type: other

text:
 RESOLUCIÓN 1053 DE 2012
 RESOLUCIÓN 1053 DE 27 DE NOVIEMBRE DE 2012
 CONTENIDO:CREACIÓN DEL GRUPO INTERNO DE TRABAJO DENOMINADO POLÍTICAS Y LINEAMIENTOS PARA EL MANEJO DE LA INFORMACIÓN A CARGO DE LA SUBDIRECCIÓN DE EXTRANJERÍA. MODIFICA EL ARTÍCULO 12 DE LA RESOLUCIÓN 297 DE 2012 Y EL NUMERAL 2 DEL ARTÍCULO 4 DE LA RESOLUCIÓN 485 DE 2012 Y DEROGA LOS NUMERALES 7 Y 9 DEL ARTÍCULO 12 DE LA RESOLUCIÓN 297 DE 2012.
 TEMAS ESPECÍFICOS:LEY DE MIGRACIÓN, MIGRANTE, UTILIZACIÓN DE LAS TECNOLOGÍAS DE LA INFORMACIÓN Y LA COMUNICACIÓN, SISTEMA DE INFORMACIÓN DE TECNOLOGÍAS DE LA INFORMACIÓN Y LA COMUNICACIÓN
 RESOLUCIÓN 1053 DE 2012
 “Por la cual se modifica el artículo 12 de la Resolución 297 de 2012, el numeral 2o del artículo 4o de la Resolución 485 de 2012, se crea el grupo interno de trabajo denominado políticas y lineamientos para el manejo de la información a cargo de la subdirección de extranjería y se dictan otras disposiciones”.
 en ejercicio de sus facultades legales y en especial, las conferidas por los numerales 14, 19 y 24 del artículo 10 del Decreto-Ley 4062 de 2011, y
 Que el numeral 5o del artículo 4o del Decreto-Ley 4062 de 2011 establece como una de las funciones generales a cargo de la Unidad Administrativa Especial Migración Colombia la de capturar, registrar, procesar, administrar y analizar la información de carácter migratorio y de extranjería para la toma de decisiones y consolidación de políticas institucionales.
 Que el numeral 6o del artículo 4o del Decreto-Ley 4062 de 2011 establece como una de las funciones generales a cargo de la Unidad Administrativa Especial Migración Colombia la de formular, dirigir, coordinar y evaluar los planes, programas y proyectos en materia de control migratorio, extranjería y verificación migratoria, en desarrollo y de conformidad con la política migratoria.
 Que de acuerdo con el numeral 24 del artículo 10 del Decreto-Ley 4062 de 2011 dentro de las funciones del despacho del director de la Unidad Administrativa Especial Migración Colombia se encuentra la de adoptar los reglamentos necesarios para el cumplimiento de las funciones de la entidad.
 Que el numeral 8o del artículo 17 del Decreto-Ley 4062 de 2011 establece que la subdirección de extranjería tiene como una de sus funciones administrar los archivos de las hojas de vida de los extranjeros y establecer en coordinación con la oficina de tecnología de la información, los protocolos de acceso y custodia de las mismas.
 Que el numeral 9o del artículo 17 del Decreto-Ley 4062 de 2011 establece que la subdirección de extranjería tiene como una de sus funciones autorizar, de acuerdo con los lineamientos del director, el uso y destino de la información.
 Que el numeral 10 del artículo 17 del Decreto-Ley 4062 de 2011, atribuye dentro de las funciones de la subdirección de extranjería, determinar los parámetros para el suministro de la información y la expedición de certificaciones basadas en los archivos migratorios, de conformidad con los lineamientos impartidos por la dirección y en concordancia con las disposiciones sobre la materia.
 Que conforme a las necesidades de implementar, adecuar y mejorar políticas migratorias, resulta imperativo implementar una estrategia organizacional que coadyuve eficazmente al mejoramiento de las actividades de supervisión y control de la información que administra la entidad.
 Que la norma ISO/IEC 27001 permite a la unidad tener una visión “sistémica” de la seguridad de la información, basándose en estándares internacionales.
 Que es necesario formular e implementar una herramienta gerencial para gestionar la seguridad de la información, la cual estará inmersa en el sistema integrado de gestión de la unidad.
 Que mediante la Resolución 297 de 20 de abril de 2012 se creó el grupo interno de trabajo denominado seguridad de la información dependiente de la oficina de tecnología de la información.
 Que mediante la Resolución 485 de 13 de junio de 2012 se creó el grupo interno de trabajo denominado grupo de seguridad y enlace con organizaciones dependiente del despacho del director de la unidad.
 Que conforme lo anterior, la Unidad Administrativa Especial Migración Colombia requiere la creación de un grupo interno de trabajo para proponer las medidas, los procedimientos, políticas y las estrategias relacionados con la gestión de seguridad de la información y verificar que se dé cumplimiento a los mismos.
 Que existe disponibilidad presupuestal para la creación de grupos internos de trabajo, de acuerdo con la certificación 112 del 3 de enero de 2012 la cual tiene efectos presupuestales en el año en curso, expedida por la subdirección administrativa y financiera.
 ART. 1o—Modifíquese el artículo 12 de la Resolución 297 de 2012, el cual quedará así:
 “ART. 12.—Grupo de seguridad informática y de las comunicaciones. El grupo de seguridad informática y de las comunicaciones dependiente de la oficina de tecnología de la información, desarrollará las siguientes funciones:
 1. Formular el plan integral de seguridad informática, que incluya la fijación de los estándares de seguridad informática y la interoperabilidad de los sistemas de información y comunicaciones.
 2. Adoptar las medidas necesarias, establecer o actualizar procedimientos, protocolos y demás parámetros que permitan garantizar el control y la seguridad informática de la entidad.
 3. Proponer metodologías, procesos y controles específicos para los sistemas de información.
 4. Coadyuvar en las verificaciones relacionadas con la seguridad de la información por situaciones que se detecten.
 5. Generar los respectivos informes con las fallas y hallazgos detectados, con el fin de que se tomen los correctivos a que haya lugar.
 6. Retroalimentar a las diferentes dependencias sobre los hallazgos que atenten contra los principios de seguridad, oportunidad y pertinencia.
 7. Implementar las acciones de mejora continua relacionada con el proceso al que pertenece y al producto o servicio que preste.
 8. Realizar en conjunto con el grupo políticas y lineamientos para el manejo de la información verificaciones a las bases de datos de los sistemas de información de la entidad, con el objeto de determinar conformidades y no conformidades de las mismas.
 9. Definir los procedimientos y la estrategia de seguridad en la transmisión de datos, así como en la implementación, configuración y operación de los controles de seguridad informática (Firewalls, IPS/IDS, antimalware, etc.).
 10. Proponer y adoptar las medidas necesarias para la continuidad del ejercicio de las funciones de la entidad en todos los temas informáticos y de equipos tecnológicos y de las comunicaciones.
 11. Realizar la gestión documental del grupo de trabajo, de acuerdo con las disposiciones sobre archivística, en coordinación con el grupo de archivo y correspondencia.
 12. Realizar la descripción técnica de los bienes y servicios que deban ser adquiridos para el funcionamiento del grupo, de conformidad con el plan general de compras.
 13. Administrar y emplear los bienes, servicios y recursos asignados al grupo.
 14. Participar en la formulación, ejecución y seguimiento de las políticas, planes, programas, proyectos y estrategias institucionales que le correspondan, bajo la coordinación de su superior jerárquico.
 15. Presentar los informes en relación con los resultados obtenidos de su gestión, las novedades de personal y demás situaciones que se presenten en desarrollo de sus funciones.
 16. Resolver los derechos de petición sobre asuntos de su competencia en coordinación con la oficina asesora jurídica.
 17. Contribuir en la identificación, implementación, mantenimiento y mejoramiento del sistema integrado de gestión.
 18. Las demás que le sean asignadas de acuerdo con la naturaleza de sus funciones.
 ART. 2o—Modifíquese el numeral 2o del artículo 4o de la Resolución 485 de 2012, el cual quedará así:
 “ART. 4o—El grupo de seguridad y enlace con organizaciones dependiente del despacho del director de la Unidad Administrativa Especial Migración Colombia, desarrollará las siguientes funciones:
 2. Diseñar, socializar e implementar los procesos y procedimientos en lo correspondiente a las políticas institucionales de seguridad integral, en lo referente especialmente a la protección personal y protección física de instalaciones”.
 ART. 3o—Créese el grupo interno de trabajo denominado políticas y lineamientos para el manejo de la información, dependiente de la subdirección de extranjería.
 ART. 4o—El grupo de políticas y lineamientos para el manejo de la información dependiente de la subdirección de extranjería, desarrollará las siguientes funciones:
 1. Formular el plan integral de seguridad de la información, que incluya la fijación de los estándares y la interoperabilidad al sistema integral de gestión.
 2. Establecer o actualizar procedimientos, políticas, medidas y estrategias que permitan garantizar el control y la seguridad de la información de la entidad.
 3. Formular planes de verificaciones relacionados con la seguridad de la información.
 4. Realizar verificaciones relacionadas con la seguridad de la información.
 5. Generar los respectivos informes a que haya lugar con el fin de que se tomen los correctivos necesarios y se masifiquen las buenas prácticas.
 6. Diseñar, coordinar y ejecutar actividades que promuevan y fortalezcan la cultura de seguridad de la información.
 7. Realizar en conjunto con el grupo de seguridad informática y de las comunicaciones verificaciones a las bases de datos de los sistemas de información de la entidad, con el objeto de determinar conformidades y no conformidades de las mismas.
 8. Diseñar, socializar e implementar los procesos y procedimientos en lo correspondiente a las políticas institucionales de seguridad integral, en lo referente a la protección de la información.
 9. Realizar la gestión documental del grupo de trabajo, de acuerdo con las disposiciones sobre archivística, en coordinación con el grupo de archivo y correspondencia.
 10. Administrar y emplear los bienes, servicios y recursos asignados al grupo.
 11. Participar en la formulación, ejecución y seguimiento de las políticas, planes, programas, proyectos y estrategias institucionales que le correspondan, bajo la coordinación de su superior jerárquico.
 12. Presentar los informes en relación con los resultados obtenidos de su gestión, las novedades de personal y demás situaciones que se presenten en desarrollo de sus funciones.
 13. Resolver los derechos de petición sobre asuntos de su competencia en coordinación con la oficina asesora jurídica.
 14. Contribuir en la identificación, implementación, mantenimiento y mejoramiento del sistema integrado de gestión.
 15. Las demás que le sean asignadas de acuerdo con la naturaleza de sus funciones.
 ART. 5o—El grupo de políticas y lineamientos para el manejo de la información tendrá un coordinador, a quien le serán asignadas las funciones mediante el acto administrativo pertinente.
 ART. 6o—Modifíquense los numerales 1.6.3 y 3 del artículo 8o de la Resolución 485 de 2012, los cuales quedarán así:
 “1. Despacho del director.
 1.6. Oficina de tecnología de la información.
 1.6.1. Grupo de administración de infraestructura tecnológica.
 1.6.2. Grupo de sistemas de la información y bases de datos.
 1.6.3. Grupo de seguridad informática y de las comunicaciones.
 3.1.1 Grupo de políticas y lineamientos para el manejo de la información”.
 ART. 7o—La presente resolución rige a partir de la fecha de su expedición y deroga los numerales 7o y 9o del artículo 12 de la Resolución 297 de 2012.
 Dada en Bogotá, D.C., a 27 de noviembre de 2012.


type: wikipedia

text:
Faicchio község (comune) Olaszország Campania régiójában, Benevento megyében.
 Fekvése
 A megye északnyugati részén fekszik, 50 km-re északkeletre Nápolytól, 30 km-re északnyugatra a megyeszékhelytől. Határai: Cusano Mutri, Gioia Sannitica, Puglianello, Ruviano, San Lorenzello és San Salvatore Telesino.
 Története
 A régészeti leletek tanúsága szerint az ókori szamnisz város, Fuifola helyén alakult ki, amelyet a rómaiak a pun háborúkban elpusztították. A mai település első említése a 12. századból származik. A következő századokban nemesi birtok volt. A 19. században nyerte el önállóságát, amikor a Nápolyi Királyságban felszámolták a feudalizmust.
 Népessége
 A népesség számának alakulása:
 Főbb látnivalói
 Castello (a település vára)
 San Pasquale-kolostor
 Santa Maria di Costantinopoli-templom
 Santa Maria Assunta-templom
 Santa Lucia-templom
 San Nicola-templom
 San Giovanni Battista-templom
 Madonna dell’Annunziata-templom
 SS. Salvatore-templom
 Madonna del Carmine-templom
 Jegyzetek
 Források
 Comuni-Italiani
 Italy World Club
 További információk
 Benevento megye települései


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,18.1.2017
 COM(2017) 17 final
 2017/0011(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Schengeni infosüsteemi käsitlevate Schengeni acquis’ sätete kohaldamise kohta Horvaatia Vabariigis
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Vastavalt Horvaatia Euroopa Liiduga ühinemise akti
 1
 artikli 4 lõikele 2 kohaldatakse Schengeni acquis’ teatavaid sätteid Horvaatias juba alates ühinemiskuupäevast, samas kui muid sätteid kohaldatakse üksnes nõukogu sellekohase otsuse alusel, mis tehakse pärast kontrollimist, mis kinnitab, et kõnealuse acquis’ kõigi osade kohaldamise tingimused on täidetud. Niisugune kontrollimine toimub asjaomase Schengeni hindamiskorra kohaselt.
 See Schengeni hindamiskord on ette nähtud nõukogu määrusega (EL) nr 1053/2013, millega kehtestatakse hindamis- ja järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ kohaldamise kontrollimiseks
 2
 . Kõnealuse määruse kohaselt kehtestas komisjon aastateks 2014–2019 mitmeaastase hindamisprogrammi
 3
 ja 2016. aasta hindamisprogrammi, millega on ette nähtud Horvaatia hindamine.
 Schengeni hindamine saab Schengeni infosüsteemi (SIS) valdkonnas toimuda alles siis, kui SIS on Horvaatias tööle hakanud. Seetõttu on vaja, et nõukogu võtaks vastu otsuse Schengeni acquis’ SISi käsitlevate sätete jõustamise kohta Horvaatias.
 Nõukogu saab sellise otsuse teha alles pärast seda, kui Horvaatia on teinud vajalikud tehnilised ja õiguslikud ettevalmistused, sealhulgas andmekaitsealased ettevalmistused, et töödelda SISi andmeid ja vahetada täiendavat teavet. Sellest tulenevalt toimus veebruaris 2016 Schengeni hindamine, et kontrollida andmekaitse taset Horvaatias. Pärast Schengeni komitees
 4
 6. oktoobril 2016 antud positiivset arvamust võttis komisjon rakendusotsusega
 5
 vastu hindamisaruande, milles kinnitati, et andmekaitse tase on rahuldav.
 Peale selle kinnitas SIS II nõuanderühm
 6
 5. septembril 2016, lähtudes Vabadusel, Turvalisusel ja Õigusel Rajaneva Ala Suuremahuliste IT-süsteemide Operatiivjuhtimise Euroopa Ameti (eu-LISA) koostatud testi koondaruandest (2016-093)
 7
 , et tehnilisest seisukohast on Horvaatia riiklik süsteem (N.SIS) valmis integreeruma SISiga ja et tema riiklik süsteem on eesmärgipärane. 15. septembril 2016 kinnitas SIS II komitee
 8
 sama testiaruande, tunnistades, et Horvaatia on täitnud SISi käivitamise tehnilised tingimused.
 Seepärast on nüüd nõukogul võimalik määrata kindlaks kuupäev, millal Schengeni acquis’ SISi käsitlevad sätted hakkavad Horvaatias kehtima. Käesoleva otsuse jõustumine peaks võimaldama edastada SISi andmeid Horvaatiale. Nende andmete kasutamine Horvaatias peaks võimaldama komisjonil Schengeni hindamismenetluste kohaselt kontrollida, et SISi käsitlevaid õigusnorme kohaldatakse õigesti.
 SISi kasutamisele Horvaatias kehtestatakse teatavad piirangud, kuni nõukogu teeb otsuse Schengeni acquis’ täieliku kohaldamise kohta Horvaatias ning kontrolli kaotamise kohta sisepiiridel. Selline otsus tehakse alles siis, kui on kontrollitud, et vajalikud tingimused asjaomase acquis’ kõikide osade kohaldamiseks on Horvaatias ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt täidetud.
 •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega
 Käesoleva ettepanekuga tahetakse SISi valdkonnas kehtivaid õigusnorme jõustada Horvaatias.
 •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega
 Käesolev ettepanek on seotud andmekaitse ja politseikoostöö valdkonda puudutavate Schengeni acquis’ sätetega.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Horvaatia Euroopa Liiduga ühinemise akti artikli 4 lõige 2.
 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)
 2012. aasta ühinemisakti artikli 4 lõikes 2 on sätestatud, et Schengeni acquis’ sätteid, millele ei ole osutatud kõnealuse akti artikli 4 lõikes 1, kohaldatakse Horvaatias üksnes nõukogu sellekohase otsuse alusel.
 •Proportsionaalsus
 Nõukogu määruse (EL) nr 1053/2013 artikli 15 lõige 2 peegeldab nõukogule antud erivolitusi vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala piires toimuva liidu poliitika rakendamise vastastikusel hindamisel.
 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
 Ei kohaldata
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Kooskõlas nõukogu määruse (EL) nr 1053/2013 artikli 14 lõikega 5 ja artikli 21 lõikega 2 on liikmesriigid esitanud Schengeni komitee andmekaitseteemalise 6. septembri 2016. aasta hindamisaruande kohta positiivse arvamuse.
 •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Ei kohaldata
 •Mõjuhinnang
 Ei kohaldata
 •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine
 Ei kohaldata
 •Põhiõigused
 Schengeni hindamise käigus võetakse arvesse põhiõiguste kaitset Schengeni acquis’ kohaldamisel.
 4.MÕJU EELARVELE
 Ei kohaldata
 5.MUU TEAVE
 Ei kohaldata
 2017/0011 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 Schengeni infosüsteemi käsitlevate Schengeni acquis’ sätete kohaldamise kohta Horvaatia Vabariigis
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti,
 9
 eriti selle artikli 4 lõiget 2,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
 10
 ning arvestades järgmist:
 (1)Horvaatia ühinemisakti artikli 4 lõikes 2 on sätestatud, et Schengeni acquis’ sätteid, millele ei ole osutatud kõnealuse akti artikli 4 lõikes 1, kohaldatakse Horvaatias üksnes nõukogu sellekohase otsuse alusel, mis tehakse pärast Schengeni kehtiva hindamiskorra kohaselt toimunud kontrollimist, mis kinnitab, et Horvaatias on kõnealuse acquis’ kõigi osade kohaldamise tingimused täidetud, sealhulgas kõik Schengeni eeskirjad on tõhusalt kohaldatud kooskõlas kokkulepitud ühiste standardite ja aluspõhimõtetega.
 (2)Kohaldatav Schengeni hindamiskord on sätestatud nõukogu määruses (EL) nr 1053/2013
 11
 .
 (3)Schengeni hindamine andmekaitse valdkonnas toimus Horvaatias veebruaris 2016. Komisjon võttis rakendusotsusega
 12
 vastu hindamisaruande, milles kinnitati, et tingimused, mis on vajalikud Schengeni acquis’ kohaldamiseks andmekaitse valdkonnas, on Horvaatias täidetud.
 (4)Vastavalt komisjoni rakendusotsuse (EL) 2015/450
 13
 artikli 1 lõikele 1 on kontrollitud, et tehnilisest seisukohast on Horvaatia riiklik süsteem (N.SIS) valmis integreeruma Schengeni infosüsteemiga („SIS“).
 (5)Et Horvaatia tegeleb vajalike tehniliste ja õiguslike ettevalmistustega, et töödelda SISi andmeid ja vahetada täiendavat teavet, on nõukogul nüüd võimalik määrata kindlaks kuupäev, millal Schengeni acquis’ SISi käsitlevad sätted hakkavad Horvaatias kehtima.
 (6)Käesoleva otsuse jõustumine peaks võimaldama edastada SISi andmeid Horvaatiale. Nende andmete konkreetne kasutamine peaks võimaldama komisjonil kontrollida, kas SISi käsitlevaid Schengeni acquis’ õigusnorme kohaldatakse Horvaatias õigesti. Kui on kontrollitud, et Schengeni acquis’ kõikide osade kohaldamiseks vajalikud tingimused on Horvaatias täidetud, peaks nõukogu tegema otsuse kontrollide kaotamise kohta sisepiiridel.
 (7)Eraldi nõukogu otsus tuleks vastu võtta selleks, et määrata kindlaks kuupäev, millal kaotatakse kontroll sisepiiridel Horvaatiaga. Enne sellises otsuses sätestatud kuupäeva tuleks SISi kasutamisele Horvaatias kehtestada teatavad piirangud.
 (8)Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev otsus endast nõukogu otsuse 1999/437/EÜ
 14
 artikli 1 punktis G osutatud valdkonda kuuluvate Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises sõlmitud lepingu
 15
 tähenduses.
 (9)Šveitsi puhul kujutab käesolev otsus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)
 16
 tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis G osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ
 17
 artikliga 3 ning nõukogu otsuse 2008/149/JSK
 18
 artikliga 3.
 (10)Liechtensteini puhul kujutab käesolev otsus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)
 19
 tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis G osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/349/EÜ
 20
 artikliga 3 ning nõukogu otsuse 2011/350/JSK
 21
 artikliga 3,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 1.Alates [...]* [kuupäeva märgib nõukogu] kehtivad Schengeni acquis’ Schengeni infosüsteemi („SIS“) käsitlevad sätted, millele on osutatud käesoleva otsuse lisas, Horvaatia suhtes tema suhetes Belgia Kuningriigi, Bulgaaria Vabariigi, Tšehhi Vabariigi, Taani Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Eesti Vabariigi, Kreeka Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Itaalia Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Ungari, Malta Vabariigi, Madalmaade Kuningriigi, Austria Vabariigi, Poola Vabariigi, Portugali Vabariigi, Rumeenia, Sloveenia Vabariigi, Slovaki Vabariigi, Soome Vabariigi, Rootsi Kuningriigi ning Ühendkuningriigiga käesolevas artiklis täpsustatud tingimustel.
 2.Alates [...]* [kuupäeva märgib nõukogu] võib hoiatusteateid nõukogu otsuse 2007/533/JSK
 22
 artikli 3 lõike 1 punkti a ning määruse (EÜ) nr 1987/2006
 23
 artikli 3 punkti a tähenduses ning nende hoiatusteadetega seotud täiendavat teavet ja lisaandmeid otsuse 2007/533/JSK artikli 3 lõike 1 punktide b ja c ning määruse (EÜ) nr 1987/2006 artikli 3 punktide b ja c tähenduses teha nimetatud otsuse ja nimetatud määruse sätete kohaselt kättesaadavaks Horvaatiale.
 3.Alates [...]* [kuupäeva märgib nõukogu] on Horvaatial võimalik sisestada SISi hoiatusteateid ja lisaandmeid, kasutada SISi andmeid ja vahetada täiendavat teavet, kui lõike 4 sätetest ei tulene teisiti.
 4.Kuni sisepiiridel Horvaatiaga kaotatakse kontrollid, kehtib Horvaatia suhtes järgmine:
 (a)ta ei ole kohustatud keelama tema territooriumile sisenemist või seal viibimist kolmandate riikide kodanikele, kelle kohta on mõni teine liikmesriik esitanud määruse (EÜ) nr 1987/2006 kohase hoiatusteate riiki sisenemise või riigis viibimise keelamiseks;
 (b)ta hoidub sisestamast SISi hoiatusteateid ja lisateavet ning vahetamast täiendavat teavet kolmandate riikide kodanike kohta määruse (EÜ) nr 1987/2006 kohase riiki sisenemise või riigis viibimise keelamise otstarbel.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 112, 24.2.2012, lk 21.
 (2)
 ELT L 295, 6.11.2013, lk 27.
 (3)
 Komisjoni 18. juuni 2014. aasta rakendusotsus C(2014) 3683, millega kehtestatakse mitmeaastane hindamisprogramm aastateks 2014–2019 nõukogu 7. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 1053/2013 (millega kehtestatakse hindamis- ja järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ kohaldamise kontrollimiseks) artikli 5 kohaselt, mida on muudetud komisjoni 23. juuli 2015. aasta rakendusotsusega C(2015) 4827.
 (4)
 Nõukogu määruse (EL) nr 1053/2013 artikliga 21 asutatud komitee.
 (5)
 C(2016) 6870.
 (6)
 SIS II nõuanderühm loodi selleks, et anda Vabadusel, Turvalisusel ja Õigusel Rajaneva Ala Suuremahuliste IT-süsteemide Operatiivjuhtimise Euroopa Ameti (eu-LISA) haldusnõukogule SIS II kesksüsteemi küsimustes ekspertabi. Nõuanderühma kuuluvad liikmesriikide esindajad ja komisjon. Nõuanderühmade töö- ja koostöökorra on haldusnõukogu sätestanud eu-LISA kodukorras.
 (7)
 Asjaomased testid tehti kooskõlas komisjoni 16. märtsi 2015. aasta rakendusotsuse (EL) 2015/450 (millega kehtestatakse testimisnõuded teise põlvkonna Schengeni infosüsteemiga (SIS II) integreeruvatele või oma siseriiklikku süsteemi oluliselt muutvatele liikmesriikidele; teatavaks tehtud numbri C(2015) 1612 all) artikli 1 lõikega 1.
 (8)
 Komitee, mis on loodud kooskõlas nõukogu 12. juuni 2007. aasta otsuse 2007/533/JSK (mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist) (ELT L 205, 7.8.2007, lk 63) artikliga 67 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1987/2006 (mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist) (ELT L 381, 28.12.2006, lk 4) artikliga 51.
 (9)
 ELT L 112, 24.2.2012, lk 21.
 (10)
 ELT C ..., ..., lk ...
 (11)
 Nõukogu 7. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 1053/2013, millega kehtestatakse hindamis- ja järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ kohaldamise kontrollimiseks ja tunnistatakse kehtetuks täitevkomitee 16. septembri 1998. aasta otsus, millega luuakse Schengeni hindamis- ja rakendamiskomitee (ELT L 295, 6.11.2013, lk 27).
 (12)
 C(2016) 6870.
 (13)
 Komisjoni 16. märtsi 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/450, millega kehtestatakse testimisnõuded teise põlvkonna Schengeni infosüsteemiga (SIS II) integreeruvatele või oma siseriiklikku süsteemi oluliselt muutvatele liikmesriikidele; teatavaks tehtud numbri C(2015) 1612 all.
 (14)
 Nõukogu 17. mai 1999. aasta otsus 1999/437/EÜ Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu teatavate rakenduseeskirjade kohta nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31).
 (15)
 EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.
 (16)
 ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.
 (17)
 Nõukogu 28. jaanuari 2008. aasta otsus 2008/146/EÜ sõlmida Euroopa Ühenduse nimel Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (ELT L 53, 27.2.2008, lk 1).
 (18)
 Nõukogu 28. jaanuari 2008. aasta otsus 2008/149/JSK sõlmida Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (ELT L 53, 27.2.2008, lk 50).
 (19)
 ELT L 160, 18.6.2011, lk 21.
 (20)
 Nõukogu 7. märtsi 2011. aasta otsus 2011/349/EL Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta, eelkõige seoses õigusalase koostööga kriminaalasjades ja politseikoostööga (ELT L 160, 18.6.2011, lk 1).
 (21)
 Nõukogu 7. märtsi 2011. aasta otsus 2011/350/EL Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta, seoses sisepiiridel piirikontrolli kaotamise ja isikute liikumisega (ELT L 160, 18.6.2011, lk 19).
 (22)
 Nõukogu 12. juuni 2007. aasta otsus 2007/533/JSK, mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist (ELT L 205, 7.8.2007, lk 63).
 (23)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1987/2006, mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist (ELT L 381, 28.12.2006, lk 4).
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,18.1.2017
 COM(2017) 17 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
 Schengeni infosüsteemi käsitlevate Schengeni acquis’ sätete kohaldamise kohta Horvaatia Vabariigis
 LISA
 Loetelu Horvaatia ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohastest Schengeni acquis’ sätetest, mis on seotud Schengeni infosüsteemiga
 1.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1986/2006, mis käsitleb liikmesriikides sõidukite registreerimistunnistusi väljaandvate teenistuste juurdepääsu teise põlvkonna Schengeni infosüsteemile (SIS II)
 1
 2.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1987/2006, mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist
 2
 3.Nõukogu 12. juuni 2007. aasta otsus 2007/533/JSK, mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist
 3
 .
 (1)
 ELT L 381, 28.12.2006, lk 1.
 (2)
 ELT L 381, 28.12.2006, lk 4.
 (3)
 ELT L 205, 7.8.2007, lk 63.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0523
 Návrh nařízení Rady, kterým se zastavuje přezkum nařízení (ES) č. 1659/2005 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky uskutečněný pro nového vývozce /* KOM/2008/0523 konečném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 18.8.2008KOM(2008) 523 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zastavuje přezkum nařízení (ES) č. 1659/2005 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky uskutečněný pro nového vývozce(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASouvislosti návrhu |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 (dále jen „základní nařízení“). |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (ES) č. 1659/2005 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů |Konzultace zúčastněných stran |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením měly možnost v průběhu řízení v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |Právní stránka návrhu |Shrnutí navrhovaných opatření Dne 21. prosince 2007 zahájila Komise přezkumné šetření antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z ČLR pro nového vývozce. Ačkoli šetření potvrdilo, že žadatel je skutečně novým vývozcem, bylo zjištěno, že při šetření plně nespolupracoval, neboť včas nesdělil, že je ve spojení se dvěma jinými společnostmi. Informace o existenci těchto společností Komise získala až v pozdním stádiu vyšetřování, což jí znemožnilo poskytnuté informace ověřit. Jedna z uvedených společností se zabývala prodejem některých magnezitových cihel a druhá byla budoucím výrobcem některých magnezitových cihel. Nebylo proto možné posoudit, zda žadatel splňuje předpoklady pro přidělení individuální sazby cla. Na základě těchto skutečností by mělo pro žadatele i nadále platit zbytkové clo stanovené v původním šetření. Proto se navrhuje, aby Rada schválila přiložený návrh nařízení, s cílem uzavřít případ beze změny původního šetření. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť: |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhovaný nástroj: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené, jelikož základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |Rozpočtové důsledky |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1. NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zastavuje přezkum nařízení (ES) č. 1659/2005 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky uskutečněný pro nového vývozceRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského Společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh, který předložila Komise po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:2. POSTUP3. Stávající opatření4. Rada nařízením (ES) č. 1659/2005[2] (dále jen „původní nařízení“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření má formu valorického cla ve výši 39,9 %, s výjimkou šesti společností výslovně uvedených v původním nařízení, na které se vztahují individuální sazby cla.5. Žádost o přezkum6. Po zavedení konečných opatření obdržela Komise od čínského vyvážejícího výrobce, společnosti Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (dále jen „žadatel“), žádost o zahájení přezkumu nařízení (ES) č. 1659/2005 pro nového vývozce podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žadatel tvrdil, že není ve spojení s žádnými vyvážejícími výrobci v ČLR, na něž se vztahují platná antidumpingová opatření týkající se magnezitových cihel. Dále tvrdil, že v období původního šetření (od 1. dubna 2003 do 31. března 2004) magnezitové cihly nevyvážel, nýbrž je do Společenství vyvážel až po tomto období.7. Zahájení přezkumu pro nového vývozce8. Komise přezkoumala zřejmé důkazy, které předložil žadatel, a usoudila, že dostatečně ospravedlňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána možnost se k věci vyjádřit, zahájila Komise nařízením (ES) č. 1536/2007[3] přezkum nařízení (ES) č. 1659/2005 týkající se žadatele.9. Podle nařízení Komise (ES) č. 1536/2007 bylo antidumpingové clo ve výši 39,9 % uložené nařízením (ES) č. 1659/2005 zrušeno, pokud jde o dovoz magnezitových cihel vyrobených a prodávaných na vývoz do Společenství žadatelem. Zároveň byly podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence těchto dovozů.10. Dotčený výrobek a obdobný výrobek11. Dotčený výrobek je stejný jako dotčený výrobek popsaný v původním nařízení, tj. chemicky vázané, nepálené magnezitové cihly, jejichž hořčíková složka obsahuje alespoň 80 % MgO, též obsahující magnezit, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 a ex 6815 99 90 (kódů TARIC 6815 91 00 10, 6815 99 10 20 a 6815 99 90 20).12. Obdobný výrobek je rovněž stejný jako obdobný výrobek vymezený v původním nařízení.13. Dotčené strany14. Komise o zahájení přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Společenství, žadatele a zástupce vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.15. Komise žadateli zaslala formulář žádosti o status tržního hospodářství a dotazník a obdržela odpověď ve stanoveném termínu. Komise ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení dumpingu, a uskutečnila inspekce v prostorách žadatele a níže uvedených spolupracujících společností ve spojení v ČLR:16. Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (žadatel)17. Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (mateřská společnost)18. Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (výrobce ve spojení)19. Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (vývozce ve spojení)20. Období šetření21. Šetření dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období šetření“).22. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ23. Status nového vývozce24. Výrobní odvětví Společenství namítalo, že žadatel vyvážel dotčený výrobek do Společenství již v roce 2004 a podepřelo toto tvrzení několika internetovými stránkami a katalogy žadatele, v nichž byl zmiňován prodej ve Společenství. V těchto dokumentech však nebyl zmiňován konkrétně dotčený výrobek nebo datum vývozu a přezkoumání evidence odbytu žadatele a jeho společností ve spojení neobjevilo žádný důkaz o takovém vývozu. Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období původního šetření a že ho začal vyvážet do Společenství až po tomto období.25. Kromě toho byl žadatel schopen uspokojivým způsobem prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.26. Bylo tudíž potvrzeno, že by uvedená společnost měla být považována za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.27. Status tržního hospodářství28. Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozů z ČLR běžná hodnota určuje podle čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení v případě těch výrobců, kteří splnili kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud bylo prokázáno, že pokud jde o výrobu a prodej obdobného výrobku, převažují podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:29. obchodní rozhodnutí jsou přijímána na základě tržních signálů bez zásadních zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty,30. společnosti mají jednoznačné a jasné účetnictví, které je kontrolováno nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používá se pro všechny účely,31. nedochází k výraznému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství,32. zákony o úpadku a o vlastnictví zaručují stabilitu a právní jistotu,33. převody měn se provádí podle tržních kurzů.34. Žadatel požádal o status tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a byl vyzván k vyplnění formuláře žádosti o status tržního hospodářství.35. V průběhu šetření podal žadatel několik žádostí o status tržního hospodářství pro své společnosti ve spojení. Po rozboru těchto žádostí Komise určila čtyři žádosti o status tržního hospodářství za účelem prověření společností zabývajících se výrobou a prodejem dotčeného výrobku. Jedná se o společnosti uvedené v 8. bodě odůvodnění tohoto nařízení. V pozdním stádiu šetření však bylo zjištěno, že je žadatel ve spojení s dalším výrobcem a dalším vývozcem dotčeného výrobku v ČLR. Tyto společnosti nevyplnily svůj formulář žádosti o status tržního hospodářství, a nebylo proto možné posoudit situaci celé skupiny, v jejímž rámci žadatel působí.36. Komise důsledně uplatňuje postup, při kterém zjišťuje, zda skupina společností ve spojení splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství jako celek. Tento postup je považován za nezbytný, aby se zabránilo tomu, že skupina společností uskutečňuje své prodeje prostřednictvím jedné z těchto společností, jestliže jí byla přidělena individuální celní sazba. Proto v případech, kdy je dceřiná nebo jakákoli jiná společnost ve spojení výrobcem a/nebo prodejcem dotčeného výrobku, musí všechny tyto společnosti ve spojení předložit formulář žádosti o status tržního hospodářství, aby bylo možné přezkoumat, zda jsou splněna kritéria čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. To, že žadatel zamlčí existenci těchto společností, je samo o sobě dostačující k přijetí závěru, že není možné stanovit, zda skupina jako celek splňuje všechny podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství.37. Je však třeba poznamenat, že šetření odhalilo, že z uvedených čtyř společností ze skupiny, které předložily formulář žádosti o status tržního hospodářství, pouze jedna společnost splňovala všechny podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Zbývající tři společnosti nesplňovaly první tři kritéria uvedená ve 13. bodě odůvodnění výše.38. Pokud jde o mateřskou společnost, tato společnost neprokázala, že je prosta státních zásahů. Za prvé nebylo možné určit zdroj kapitálu společnosti získaného v roce 2001, a účty, na nichž byly tyto kapitálové vklady zaznamenány, nebyly podloženy další dokumentací (kritérium jedna). Za druhé tato společnost nedoložila, že má jednoznačné a jasné účetnictví, vedené a kontrolované v souladu s mezinárodními účetními standardy. Zejména nebyl proveden audit jednotlivých účtů. Byl proveden pouze audit konsolidovaných finančních výkazů, připravených speciálně na žádost věřitele. Neauditované jednotlivé účty navíc vykazovaly několikeré porušení mezinárodních účetních standardů, pokud jde o stálá aktiva a odpisy, účtování některých aktiv a oceňování aktiv (kritérium dvě).39. Pokud jde o žadatele, ten neprokázal, že je prost státních zásahů. Zejména jeho stanovy, které byly poskytnuty státním orgánům, aby společnost mohla získat povolení k podnikání, obsahovaly omezení prodeje na domácím trhu. Společnost navíc nebyla schopna předložit smlouvu na dodávky energie (kritérium jedna). Za druhé tato společnost nedoložila, že má jednoznačné a jasné účetnictví, vedené a kontrolované v souladu s mezinárodními účetními standardy (kritérium dva). Konečně žadatel neprokázal, že u něj nedochází k výrazným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství, zejména proto, že ne všechna jeho počáteční aktiva byla nezávisle oceněna a proto, že se těšil významným daňovým výhodám (kritérium tři).40. Pokud jde o třetí ze společností, ta neprokázala, že obchodní rozhodnutí jsou přijímána na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a že její náklady odrážejí tržní hodnoty (kritérium jedna). Za druhé tato společnost neprokázala, že má jednoznačné a jasné účetnictví, vedené a kontrolované v souladu s mezinárodními účetními standardy; bylo zaznamenáno několik porušení mezinárodních účetních standardů, např. pozdní účtování výnosů nebo nesprávné odpisy stálých aktiv (kritérium dva). Konečně společnost neprokázala, že u ní nedochází k výrazným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství, zejména proto, že počáteční aktiva společnosti nebylo možné považovat za nezávisle oceněná (kritérium tři).41. Na základě výše uvedených skutečností a úvah nemohl být žadateli a skupině, v jejímž rámci žadatel působí, jako celku přiznán status tržního hospodářství.42. Výrobnímu odvětví Společenství, žadateli a orgánům vyvážející země byla dána možnost vyjádřit se ke zjištěním, která se týkají statusu tržního hospodářství. Vyjádření předložil pouze žadatel.43. Žadatel nejprve namítal, že dvě společnosti, jejichž existence vyšla najevo v pozdním stádiu šetření, jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění, nemusí podávat žádost o status tržního hospodářství. Podle žadatele by žádosti o status tržního hospodářství měli podávat ti, kteří dotčený výrobek vyráběli nebo s ním obchodovali v průběhu období šetření. Uvedené dvě společnosti se během období šetření a po jeho skončení nezabývaly výrobou ani prodejem dotčeného výrobku, neboť vývozce ve spojení byl zlikvidován na začátku roku 2008 a výrobce ve spojení nebyl během období šetření plně provozuschopný, neboť nedostal povolení k výrobě.44. V tomto ohledu je třeba připomenout, že žadateli byla dána možnost podat žádost o status tržního hospodářství za většinu svých společností ve spojení a že ten tak učinil. Neuvedl však údaje o těchto dvou společnostech ve lhůtách k tomu stanovených, jak je blíže vysvětleno ve 25. a 26. bodě odůvodnění.45. Existence uvedeného údajně zlikvidovaného vývozce byla zjištěna Komisí a potvrzena žadatelem těsně před uskutečněním inspekce na místě v ČLR. Uvedená společnost nepodala žádost o status tržního hospodářství a žadatel navíc i přes žádost Komise neposkytl žádné účetní záznamy a další relevantní informace, aby bylo jasné, jaká byla přesně činnost této společnosti v průběhu období šetření. Komise proto nebyla schopna určit, zda se tato společnost v průběhu období šetření nezabývala prodejem dotčeného výrobku.46. Pokud jde o výrobce ve spojení, jeho existence byla Komisi oznámena v průběhu inspekce na místě v ČLR, a jelikož se tento výrobce nacházel v jiné provincii, nebyla Komise schopna ověřit na místě přesný charakter jeho činnosti ani zjistit, zda tato společnost ve skutečnosti nezahájila výrobu dotčeného výrobku. Bylo zjištěno, že ačkoli tato společnost ještě nedostala povolení k výrobě, její povolení k podnikání udělené v roce 2007, tedy v průběhu období šetření, se vztahuje na výrobu dotčeného výrobku. Tento výrobce ve spojení by tudíž měl podat žádost o status tržního hospodářství47. Skutečnost, že žadatel Komisi o existenci těchto dvou společností neinformoval a že nebyly podány žádosti o status tržního hospodářství, Komisi znemožnila ověřit následně poskytnuté informace o jejich činnosti a posoudit, zda uvedená skupina společností splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství.48. Žadatel rovněž uvedl, že mateřská společnost by neměla být zahrnuta do šetření týkajícího se statusu tržního hospodářství vzhledem k tomu, že není ani výrobcem ani vývozcem dotčeného výrobku.49. Mateřská společnost kontroluje své společnosti ve spojení, včetně jejich aktivit, pokud jde o dotčený výrobek. Proto mají jakákoli zjištění, z nichž by vyplývalo, že mateřská společnost neuplatňuje zásady tržního hospodářství, přímý dopad na celou skupinu. Z šetření vyplynulo, že mezi mateřskou společností a jejími dceřinými společnostmi existují silné vazby, zejména pak s žadatelem a s další spolupracující společností z uvedené skupiny, která má co do činění s dotčeným výrobkem. Mezi uvedenými společnostmi se uskutečnilo mnoho transakcí. Aktiva a režijní náklady navíc nebyly jasně odděleny. Mateřská společnost navíc v průběhu inspekce na místě uvedla, že v budoucnu zamýšlí vyrábět magnezitové cihly a že v jejím povolení k podnikání není uvedeno nic, co by jí v tom bránilo. Z tohoto důvodu muselo být toto tvrzení rovněž odmítnuto.50. Žadatel uznal, že společnost uvedená ve 20. bodě odůvodnění nesplňuje všechna kritéria pro status tržního hospodářství, ale uvedl, že by tato společnost neměla být nadále považována za výrobce, neboť v současné době pronajímá své výrobní prostory výrobci ve spojení.51. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tato společnost je schopna znovu sama zahájit výrobu, a to kdykoli v budoucnu. Proto toto tvrzení muselo být odmítnuto.52. Žadatel uvedl další tvrzení a poukázal na nové prvky údajně dokazující, že společnost zmíněná v 19. bodě odůvodnění splňuje všechna kritéria statusu tržního hospodářství. Tato tvrzení jsou blíže popsána a rozebrána níže.53. Pokud jde o kritérium jedna, žadatel dále namítl, že jakékoli omezení ve stanovách je čistě soukromou dohodou mezi akcionáři, do níž stát nezasahoval. Žadatel rovněž uvedl, že čínské smluvní právo neukládá povinnost podepsat písemnou smlouvu na dodávky energie.54. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že čínské smluvní právo stanoví, že stanovy společnosti jsou závazné pro společnost, akcionáře, ředitele, vedoucí oddělení a vyšší vedení. Stanovy a jakékoli změny stanov musí být navíc registrovány u státních orgánů. V rozporu s tvrzením žadatele bylo rovněž zjištěno, že čínské smluvní právo jasně hovoří o smlouvách o dodávkách a využití energie a obsahuje jasná ustanovení o obsahu takových smluv. Na základě těchto skutečností byla tvrzení ohledně kritéria jedna odmítnuta.55. Pokud jde o kritérium dva, žadatel předložil dokumenty, z nichž údajně vyplývá, že nedostatky v účetnictví, zejména pokud jde o transakce mezi společnostmi ve spojení, byly odstraněny později v dubnu 2008, a tvrdil, že kritérium dva je tedy splněno.56. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že jakákoli údajná náprava, která proběhla v roce 2008, nemůže napravit skutečnost, že účetnictví žadatele, které bylo předloženo spolu s žádostí, nebylo spolehlivé, jak se uvádí v 19. bodě odůvodnění. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.57. Pokud jde o kritérium tři, žadatel namítl, že ověřující zpráva týkající se kapitálu připojená k žádosti o status tržního hospodářství by měla sama o sobě dostatečně potvrzovat ocenění jeho aktiv. Rovněž uvedl, že daňové úlevy by neměly být v rámci tohoto antidumpingového šetření brány v úvahu, neboť tato otázka je relevantní pouze při antisubvenčním šetření.58. Je třeba poznamenat, že šetřením bylo zjištěno, že v ověřující zprávě týkající se kapitálu byly zjištěny chyby, a nemohla být tudíž považována za věrohodný nezávislý základ pro ocenění aktiv. Pokud jde o daňové úlevy, kterým se žadatel těšil, má se za to, že významným způsobem zkreslují finanční situaci společnosti a skutečně mají dopad na třetí kritérium statusu tržního hospodářství. Proto musela být tvrzení týkající se kritéria tři odmítnuta.59. Na základě výše uvedených skutečností Komise trvá na svých zjištěních a závěrech, pokud jde o kritéria jedna až tři. Je tedy potvrzeno, že žadateli a skupině, v níž působí, nemůže být přiznán status tržního hospodářství.60. Individuální zacházení61. Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se pro země, na které se vztahují ustanovení tohoto článku, případné clo stanoví s celostátní platností, ledaže jsou společnosti schopny prokázat, že splňují veškerá kritéria pro individuální zacházení stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Uvedená kritéria lze shrnout takto:62. v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,63. vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,64. většinu akcií vlastní soukromé osoby a musí být prokázáno, že společnost je dostatečně nezávislá na státní intervenci,65. převod směnných kursů se provádí podle tržních kursů,66. státní intervence není takového rozsahu, aby umožňovala obcházení individuálních antidumpingových opatření.67. Žadatel, kromě toho, že požádal o status tržního hospodářství, požádal rovněž o individuální zacházení v případě, že mu nebude přiznán status tržního hospodářství.68. Jak je vysvětleno v 16. bodě odůvodnění, Komise důsledně uplatňuje postup, při kterém zjišťuje, zda skupina společností ve spojení splňuje podmínky pro individuální zacházení jako celek. Jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění, existoval v období šetření jeden další výrobce a jeden vývozce, kteří byli s žadatelem ve spojení a kteří při stávajícím šetření nespolupracovali. Proto nebylo možné učinit žádný závěr ohledně toho, zda tyto dvě společnosti splňují kritéria pro individuální zacházení.69. Proto se konstatuje, že žadateli by neměl být přiznán ani status tržního hospodářství, ani individuální zacházení.70. Žadatel, orgány vyvážející země i zúčastněné strany dostali možnost vyjádřit se k uvedeným zjištěním. Pouze žadatel předložil níže uvedené připomínky.71. Žadatel nejprve zopakoval své tvrzení, že šetření pro účely statusu tržního hospodářství i individuálního zacházení by se mělo týkat pouze těch, kteří dotčený výrobek vyráběli nebo s ním obchodovali během období šetření, a uvedl, že uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly, se nezabývaly výrobou ani prodejem dotčeného výrobku. Dále uvedl, že pracovníci Komise dostali veškeré potřebné informace, aby mohli posoudit individuální zacházení pro uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly, když prováděli inspekce na místě.72. Pokud jde o první tvrzení, je třeba poznamenat, že přesná činnost těchto dvou společností během období šetření nemohla být prověřena při inspekci na místě právě z důvodu jejich nespolupráce, jak je uvedeno zejména v 15. bodě odůvodnění. Žadatel tedy neprokázal, že uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly, během období šetření nevyráběly dotčený výrobek nebo se nezabývaly jeho prodejem. Rovněž je třeba poznamenat, že ať byla činnost výrobce během období šetření jakákoli, měla by být vzata v úvahu při posuzování uvedené skupiny z důvodů vysvětlených zejména v 16. bodě odůvodnění. Komise proto trvá na tom, že tyto dvě společnosti měly při šetření spolupracovat.73. Jak je uvedeno ve 24. až 27. bodě odůvodnění, informace poskytnuté během inspekce na místě nebyly dostatečné k posouzení individuálního zacházení pro uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly. Tyto informace navíc nebyly poskytnuty ve stanovené lhůtě pro podání žádosti o indiviuální zacházení a byly poskytnuty tak pozdě, že je Komise nemohla ověřit. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.74. Žadatel dále uvedl, že běžná praxe Komise při posuzování kritérií pro indiviuální zacházení je porušením článku 2.3. antidumpingové dohody WTO, neboť tato dohoda by měla být považována za nedílnou součást právního řádu ES.75. Vzhledem k nespolupráci dvou společností ve spojení však nebyla kritéria pro individuální zacházení při tomto šetření dále posuzována a otázka, zda jsou v souladu s pravidly WTO, byla v tomto případě irelevantní. Toto tvrzení proto nebylo dále bráno v úvahu.76. Na základě výše uvedených skutečností a úvah je tedy potvrzeno, že žadateli a skupině, v níž působí, nemohlo být přiznáno individuální zacházení.77. ZÁVĚR78. Účelem tohoto přezkumu bylo určit individuální dumpingové rozpětí žadatele, které se údajně lišilo od stávajícího zbytkového rozpětí pro dovoz dotčeného výrobku z ČLR. Žádost se zakládala zejména na tvrzení, že žadatel splnil kritéria pro status tržního hospodářství.79. Jelikož šetření došlo zejména k závěru, že kvůli nespolupráci jeho výrobce a vývozce ve spojení žadateli nebyl přiznán ani status tržního hospodářství ani individuální zacházení, Komise nemohla určit, zda se individuální dumpingové rozpětí žadatele skutečně lišilo od zbytkového dumpingového rozpětí stanoveného v původním šetření. Žádost, kterou žadatel podal, by proto měla být zamítnuta a přezkum pro nového vývozce zastaven. Zbytkové antidumpingové clo, které bylo zjištěno v průběhu původního šetření a které činí 39,9 %, by v důsledku toho mělo být u dotčeného žadatele zachováno.80. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA81. Jelikož výsledkem přezkumu bylo stanovení dumpingu pro dotyčnou společnost, mělo by se antidumpingové clo z dovozu dotčeného výrobku, který podléhal evidenci podle článku 3 nařízení (ES) č. 1536/2007, platné pro tuto společnost, vybrat se zpětnou platností.82. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ83. Žadatel byl informován o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit konečné antidumpingové clo na jeho dovoz do Společenství, a dostal příležitost vyjádřit své připomínky.84. Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy nařízení (ES) č. 1659/2005 pozbývá platnost podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 185. Přezkum pro nového vývozce, který byl zahájen nařízením (ES) č. 1536/2007, se zastavuje a z dovozu podle článku 1 nařízení (ES) č. 1536/2007 se ukládá antidumpingové clo platné podle článku 1 nařízení (ES) č. 1659/2005 pro „všechny ostatní společnosti“ v Čínské lidové republice.86. Antidumpingové clo platné podle článku 1 nařízení (ES) č. 1659/2005 pro „všechny ostatní společnosti“ v Čínské lidové republice se s účinkem od 22. prosince 2007 vybírá z dovozu některých magnezitových cihel, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (ES) č. 1536/2007.87. Celní orgány se vyzývají, aby zastavily celní evidenci dovozu vedenou podle článku 3 nařízení (ES) č. 1536/2007.88. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Ustanovení čl. 1 odst. 2 se použije s účinností od 22. prosince 2007.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).[2] Úř. věst. L 267, 12.10.2005, s. 1.[3] Úř. věst. L 337, 21.12.2007, s. 42.


text:
 8.9.2011
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 231/5
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 895/2011 AL COMISIEI
 din 22 august 2011
 de aprobare a unor modificări care nu sunt minore din caietul de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Pimiento Asado del Bierzo (IGP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 7 alineatul (4) primul paragraf,
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 9 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, Comisia a examinat cererea Spaniei de aprobare a unei modificări a elementelor din caietul de sarcini al indicației geografice protejate „Pimiento Asado del Bierzo”, înregistrată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2400/96 al Comisiei (2), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 417/2006 (3).
 (2)
 Deoarece modificările respective nu sunt minore în sensul articolului 9 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, Comisia a publicat cererea de modificare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (4), în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) primul paragraf din regulamentul respectiv. Deoarece Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție, în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006, modificările trebuie aprobate,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se aprobă modificările caietului de sarcini publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cu privire la denumirea care figurează în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 22 august 2011.
 Pentru Comisie, pentru președinte
 Cecilia MALMSTRÖM
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 93, 31.3.2006, p. 12.
 (2) JO L 327, 18.12.1996, p. 11.
 (3) JO L 72, 11.3.2006, p. 8.
 (4) JO C 321, 26.11.2010, p. 18.
 ANEXĂ
 Produse agricole destinate consumului uman enumerate în anexa I la tratat:
 Clasa 1.6. Fructe, legume și cereale în stare proaspătă sau prelucrate
 SPANIA
 Pimiento Asado del Bierzo (IGP)


text:
Decreto Carceri: il Cdm da il via libera contro il sovraffollamento
 Home Varia Giustizia Decreto Carceri: il Cdm dà il via libera contro il sovraffollamento. Il...
 Decreto Carceri: il Cdm dà il via libera contro il sovraffollamento. Il testo
 Il Consiglio dei Ministri di stamane, oltre alle norme sul lavoro e allo slittamento di tre mesi del preannunciato aumento di un punto dell’Iva, ha approvato il decreto sul sovraffollamento delle carceri presentato dal ministro della Giustizia Annamaria Cancellieri. Lo schema di decreto legge sulle carceri racchiude disposizioni “tese a fornire una prima risposta al problema del sovraffollamento penitenziario che comporta costi altissimi sotto il profilo umano e sociale, causati dalla lesione dei diritti fondamentali di decine di migliaia di persone detenute”. L’emergenza carceraria si fa persino più incombente in ragione della reiterata condanna ai danni del nostro Paese da parte della Corte europea dei diritti dell’uomo. La proposta del ministero della Giustizia, pur senza distorcere l’ordinamento vigente, si propone di concretizzare un importante alleggerimento del sistema penitenziario nostrano.
 La manovra di riforma ricalca la linea a favore dell’adozione di significativi dispositivi di de-carcerizzazione (alcuni dei quali peraltro già attivi prima della legge n. 251 del 2005, c.d. legge ex Cirielli) con riguardo esclusivo a quei soggetti considerati di non elevata pericolosità, ferma restando però l’obbligatorietà dell’ingresso in carcere per i condannati a pena definitiva giudicati colpevoli per reati di elevato allarme sociale. Si viene così a delineare una doppia traiettoria d’intervento. In riferimento alla recessione carceraria il disegno di legge si articola su due fronti: il primo riguarda la previsione di misure volte a ricadere strutturalmente sui flussi carcerari, muovendosi in un duplice senso: quello degli ingressi in carcere e quello delle uscite dalla detenzione. Il secondo fronte, invece, interviene sul potenziamento delle condizioni trattamentali per i detenuti meno pericolosi, i quali tra l’altro rappresentano oltre la metà degli attuali ristretti.
 In riferimento ai flussi carcerari toccati dal primo punto legislativo, il ministero ha ritenuto improcrastinabile la cancellazione di alcuni automatismi che, giustificati da teoriche presunzioni di pericolosità e in modo scarsamente selettivo e spesso sommario, hanno portato in carcere, nel corso degli ultimi anni, un numero abnorme di persone, rese inabili ad accedere alle misure alternative alla detenzione subito dopo il passaggio in giudicato della condanna. La risoluzione proposta, in particolare mediante una modifica dell’art. 656 c.p.p., recepisce la possibilità di riservare l’immediata incarcerazione ai soli condannati in via definitiva, nei cui confronti sussista una particolare necessità del ricorso alla più grave forma detentiva. Tra essi si annoverano, da un lato, i condannati per i reati contemplati dall’art. 4 bis dell’ordinamento penitenziario, mentre dall’altro, tutti coloro che al passaggio in giudicato della sentenza di condanna si trovano ristretti in custodia cautelare in carcere, in quanto ritenuti materialmente pericolosi dal giudice.
 Il clamore particolarmente gravoso suscitato a livello sociale dal delitto di maltrattamenti in famiglia commesso in presenza di minori di quattordici anni, ha fatto sì che tale tipologia criminosa sia stata inserita nella rubrica dei reati più gravi, ai quali l’ordinamento penitenziario assegna un regime specificatamente duro (art. 4 bis, comma 1 quater, ord. pen.) proprio con l’intento di estromettere queste fattispecie dall’applicabilità delle nuove misure. Il decreto approvato dal Cdm mette mano alla c.d. “liberazione anticipata”, invece, nei confronti degli altri condannati. L’istituto in questione premia con una riduzione di pena, pari a 45 giorni per ogni semestre, il detenuto che tiene una condotta regolare in carcere e partecipa attivamente al trattamento rieducativo. L’intervento riformatore annuncia la possibilità per il pubblico ministero, prima dell’emissione dell’ordine di carcerazione, di verificare la sussistenza effettiva delle condizioni atte a consentire la liberazione anticipata e altresì, qualora dovesse seguire valutazione positiva, di investire il giudice competente della relativa decisione.
 Al condannato, in tal modo, in merito alla rispettiva richiesta di misura alternativa, sarà concessa l’opportunità di attendere in condizioni di libertà la decisione del tribunale di sorveglianza. In aggiunta a ciò, specificatamente per le donne madri ed i soggetti affetti da gravi patologie viene ora concesso il ‘beneficio’ della detenzione domiciliare, già prevista dalle norme vigenti, senza dover per forza passare attraverso la carcerazione, almeno con riguardo a quelle situazioni in cui debba essere espiata una pena non superiore ai quattro anni. In materia poi di lavoro di pubblica utilità (art. 73, comma 5 ter D.P.R. 9 ottobre 1990, n. 309) è stata notevolmente allargata la possibilità per il giudice di ricorrere, al momento della condanna, ad una soluzione alternativa al carcere, riconosciuta appunto in lavori dotati di pubblica utilità. Fino a questo momento quest’ultima misura, concepita per i soggetti dipendenti da sostanze alcoliche o stupefacenti, poteva essere disposta soltanto per i delitti meno gravi di rango esclusivamente ‘psicotropo’, oggi invece la stessa potrà disporsi per tutte le tipologie di reato commesse da tale categoria di soggetti, ferma restando ovviamente l’esclusione delle violazioni più gravi della legge penale.
 Infine il decreto-carceri, nella prospettiva parallela di diminuire i flussi in entrata e di ampliare le possibilità di uscita dal carcere, introduce alcune modifiche volte all’allargamento degli spazi di applicabilità di specifiche misure alternative nei confronti di determinate categorie di soggetti, in passato esclusi, come ad esempio i recidivi per i piccoli reati. La precedente preclusione impediva l’accesso alle misure, in particolare la detenzione domiciliare c.d. generica (ovvero sotto i due anni di pena), anche nei casi dove erano coinvolti soggetti colpevoli di reati di modesta portata sociale o comunque che avevano commesso l’illecito in un periodo oramai remoto. La soppressione di tali automatismi dovrebbe dunque consentire al tribunale o al magistrato di sorveglianza di compiere una valutazione concreta, tenendo conto degli elementi di giudizio corredati dagli organi di polizia e dal servizio sociale del ministero di Giustizia. I soggetti che sono invece condannati per uno dei delitti di cui all’art. 4 bis ord. pen. rimarranno ancora interdetti dalla concessione di questa particolare forma di detenzione domiciliare. L’ultimo punto toccato dalla riforma, e cioè le misure incidenti sul trattamento rieducativo, è stato appositamente pensato per consentire l’alleggerimento delle tensioni che, soprattutto nei mesi estivi, possono accendersi sia tra i detenuti che a danno del personale penitenziario. In tal senso il decreto dilata la possibilità di accesso ai permessi premio anche ai soggetti recidivi, prevedendo altresì l’estensione dell’istituto del c.d. lavoro all’esterno anche al lavoro di pubblica utilità.
 Esclusivo, il testo del decreto entrato in Consiglio dei Ministri
 Articolo precedenteDecreto del fare e piano giovani: tutte le novità di Letta sul lavoro
 Articolo successivoDecreto Carceri: il testo entrato in Consiglio dei Ministri
 antonio 8 settembre 2014 at 19:06
 quello che non capisco è perche la persona che sta in detenzione domiciliare (47 ter), per reati commessi 10 anni prima, non viene autorizzato ad andare a lavorare. Faccio presente che parliamo di una condanna di 18 mesi. come si può vivere senza soldi? Oltretutto passati 7 mesi a chiedere l’autorizzazione per poter lavorare, viene continuamente rigettata, perchè dicono che stando in detenzione domiciliare ( 47ter) non’è possibile avere questo permesso........
 Luca 27 giugno 2013 at 15:46
 Praticamente sono stati rivisti alcun i punti della Cirielli sulla recidiva ed è stato previsto un ricorso alla detenzione domiciliare più “aperto” rispetto ad alcune recidive.
 – I permessi premio potranno essere concessi anche ai recidivi (ma anche prima era possibile a parte limitazioni temporali per i reati di cui all’art. 4 bis ed altri reati tipo quelli di tipo mafioso) si spera che non debbano attendere mesi o anni la relazione di Polizia e quasi sempre negativa per notizie risalenti al tempo dell’arresto e mai attuali che realmente attestassero la reale e persistente pericolosità del richiedente, se non in rarissimi casi!
 – Per soggetti tossicodipendenti un maggior ricorso a lavori socialmente utili, ma era già previsto.
 – Maggior ricorso a detenzione domiciliare per donne aventi figii minori di anni 110 (era già previsto dall’art. 47 quinques)
 – Maggior ricorso alla detenzione domiciliare per persone di età superiore ai 65 anni.
 – Se il P.M. responsabile dell’esecuzione di pena residua ravvisa che tenendo conto di pena già espiata in parte e fungibilità sia applicabile il beneficio della liberazione anticipata così rientrando nei limiti di applicabilità di una delle pene alternative, sopsende la pena fino al pronunciamento del Mag. di Sorv. (cui formalmente investe e trasmette gli atti) per l’applicazione dello sconto pena.
 – Altre cosette non ben specificate come la messa in prova che non si capisce bene chi la deve applicare e come si articoli!
 Secondo me né questo provvedimento né quello varato dal governo Monti, che scadrà a dicenbre 2013 e che prevede di scontare l’ultimo periodo di pena (18 mesi) presso la propria abitazione (det. domiciliare), saranno in grado di affrontare il sovraffollamento detentivo attuale e solo un provvedimento di AMNISTIA e INDULTO e sottolineo entrambi che possano deflazionare le migliaia di cause arretrate in ogni settore Penale e Civile e allerggerire la presenza detentiva di un numero sufficiente affinchè si possano avviare gli interventi normativi e strutturali ora non attuabili per l’ingolfamento di tutti i settori.
 Quindi nulla di fatto fino ad ora è solo il solito contentino estivo affinchè scenda la tensione nelle carceri che in questi periodi e soprattutto con un sovraffollamento tale da non essere più tollerabile!
 Ora più che mai bisognerebbe mobilitarsi tutti dal di dentro e dal di fuori!!
 diana 26 giugno 2013 at 16:50
 cosa è cambiato me lo spiegate ???


text:
La Renault Mégane IV è la quarta generazione della Renault Mégane, autovettura di segmento C prodotta dalla casa automobilistica francese Renault dal 2015.
 Disponibile in tre varianti di carrozzeria: berlina 2 volumi, station wagon (la Sporter), e berlina 3 volumi (Grand Coupé). Dal 2020 quest'ultima non viene più importata in Italia.
 Profilo
 La Mégane IV è stata presentata al Salone di Francoforte del 2015. La nuova generazione è stata progettata seguendo il nuovo stile di design della Renault, che ha avuto inizio con la Clio IV nel 2012. Il progetto è stato realizzato dall'attuale capo responsabile della Renault, il designer Laurens van den Acker. Alcune caratteristiche della media francese sono in comune con la gamma stilistica della Renault Talisman del 2015, come le luci diurne a LED a forma di C e i fari anteriori dalla forma allungata che corrono quasi verso l'intera fiancata. Essi evidenziano anche la linea laterale molto sagomata e scolpita che corre lungo tutto il cofano e le portiere. La compatta francese utilizza la piattaforma modulare CMF-C/D della Renault-Nissan, su cui si basano le Kadjar, Espace V e Talisman.
 La Mégane è prodotta nello stabilimento Renault a Villamuriel de Cerrato a Palencia, in Spagna. È disponibile solo con il corpo vettura a berlina 2 volumi compatta a cinque porte, che verrà seguita dalla versione familiare. La variante con il corpo vettura a tre porte (Mégane Coupé) e cabriolet (Mégane CC) non verranno prodotte in questa generazione. In compenso viene realizzata una versione a 4 porte (Mégan Grand Coupé).
 Per quel che concerne la sicurezza, la Mégane IV nel 2015 ha ottenuto cinque stelle nei crash test EuroNCAP (88% protezione adulti, 87% per bambini, e 71% per i pedoni). Di serie ha sei airbag (anteriori, laterali anteriori e a tendina), ABS, ESC, sistemi di fissaggio per i seggiolini per bambini Isofix, il controllo della pressione degli pneumatici e il limitatore di velocità. Inoltre, a seconda delle versioni, è possibile equipaggiare il regolatore adattativo della velocità, la frenata di emergenza, l'avviso e l'allarme di cambiamento involontario di corsia, l'avviso e riconoscimento dei segnali stradali e il rilevatore del punto cieco.
 Per quanto riguarda la dotazione, la Mégane include in opzione l'assistente di parcheggio con telecamera di retromarcia, fari anteriori completamente a LED, head up display, display a colori personalizzabile nel quadro strumenti, il sistema di intrattenimento con touch screen da 7 o 8,9 pollici, il freno di stazionamento elettrico, le modalità di guida variabili e i sedili anteriori riscaldabili con possibilità di massaggio.
 Tecnica
 La Mégane di quarta generazione è più grande e più bassa rispetto al modello precedente. Le sospensioni sono delle classiche McPherson nella parte anteriore e una barra di torsione sul retrotreno. I freni sono a disco su entrambi gli assi. Il guidatore può scegliere tra le cinque modalità di guida che cambiano il set-up meccanico ed elettronico della vettura. È disponibile con nove motori (quattro a benzina e cinque diesel), con potenze tra 89 CV (65 kW) e 205 CV (151 kW).
 Evoluzione
 Mégane GT
 Una versione sportiva denominata Mégane GT è stata sviluppata dal reparto Renault Sport: si tratta della versione intermedia tra la più sportiva RS e le altre varianti. È disponibile con un motore a benzina 1.6 TCe 205 CV e un diesel 1.6 dCi 165 CV. Entrambi i motori sono associati a un cambio automatico doppia frizione EDC con palette in alluminio al volante.
 La Mégane GT ha un pacchetto aerodinamico per la carrozzeria specifico (paraurti sagomati, griglia anteriore a nido d'ape, tubi di scarico a due uscite, gusci degli specchietti in metallo, cerchi specifici), un interno con un volante sportivo con la corona tagliata in basso, pedaliera in alluminio, sedili sportivi con poggiatesta integrato con tappezzeria Alcantara e un blu come unico colore per la carrozzeria.
 Ha una taratura delle sospensioni più rigida e sportiva e aggiunge il sistema di sterzata sulle quattro ruote chiamato 4Control visto su altre Renault, che aumenta l'agilità e la stabilità in curva. Il cambio ha due funzioni specifiche: una per scalare rapidamente le diverse marce in una sola volta e il launch control per le partenze più veloci da fermo.
 Il pacchetto estetico (paraurti e diffusore) e sedili GT, senza presentare modifiche sotto il punto di vista della meccanica, può essere associato anche ad altri motori con il pacchetto GT Line.
 Note
 Altri progetti
 Collegamenti esterni
 Renault Mégane


type: contracts

text:
Nr. L 174/ 14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 6 . 83
 DEN BLANDEDE KOMITÉS AFGØRELSE Nr. 1 / 83
 af 20. april 1983
 om yderligere ændring af artikel 8 i protokol nr. 3 angående definitionen af begrebet »varer
 med oprindelsesstatus« og angående metoderne for administrativt samarbejde
 DEN BLANDEDE KOMITE HAR — TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 under henvisning til overenskomsten mellem Det euro Artikel 1
 pæiske økonomiske Fællesskab og Schweiz , undertegnet
 i Bruxelles den 22. juli 1972 , Artikel 8 i protokol nr. 3 ændres således:
 — i stk. 1 , litra b ), ændres »2 750 ECU « til » 3 400
 under henvisning til protokol nr. 3 angående definitio ECU «;
 nen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og an
 gående metoderne for administrativt samarbejde , særlig — i stk . 2 , ændres » 190 ECU « til »240 ECU «, og » 550
 ECU « til » 680 ECU «.
 artikel 28 , og
 ud fra følgende betragtning : Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft den 1 . maj 1983 .
 Modværdien af beløbene i ECU var pr. 1 . oktober 1982
 i vise nationale valutaer lavere end de tilsvarende mod
 værdier pr. 1 . oktober 1980 ; som følge af den automa
 tiske ændring af basisdatoen i henhold til Den blandede Udfærdiget i Bruxelles , den 20 . april 1983 .
 Komités afgørelse nr . 1 / 78 ville dette medføre en ned
 sættelse udtrykt i de pågældende nationale valutaer af På Den blandede Komités vegne
 beløbsgrænserne i forbindelse med de forenklede doku Pierre DUCHATEAU
 mentkrav ; for at undgå dette må de beløbsgrænser , der
 er udtrykt i ECU , hæves — Formand


text:
Ketamine is een verdovingsmiddel dat ook als recreatieve drug wordt gebruikt. Het werd in 1962 uitgevonden in de zoektocht naar alternatieven voor PCP door Calvin Stevens in Parke Davis Lab. In 1965 werd ontdekt dat het gebruikt kan worden als verdovingsmiddel voor mensen en dieren. Het geeft een zogenaamde dissociatieve pijnstilling: de patiënt lijkt wakker, maar reageert niet op pijnprikkels.
 De stof is opgenomen in de lijst van essentiële geneesmiddelen van de WHO.
 Medisch gebruik
 Ketamine wordt wel gebruikt bij kinderen en oudere mensen omdat het in verhouding tot andere verdovingsmiddelen veel minder de ademhaling onderdrukt. Omdat bij het bijkomen uit de narcose ook hallucinogene verschijnselen kunnen optreden wordt het middel vaak samen met een benzodiazepine toegediend om hallucinaties te voorkomen of te onderdrukken. In de diergeneeskunde wordt ketamine in combinatie met medetomedine gebruikt als narcosemiddel. Ketamine is in Nederland in de handel voor humaan gebruik onder de naam Ketanest S, het betreft hier S-ketamine (een van de enantiomeren)
 Nieuw onderzoek
 Sinds 2000 staat ketamine in de belangstelling vanwege de antidepressieve werking. Uitbehandelde patiënten kregen ketamine per infuus. Bij twee derde van de patiënten halveerden de klachten, bij 50% van de proefpersonen hield dit effect een week aan. Bijzonder was dat de antidepressieve werking al na twee uur optrad, dit in tegenstelling tot vrijwel alle andere antidepressiva waarbij men een aantal weken op effect moet wachten. Ketamine verandert de prikkeloverdracht via de NMDA-receptor. Inmiddels is er een bescheiden hoeveelheid bewijs dat aantoont dat deze receptor een rol speelt bij depressie.
 Recreatief gebruik
 In doseringen lager dan gebruikt voor algehele anesthesie, wordt ketamine ook als drug gebruikt, het wordt dan Special K, of Keta genoemd. Ketamine wordt meestal gesnoven, maar sommige gebruikers nemen het ook oraal, rectaal of spuiten het in. Om het middel te kunnen snuiven wordt een medische ketamineoplossing, bedoeld voor injectie, uitgekookt of ingedampt totdat een kristallijn poeder overblijft. Lagere doseringen maken de gebruiker dromerig, terwijl hogere doseringen kunnen leiden tot een K-hole, waarbij de gebruiker zich amper bewust is van zijn omgeving en moeilijk of niet kan bewegen. Lage doses ketamine worden ook als partydrug gebruikt, waarbij de gebruiker door de lichte dromerigheid en verzwakking van lichamelijke prikkels meer in de muziek kan opgaan. Hogere doses zijn psychedelisch van aard en vereisen dat de gebruiker gaat liggen omdat bewegingen, evenwicht en tastzin sterk verstoord worden door de verdovende eigenschappen van de stof. De stof wordt dan ook geclassificeerd als dissociatief psychedelicum, omdat het de gebruiker losmaakt van de waarnemingen van zijn lichaam.
 Als ketamine gespoten wordt, wordt dat vaak intramusculair gedaan: de werking is dan milder en gradueler dan bij intraveneuze toediening. Bij intraveneuze injectie is de gebruiker vaak al in de K-hole voordat hij de naald kan verwijderen, hetgeen risico's met zich meebrengt. De K-hole wordt beschreven als een transcendentale droomwereld waarover gebruikers soms zeggen dat zij daar God of entiteiten ontmoeten. De beschrijving van een K-hole komt sterk overeen met die van een bijna-doodervaring. Dit kan een zeer heftige en ook angstaanjagende ervaring zijn.
 De effecten van ketamine zijn kortdurend, waarbij injectie het kortst en orale inname het langst duurt, met een maximum van enkele uren. Ketamine is een van de weinige psychedelische drugs die verslaving kunnen veroorzaken.
 Risico’s
 Regelmatig ketaminegebruik kan ertoe leiden dat het geheugen minder goed functioneert. Deze bijwerking kan aanhouden tot ten minste drie dagen na het laatste gebruik. Of een periode van abstinentie (onthouding) leidt tot herstel van de geheugenfuncties, moet nog onderzocht worden. Gedurende een K-hole ervaring is het geheugen ernstig verstoord. Uit proeven met muizen blijkt dat het gelijktijdig gebruik van ketamine met cocaïne en/of methamfetamine schadelijk is voor de hersenen.
 Ongeveer een derde van de regelmatige gebruikers ontwikkelt lichamelijke klachten; voornamelijk hevige buikpijn (“K-kramp”) en zeer ernstige blaasontsteking.
 Zie ook
 Propofol
 Fentanyl
 Externe links
 Nederlands onderzoek naar ketamine als antidepressivum
 Unity drugsvoorlichting – Meer informatie over ketamine als drug en andere drugs
 Erowid Ketamine Vault
 Anestheticum
 Amine
 Chloorbenzeenderivaat
 Keton
 Bicyclische verbinding
 Hallucinogeen


text:
 18.5.2011
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 131/12
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 476/2011 AL COMISIEI
 din 17 mai 2011
 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 57/2011 al Consiliului în ceea ce privește limitele de captură pentru pescuitul de uvă în apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 57/2011 al Consiliului din 18 ianuarie 2011 de stabilire, pentru anul 2011, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele UE și, pentru navele din UE, și în anumite ape din afara UE (1), în special articolul 5 alineatul (4),
 întrucât:
 (1)
 Limitele de captură pentru stocurile de uvă în apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV sunt prevăzute în anexa IA la Regulamentul (UE) nr. 57/2011.
 (2)
 În conformitate cu punctul 4 din anexa IID la Regulamentul (UE) nr. 57/2011, Comisia revizuiește capturile totale admisibile (TAC) și cotele pe 2011 pentru uvă în zonele respective pe baza avizului Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și al Comitetului științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP).
 (3)
 La data de 21 februarie 2011, ICES a transmis avize pentru fiecare din cele șapte zone de gestionare definite în anexa IID la Regulamentul nr. 57/2011. Avizele ICES au fost reexaminate de CSTEP, care și-a comunicat concluziile către Comisie la data de 24 februarie 2011. Conform acestor avize, limita de captură pentru zona de gestionare 1 ar trebui să fie mărită până la valoarea de 320 000 de tone, iar limita de captură pentru zona de gestionare 2 ar trebui să fie redusă până la valoarea de 34 000 de tone. De asemenea, CSTEP a considerat adecvată stabilirea unor limite de 10 000 de tone, respectiv 420 de tone pentru zonele de gestionare 4 și 6.
 (4)
 CSTEP a considerat că limitele de captură pentru zonele de gestionare 3 și 7 trebuie să fie egale cu zero. Cu toate acestea, în avizele suplimentare transmise la 17 martie 2011, CSTEP a considerat că ar putea fi permisă o limită de 10 000 de tone în zona de gestionare 3, în vederea organizării unui pescuit de monitorizare în această zonă.
 (5)
 Prin urmare, anexa IA la Regulamentul (UE) nr. 57/2011 trebuie modificată în consecință.
 (6)
 Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru pescuit și acvacultură,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Anexa IA la Regulamentul (UE) nr. 57/2011 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 17 mai 2011.
 Pentru Comisie
 Președintele
 José Manuel BARROSO
 (1) JO L 24, 27.1.2011, p. 1.
 ANEXĂ
 Anexa IA la Regulamentul (UE) nr. 57/2011 se modifică după cum urmează:
 Rubrica referitoare la specia uvă din apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV se înlocuiește cu următorul text:
 Specia
 :
 Uvă și capturi secundare asociate
 Ammodytes spp.
 Zonă
 :
 Apele UE din zonele IIa, IIIa și IV (1)
 (SAN/2A3A4.)
 Danemarca
 331 731 (2)
 TAC analitic
 Regatul Unit
 7 251 (2)
 Germania
 507 (2)
 Suedia
 12 181 (2)
 Nealocate
 2 750 (3)
 UE
 351 670 (2)
 (4)
 Norvegia
 20 000
 TAC
 374 420
 Condiții speciale:
 În limitele cotelor sus-menționate, în următoarele zone de gestionare a uvei, definite în anexa IID, nu pot fi capturate cantități mai mari decât cele indicate mai jos:
 Zonă
 :
 Apele UE aparținând zonelor de gestionare a uvei
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 (SAN/*234_1)
 (SAN/*234_2)
 (SAN/*234_3)
 (SAN/*234_4)
 (SAN/*234_5)
 (SAN/*234_6)
 (SAN/*234_7)
 Danemarca
 284 068
 28 022
 9 434
 9 434
 0
 395
 0
 Regatul Unit
 6 209
 613
 206
 206
 0
 9
 0
 Germania
 435
 43
 14
 14
 0
 1
 0
 Suedia
 10 431
 1 029
 346
 346
 0
 15
 0
 UE
 301 143
 29 707
 10 000
 10 000
 0
 420
 0
 Norvegia
 16 626
 3 774
 0
 0
 0
 0
 0
 Nealocate
 2 231
 519
 0
 0
 0
 0
 0
 Total
 320 000
 34 000
 10 000
 10 000
 0
 420
 0
 (1) Cu excluderea apelor în limita a șase mile de la liniile de bază ale Regatului Unit la Shetland, Fair Isle și Foula.
 (2) Cote provizorii în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din prezentul regulament.
 (3) Cote nealocate în conformitate cu articolul 1 alineatul (3) din prezentul regulament.
 (4) Cel puțin 98 % din cantitățile debarcate calculate în raport cu TAC trebuie să fie de uvă. Capturile secundare de limandă, macrou și merlan se calculează în raport cu procentul rămas de 2 % din TAC
 Condiții speciale:
 În limitele cotelor sus-menționate, în următoarele zone de gestionare a uvei, definite în anexa IID, nu pot fi capturate cantități mai mari decât cele indicate mai jos:
 Zonă
 :
 Apele UE aparținând zonelor de gestionare a uvei
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 (SAN/*234_1)
 (SAN/*234_2)
 (SAN/*234_3)
 (SAN/*234_4)
 (SAN/*234_5)
 (SAN/*234_6)
 (SAN/*234_7)
 Danemarca
 284 068
 28 022
 9 434
 9 434
 0
 395
 0
 Regatul Unit
 6 209
 613
 206
 206
 0
 9
 0
 Germania
 435
 43
 14
 14
 0
 1
 0
 Suedia
 10 431
 1 029
 346
 346
 0
 15
 0
 UE
 301 143
 29 707
 10 000
 10 000
 0
 420
 0
 Norvegia
 16 626
 3 774
 0
 0
 0
 0
 0
 Nealocate
 2 231
 519
 0
 0
 0
 0
 0
 Total
 320 000
 34 000
 10 000
 10 000
 0
 420
 0