali keisti savo sprendimo dėl MSLS kredito.35. Nustatyta, kad pagal Indijos apskaitos standartus MSLS kreditai komercinėse sąskaitose gali būti kaupiamuoju principu traukiami į apskaitą kaip pajamos, kai įvykdomas eksporto įsipareigojimas. Tokie kreditai gali būti naudojami mokėti muitams už paskesnį produktų importą, išskyrus pagrindines gamybos priemones ir produktus, kuriems netaikomi importo apribojimai. Produktus, importuotus naudojant tokius kreditus, galima parduoti vidaus rinkoje (sumokėjus pardavimo mokestį) arba naudoti kitais tikslais. MSLS kreditai gali būti laisvai perleidžiami ir galioja 12 mėnesių nuo išdavimo.36. Prašymai MSLS kreditams gauti pateikiami elektronine forma, juos galima pateikti neribotam eksporto sandorių skaičiui. De facto nėra nustatyti galutiniai paraiškų MSLS kreditams gauti teikimo terminai. MSLS tvarkyti naudojama elektroninė sistema automatiškai neatmeta eksporto operacijų, pateiktų po Procedūrų vadovo I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovo I 2009–2014 m. 4.47 skyriuje nurodyto pateikimo termino. Be to, kaip aiškiai numatyta Procedūrų vadovo I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovo I 2009–2014 m. 9.3 skyriuje, paraiškos, gautos pasibaigus paraiškų teikimo terminui, gali būti visada priimamos sumokėjus nedidelį baudos mokestį (t. y. 10 % susijusios sumos).37. Nustatyta, kad pareiškėjas per PTL šia schema naudojosi.d) Išvados dėl MSLS38. MSLS yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. MSLS kreditas – Indijos Vyriausybės finansinis įnašas, nes jis galiausiai bus naudojamas importo muitams kompensuoti, taip sumažinant Indijos Vyriausybės pajamas iš muitų, kurias ji turėtų gauti. Be to, MSLS kreditas yra naudingas eksportuotojui, nes padidina jo likvidumą.39. Be to, pagal teisės aktus MSLS priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą ji laikoma individualia ir kompensuotina schema.40. Šios schemos negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Ji neatitinka taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės). Konkrečiai, eksportuotojas per gamybos procesą neprivalo faktiškai sunaudoti be muito importuotų produktų, ir kredito suma skaičiuojama neatsižvelgiant į faktines panaudotas žaliavas. Be to, netaikoma jokia sistema arba tvarka, siekiant patvirtinti, kokios žaliavos naudojamos gaminant eksportuojamą produktą, arba įsitikinti, ar nebuvo sumokėti per dideli importo muitai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II ir III prieduose. Galiausiai eksportuotojas turi teisę naudotis MSLS lengvatomis ir tuo atveju, kai iš viso neimportuoja žaliavų. Norinčiam gauti lengvatą eksportuotojui pakanka paprasčiausiai eksportuoti produktus neįrodant, kad buvo importuotos kokios nors žaliavos. Tai reiškia, kad net tie eksportuotojai, kurie visas žaliavas įsigyja vietoje ir neimportuoja jokių produktų, kurie gali būti naudojami kaip žaliavos, taip pat turi teisę naudotis MSLS.e) Subsidijos sumos skaičiavimas41. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalimi ir 5 straipsniu bei Tarybos reglamente (EB) Nr. 367/2006 šiai schemai naudojamu skaičiavimo metodu, kompensuotinų subsidijų suma apskaičiuota atsižvelgiant į gavėjui suteiktą lengvatą, nustatytą per PTL. Atsižvelgiant į tai, buvo manoma, kad lengvata gavėjui yra suteikiama tada, kai atliekama eksporto operacija pagal šią schemą. Tuo metu Indijos Vyriausybė privalo atsisakyti muitų, taip suteikdama finansinę paramą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Muitinei išdavus eksporto važtaraštį, kuriame, inter alia , nurodoma konkrečiam eksporto sandoriui suteiktina MSLS kredito suma, Indijos vyriausybė nebeturi teisės priimti sprendimo suteikti ar nesuteikti subsidiją. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikoma, kad pagal MSLS gauta subsidija yra lygi kreditų, gautų už eksporto operacijas, atliktas pagal šią schemą per PTL, sumoms.42. Pateikus pagrįstus prašymus, siekiant apskaičiuoti subsidijos sumą, kaip skaitiklį, pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą iš tokiu būdu nustatytų kreditų buvo išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos būtina sumokėti, norint gauti subsidiją. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, ši subsidijos suma buvo paskirstyta visai eksporto apyvartai peržiūros tyrimo laikotarpiu kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba pervežtą kiekį.43. Pareiškėjui pagal šią schemą per PTL nustatyta 7,9 % subsidijų norma.44. Gamybos priemonių eksportui skatinti schema (GPESS)a) Teisinis pagrindas45. Išsamus GPESS aprašymas pateiktas Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. ir Užsienio prekybos politikos 2009–2014 m. 5 skyriuje ir Procedūrų vadovo I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovo I 2009–2014 m. 5 skyriuje.b) Tinkamumo kriterijai46. Teisę naudotis šia schema turi su finansuojančiais gamintojais ir paslaugų teikėjais susieti gamintojai eksportuotojai ir prekiautojai eksportuotojai.c) Praktinis įgyvendinimas47. Pagal eksporto įsipareigojimo sąlygą bendrovė gali importuoti gamybos priemones (naujas gamybos priemones, o nuo 2003 m. balandžio mėn. – ir panaudotas iki 10 metų senumo gamybos priemones), mokėdama už jas sumažintą muitą. Todėl pateikus prašymą ir sumokėjus mokestį, Indijos vyriausybė išduoda GPESS licenciją. Nuo 2000 m. balandžio mėn. pagal šią schemą numatyta visoms pagal šią schemą importuojamoms gamybos priemonėms taikyti sumažintą 5 % importo muito normą.48. GPESS licencijos turėtojas gamybos priemones gali įsigyti ir iš vietos šaltinių. Tokiu atveju vietos gamybos priemonių gamintojas gali pasinaudoti be muito importuojamų komponentų, reikalingų tokioms gamybos priemonėms pagaminti, importo lengvatomis. Arba toks vietos gamintojas gali prašyti, kad už gamybos priemonių tiekimą GPESS licencijos turėtojui jam būtų taikomos tariamo eksporto lengvatos.49. Nustatyta, kad pareiškėjas per PTL šia schema naudojosi.d) Išvada dėl GPESS schemos50. GPESS yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. Muito sumažinimas laikomas Indijos Vyriausybės finansine parama, nes ši lengvata sumažina Indijos Vyriausybės muitų pajamas, kurias kitu atveju ji turėtų gauti. Be to, muito sumažinimas yra naudingas eksportuotojui, nes importuojant sutaupyti muitai pagerina jo likvidumą.51. Be to, GPESS pagal teisės aktus priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas, nes neįsipareigojus eksportuoti negalima gauti šių licencijų. Todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą ji laikoma individualia ir kompensuotina priemone.52. Šios schemos negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Tokios leistinos sistemos, kaip nurodyta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, neapima gamybos priemonių, nes šios nėra sunaudojamos gaminant eksportuojamus produktus.e) Subsidijos sumos skaičiavimas53. Subsidijos suma apskaičiuota pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka remiantis muitu, nesumokėtu už importuotas gamybos priemones, paskirstytu per laikotarpį, kuris atitinka tokių gamybos priemonių įprastinį nusidėvėjimo laikotarpį susijusiame pramonės sektoriuje. Pagal nusistovėjusią praktiką tokiu būdu apskaičiuota suma, priskiriama PTL, buvo koreguojama, pridedant šio laikotarpio palūkanas, kad būtų atspindėta visa per tam tikrą laikotarpį gautos lengvatos vertė. Buvo nustatyta, kad šiam tikslui tinka peržiūros tiriamuoju laikotarpiu Indijoje galiojusi komercinių palūkanų norma. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktu, iš subsidijos sumos išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos reikėjo būtinai sumokėti, norint gauti subsidiją, jeigu tokie prašymai buvo pagrįsti.54. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 ir 3 dalimis, subsidijos suma buvo paskirstyta šio sektoriaus eksporto apyvartai peržiūros tiriamuoju laikotarpiu kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir buvo skiriama, neatsižvelgiant į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba pervežtą kiekį.55. Tiriant pagal šią schemą vykdomą importą nustatyta, kad buvo nemažai priemonių, kurios gali būti naudojamos ir nagrinėjamajam produktui, ir kitiems produktams gaminti. Tačiau pažymėta, kad kai kurios priemonės buvo naudojamos gamyklos padalinyje, kuriame gaminama tik PET plėvelė. Todėl apskaičiuojant pareiškėjo pelną šioms priemonėms taikytinas vardiklis turėtų būti nagrinėjamojo produkto eksporto apyvarta, o ne viso eksporto apyvarta.56. Pareiškėjui pagal šią schemą per PTL nustatyta 2,4 % subsidijų norma.57. Išankstinių leidimų schema (ILS)a) Teisinis pagrindas58. Išsamus schemos aprašymas pateiktas Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. ir Užsienio prekybos politikos 2009–2014 m. 4.1.1–4.1.14 dalyse ir Procedūrų vadovo I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovo I 2009–2014 m. 4.1–4.30 skyriuose. Ankstesniame tyrime, po kurio Tarybos reglamentu (EB) Nr. 367/2006 nustatytas šiuo metu galiojantis galutinis kompensacinis muitas, schema vadinta Išankstinių licencijų schema.b) Tinkamumo kriterijai59. ILS sudaro šešios poschemės, kurios išsamiau aprašytos 49 konstatuojamojoje dalyje. Šios poschemės, inter alia, skiriasi teisės pasinaudoti lengvatomis taikymo sritimi. Teisę naudotis ILS fiziniam eksportui ir metiniam reikalavimui taikomomis poschemėmis turi su remiančiais gamintojais susieti gamintojai eksportuotojai ir prekybininkai eksportuotojai. Galutiniam eksportuotojui produktus tiekiantys gamintojai eksportuotojai turi teisę naudotis tarpiniam tiekimui taikoma ILS. Teisę naudotis ILS „tariamo eksporto“ poscheme turi pagrindiniai rangovai, tiekiantys produktus Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. 8.2 dalyje nurodytoms „tariamo eksporto“ kategorijoms, tokie kaip į eksportą orientuotos įmonės (toliau – EOĮ). Galiausiai „tariamo eksporto“ lengvatomis pagal Išankstinio išleidimo įsakymo (IIĮ) ir Kompensacinio vidaus akredityvo poschemes teisę naudotis turi tarpiniai gamintojų eksportuotojų tiekėjai.c) Praktinis įgyvendinimas60. Išankstinai leidimai gali būti išduodami:i) Fiziniam eksportui: tai pagrindinė poschemė. Pagal ją leidžiama be muito importuoti žaliavas, naudojamas konkrečių eksportuojamų produktų gamybai. Šiuo atveju „fizinis“ reiškia, kad eksportuojamas produktas turi būti išvežtas iš Indijos teritorijos. Licencijoje nurodoma leidžiama importo apimtis ir eksporto įsipareigojimas, įskaitant eksportuojamo produkto rūšį.ii) Metiniams poreikiams: toks leidimas susijęs su platesne produktų grupe (pvz., cheminiai ir susiję produktai), o ne konkrečiu eksportuojamu produktu. Licencijos turėtojas, neviršydamas tam tikros ribinės vertės, nustatytos atsižvelgiant į jo ankstesnės eksporto veiklos rezultatus, gali be muito importuoti visas žaliavas, kurios turi būti naudojamos bet kuriems tokiai grupei priklausantiems produktams gaminti. Jis gali pasirinkti eksportuoti bet kurį tai produktų grupei priskiriamą produktą, pagamintą naudojant tokią muitu neapmokestinamą medžiagą.iii) Tarpiniam tiekimui: ši poschemė taikoma tokiais atvejais, kai du gamintojai ketina gaminti vieną eksportuojamą produktą ir pasiskirstyti gamybos procesą. Tarpinį produktą gaminantis gamintojas eksportuotojas gali be muito importuoti žaliavas ir tam gali pasinaudoti tarpiniam tiekimui taikoma ILS. Galutinis eksportuotojas baigia gamybos procesą ir privalo eksportuoti galutinį produktą.iv) Tariamam eksportui: pagal šią poschemę pagrindinis rangovas gali be muito importuoti žaliavas, reikalingas gaminti produktus, kuriuos ketinama parduoti Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. 8.2. dalies b–f, g, i ir j punktuose minėtų kategorijų pirkėjams kaip „tariamą eksportą“. Tariamas eksportas reiškia tuos sandorius, pagal kuriuos tiekiamos prekės yra neišgabenamos iš šalies. Tam tikros tiekimo kategorijos laikomos tariamu eksportu, jei produktai pagaminti Indijoje, pvz., produktų tiekimas į eksportą orientuotai įmonei (toliau – EOĮ) arba specialiojoje ekonominėje zonoje (toliau – SEZ) esančiai bendrovei.v) Išankstinio išleidimo įsakymas (IIĮ): ILS leidimo turėtojas, ketinantis įsigyti žaliavų iš vietos šaltinių ir nesinaudoti tiesioginiu importu, turi galimybę jų įsigyti pateikdamas IIĮ. Tokiais atvejais išankstiniai leidimai pripažįstami kaip IIĮ ir patvirtinami vietos tiekėjui pristačius jame nurodytus produktus. Patvirtinus IIĮ vietos tiekėjui suteikiama teisė naudotis tariamo eksporto lengvatomis, kaip nurodyta Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. 8.3 dalyje (t. y. tarpiniam tiekimui ir (arba) tariamam eksportui, tariamo eksporto sąlyginiam apmokestinimui ir galutinio akcizo grąžinimui taikoma ILS). Pagal IIĮ mechanizmą mokesčiai ir muitai pagal sąlyginio apmokestinimo muitais sistemą ir (arba) muitų grąžinimo forma grąžinami tiekėjui, o ne galutiniam eksportuotojui. Mokesčiai ir (arba) muitai gali būti grąžinami už vietos ir importuotas žaliavas.vi) Kompensaciniam vidaus akredityvui: ši poschemė taip pat apima vietos tiekimą išankstinio leidimo turėtojui. Išankstinio leidimo turėtojas gali kreiptis į banką dėl akredityvo atidarymo vietos tiekėjui. Bankas patvirtina tiesioginio importo leidimą tik produktų, kurie ne importuojami, o įsigyjami šalies viduje, vertei ir kiekiui. Vietos tiekėjas turi teisę naudotis tariamo eksporto lengvatomis, nurodytomis FT politikos 2004–2009 m. 8.3 dalyje (t. y. tarpiniam tiekimui ir (arba) tariamam eksportui, tariamo eksporto sąlyginiam apmokestinimui muitais ir galutinio akcizo grąžinimui taikoma ILS).61. Per PTL pareiškėjui pagal ILS taikytos nuolaidos, susijusios su nagrinėjamuoju produktu. Pareiškėjas naudojosi viena iš poschemių, t. y. išankstiniais leidimais fiziniam eksportui. Todėl kompensavimo pagal kitas nepanaudotas poschemes nustatyti nereikia.62. Indijos valdžios institucijų atliekamo tikrinimo tikslais išankstinio leidimo turėtojas teisiškai privalo „teisingai ir tinkamai tvarkyti importuotų ir (arba) šalies viduje be muitų įsigytų produktų suvartojamo ir naudojamo kiekio apskaitą“ ir naudoti specialią formą (Procedūrų vadovo I 2004–2009 m. ir Procedūrų vadovo I 2009–2014 m. 4.26 ir 4.30 skyriai bei 23 priedėlis), t. y. pildyti faktinį vartojimo registrą. Registrą turi tikrinti nepriklausomas atestuotas apskaitininkas ir (arba) darbo ir sąnaudų apskaitininkas, išduodantis sertifikatą, kuriame patvirtinama, kad nurodyti registrai ir susiję įrašai patikrinti, o pagal 23 priedėlį pateikta informacija visais atžvilgiais tikra ir teisinga.63. Dėl poschemės, kuria per PTL naudojosi pareiškėjas, t. y. fizinio eksporto poschemės: Indijos vyriausybė nustato leistinos importo apimties ir įsipareigojimo eksportuoti kiekį ir vertę bei įrašo ją leidime. Indijos vyriausybė nustato leidžiamos importo apimties ir įsipareigojimo eksportuoti kiekį ir vertę bei įrašo ją leidime. Pagal ILS leidžiamą importo apimtį nustato Indijos vyriausybė, remdamasi standartinėmis išeigos normomis (toliau – SIN), kurios nustatytos iš esmės visiems produktams, įskaitant nagrinėjamąjį produktą. Importuojamos žaliavinės medžiagos negali būti perduodamos ir turi būti naudojamos galutiniam eksportuojamam produktui gaminti. Eksporto įsipareigojimą reikia įvykdyti per nustatytą laikotarpį nuo licencijos išdavimo (per 24 mėnesius su galimybe pratęsti laikotarpį du kartus po 6 mėnesius).64. Per šį tarpinės peržiūros tyrimą nustatyta, kad Indijos valdžios institucijų nurodytų tikrinimo reikalavimų praktikoje nebuvo laikomasi arba dar neišbandyta. Pareiškėjas nebuvo parengęs sistemos, pagal kurią būtų galima patikrinti, kokia žaliava ir koks jos kiekis buvo sunaudotas eksportuojamam produktui gaminti, kaip nurodyta Užsienio prekybos politikos dokumentuose (23 priedėlis) ir pagal pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 punktą. Tiesą sakant, duomenų apie faktinį suvartojimą nebuvo.65. 2005 m. rudenį įsigalioję Užsienio prekybos politikos 2004–2009 m. administravimo pakeitimai (išperkant vartojimo registrą būtina išsiųsti Indijos valdžios institucijoms) šiam pareiškėjui dar nebuvo taikomi. Taigi šios nuostatos de facto įgyvendinimo šiame etape nebuvo galima patikrinti.d) Išvada dėl ILS66. Atleidimas nuo importo muitų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, yra subsidija, t. y. Indijos vyriausybės finansinė parama, kuria nagrinėjamajam eksportuotojui suteikta lengvata.67. Be to, pagal teisės aktus aiškiai nustatyta, kad ILS taikymas fiziniam eksportui priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas, todėl ILS laikoma individualia ir kompensuotina priemone pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą. Neprisiimdama eksporto įsipareigojimo bendrovė negali naudotis pagal šią schemą teikiamomis lengvatomis.68. Šiuo atveju naudojamos poschemės negalima laikyti sąlyginio apmokestinimo sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Ji neatitinka taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės). Indijos vyriausybė veiksmingai netaikė nei naujos, nei senos tikrinimo sistemos arba tvarkos, kad nustatytų, ar žaliavos buvo sunaudotos eksportuojamam produktui gaminti ir kokiais kiekiais (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 punktas, o pakaitinių sąlyginio apmokestinimo muitais schemų atveju – pagrindinio reglamento III priedo II dalies 2 punktas). SIN nagrinėjamajam produktui buvo nepakankamai tikslios. Pačios SIN negali būti laikomos faktinio vartojimo tikrinimo sistema, nes jos nepadeda Indijos vyriausybei pakankamai tiksliai patikrinti, koks žaliavų kiekis buvo sunaudotas eksportuojamajam produktui gaminti. Be to, Indijos vyriausybė neatliko papildomo patikrinimo atsižvelgiant į panaudotas faktines žaliavas, nors paprastai tokį patikrinimą reikia atlikti, kai netaikoma veiksminga tikrinimo sistema (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 5 punktas ir III priedo II dalies 3 punktas).69. Todėl poschemė yra kompensuotina.e) Subsidijos sumos skaičiavimas70. Jeigu netaikomos leistinos sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos arba pakaitinės sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos, kompensuotina lengvata – tai atsisakymas išieškoti visus importo muitus, paprastai mokamus už importuojamas žaliavas. Dėl to pažymima, kad pagrindiniame reglamente ne tik numatyta kompensuoti perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą. Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir I priedo i punkte nustatyta, kad perviršinė atsisakytų išieškoti muitų suma gali būti kompensuojama, tik jeigu įvykdomos pagrindinio reglamento II ir III priedų sąlygos. Tačiau šiuo atveju šios sąlygos nebuvo įvykdytos. Tai reiškia, kad nustačius, jog stebėsena nepakankama, pirmiau nurodyta išimtis sąlyginio apmokestinimo muitais sistemoms netaikoma. Tokiu atveju taikoma įprastinė taisyklė dėl nesumokėtų muitų (prarastų pajamų) sumos kompensavimo, o ne dėl tariamos perviršinės atsisakytų išieškoti muitų sumos. Kaip nurodyta pagrindinio reglamento II priedo II dalyje ir III priedo II dalyje, tokią perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą apskaičiuoja ne tyrimą atliekanti institucija. Priešingai, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, tyrimą atliekančios institucijos užduotis – tik surinkti pakankamai įrodymų, kad tariama tikrinimo sistema yra netinkama.71. Subsidijos suma pareiškėjui, kuris naudojosi ILS, apskaičiuota remiantis nesurinktais importo muitais (pagrindiniu muitu ir specialiu papildomu muitu) už medžiagas, importuotas per PTL pagal poschemę (skaitiklis). Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktu, iš subsidijos sumos išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos reikėjo būtinai sumokėti, norint gauti subsidiją, jeigu tokie prašymai buvo pagrįsti. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, ši subsidijų suma buvo paskirstyta visai nagrinėjamojo produkto eksporto apyvartai per PTL kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.72. Pareiškėjui pagal šią schemą per PTL nustatyta 0,2% subsidijų norma.73. Kapitalo subsidijos (KS)a) Teisinis pagrindas74. Atliekant ankstesnius tyrimus, susijusius su PET plėvele, įskaitant tyrimą, po kurio Reglamentu (EB) Nr. 367/2006 nustatytas šiuo metu galiojantis galutinis kompensacinis muitas, nagrinėtos keletas Indijos valstijų taikomų schemų, susijusių su vietos bendrovėms suteiktomis lengvatomis. Valstijų schemos priskiriamos „Lengvatų paketo schemų“ kategorijai, kadangi jos gali būti susijusios su skirtingomis lengvatomis. Atliekant ankstesnį tyrimą nustatyta, kad bendrovės teisė į lengvatas gali būti nurodyta „Teisę suteikiančiame pažymėjime“ arba „Teisę patvirtinančiame pažymėjime“. Tačiau, kaip šiame tyrime, taip pat gali būti ad hoc subsidijų, pavyzdžiui, kapitalo subsidijų.b) Tinkamumo kriterijai75. Norėdamos naudotis šia schema bendrovės paprastai privalo investuoti į mažiau išsivysčiusias šalies vietoves, įkurdamos naują pramonės įmonę arba investuodamos didelę kapitalo dalį į veikiančią pramonės įmonę ar jos veiklos įvairinimą.c) Praktinis įgyvendinimas76. Pagal klausimyno atsakymus 2009 m. iš Utar Pradešo vyriausybės pareiškėjas gavo didelę sumą kaip kapitalo subsidiją, skirtą naujiems gamybos įrenginiams įrengti. Buvo paaiškinta, kad ši gauta kapitalo subsidija buvo skirta naujiems gamybos įrengimams įrengti, t. y. pareiškėjo investicijų išlaidoms padengti. Pareiškėjo teigimu, tai buvo gryna subsidija, suteikta kaip dotacija, skirta akciniam kapitalui padidinti.77. Be to, atliekant tyrimą nustatyta, kad dėl ankstesnių investicijų pareiškėjas turi teisę susigrąžinti PVM ir pagrindinį pardavimo mokestį iš Utar Pradešo komercinių mokesčių departamento. „Teisę suteikiančiame pažymėjime“ nurodyta didžiausia suma, kurios bendrovė gali prašyti. Bendrovė šia schema naudojosi ketverius metus. Kas mėnesį, įskaitant PTL, buvo prašyta grąžinti sumokėtą PVM ir pagrindinį pardavimo mokestį, kuriuo atitinkamai buvo apmokestintos parduotos prekės prekiaujant valstijoje ir tarp valstijų.d) Išvada78. Kapitalo subsidija – tiesioginis lėšų pervedimas, t. y. dotacija pareiškėjui. Tai yra subsidija pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį ir 3 straipsnio 2 dalį. Tai yra Utar Pradešo valstijos vyriausybės finansinė parama, kurią pareiškėjas gauna kaip tiesioginę naudą.79. PVM ir pagrindinio pardavimo mokesčio grąžinimas yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. Mokesčio grąžinimas laikomas Utar Pradešo valstijos vyriausybės finansine parama, nes taikant šią nuolaidą sumažinamos valstijos vyriausybės mokesčių pajamos, kurias kitu atveju ji turėtų gauti. Be to, mokesčio grąžinimas yra naudingas pareiškėjui, nes sutaupytas mokestis padidina jo likvidumą.80. Pagal teisės aktus subsidijos nepriklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas. Tačiau Utar Pradešo valstijos vyriausybės institucijos nebendradarbiavo, todėl Komisija negalėjo padaryti tvirtos išvados dėl šios schemos, tiksliau dėl šio teisės akto individualumo ir praktinio taikymo bei subsidiją skiriančios institucijos veiksmų laisvės sprendžiant dėl subsidijos taikymo. Iš tiesų, negalima aiškiai nustatyti, ar laikomasi 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkto, nes nebuvo įmanoma nustatyti, ar Utar Pradešo valstijos vyriausybė skirdama subsidiją taiko objektyvius kriterijus ar sąlygas. Todėl, nors įrodyta, kad teisiškai schema yra individuali, vis dėlto neaišku, ar ji nėra individuali de facto . Todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punktą ir 4 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą ji laikoma individualia ir kompensuotina.e) Subsidijos sumos skaičiavimas81. Atsižvelgiant į naujų gamybos įrenginių įrengimui gautą kapitalo subsidiją, subsidijos suma buvo apskaičiuota pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį remiantis kapitalo subsidija, paskirstyta per laikotarpį, kuris atitinka įprastinį gamybos priemonių nusidėvėjimo laikotarpį arba naudojimo laiką šiame pramonės sektoriuje, nes subsidija gali būti susieta su ilgalaikio turto įsigijimu. Siekiant parodyti visą ilgainiui suteiktos lengvatos vertę, prie šios sumos buvo pridėtos palūkanos. Buvo nustatyta, kad šiam tikslui tinka peržiūros tiriamuoju laikotarpiu Indijoje galiojusi komercinių palūkanų norma. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi šios subsidijos suma po to buvo paskirstyta visai PTL eksporto ir vidaus pardavimo apyvartai kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo eksporto, ir nebuvo skirta atsižvelgiant į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.82. Atsižvelgiant į PVM ir pagrindinio pardavimo mokesčio grąžinimą, subsidijos suma buvo apskaičiuota pagal per PTL grąžintų sumų dydį. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi šios subsidijos suma (skaitiklis) po to buvo paskirstyta visai PTL eksporto ir vidaus pardavimo apyvartai kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo eksporto, ir nebuvo skirta atsižvelgiant į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.83. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, pareiškėjui pagal šias kapitalo subsidijas per PTL nustatyta 0,5% subsidijų norma.84. KOMPENSUOTINŲ SUBSIDIJŲ SUMA85. Šiuo metu pareiškėjui taikomas 19,1 % kompensacinis muitas.86. Atliekant šią dalinę tarpinę peržiūrą nustatytas ad valorem išreikštas 11,0 % kompensuotinų subsidijų pareiškėjui dydis, kaip išvardyta toliau:SCHEMA→ | MSLS(*) | GPESS(*) | ILS (*) | KS | Iš viso |BENDROVĖ↓ | % | % | % | % | % |Vacmet India Limited | 7,9 | 2,4 | 0,2 | 0,5 | 11,0 |(*) Žvaigždute pažymėtos subsidijos yra eksporto subsidijos.87. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, daroma išvada, kad susijusio eksportuojančio gamintojo subsidijavimo lygis sumažėjo.88. KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS89. Taip pat įvertinta, ar su tirtomis schemomis susijusios pasikeitusios aplinkybės gali būti laikomos ilgalaikėmis.90. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad subsidijos pareiškėjui suma sumažėjo ir yra gerokai mažesnė už šiuo metu jam taikomą muito normą. Bendras subsidijų dydis iš esmės sumažėjo dėl to, kad labai sumažėjo išmokos, gaunamos pagal MSLS. Remiantis tuo, kas išdėstyta, yra požymių, kad ateityje pareiškėjas ir toliau gaus subsidijas, kurių suma bus mažesnė nei suma, kurią jis šiuo metu gauna.91. Kadangi yra įrodyta, kad pareiškėjas gauna daug mažesnes subsidijas nei anksčiau ir tikėtina, kad jis toliau gaus subsidijas, kurių suma mažesnė nei pirminiame tyrime nustatyta suma, atsižvelgiant į naujus faktus turėtų būti iš dalies pakeistas taikomos priemonės lygis.92. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pakoreguota kompensacinio muito norma turėtų būti nustatyta remiantis per šią dalinę tarpinę peržiūrą nustatytomis naujomis subsidijavimo normomis, nes per pirminį antisubsidijų tyrimą apskaičiuotas žalos skirtumas išlieka didesnis.93. Pagal Reglamento (EB) Nr. 597/2009[11] 24 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą jokiam produktui nėra taikomi kartu ir antidempingo, ir kompensaciniai muitai, skirti atstatyti tą pačią padėtį, susidariusią dėl dempingo ar eksporto subsidijavimo. Vis dėlto šiuo atveju tokia situacija nesusidarė, nes atlikus lygiagrečią tarpinę antidempingo peržiūrą su nagrinėjamuoju produktu susijęs pareiškėjui nustatytas antidempingo muitas yra 0 %.94. Dėl iš Reglamento (EB) Nr. 367/2006 1 straipsnio 2 dalyje konkrečiai nenurodytų eksportuojančių gamintojų importuojamam nagrinėjamajam produktui šiuo metu taikomos muito normos, t. y. nurodyto muito, taikomo „visoms kitoms bendrovėms“ Indijoje, pažymima, kad faktinės tirtų schemų sąlygos ir jų kompensacinis pobūdis, palyginti su ankstesniu tyrimu, nepasikeitė. Todėl šioms bendrovėms nereikia perskaičiuoti subsidijų ir muito normų. Todėl visoms bendrovėms, išskyrus pareiškėją, taikomos muito normos nesikeičia.95. Suinteresuotosioms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo ketinama siūlyti iš dalies keisti pareiškėjui taikomą muito normą, ir suteikta galimybė pateikti pastabų.96. Šalių žodinės ir raštu pateiktos pastabos buvo išnagrinėtos ir, jei tikslinga, galutiniai tyrimo nustatyti faktai buvo atitinkamai pakeisti,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisTarybos reglamento (EB) Nr. 367/2006 1 straipsnio 2 dalies lentelė iš dalies keičiama įterpiant šią informaciją:Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, Indija | 11,0 | „A992“ |2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje [...]Tarybos varduPirmininkas [1] OL L 188, 2009 7 18, p. 93.[2] OL L 316, 1999 12 10, p. 1.[3] OL L 68, 2006 3 8, p. 15.[4] OL L 236, 2006 8 31, p. 1.[5] OL L 255, 2007 9 29, p. 1.[6] OL L 6, 2009 1 10, p. 1.[7] OJ L 288, 2007 11 6, p. 1.[8] OL L 168, 2010 7 2, p. 1.[9] OL C 8, 2010 1 14, p. 29.[10] OL C 8, 2010 11 14, p. 27.[11] OL L 188, 2009 7 18, p. 93.


type: caselaw

text:
 1.8.2009
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 180/11
 Sentenza tal-Qorti tal-Ġustizzja (It-Tielet Awla) tat-18 ta' Ġunju 2009 (talba għal deċiżjoni preliminari mill-Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — l-Olanda) — Staatssecretaris van Financiën vs Stadeco BV
 (Kawża C-566/07) (1)
 (Sitt Direttiva tal-VAT - Artikolu 21(1)(c) - Taxxa dovuta esklużivament peress li tinsab mniżżla fil-fattura - Aġġustament tat-taxxa żbaljatament iffatturata - Arrikkament indebitu)
 2009/C 180/17
 Lingwa tal-kawża: L-Olandiż
 Qorti tar-rinviju
 Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: Staatssecretaris van Financiën
 Konvenuti: Stadeco BV
 Suġġett
 Talba għal deċiżjoni preliminary — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Interpretazzjoni tal-Artikolu 21(1)(ċ) tad-Direttiva 77/388/KEE: Sitt Direttiva tal-Kunsill tas-17 ta’ Mejju 1977, fuq l-armonizzazzjoni tal-liġijiet ta’ l-Istati Membri dwar taxxi fuq id-dħul mill-bejgħ — Sistema komuni ta' taxxa fuq il-valur miżjud: bażi uniformi ta' stima (ĠU L 145, p. 1) — Taxxa mhux dovuta fl-Istat Membru ta’ residenza ta’ min joħroġ il-fattura fuq operazzjoni li saret fi Stat Membru ieħor jew fi Stat terz — Aġġustament tat-taxxa żbaljatament iffatturata
 Dispożittiv
 1)
 L-Artikolu 21(1)(c) tas-tas-Sitt Direttiva 77/388/KEE tal-Kunsill tas-17 ta’ Mejju 1977, fuq l-armonizzazzjoni tal-liġijiet ta’ l-Istati Membri dwar taxxi fuq id-dħul mill-bejgħ — Sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud: bażi uniformi ta’ stima (ĠU L 145, p. 1), kif emendata mid-Direttiva 91/680/KEE tal-Kunsill, tas-16 ta’ Diċembru 1991, għandu jiġi interpretat fis-sens li t-taxxa fuq il-valur miżjud hija dovuta, skont din id-dispożizzjoni, lill-Istat Membru li għalih tikkorrispondi t-taxxa fuq il-valur miżjud indikata fuq il-fattura jew fuq dokument ieħor li jservi bħala fattura, anki jekk it-tranżazzjoni inkwistjoni ma kinitx taxxabbli f’dan l-Istat Membru. Hija l-qorti tar-rinviju li għandha tivverifika, fid-dawl taċ-ċirkustanzi rilevanti kollha, lil liema Stat Membru hija dovuta t-taxxa fuq il-valur miżjud indikata fuq il-fattura inkwistjoni. F’dan ir-rigward, jistgħu jkunu rilevanti, b’mod partikolari, it-taxxa indikata, il-munita li qed tintuża għall-ammont li għandu jitħallas, il-lingwa tal-kitba, il-kontenut u l-kuntest tal-fattura inkwistjoni, il-postijiet ta’ stabbiliment ta’ dak li ħareġ il-fattura u tal-benefiċjarju tas-servizzi mwettqa kif ukoll l-imġieba tagħhom.
 2)
 Il-prinċipju tan-newtralità fiskali ma jipprekludix, fil-prinċipju, Stat Membru milli jissuġġetta l-aġġustament tat-taxxa fuq il-valur miżjud dovuta f’dan l-Istat Membru biss minħabba li din hija indikata bi żball fuq il-fattura mibgħuta għall-kundizzjoni li l-persuna taxxabbli tkun bagħtet lill-benefiċjarju tas-servizzi mwettqa fattura ratifikata li ma ssemmix l-imsemmija VAT, jekk dan il-persuna taxxabbli ma eliminax, fi żmien utli, kompletament ir-riskju ta’ telf ta’ dħul fiskali.
 (1) ĠU C 64, 8.3.2008.


type: wikipedia

text:
14th Street fue una estación local de la ahora inexistente Línea IRT de la Tercera Avenida en Manhattan, Ciudad de Nueva York.
 Descripción
 Tenía dos niveles, el inferior daba servicio a trenes locales y tenía dos vías y dos andenes laterales . Fue el primero que se construyó. El nivel superior se construyó como parte de los contratos duales y tenía una vía que pasaba por alto la estación y servía a los trenes expresos.
 Historia
 En 1924, Brooklyn-Manhattan Transit Corporation construyó la línea de metro 14th Street-Eastern District Line debajo de la estación, que incluía la estación de metro Third Avenue. Aunque esta estación estaba ubicada sobre la estación de metro Third Avenue BMT en lo que hoy se conoce como BMT Canarsie Line, las dos estaciones nunca se conectaron. Esta estación cerró el 12 de mayo de 1955, con la terminación de todo servicio en la Tercera Avenida al sur de la Calle 149.
 Referencias
 Calle 14 (Manhattan)
 Tercera Avenida (Manhattan)
 Wikipedia:Artículos con coordenadas en Wikidata


text:
Voice over WLAN on äänen ja videokuvan digitaaliseen siirtämiseen tarvittavaa teknologiaa, joka käyttää hyväkseen langatonta lähiverkkoa eli WLANia. Tällä saadaan aikaan mobiliteettiä niin koti- kuin yritysverkoissakin ja luodaan mahdollisuus soittaa halpoja VoIP-puheluita langattomasti sekä osallistua esimerkiksi reaaliaikaisiin videokonferensseihin. Lähiverkkojen yhdistämisellä myös etätyöpisteet ja etätyöntekijät saadaan liitettyä halpojen VoIP-puhelujen piiriin omissa WLANeissaan.
 Perusteita
 VoIP-puhelut soitetaan internetin välityksellä. Nämä toteutetaan softapuhelimella tai mobiililaitteella, joka tukee VoIPia tai erillisellä VoIP-kännykällä. Yrityksessä tällainen ratkaisu mahdollistaa kännykkäkulujen pienentämisen yrityksen itsenäisen WLANin sisällä.
 Tietotekniikassa prioriteetti on moniajokäyttöjärjestelmässä ajossa olevalle ohjelmalle annettu tärkeys￼￼. Prioriteetti voidaan luokitella prioriteettitasojen mukaan, joita VoIP over Wlanissa on monesti kahdeksan.
 Käyttöönotto
 Voice over WLAN -teknologia on vielä hyvin tuore ja siinä on useita asioita, joita tulee ottaa huomioon suunniteltaessa sen käyttöönottoa tuotantoympäristöön. QoS (quality-of-service) eli palvelun laatu, puhelujen kontrolli, verkon kapasiteetti sekä arkkitehtuuri ovat ensimmäisinä esille nousevia asioita. VoIP over WLAN -sovelluksien menestykseen vaikuttaa eniten se, miten hyvin WLAN tukee QoS-ominaisuuksia. Puhepalvelut vaativat korkean prioriteetin, jotta sillä saavutetaan ulkoisten verkkojen (esimerkiksi PSTN:n ja langattoman solurakenteisen verkon) asettamat ajoitusrajoitukset. VoIP-kommunikaatiolle on olennaista reaaliaikaisuus ja sen tulisi matkata verkossa ilman turhia jonotuksia. Ideaalisesti yhdensuuntainen latenssi olisi 100ms, sillä enemmän kuin 300ms:n edestakaisen viiveen puhelussa on todettu vaikeuttavan keskustelua. Kun siirtotienä käytetään 802.11a/b/g-standardeja, täytyy WLAN-verkon kapasiteetti analysoida huolella, jotta voidaan olla varmoja että se pystyy tukemaan VoIPin asettamia vaatimuksia.
 Mediayhteyden priorisointi WLANissa
 EDCF on IEEE 802.11e -standardin tapa saada priorisoitu mediayhteys sovelluksille, jotka vaativat QoSia. WLAN perustuu jaettuun mediaan, jonka MAC-tasolle on kaksi pääsytapaa – DCF (Distributed Coordination Function) ja PCF (Point Coordination Function). DCF käyttää CSMA/CA-protokollaa, joka parhaiten tunnetaan best-effort palvelusta sekä asynkronisista datalähetyksistä. PCF käyttää keskitetysti hallittua pollausmetodia tukeakseen synkronista datalähetystä. DCF on perustapa päästä mediaan kiinni, kun taasen PCF:ää ei ole otettu laajaan käyttöön. CSMA/CA-tekniikka perustuu törmäyksien välttämiseen.
 DCF toimii kuuntele ennen lähetystä -periaatteella. Jokainen asema tarkistaa ennen datan lähetyksiä onko media vapaa. Jos media on havaittu vapaaksi, datalähetys voidaan aloittaa välittömästi. Jos media on havaittu varatuksi, asema siirtää omaa lähetystään, kunnes edellinen lähetys on loppu. Asema luo backoff interval -laskurin, joka vähentää backoff-aikaa jokaisen kerran kun se havaitsee median olevan vapaa. Heti kun backoff-laskuri loppuu, voi asema aloittaa lähetyksen olettaen, että tällöin media on vapaa. Mikäli lähetys ei onnistu, voidaan olettaa törmäyksen tapahtuneen ja backoff-proseduuri aloitetaan uudelleen sekä CW (contention window) tuplataan. DCF:llä on sama prioriteetti median pääsyyn jokaiselle asemalle. Sillä ei ole erottelukykyä, jonka avulla voitaisiin priorisoida eri datavirtojen erilaisia viivevaatimuksia.
 HCF (Hybrid Coordination Function) on DCF:n ja PCF:n hybridi. HCF:ssä on kaksi median pääsytapaa EDCA (Enhanced Distributed Channel Access) ja HCCA (HCF Controlled Channel Access). HCF määrittelee erilaiset kehyksienvaihdon sekvenssisetit, jotka ovat käytettävissä milloin tahansa. Kun taasen PCF käyttää erilaista kehyksenvaihtosekvenssiä median kilpailutilanteessa ja tilanteessa, jossa ei ole kilpailua varattaessa mediaa.
 EDCA on paranneltu versio CSMA/CA-mekanismista, johon on lisätty prioriteetit. Contention Window- ja backoff-aikojen avulla voidaan suosia korkeamman prioriteetin omaavia luokkia. Käytössä on kahdeksan käyttäjälle tarkoitettua prioriteettitasoa. Jokainen prioriteetti on kiinnitetty tiettyyn Access Categoryyn eli pääsyryhmään, joka taasen on yhteydessä eri jonoihin.
 HCCA käyttää eräänlaista hybridikoordinaattoria (HC) keskitettyyn median pääsyn hallintaan. HCCA:n tavoite on vähentää mediasta kilvoittelua.
 EDCF (Enhanced DCF) on HCF:n käyttämä toiminto, joka tarjoaa erotellun ja jaetun pääsyn mediaan kahdeksan prioriteetin avulla. Access Category eli mediaan pääsykategoria tarjoaa asemille prioriteettituen. Jokaisella asemalla voi olla neljä AC:ta, jotka tarjoavat kahdeksaa käyttäjälle tarkoitettua prioriteettiä (User Priorities). AC:llä on yksi tai useampi UP. Asema ottaa mediaan yhteyttä lähetettävän kehyksen pääsy kategorian (AC:n) mukaan. AC, jolla on korkeampi prioriteetti, annetaan lyhyempi CW, jotta se pystyisi lähettämään ennen matalamman prioriteetin omaavia. Tämä tehdään määrittelemällä CW rajat, eri raja-arvot eri Access Categorylle. MSDUt (MAC Service Data Units) toimitetaan useiden eri backoff tapahtumien kautta yhdessä asemassa. Jokainen backoff tapahtuma on määritelty Traffic Category muuttujien avulla.
 Mobile IP:n yleiskuvaus
 Vaikkakin internetyhteyksien saatavuus on yleistynyt viime vuosina huomattavasti, niin se on yleensä ollut paikkaan sidonnaista eli esimerkiksi Internetiin on päästy työpaikalla taikka kotona. Kämmenmikroilla taikka uudemmilla kännyköillä saadaan nykyään jo internetyhteys melkeinpä paikasta riippumatta ja tämä antaa uudenlaista vapautta käyttää Internetin tarjoamia palveluita.
 SIP:in yleiskuvaus
 SIP (Session Initiation Protocol) on protokolla, jota käytetään muun muassa IP-puheluiden ja internetkonferenssien yhdistämiseen sekä pikaviestien lähettämiseen. SIP tukee IP-mobiliteettiä VoIP WLAN -sovelluksille tarjoamalla handoff-ominaisuuksia sovelluskerroksessa.
 Aiheesta muualla
 IEC Online Tutorial: VoIP over Wlan
 Inside 802.11e: Making QoS a Reality over WLAN Connections
 TUTORIAL: Mobile Networking Through Mobile IP
 www.cs.columbia.edu/sip SIP
 TCP/IP
 Englanninkieliset sanat ja sanonnat


text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2020 08 13
 COM(2020) 374 final
 2020/0175(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Prekybos komitete, įsteigtame Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinuoju partnerystės susitarimu, dėl Prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių nustatymo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas teikiamas dėl sprendimo, kuriuo nustatoma pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitete, įsteigtame Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinuoju partnerystės susitarimu, dėl Prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių priėmimo.
 2.Pasiūlymo aplinkybės
 2.1.Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinasis partnerystės susitarimas
 2009 m. liepos 30 d. ES pasirašė Laikinąjį partnerystės susitarimą
 1
 , kuriuo nustatomas Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių ekonominės partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) pagrindas.
 Papua Naujoji Gvinėja Susitarimą laikinai taiko nuo 2009 m. gruodžio 20 d., Fidžis – nuo 2014 m. liepos 28 d., Samoa – nuo 2018 m. gruodžio 31 d., o Saliamono Salos – nuo 2020 m. gegužės 17 d.
 Susitarimu siekiama:
 (a)sudaryti Ramiojo vandenyno valstybėms sąlygas pasinaudoti ES siūlomomis geresnėmis galimybėmis patekti į rinką;
 (b)skatinti darnų vystymąsi ir laipsnišką Ramiojo vandenyno valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką;
 (c)sukurti laisvą, bendrais interesais pagrįstą Šalių tarpusavio prekybos erdvę, laipsniškai liberalizuojant prekybą pagal taikytinas PPO taisykles ir asimetrijos principą ir atsižvelgiant į konkrečius Ramiojo vandenyno valstybių poreikius ir ribotus pajėgumus, kai kalbama apie įsipareigojimų lygį ir įgyvendinimo laiką;
 (d)nustatyti tinkamą ginčų sprendimo tvarką ir
 (e)nustatyti tinkamą institucinę struktūrą.
 2.2.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas
 Prekybos komitetas, kurį sudaro ES ir Ramiojo vandenyno valstybių (Fidžio, Papua Naujosios Gvinėjos, Samoa ir Saliamono Salų) atstovai, nustato savo darbo tvarkos taisykles ir jam bendrai pirmininkauja ES Šalies atstovas ir Ramiojo vandenyno valstybių atstovas. Abu pirmininkai paeiliui pirmininkauja posėdžiams. Posėdžiui pirmininkaujantis asmuo Susitarimo tikslais vadinamas pirmininkaujančiu pirmininku iki kito posėdžio pradžios, kai šias funkcijas perima kita Šalis.
 Prekybos komitetas sprendžia visus su Susitarimo įgyvendinimu susijusius klausimus. Vykdydamas savo funkcijas, Prekybos komitetas gali: a) steigti ir prižiūrėti visus Susitarimui įgyvendinti būtinus specialiuosius komitetus ar organus, b) rinktis bet kuriuo Šalių sutartu laiku, c) svarstyti bet kokius su Susitarimu susijusius klausimus ir, atlikdamas savo funkcijas, imtis atitinkamų veiksmų, d) priimti sprendimus arba teikti rekomendacijas Susitarime numatytais atvejais.
 ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas suteiks specialius įgyvendinimo sprendimų priėmimo įgaliojimus specialiesiems komitetams, visų pirma Specialiajam muitinių bendradarbiavimo ir kilmės taisyklių komitetui, kaip numatyta atitinkamose Susitarimo nuostatose.
 2.3.Numatomas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto aktas
 2020 m. paskutinį ketvirtį aštuntajame posėdyje ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas turi priimti sprendimą, kuriuo nustatomos ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklės (toliau – numatomas aktas).
 Numatomo akto tikslas – nustatyti Šalims privalomas taisykles, reglamentuojančias ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto ir susijusių struktūrinių padalinių organizavimą ir veikimą, kaip nurodyta Susitarimo nuostatose (68 straipsnis).
 3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 68 straipsnyje nustatyta, kad ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.
 Siūlomu Tarybos sprendimu nustatoma Sąjungos pozicija dėl ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių priėmimo, taip vykdant ES įsipareigojimus pagal laikinojo susitarimo nuostatas.
 Tokia pozicija grindžiama prie Tarybos sprendimo projekto pridėtu ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimo projektu. ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimo priede nustatyti reikalavimai, susiję su ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto vaidmeniu ir pavadinimu, sudėtimi ir pirmininku, sekretoriatu, posėdžiais, delegacijomis, dokumentais, korespondencija, posėdžių darbotvarke, ekspertų kvietimu, protokolais, sprendimais ir rekomendacijomis, skaidrumu, kalbomis, išlaidomis, specialiaisiais komitetais ar organais ir darbo tvarkos taisyklių pakeitimais.
 4.Teisinis pagrindas
 4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 4.1.1.
 Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.
 Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų turinį“.
 4.1.2.
 Taikymas aptariamuoju atveju
 Prekybos komitetas yra Ekonominės partnerystės susitarimu įsteigtas organas.
 Aktas, kurį ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas raginamas priimti, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis Susitarimo 68 straipsniu, numatomas aktas bus privalomas pagal tarptautinę teisę.
 Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 4.2.Materialinis teisinis pagrindas
 4.2.1.
 Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu nustatoma pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.
 4.2.2.
 Taikymas aptariamuoju atveju
 2011 m. vasario 15 d. ES sprendimo sudaryti susitarimą materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis. Be to, pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su bendra prekybos politika. Todėl numatomo akto dalykas susijęs su sritimi, priklausančia išimtinei Sąjungos išorės kompetencijai pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį.
 Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa.
 4.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.
 5.Numatomo akto skelbimas
 Kadangi ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto aktu bus įgyvendintas Ekonominės partnerystės susitarimas, po priėmimo jis turėtų būti paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 2020/0175 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Prekybos komitete, įsteigtame Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinuoju partnerystės susitarimu, dėl Prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių nustatymo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)2009 m. liepos 30 d. Sąjunga pasirašė Laikinąjį partnerystės susitarimą, kuriuo nustatomas Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių ekonominės partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) pagrindas
 2
 . Papua Naujoji Gvinėja Susitarimą laikinai taiko nuo 2009 m. gruodžio 20 d., Fidžis – nuo 2014 m. liepos 28 d., Samoa – nuo 2018 m. gruodžio 31 d., o Saliamono Salos – nuo 2020 m. gegužės 17 d.;
 (2)Susitarimo 68 straipsniu įsteigtas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas, kuris sprendžia visus su Susitarimo įgyvendinimu susijusius klausimus;
 (3)68 straipsnyje nustatyta, kad ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles ir suteiks specialius įgyvendinimo sprendimų priėmimo įgaliojimus specialiesiems komitetams, kaip numatyta atitinkamose Susitarimo nuostatose;
 (4)ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas aštuntajame posėdyje priims savo ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisykles;
 (5)Europos Sąjunga turėtų nuspręsti dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi dėl tokių darbo tvarkos taisyklių priėmimo,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi aštuntajame ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto posėdyje dėl ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimo projektu.
 2 straipsnis
 Priimtas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 2009 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinojo partnerystės susitarimo pasirašymo ir laikino taikymo (OL L 272, 2009 10 16, p. 1).
 (2)
 OL L 272, 2009 10 16, p. 1.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2020 08 13
 COM(2020) 374 final
 PRIEDAS
 prie
 Pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl pozicijos, kurios turi būti laikomasi Europos Sąjungos vardu Prekybos komitete, įsteigtame Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinuoju partnerystės susitarimu, dėl Prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių nustatymo
 PROJEKTAS
 EUROPOS BENDRIJOS IR RAMIOJO VANDENYNO VALSTYBIŲ LAIKINUOJU PARTNERYSTĖS SUSITARIMU ĮSTEIGTO EPS PREKYBOS KOMITETO SPRENDIMAS Nr. XX/2020
 ...
 dėl ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklių priėmimo
 ES IR RAMIOJO VANDENYNO VALSTYBIŲ PREKYBOS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Laikinąjį partnerystės susitarimą, kuriuo nustatomas Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių ekonominės partnerystės susitarimo pagrindas (toliau – Susitarimas)
 1
 , pasirašytą Londone 2009 m. liepos 30 d., ypač į jo 68 straipsnį,
 kadangi:
 (1)Susitarimo 68 straipsniu įsteigiamas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas ir nustatyta, kad ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles;
 (2)68 straipsnyje taip pat nustatyta, kad ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas suteiks specialius įgyvendinimo sprendimų priėmimo įgaliojimus specialiesiems komitetams, kaip numatyta atitinkamose Susitarimo nuostatose,
 NUSPRENDĖ:
 Nustatomos ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto ir specialiųjų komitetų darbo tvarkos taisyklės, išdėstytos priede.
 Priimta ...
 ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto vardu
 Sąjungos vardu
 Ramiojo vandenyno valstybių vardu
 Priedas
 ES IR RAMIOJO VANDENYNO VALSTYBIŲ PREKYBOS KOMITETO DARBO TVARKOS TAISYKLĖS
 nustatytos Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinojo partnerystės susitarimo 68 straipsniu
 1 straipsnis
 ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto vaidmuo ir pavadinimas
 1.Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinojo partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) 68 straipsniu įsteigtas komitetas yra atsakingas už visus Susitarimo 68 straipsnyje nurodytus klausimus.
 2.Pirmiau nurodytas komitetas komiteto dokumentuose, įskaitant sprendimus ir rekomendacijas, vadinamas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetu.
 2 straipsnis
 Sudėtis ir pirmininkas
 1.Pagal Susitarimo 68 straipsnio 1 dalį ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetą sudaro Europos Sąjungos ir Ramiojo vandenyno valstybių atstovai.
 2.Paprastai Šalims atstovaujama vyresniųjų pareigūnų lygmeniu arba išimtiniais atvejais ministrų lygmeniu, Šalims susitarus, kad to reikia atsižvelgiant į aplinkybes.
 3.Ministrų lygmens sudėties ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui bendrai pirmininkauja už prekybą atsakingas Europos Komisijos narys ir vienos iš Ramiojo vandenyno valstybių ministrų lygmens atstovas arba jų atitinkami paskirti asmenys. Ramiojo vandenyno valstybės šią funkciją vykdo kas 12 mėnesių keisdamosi abėcėlės tvarka. Pirmoji rotacija prasideda ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių priėmimo dieną ir baigiasi kitų metų gruodžio 31 d.
 4.Vyresniųjų pareigūnų lygmens sudėties ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui bendrai pirmininkauja Europos Komisijos vyresnysis pareigūnas, atstovaujantis Europos Sąjungai, ir Ramiojo vandenyno valstybės vyresnysis pareigūnas, atstovaujantis Ramiojo vandenyno valstybėms Ramiojo vandenyno valstybės šią funkciją vykdo kas 12 mėnesių keisdamosi abėcėlės tvarka. Pirmoji rotacija prasideda ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių priėmimo dieną ir baigiasi kitų metų gruodžio 31 d.
 5.Kiekvienai Šaliai atstovaujantys pirmininkai turi reikiamus įgaliojimus atstovauti atitinkamai Europos Sąjungai arba Ramiojo vandenyno valstybėms.
 6.Kiekviena Šalis praneša kitai Šaliai už bendrą pirmininkavimą ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui atsakingo vyresniojo pareigūno vardą, pavardę, pareigas ir kontaktinius duomenis. Laikoma, kad šis vyresnysis pareigūnas yra įgaliotas atstovauti Šaliai iki tos dienos, kurią Šalis praneša kitai Šaliai apie naują pirmininką.
 3 straipsnis
 Sekretoriatas
 1.Europos Komisijos ir Ramiojo vandenyno valstybių pareigūnai kartu eina ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretoriaus pareigas. Ramiojo vandenyno valstybės šią funkciją vykdo kas 12 mėnesių keisdamosi abėcėlės tvarka. Pirmoji rotacija prasideda ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto darbo tvarkos taisyklių priėmimo dieną ir baigiasi kitų metų gruodžio 31 d.
 2.Kiekviena Šalis praneša kitai Šaliai ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretoriaus pareigas einančio tai Šaliai atstovaujančio pareigūno vardą, pavardę, pareigas ir kontaktinius duomenis. Laikoma, kad šis pareigūnas eina sekretoriaus pareigas atstovaudamas tai Šaliai iki tos dienos, kurią Šalis praneša kitai Šaliai apie naują sekretorių.
 4 straipsnis
 Posėdžiai
 1.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas posėdžiauja kartą per metus, nebent abu pirmininkai nuspręstų kitaip, arba skubiais atvejais kurios nors iš Šalių prašymu.
 2.Posėdžiai sutartą dieną ir laiku rengiami pakaitomis Briuselyje ir vienoje iš Ramiojo vandenyno valstybių sostinių, nebent abu pirmininkai susitaria kitaip.
 3.Posėdžius sušaukia posėdį rengiančiai Šaliai atstovaujantis posėdžiui pirmininkaujantis pirmininkas.
 4.Posėdyje gali būti dalyvaujama asmeniškai, surengiant vaizdo konferenciją arba telefoninę konferenciją.
 5.Šalys, oficialiai pareiškusios ketinimą prisijungti prie Susitarimo, gali dalyvauti posėdžiuose stebėtojų teisėmis, jei Šalys sutinka.
 5 straipsnis
 Delegacijos
 Likus 30 dienų iki posėdžio, vienai iš Šalių atstovaujantis ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretorius praneša kitai Šaliai atstovaujančiam sekretoriui apie numatomą atitinkamai Europos Sąjungos ir Ramiojo vandenyno valstybių delegacijų sudėtį. Sąraše nurodomi kiekvieno delegacijos nario vardas, pavardė ir pareigos.
 6 straipsnis
 Dokumentai
 Kai ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto svarstymai grindžiami rašytiniais patvirtinamaisiais dokumentais, sekretorius šiuos dokumentus sunumeruoja ir platina kaip ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto dokumentus.
 7 straipsnis
 Korespondencija
 1.Visa ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui skirta korespondencija siunčiama sekretoriui.
 2.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto korespondenciją Šalims išplatina sekretorius.
 8 straipsnis
 Posėdžių darbotvarkė
 1.Likus pakankamai laiko, bet ne mažiau kaip 60 dienų iki posėdžio, ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretorius, remdamasis Šalies, kurioje vyksta posėdis, pateiktu pasiūlymu, parengia preliminarią kiekvieno posėdžio darbotvarkę, o kiekvienai iš Šalių nustatomas ne mažiau kaip 14 kalendorinių dienų terminas pastaboms pateikti.
 2.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas darbotvarkę tvirtina kiekvieno posėdžio pradžioje. Į preliminarią darbotvarkę neįtraukti klausimai į darbotvarkę gali būti įtraukiami bendru sutarimu.
 9 straipsnis
 Ekspertų kvietimas
 ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto pirmininkai bendru sutarimu gali pakviesti ekspertus (t. y. nevyriausybinius pareigūnus) dalyvauti ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto posėdžiuose, kad jie pateiktų informacijos konkrečiais klausimais ir tik tose posėdžio dalyse, kuriose aptariami tie konkretūs klausimai.
 10 straipsnis
 Protokolas
 1.Jei pirmininkai nenusprendžia kitaip, kiekvieno posėdžio protokolo projektą per 30 kalendorinių dienų nuo posėdžio pabaigos parengia posėdį rengiančios Šalies sekretorius. Protokolo projektas perduodamas kitos Šalies sekretoriui, kad ta Šalis pateiktų savo pastabas.
 2.Jei šios taisyklės taikomos pakomitečių posėdžiams, pakomitečio posėdžių protokolai pateikiami paskesniuose Prekybos komiteto posėdžiuose.
 3.Protokole paprastai apibendrinamas kiekvienas darbotvarkės punktas ir, atitinkamais atvejais, nurodomi:
 (a)
 visi ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui pateikti dokumentai;
 (b)
 bet koks pareiškimas, kurį į protokolą įtraukti paprašė ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto posėdyje dalyvavusių delegacijų nariai, ir
 (c)
 priimti sprendimai, pateiktos rekomendacijos, pareiškimai, dėl kurių sutarta, ir konkrečiais klausimais priimtos išvados.
 4.Protokole pateikiamas visų ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimų, priimtų nuo paskutinio Komiteto posėdžio taikant rašytinę procedūrą pagal 11 straipsnio 2 dalį, sąrašas.
 5.Protokolo priede taip pat pateikiamas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto posėdžio dalyvių sąrašas.
 6.Sekretorius patikslina protokolo projektą, remdamasis gautomis pastabomis, o patikslintą protokolo projektą Šalys patvirtina per 60 dienų nuo posėdžio dienos arba iki bet kurios kitos pirmininkų sutartos dienos. Kai protokolas patvirtinamas, sekretorius pasirašo du protokolo originalus ir Europos Sąjunga ir Ramiojo vandenyno valstybės gauna po vieną protokolo originalą.
 7.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretorius taip pat parengia bendras išvadas ir komunikatus, kuriuos Šalys turi patvirtinti posėdžio pabaigoje.
 11 straipsnis
 Sprendimai ir rekomendacijos
 1.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas gali priimti sprendimus ir rekomendacijas visais Susitarime numatytais klausimais. Sprendimus ir rekomendacijas ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas priima bendru sutarimu.
 2.Jei pirmininkai susitaria, laikotarpiu tarp posėdžių ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas gali priimti sprendimus ar rekomendacijas rašytine procedūra. Tuo tikslu vienas iš pirmininkų kitam pirmininkui raštu pateikia siūlomo sprendimo ar rekomendacijos tekstą. Pastarasis pritarimą siūlomam sprendimui ar rekomendacijai turi pareikšti per du mėnesius arba pirmininko pasiūlyme nurodytą ilgesnį laikotarpį. Jei kita Šalis nepareiškia pritarimo, siūlomas sprendimas ar rekomendacija aptariami ir gali būti priimti kitame komiteto posėdyje. Sprendimų ar rekomendacijų projektai laikomi priimtais kitai Šaliai pareiškus savo pritarimą ir pagal 10 straipsnio 4 dalį įrašomi į kito Komiteto posėdžio protokolą.
 3.Jeigu pagal Susitarimą ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas įgaliojamas priimti sprendimus ar rekomendacijas, tokie dokumentai atitinkamai vadinami sprendimu arba rekomendacija. ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretoriatas kiekvienam sprendimui ar rekomendacijai suteikia eilės numerį, nurodo jų priėmimo datą ir apibūdina jų dalyką. Kiekviename sprendime ar rekomendacijoje nurodoma jų įsigaliojimo data.
 4.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto priimtų sprendimų ir rekomendacijų autentiškumą tvirtina pirmininkai.
 5.Europos Sąjunga ir Ramiojo vandenyno valstybės gauna kiekvieno sprendimo ir rekomendacijos autentišką versiją originalo kalba.
 12 straipsnis
 Skaidrumas
 1.Šalys gali nuspręsti rengti viešus posėdžius.
 2.Kiekviena Šalis gali nuspręsti, ar skelbti ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimus ir rekomendacijas savo atitinkamame oficialiajame leidinyje.
 3.Visi Šalies pateikti dokumentai turėtų būti laikomi konfidencialiais, nebent ta Šalis nuspręstų kitaip.
 4.Preliminarios posėdžių darbotvarkės skelbiamos viešai prieš Komiteto posėdžius. Bendros išvados ir komunikatai, juos patvirtinus pagal 10 straipsnį, skelbiami viešai.
 5.2–4 dalyse nurodyti dokumentai skelbiami laikantis kiekvienos Šalies taikomų duomenų apsaugos taisyklių.
 13 straipsnis
 Kalbos
 1.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto darbo kalba yra anglų kalba.
 2.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetas sprendimus arba rekomendacijas dėl Susitarimo keitimo arba aiškinimo priima Susitarimo autentiškų tekstų kalbomis. Visi kiti ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimai arba rekomendacijos, įskaitant sprendimą, pagal kurį priimamos šios darbo tvarkos taisyklės, priimami 1 dalyje nurodyta darbo kalba.
 3.Kiekviena Šalis atsako už sprendimų, rekomendacijų ir kitų dokumentų vertimą raštu į savo oficialiąsias kalbas, jei to reikalaujama pagal šį straipsnį, ir padengia su tokiu vertimu raštu susijusias išlaidas.
 14 straipsnis
 Išlaidos
 1.Kiekviena Šalis padengia visas dėl dalyvavimo ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto posėdžiuose patirtas išlaidas – visų pirma personalo, kelionių ir pragyvenimo išlaidas ir telefoninių bei vaizdo konferencijų, pašto bei telekomunikacijų išlaidas.
 2.Posėdžių organizavimo ir dokumentų dauginimo išlaidas apmoka posėdį rengianti Šalis.
 3.Vertimo žodžiu į ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto darbo kalbą ir iš tos kalbos paslaugų teikimo per posėdžius išlaidas padengia posėdį rengianti Šalis.
 15 straipsnis
 Specialieji komitetai arba organai
 1.Pagal Susitarimo 68 straipsnio 4 dalies a punktą įsteigiami ir prižiūrimi specialūs komitetai arba organai, kurių užduotis – spręsti visus ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto jiems deleguotus klausimus.
 2.ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui raštu pranešama apie specialiųjų komitetų arba kitų pagal Susitarimą įsteigtų organų paskirtus ryšių centrus. Visa susijusi korespondencija, dokumentai ir pranešimai, kuriais dėl Susitarimo įgyvendinimo tarpusavyje keičiasi kiekvieno specialiojo komiteto ryšių centrai, vienu metu perduodami ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sekretoriatui.
 3.Specialieji komitetai ir organai praneša ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komitetui apie kiekvieno jų posėdžio rezultatus, sprendimus ar rekomendacijas ir išvadas.
 4.Šios darbo tvarkos taisyklės mutatis mutandis taikomos pagal Susitarimą įsteigtiems specialiesiems komitetams ir kitiems organams, nebent kiekvienas specialusis komitetas ar organas pagal Susitarimo nuostatas nuspręstų kitaip.
 16 straipsnis
 Darbo tvarkos taisyklių keitimas
 Šios darbo tvarkos taisyklės gali būti iš dalies keičiamos raštu ES ir Ramiojo vandenyno valstybių prekybos komiteto sprendimu pagal 11 straipsnį.
 (1)
 2009 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimas 2009/729/EB dėl Europos bendrijos ir Ramiojo vandenyno valstybių laikinojo partnerystės susitarimo pasirašymo ir laikino taikymo (OL L 272, 2009 10 16, p. 1).


type: contracts

text:
 Avviso legale importante
 |
 22009A0630(04)
 Accordo tra la Comunità europea e il Commonwealth delle Bahamas in materia di esenzione dal visto per soggiorni di breve durata
 Gazzetta ufficiale n. L 169 del 30/06/2009 pag. 0024 - 0029
 Accordotra la Comunità europea e il Commonwealth delle Bahamas in materia di esenzione dal visto per soggiorni di breve durataLA COMUNITÀ EUROPEA, in appresso denominata "la Comunità",eIL COMMONWEALTH DELLE BAHAMAS, in appresso denominate "le Bahamas",in appresso insieme denominate "le parti contraenti",DESIDEROSE di rafforzare i vincoli di amicizia che le uniscono e di agevolare gli spostamenti riconoscendo ai propri cittadini condizioni di ingresso in esenzione dal visto per soggiorni di breve durata;VISTO il regolamento (CE) n. 1932/2006 del Consiglio, del 21 dicembre 2006, che modifica il regolamento (CE) n. 539/2001 che adotta l’elenco dei paesi terzi i cui cittadini devono essere in possesso del visto all’atto dell’attraversamento delle frontiere esterne e l’elenco dei paesi terzi i cui cittadini sono esenti da tale obbligo [1], disponendo fra l’altro l’iscrizione di sei paesi terzi, tra cui le Bahamas, nell’elenco dei paesi terzi i cui cittadini sono esenti dall’obbligo del visto per soggiorni di breve durata negli Stati membri dell’Unione europea (UE);CONSIDERATO che l’articolo 2 del regolamento (CE) n. 1932/2006 stabilisce che gli Stati membri danno attuazione all’esenzione dall’obbligo del visto per i cittadini dei sei paesi suddetti a partire dalla data di entrata in vigore dell’accordo di esenzione dal visto tra la Comunità europea e il paese terzo interessato;RICONOSCENDO che i cittadini di tutti gli Stati membri che si recano alle Bahamas sono esentati dall’obbligo del visto per un periodo della durata di tre o otto mesi, laddove quelli di altri Stati membri sono soggetti al suddetto obbligo;DESIDEROSE di tutelare il principio della parità di trattamento per tutti i cittadini dell’UE;CONSIDERANDO che il presente accordo non si applica alle persone il cui soggiorno di breve durata è finalizzato allo svolgimento di un’attività retribuita e che pertanto a questa categoria di persone continuano ad applicarsi le pertinenti norme di diritto comunitario o di diritto nazionale degli Stati membri e delle Bahamas per quanto riguarda l’obbligo del visto, l’esenzione dal visto e le condizioni di ingresso per motivi di lavoro;TENENDO CONTO del protocollo sulla posizione del Regno Unito e dell’Irlanda e del protocollo sull’integrazione dell’acquis di Schengen nell’ambito dell’Unione europea, allegati al trattato sull’Unione europea e al trattato che istituisce la Comunità europea, e confermando che le disposizioni del presente accordo non si applicano al Regno Unito e all’Irlanda,HANNO CONVENUTO QUANTO SEGUE:Articolo 1OggettoIl presente accordo stabilisce l’esenzione dal visto nei confronti dei cittadini dell’Unione europea e dei cittadini delle Bahamas che si recano nel territorio della controparte per un periodo massimo di tre mesi su sei.Articolo 2DefinizioniAi fini del presente accordo si intende per:a) "Stato membro" qualsiasi Stato membro dell’Unione europea, ad eccezione del Regno Unito e dell’Irlanda;b) "cittadino dell’Unione europea" qualsiasi cittadino di uno Stato membro come definito alla lettera a);c) "cittadino delle Bahamas" chiunque possieda la cittadinanza delle Bahamas;d) "spazio Schengen" lo spazio senza frontiere interne comprendente i territori degli Stati membri come definiti alla lettera a) che attuano integralmente l’acquis di Schengen.Articolo 3Ambito di applicazione1. I cittadini dell’Unione europea titolari di un passaporto ordinario, diplomatico, di servizio o ufficiale in corso di validità rilasciato da uno Stato membro possono recarsi e soggiornare nel territorio delle Bahamas senza essere in possesso di visto per un periodo la cui durata è specificata all’articolo 4, paragrafo 1.I cittadini delle Bahamas titolari di un passaporto ordinario, diplomatico, di servizio o ufficiale in corso di validità rilasciato dalle Bahamas possono recarsi e soggiornare nel territorio degli Stati membri senza essere in possesso di visto per un periodo la cui durata è specificata all’articolo 4, paragrafo 2.2. Il paragrafo 1 non si applica alle persone il cui viaggio è finalizzato allo svolgimento di un’attività retribuita.Per la suddetta categoria di persone, ciascuno Stato membro può decidere individualmente di imporre l’obbligo del visto ai cittadini delle Bahamas o di revocarlo conformemente all’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 539/2001.Per la suddetta categoria di persone, le Bahamas possono optare per l’obbligo del visto o per l’esenzione dal visto nei confronti dei cittadini dei singoli Stati membri conformemente al proprio ordinamento interno.3. L’esenzione dal visto di cui al presente accordo si applica fatte salve le normative delle parti contraenti relative alle condizioni per l’ingresso e il soggiorno di breve durata. Gli Stati membri e le Bahamas si riservano il diritto di rifiutare l’ingresso o il soggiorno di breve durata nei rispettivi territori qualora almeno una delle suddette condizioni non risulti soddisfatta.4. L’esenzione dal visto si applica indipendentemente dal mezzo di trasporto utilizzato per varcare le frontiere delle parti contraenti.5. Alle questioni che esulano dal presente accordo si applicano il diritto comunitario, il diritto nazionale degli Stati membri o il diritto nazionale delle Bahamas.Articolo 4Durata del soggiorno1. I cittadini dell’Unione europea possono soggiornare nel territorio delle Bahamas per un periodo massimo di tre mesi su sei a decorrere dalla data del loro primo ingresso nel territorio del paese.2. I cittadini delle Bahamas possono soggiornare nello spazio Schengen per un periodo massimo di tre mesi su sei a decorrere dalla data del loro primo ingresso nel territorio di uno Stato membro che attua integralmente l’acquis di Schengen. Detto periodo è calcolato indipendentemente dalla durata del soggiorno in uno Stato membro che non attua ancora integralmente l’acquis di Schengen.I cittadini delle Bahamas possono soggiornare nel territorio di ciascuno Stato membro che non attua ancora integralmente l’acquis di Schengen per un periodo massimo di tre mesi su sei a decorrere dalla data del loro primo ingresso, indipendentemente dalla durata del soggiorno calcolata per lo spazio Schengen.3. Il presente accordo non pregiudica la possibilità per le Bahamas e per gli Stati membri di estendere oltre tre mesi la durata del soggiorno conformemente al diritto nazionale o comunitario.Articolo 5Applicazione territoriale1. Per quanto riguarda la Repubblica francese, le disposizioni di cui al presente accordo si applicano unicamente al territorio europeo della Repubblica francese.2. Per quanto riguarda il Regno dei Paesi Bassi, le disposizioni di cui al presente accordo si applicano unicamente al territorio europeo del Regno dei Paesi Bassi.Articolo 6Comitato misto di gestione dell’accordo1. Le parti contraenti istituiscono un comitato misto di esperti ("il comitato"), composto di rappresentanti della Comunità europea e di rappresentanti delle Bahamas. La Comunità è rappresentata dalla Commissione europea.2. Il comitato svolge, tra l’altro, i seguenti compiti:a) controlla l’applicazione del presente accordo;b) suggerisce modifiche o aggiunte al presente accordo;c) dirime eventuali controversie attinenti all’interpretazione o all’applicazione delle disposizioni del presente accordo.3. Il comitato si riunisce ogniqualvolta necessario su richiesta di una delle parti contraenti.4. Il comitato adotta il proprio regolamento interno.Articolo 7Rapporto tra il presente accordo e gli accordi bilaterali di esenzione dal visto in vigore tra gli Stati membri e le BahamasIl presente accordo prevale sulle disposizioni di qualsiasi accordo o intesa bilaterale conclusi tra i singoli Stati membri e le Bahamas, nella misura in cui tali accordi o intese abbiano il medesimo oggetto del presente accordo.Articolo 8Disposizioni finali1. Il presente accordo è ratificato o approvato dalle parti contraenti in conformità delle rispettive procedure interne ed entra in vigore il primo giorno del secondo mese successivo alla data in cui le parti contraenti si notificano reciprocamente l’avvenuto espletamento delle suddette procedure.2. Il presente accordo è concluso per un periodo indeterminato, salvo possibilità di denuncia ai sensi del paragrafo 5.3. Il presente accordo può essere modificato previo accordo scritto delle parti contraenti. Le modifiche entrano in vigore dopo che le parti contraenti si sono reciprocamente notificate l’avvenuto espletamento delle procedure interne necessarie a tal fine.4. Ciascuna parte contraente può sospendere in tutto o in parte il presente accordo, in particolare per motivi di ordine pubblico, tutela della sicurezza nazionale o della salute pubblica, immigrazione illegale e ripristino dell’obbligo del visto decretato da una delle parti. La decisione sulla sospensione è notificata alla controparte al più tardi due mesi prima della sua entrata in vigore. Una volta cessati i motivi della sospensione, la parte contraente che ha sospeso l’accordo ne informa immediatamente la controparte.5. Ciascuna parte contraente può denunciare il presente accordo tramite notifica scritta alla controparte. L’accordo cessa di essere in vigore novanta giorni dopo la data della notifica.6. Le Bahamas possono sospendere o denunciare il presente accordo solo nei confronti di tutti gli Stati membri.7. La Comunità può sospendere o denunciare il presente accordo solo per quel che riguarda gli Stati membri nel loro insieme.Fatto a Bruxelles, in duplice esemplare, il 28 maggio 2009 nelle lingue bulgara, ceca, danese, estone, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, lettone, lituana, maltese, olandese, polacca, portoghese, rumena, slovacca, slovena, spagnola, svedese, tedesca e ungherese, ciascun testo facente ugualmente fede.За Европейската общностPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF +++++За Бахамската общностPor la Commonwealth de Las BahamasZa Bahamské společenstvíFor Commonwealth of The BahamasFür das Commonwealth der BahamasBahama Ühenduse nimelΓια την Κοινοπολιτεία των Νήσων ΜπαχάμεςFor the Commonwealth of The BahamasPour le Commonwealth des BahamasPer il Commonwealth delle BahamasBahamu Salu Sadraudzības vārdāBahamų Sandraugos varduA Bahamai Közösség részérőlGħall-Commonwealth tal-BahamasVoor het Gemenebest van de Bahama’sW imieniu Wspólnoty BahamówPela Comunidade das BaamasPentru Uniunea BahamasZa Bahamské spoločenstvoZa Zvezo BahamiBahaman liittovaltion puolestaFör Samväldet Bahamas+++++ TIFF +++++[1] GU L 405 del 30.12.2006, pag. 23.--------------------------------------------------


text:
 23.11.2013
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 344/57
 Recurso interposto em 3 de setembro de 2013 — G-Star Raw/IHMI — PepsiCo (PEPSI RAW)
 (Processo T-473/13)
 2013/C 344/105
 Língua em que o recurso foi interposto: inglês
 Partes
 Recorrente: G-Star Raw CV (Amesterdão, Países Baixos) (representantes: J. van Manen, M. van de Braak e L. Fresco, advogados)
 Recorrido: Instituto de Harmonização do Mercado Interno (marcas, desenhos e modelos)
 Outra parte no processo na Câmara de Recurso: PepsiCo, Inc. (Nova Iorque, Estados Unidos)
 Pedidos
 A recorrente conclui pedindo que o Tribunal Geral se digne:
 —
 anular a Decisão da Segunda Câmara de Recurso do Instituto de Harmonização do Mercado Interno (marcas, desenhos e modelos) (IHMI) de 25 de junho de 2013 tomada no processo R 1586/2012-2;
 —
 condenar o recorrido no pagamento das despesas do presente processo.
 —
 condenar a outra parte no processo perante a Câmara de Recurso a pagar as despesas do presente processo, caso nele venha a intervir, bem como as que efetuou no processo perante o IHMI.
 Fundamentos e principais argumentos
 Requerente da marca comunitária: A outra parte no processo na Câmara de Recurso
 Marca comunitária em causa: Marca figurativa que contém os elementos nominativos «PEPSI RAW» para produtos incluídos na classe 32 — Marca comunitária correspondente ao pedido de registo n.o6 788 004
 Titular da marca ou do sinal invocado no processo de oposição: Recorrente
 Marca ou sinal invocado no processo de oposição: Marca nominativa «RAW» para produtos incluídos na classe 25 — Marca comunitária n.o4 743 225
 Decisão da Divisão de Oposição: Acolhimento da oposição e indeferimento do pedido de marca comunitária na sua totalidade
 Decisão da Câmara de Recurso: Anulação da decisão contestada
 Fundamentos invocados: Violação do artigo 8.o, n.o 1, alínea b), do Regulamento n.o 207/2009, sobre a marca comunitária.


text:
 8.5.2019
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 120/8
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2019/705 AL COMISIEI
 din 2 mai 2019
 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (1), în special articolul 57 alineatul (4) și articolul 58 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 Pentru a se asigura aplicarea uniformă a Nomenclaturii combinate anexate la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului (2), este necesar să se adopte măsuri privind clasificarea mărfurilor menționate în anexa la prezentul regulament.
 (2)
 Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 stabilește regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate. Aceste reguli se aplică, de asemenea, oricăror alte nomenclaturi bazate integral sau parțial pe aceasta sau care îi adaugă acesteia subdiviziuni suplimentare și care sunt stabilite prin dispoziții specifice ale Uniunii, în vederea aplicării de măsuri tarifare sau de altă natură privind comerțul cu mărfuri.
 (3)
 În temeiul acestor reguli generale, mărfurile descrise în coloana (1) a tabelului din anexă ar trebui clasificate la codul NC indicat în coloana (2), pe baza motivelor care figurează în coloana (3) a tabelului menționat.
 (4)
 Este necesar să se prevadă posibilitatea invocării în continuare de către titular, pentru o anumită perioadă de timp, în conformitate cu articolul 34 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, a informațiilor tarifare obligatorii care sunt emise în legătură cu mărfurile vizate de prezentul regulament, dar care nu sunt conforme cu acesta. Perioada respectivă ar trebui să fie de trei luni.
 (5)
 Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului Codului vamal,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Mărfurile descrise în coloana (1) a tabelului din anexă se clasifică în Nomenclatura combinată la codul NC indicat în coloana (2) a tabelului menționat.
 Articolul 2
 Informațiile tarifare obligatorii care nu sunt conforme cu prezentul regulament pot fi în continuare invocate, în conformitate cu articolul 34 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013, timp de trei luni de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
 Articolul 3
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 2 mai 2019.
 Pentru Comisie,
 Pentru Președinte,
 Stephen QUEST
 Director General
 Direcția Generală Impozitare și Uniune Vamală
 (1) JO L 269, 10.10.2013, p. 1.
 (2) Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, 7.9.1987, p. 1).
 ANEXĂ
 Descrierea mărfurilor
 Clasificare
 (Cod NC)
 Motive
 (1)
 (2)
 (3)
 Un titirez din material plastic, cu un lansator și o bandă zimțată.
 Titirezul este pus în mișcare cu ajutorul lansatorului și al benzii zimțate. Poate fi utilizat independent pentru amuzamentul persoanelor. Ca alternativă, două sau mai multe articole pot fi folosite de două sau mai multe persoane [lansate într-o arenă specială de formă sferică (prezentată separat)] aflate în competiție pentru a elimina titirezul adversarului.
 A se vedea imaginea (*1).
 9503 00 95
 Clasificarea se stabilește în conformitate cu regulile generale 1 și 6 de interpretare a Nomenclaturii combinate și cu textul codurilor NC 9503 00 și 9503 00 95 .
 Articolul este un titirez considerat jucărie încadrată la poziția 9503 00 [a se vedea și Notele explicative la Sistemul armonizat aferente poziției 9503 , (D), (xix)]. Are caracteristicile obiective ale unei jucării pentru amuzamentul persoanelor.
 Deși articolul poate fi folosit într-o competiție între două sau mai multe persoane, această utilizare nu este inerentă caracteristicilor obiective ale articolului atunci când este prezentat separat (fără arena specială). În consecință, clasificarea la poziția 9504 , ca articol pentru jocurile cu mecanisme de mișcare, este exclusă.
 Prin urmare, articolul trebuie clasificat la codul NC 9503 00 95 ca alte jucării din material plastic.
 (*1) Imaginea are caracter pur informativ.