type: other

text:
Panikos ir nerimo broliai Panikos ir nerimo sutrikimo pažinimas nerimas | 2009-05-12 | komentarai (382) Tai vieno žmogaus istorija, kuris taip įsitraukė į užburtą ratą ir tikslų vaikymasi, kad beveik pamiršo apie normalų poilsį, draugus ir laisvalaikį.
 Miegas. Maistas. Mašina. Darbas. Maistas. Darbas. Mašina. Namai. Miegas. Tokia buvo mano darbotvarkė daugiau nei pusantrų metų. Toks jau mano darbas, kad nuolat jausdavau stresą dėl vėluojančių darbų, nuolatos kėliau sau tikslus žymiai didesnius, nei galėjau naturaliai pasiekti, nuolat darbus reikdavo atlikti “vakar”, o dažniausiai darbe tekdavo užsilaikyti iki 19 ar net 21 valandos. Galiausiai patys darbai buvo dažnai tokie, kad tekdavo nugalėti save, neretai būdavo ant etikos ir moralės normų ribos. Taigi, sukausi tame rate ir net nenujaučiau apie artėjantį “boom”.
 Prieš pat velykas buvau užsukęs pagelbėti sutvarkyti kompiuterį savo gerai bičiulei ir po kompiuterių tvarkymo išsišnekėjom, kad nuolat jaučiu maudimą širdies plote, jai išvardinus požymius man beliko tik patvirtinti jos įtarimus. Ji kuo skubiau rekomendavo kreiptis į specialistą, nes įtarė, kad tokie požymiai gali būti ir išeminės ligos požymiai. Tuo pačiu rekomendavo savo draugę.
 Atėjo vienas vakaras, pradėjau jausti nerimą, kad gali būti kokie rimti širdies negalavimai. Kuo daugiau galvojau apie tai, tuo daugiau tarsi jausdavau, kad širdis skauda, tarsi labiau plaka, tarsi plaka kitaip. Išties, tai nuolatos dėmesys buvo sukauotas ties širdimi ir nuolatos ją klausiau. Tai ranką pridėdavau, tai pulsą matuodavau. Klausydavau ir įtraukdamas ir išpūsdamas orą, o tuo pačiu rodydavosi, kad to oro tiesiog trūksta. Kadangi mano artimieji, mano nuomone, o ypač draugė yra gana jautrūs, todėl stengiausi niekaip neparodyti, kad mano viduje dedasi kažin kokie dalykai. Draugė vis klausdavono ar man viskas gerai, bet aš užtikrintai atrėždavau, kad viskas gerai ir dar keistai nustatydavau veido pozą, kad tarsi keistus klausimus užduoda.
 Iki sutarto vizito pas gydytoją dar buvo likę keletas dienų, o man slopinti savyje nerimą vis sunkiau sekėsi, kol vakare, visai prieš miegą, tik priguldamas vis labiau ir labiau jaučiau nerimą, širdis po truputį plakė vis smarkiau, trūko oro, kol galiausiai visas išsigandęs pašokau iš lovos, širdis daužėsi vis labiau ir garsiau, tarsi girdėjosi šalimais, visą kūna apėmė nežmoniška baimė, o į galvą pradėjo lįsti mintys, kad tuoj tuoj sustos širdis, kad tuoj išprotėsiu, kad neištversiu! Visa tai vyko pilnai suvokiant, kad man paprastas panikis priepuolis apie kuriuos esu nemažai girdėjęs ir skaitęs, gal todėl pats pikas truko gal kokias 7 minutes. Taip atėjo mano pirmasis panikos priepuolis. Po truputį pradėjo lėtėti širdies daužymasis, pradėjau ramintis kol galiausiai liko tik nerimas, bet jau galėjau ruoštis miegui. Atsigulus ir pasivarčius keletą dešimčių minučių pradėjau snūdinėti, bet tuoj pat prabusdavau tarsi širdis suduodavo stipresnį smūgį, tarsi adrenalinas išsiverždavo į kraują, bet tai tesėsi beveik visą naktį kol gerokai po vidurnakčio užsnūdau. Rytą prabudau “visai sveikas”, tačiau vis galvojau apie vakarykščius “nuotykius”. Taip begalvojant ir bandant save kuo nors užimti, kad tik atitolint tas mintis atėjo vakaras, o atėjus vakarui vėl pradėjau jausti didesnį nerimą, bet vis raminau save, kad jau kitą dieną turėčiau apsilankyti pas gydytoją ir viskas paaiškės. Būtent tą vakarą aptikau, kad visai neblogai dėmesį atitraukia įdomi knyga ir leidžia kiek nusiraminti, bet tam taip pat reik pastangų, nes labai sunku įsijausti ir atsitraukti mintis nuo to nuolatinio galvojimo ir širdies klausymo.
 Atėjo lauktas apsilankymas pas gydytoją. Greitai buvau nusiųstas padaryti elektrokardiogramą ir taip pat teko minti dviratuku, buvau ištirtas ultragarsu, bet mano džiaugsmui nieko įpatingo nerado, todėl tąkart nusiraminau ir pirmą kartą naktį jau ramiai išsimiegojau. Gėriau sau gydytojų išrašytus širdį stiprinančius vaistus, gėriau vitaminus, magnį , bet tam tikras nerimas visada išliko. Pradėjau galvoti gal tai visai nėra širdies problemos, gal kokios kitos bėdos, gal vėžys kur užsislėpęs, gal kas nors su kitais organais negerai, bet gydytojai neranda ir taip nerimas su kiekviena diena vis didėjo, nors išsamus bendrasis kraujo ir kraujo chemijos tyrimas lyg nieko ir nerodė, gal kiek cholesterolio kiekis padidėjęs, bet tai nieko keisto, juolab, kad dėl savo gyvenimo būdo turiu ir viršsvorį. Bet, širdies nuolatinis klausymas, padidėjęs nerimas vis išliko kol nusipirkau paprasto valerijono ir prieš miegą pradėjau gerti. Jau artimiausią naktį pirmąjį kartą išties labai gerai išsimiegojau ir tuo džiaugiausi. Taip tesėsi keletą dienų kol galiausiai po truputį pradėjau jausti kaip sunku įkvėpti. Ne tiek sunku įkvėpti kiek įkvėpus atrodo, kad trūksta įkvėptame ore deguonies ir kas kokius 5-10 įkvėpimų turėjau įkvėpinėti giliai, tačiau neįsikvėpdavo. Kas kokius 4-7 iki galo neįkvėptus kartus vis nusižiovaudavau arba tarsi netikėtai pasisekdavo gan giliai įkvėpti ir taip suvokiant, kad čia vis dėl to pačio streso, viskas tesėsi keletą dienų. Iš to, jog bendraujant su žmonėmis arba kuo nors rimtai užsiimtant oro visiškai netrūko, nes tarsi pamiršdavau apie oro trūkumą, tai supratau, kad vis čia to pačio nerimo padariniai, tačiau kitaip pasireiškiantys. Taip gaudant orą nutariau išbandyti kaip organizmas reguoja į padidintą kruvį ir nutariau pasivažinėti dviratuku arba pabėgioti. Keista, bet savo būseną, nors ir ilgai nesportavęs, bet įvertinčiau ganėtinai pozityviai. Turint fizinio krūvio kvėpavimas, nors ir gilesnis, bet oro trūkumo nesijaučia. Tą vakarą jaučiausi ganėtinai gerai, bet prieš pat miegą, kaip ir visada vėl pradėjojo jaustis nerimas. Kaip visada kraujo spaudimas normalus, pulsas normalus, bet viduje kažkas kirba, toks nerimas jaučiasi, o tik padėjus galvą ir užsimerkus prasideda tokie prabudimai, tarsi užknarkčiau ir nuo to prabusčiau arba tarsi kas išgąsdintų ir į kraują plūsteltų adrenalinas. Po keletos tokių prabudimo kartų užmigau ir ryte vėl atsibudau “visiškai sveikas”. Nuvykau į darbą ir praėjus keletui valandų vėl pradėjau jausti oro trūkumą, todėl atėjus mano bičiulei medikei išsakiau savo pastebėjimus ir ji rekomendavo išgerti vaistų, atsipalaiduoti. Taip pat nuėjau į tualetą atsisėdau į kaip koks jogas ir pabandžiau atsipalaiduoti, paprastai pakvėpuoti. Po kiek laiko prabėgus šiurpuliukams ir tarsi kažkiek nusiraminus nuėjau į savo darbo vietą. Tik atsisėdus prie stalo, be perstojo pradėjo galvoti apie kvėpavimą ir šį kartą vis didesnį jaučiau oro trūkumą, po truputį pradėjo imti didesnis nerimas dėl oro trūkumo, pradėjo tarsi suktis galva, tarsi užspausdavo slėgis ausis, kiek sukosi, kol galiausiai išėjau pakvėpuoti gynu oro. Pabuvus lauke ir vėl nuėjus prie darbo vietos po truputį pradėjo jaustis vėl nerimas kol rodėsi tarsi nualpsiu, atšalo visos galūnės, jautėsi spaudimas krūtinėje. Bičiuliai liepė atsisėsti, išgėriau aspirino tabletę, ištiesiau kojas ir atsilošiau. Bičiuliai įpylė kokius 50g tekilos, išgėriau žalios arbatos ir po kiek laiko pradėjau jaustis geriau, tarsi visas kūnas pradėjo šilti, tarsi atsigauti. Atsikėlęs nuėjau į parduotuvę ir nusipirkau NO-SPA (nošpos) tablečių, keletą išgėriau ir pradėjau jaustis kaip atleidžia skausmą krūtinėje, saulės rezginio srityje, dingsta skausmas ir kažkiek lengviau įkvėpti.
 Pilnai suvokiu, kad tai begalinio streso padariniai, suvokiu, kad krizinis laikas ir nuolatinis nerimas dėl ateities išlieka ir daro savo. Viskas vyksta tarsi pilnam suvokime, bet tai vyksta ir nieko negaliu padaryti. Rytoj bus sekantis apsilankymas pas gydytoją. Žiūrėsim ką šį kartą pasakys ir kokius vaistus išrašys. Dabar tvarkausi be antidepresentų ar bet kokių kitų stipresnių raminamųjų vaistų, bet tokia pasiutėliška būsena tęsiasi jau daugiau, kaip mėnesį laiko.
 Vakar antrąjį kartą buvau apsilankęs pas gydytoją. Vėl apžiūrėjo mane, paklausė širdies, bet nieko labai išskirtinio negirdėjo, todėl konstatavimas buvo tas pats. Kadangi nepavyko “susitvarkyti su galva”, tai gavau receptą raminamiems vaistams Lexotanil. Po apsilankymo pas gydytoją išties jaučiausi kiek geriau, todėl vakare išėjau dar kiek pabėgioti, nes gydytoja primygtinai pasiūlė žymiai daugiau judėti. Bėgimo pabaigoje kažkodėl užėjo nenuvaldomas noras sustoti ir paklausyti kaip širdis elgiasi prie krūvio. Kadangi senai nesportavau, tai širdies smarkiai plakė, bet susidarė toks įspūdis, jog kažkaip ji netolygiai plaka. Kiek paklausęs vėliau nuėjau namo. Parėjus ir apsiprausus po dušu pradėjo kiek labiau trūkti oro, tačiau per daug nekreipdamas dėmesio nuėjau miegoti. Nors “įkaliau” prieš miegą “nošpos”, išgėriau raminančios trijų pakelių arbatos “Neuro 3′′ ir dar “įkaliau” valerijono ekstrakto kelias tabletas, bet miegas taip ir neatėjo, tačiau ir nerimas labai neėmė, todėl ramiai skaičiau knygą. Kažkaip buvau nusprendęs, kad raminamuosius turiu, bet skubėti nereik, todėl nutariau, kad gal pavyks man susitvarkyti ir be jų, juolab, kad po nošpos visai neblogai jaučiuosi, nes visokius vidinius maudimus išties nuėmė. Taip praėjus kelioms valandoms pradėjau po truputį ir nerimą jausti, ir oro trūkumą, bet širdis lyg ir jokių signalų nedavė. Taip dar praėjus kokiam pusvalandžiui teko “įkalti” pirmąją savo raminamųjų vaistų tabletę. Atsiguliau toliau skaityti naujai paimtą knygą “Keistonomika” ir netikėtai pradėjau jausti kaip “ateina” vaistų veikimas. Kažkaip tarsi lengvas lengvas apsvaigimas, tarsi nuo vyno taurės pradėjo jaustis, iškart kažkaip ir oro tūkumas pradingo, šiaip pradėjau jausti tokį tarsi palengvėjimą, todėl greitai supakavau knygą, išjungiau šviesą ir labai greitai užmigau. Jokių nebebuvo prabudimų, jokių nebebuvo krupčiojimų ar pan., miegojau tikrai puikiai.
 Praėjus nakčiai atsikėliau ganėtinai žvalus ir ne toks nervingas, bet ryte nuvykus į darbą pradėjau jausti vėl tokį oro trūkumą, kuris buvo jau ir anksčiau mane aplankęs. Šį kartą be jokių krūtinės ar saulės rezginio skausmų, bet paprasčiausiai įkvėpiant iki pat galo tari neįsikvepia. Taigi, oro trūkumas yra, jis man lyg ir pažįstamas, todėl didelio nerimo dėl to nėra. Aišku pusė taurės vyno pietų metu visai gerai suėjo ir kiek kvėpavimą palengvino, bet žiūrėsim kaip bus vakare. Dabar žinau, kad be raminamųjų neapseisiu, todėl pradėtas kursas, kuris po kelių dienų “tabletė vakare” turėtų patapti “dvi tabletės per dieną” kol bus pasiektas pakankamos dozės. Žiūrėsim kaip toliau seksis tvarkytis su šiais patyrimais.
 Vakar visą dieną jaučiau dusulį ir per dieną jis emociškai ganėtinai išvargino, todėl vakaras greitai baigėsi su raminamąja arbata “Neuro 3′′ ir tablete raminamųjų. Greitai atgavau kvapą ir nespėjau net normaliai paskaityti kai jau akys pradėjo lipti. Užmigau greitai, todėl šiandien kėliausi gerokai lengviau ir miego užteko. Ryte “įkaliau” savo dozę, kurios sudėtis dabar yra tokia: 2 no-spa tabletės, 1 tabletė B grupės vitaminų, 1 maišelis magnio, 2 tabletės valerijono ir dar viena tabletė Nebilet vaistų širdies darbui stiprinti. Taigi po tokios dozės vėl išėjau į darba ir bent iki pietų jaučiuosi puikiai, kaip bus vėliau žiūrėsime, bet įtariu bus ganėtinai neblogai. Keistai pastebiu, kad lyg ir kas antra diena pagerėjimai, dar pastebiu, kad pilnatis tikrai daro savo, juolab, kad per praeitą pilnatį taip pat nebuvo labai malonu. Tiesa, šiandien radau dar įdomų straipsnį apie depresijos gydymą, o tai labai susiję ir su nerimo sutrikimu.
 Jau keturis vakarus geriu raminamuosius, tris vakarus užmigau labai gerai ir miegojau puikiai, bet vakar vakare pradėjau vėl jausti nerimą ir pradėjo girdėtis širdis. Pasimatavus spaudimą ir pulsą - normalūs, tačiau plakė smarkiau, o gal man tiesiog girdėjosi labiau. Taigi, įšgėrus eilinę raminamųjų tabletę nusprendžiau, kad jau laikas pradėti raminamuosius ir rytais, juolab, kad gydytoja taip ir rekomendavo, nors kita pažįstama gydytoja sakė, kad reiktų bandyti tik vakarais gerti. Panašu, kad neužtenka, todėl šiandien pirmąjį kartą raminamųjų išgėriau ryte. Visą pirmąją dienos dalį jaučiausi kiek “įkalęs”, bet antroje dienos pusėje lyg ir viskas gerai. Dabar beveik 21 valandą, o dažniausiai tokiu metu jausdavau didžiausią nerimą. Tokiu metu praktiškai priartėjo antrosios, t.y. vakarinės raminamųjų porcijos laikas, todėl išgėrus žiūrėsiu kaip bus. Šiandien išgėręs vakare raminamųjų dar važiuosiu į Labanorą, todėl turėsiu progą pažiūrėti kaip jausiuosi.
 Naktis Labanoro girioje praėjo puikiai, tikrai labai atsipalaidavau. Nesutrukdė net 2 valandą nakties įsijungusi gaisro signalizaciją, kuri nemenkai išgąsdino, bet pripažinsiu, kad laikiausi gerai, jokio nerimo nebuvo, ramiai apžiūrėjau namą ir nuėjau be jokio nerimo miegoti vėl. Rytą atsikėlus jautėsi neapsakomai malonus jausmas, juk buvau Labanoro girios glūdumoje. Štai tada supratau ko man trūko labiausiai - gamta mūsų namai.
 Šiandien jau gegužės 19 diena, nuo šv. Velykų jau nemažai laiko praėjo, raminamieji išties padeda, bet juos man teks vartoti dar bent 3-4 savaites. Taip pat vartoju ir NO-SPA tabletas, kad atsikratyčiau tų spazmų, kurie mane lydėjo nuo panikos priepuolio ir ilgą laiką jaučiant nerimą. Taigi, jei pat tas 3-4 savaites nebus nerimo jausmo, tai reiks po truputį mažinti dozes ir nustoti vartoti raminamuosius. Pabandysiu parašyti kaip į tai reaguos organizmas ir kokie bus pojūčiai.
 Keista, bet kai pagalvoji, tai anksčiau man ne vieną ir ne du kartus, o mokyklos baigimo metais išvis nuolat jaučiau nerimą, tačiau kažkaip viskas praėjo savaime, bet tada dar nežinojau kas taip ir kodėl taip jaučiuosi. Taip pat neperseniausiai perskaičiau įdomų straipsnį, kad šį nerimą dažnai jaučia moksleiviai ir studentai dėl mokymosi, o tai labai blogina jų mokymosi rezultatus, bet kiek žinau mokykloje ar universitete niekas į tai visiškai nekreipia dėmesio, o su tuo akivaizdu turi dirbti tikrai rimti specialistai.
 Sulaukiau ir birželio 3 dienos. Viskas lyg ir gerai vartojant raminamuosius, bet perspėjo keletas gydytojų, kad prie jų priprantama. Dar pabendravus su keliais gydytojais jie mane pakonsultavo, kad išties tokie sutrikimai dažniausiai eina su papildomomis fobijomis, o geriausiai efektyviausiai gydomi tokie sutrikimai psichoterapijos ir antidepresentų mišiniu, nes, anot gydytojos, raminamieji kovoja su padariniais, o antidepresantai šalina šaknis. Išties po truputį pradėjau mažinti raminamųjų dozes, todėl pradėjo jaustis pripratimo jausmas. t.y. vakarais pradėjo jaustis tarsi užslopintas nerimas. “Dozė” sumažinta dar tik pirmuoju žingsniu - nuo 2 tab. per dieną iki 1,5 tab. per dieną. Bandysim po pusę, o galiausiai bandysiu visai atsisakyti.
 Taigi, žiūrėsiu kaip bus ir kaip organizmas reaguos, bet jei mažinimas raminamųjų išauks didesnį nerimą ir pradės trukdyti, tai bandysiu ieškoti psichoterapeauto, o šioje srityje rekomendavo Gintautą Daubarą, nes jis berods nemažai gilinosi į nerimo temą. Žiūrėsiu kaip seksis.
 Jau praėjo vienas mėnuo ir dešimt dienų nuo paskutinio šio įrašo atnaujinimo. Prieš savaitę, liepos 7 dieną buvau apsilankęs pas psichiatrą Gintautą Daubarą. Nors už konsultaciją sumokėjau 250lt, tačiau ja likau tikrai patenkintas. Reikėjo tikriausiai dar anksčiau apsilankyti, bet viską aprašysiu nuosekliai nuo pastarojo karto.
 Išties raminamuosius visiškai nustojau vartoti, taip pat ir Nebilet ir kurį laiką jaučiausi gerai, tačiau po kiek laiko pasireiškė pripratimas. t.y. atsirado nerimo priepuoliai, nors jie buvo ganėtinai rečiau. Pastarąjį mėnesį daug dirbau ne Vilniuje, nes vedžiau mokymus, todėl pastebėjau, kad didesni pablogėjimai būdavo tik Vilniuje, o išvykus tik kelis kart buvo stipresnis užėjęs nerimas. Tuo kart pasinaudojau gydytojos patarimu, kad raminamuosius vartoti tik esant stipresniam nerimui, todėl taip ir padarydavau, pasikišdavau pusę tabletės Laxotanil ir po truputį užmigdavau. Dar ką pastebėjau, tai darant rytais mankštą ir atsispaudimus, kad skauskmas krūtinės plote gerokai sumažėja ir jaučiamas tikrai rečiau. Tam atsirado šioks toks pripratimas, o tai tam tikra prasme yra gerai, nes stengiuosi nepraleisti nei dienos nepasportavus. Tiesa, būtent suaktyvėjęs nerimas buvo tada, kai keletą dienų buvo šventės ir nesportavau. Būtent tuo tikslu prieš keletą dienų dar užsirašiau į sporto klubą ir bendrai dažniau važinėju dviračiu, daugiau vaikštau.
 Dar pastebėjau, kad važiuojat į Vilnių jau pradėdavau jausti tam tikrus nerimo simptomus, o tai dažniausiai būdavo oro trūkumas. Keista, bet nuo paskutinio ir gaulutinio parvykimo jaučiu nuolatinį oro trūkumą. Prieš užmiegant lyg nerimo ir nėra, bet oro trūkumas išliko. Būtent tas mane paskatino kreiptis pas Gintautą Daubarą. Šis susitiimas davė išties daug, nes jo viena iš specializacijų yra nerimo sutrikimo gydymas. Vienas iš dalykų, tai jis aiškiai man išdėstė kaip vystosi nerimo sutrikimai, kaip įsisukama į uždarus ratus (atsirandą baimė, baimė skatina didesnį kvėpavimą, didesnis kvėpavimas didina deguonies kiekį, randasi jutimai, o jutimai sukelia baimę ir taip užsisuka ratas) ir davė kelis patarimus, o vienas iš jų yra mokytis kvėpuoti diafragma, turėti vaistų, kuriuos tik esant reikalui reik panaudoti. Taip pat liepė iš anksto profilaktiškai vieną kartą ketvirtį pavartoti, kad būtų žinomas veikimas. Kadangi jau savaitę bandau kvėpuoti diafragram, tai pradžioje nuolat reikėjo stebėti pilvą ir treniruotis, tačiau po truputį lyg ir pripratau, bet keista, jog oro trūkumas išliko. Praždioje lyg ir padėjo, bet dabar oro trūkumas yra. Šiandien kaip tik ketvirtį tabletės Clonazepam suvartojau, kurią Gintautas Daubaras ir išrašė vartojimui pagal reikalą. Šiandien kaip tik ir jautėsi kiek nerimas, todėl išbandžiau. Pajutau, kad kiek apsvaigau, kiek palengvėjo, nerimo nėra, bet kviepuoju vis vien žiopčiodamas ir gaudydamas kartkartėmis orą. Taigi, be to dar sužinojau, kad negalima kavos, jokių tonizuojančių gėrimų ar kitokių priemonių, negalima alkoholio, geriau net ir nerūkyti, bet man tai neaktualu, tai dabar bandysiu kuo ilgiau išlaikyti stabilią būseną be nerimo, o anot Daubaro, tai sveikas žmogus skaitosi tada, kai be jokių požymių išbūnama virš keturių mėnesių.
 Nuo praeitos pastraipos parašymo praėjo jau keletą savaičių. Rimtų nerimo priepuolių nebėra, gal koks toks gilus gilus nerimas prieš pat užmiegant, bet jis labai netrukdo. Kiek kankina nuolatinis oro trūkumas, bet kvėpuojant diafragma gerokai lengviau. Be to, toks jausmas, kad apskritai pasidariau kiek ramesnis. Tiesa, sportuoju, bet kvėpavimo trūkumas sportui netrukdo, nes tuo metu kaip tik kažkaip lyg ir netrūksta oro. Kiek skauda petį, bet kadangi dar sportuoju, tai maloniai raumenis maudžia ir kitose vietose. Žinau skausmų kilmę, tai per daug petys netrikdo. Kas liečia baimę, jog užmigsiu ir neatsikelsiu, taiji jau nebetokia jau ir baisi. Dažniausiai stengiuosi tas mintis nuvyti, tačiau pradėjus suktis mintims visada raminu, kad tai nėra jau taip ir baisu man. Išties dabar pradedu suprasti kaip senoliai galėdavo taip ramiai kalbėti apie savo mirtį, gal tai net vienas iš subrendimo požymių. Galiausiai suvokimas, kad mirtis išties nėra baisi, gal mirti kiek apmaudu, bet šiaip tikrai nėra baisu. Čia kaip kokių Scientologų metodika, bet man ji kažkiek padeda. Tiesa, pastebėjau, kad mintis sujaukia ir kiek būsena sutrinka sužinojus apie jaunų žmonių beprasmiškas mirtis. pvz. išties susijaudinau sužinojęs, jog Pasvalyje žuvo mergina, kurią vežė vaikinas motociklu, susijaudinau sužinojęs, kad tolimas giminaitis, kurio net nepažinojau, žuvo. Išties kiek labiau jaudina žiauresni filmai, todėl kiek vengiu juos žiūrėti prieš miegą. Kitą savaitę turėsiu dviračių žygį į Estija, tiksliau po Estijos Saremos salas. Savaitę minsim dviratukus, tai žiūrėsiu kaip organizmas reaguos į didesnį nuolatinį krūvį. Be to, pradėjau ieškotis ir galvoti ką veiksiu nuo rugsėjo. Tai taip pat visai įdomus užsiėmimas, nes tarsi įtraukia į svajones. Taigi, eksperimentuoju ir žiūriu kaip viskas einasi.
 Rugpjūčio 2 dieną pradėjom žygį dviračiais į Estija, po Saremo salas. Į Estiją nuvykom automobiliais, pasistatėm automobilius prie uosto ir toliau keliavom dviračiais. Viso per septynias žygio dienas numynėm apie 500km. Kelias nebuvo labai sudėtingas, bet stipresnių pamynimų ir paprakaitavimo tikrai buvo nemažai. Greitį laikėme kažkur nuo 22 iki 27 km/h. Kas liečia jutimus, tai pradžioje, kol nuvykom, kažkiek jaučiau oro trūkumą ir labai skaudėjo kairyjį petį, tačiau per pirmą dieną oro trūkumas dingo, o per kitas dienas dingo ir peties skausmas. Vieną pirmųjų naktų prabudau naktį susapnavęs kažką neramaus, nes atsikėlus smarkiai plakė širdis, bet ji greit apsiramino ir vėl užmogau. Trečiąją dieną buvo keistas nutikimas, kuris vėl privertė kiek suklusti. Vakare, atvykus į stovyklavietę ir išgėrus kelis butelius alaus sėdėjau prie laužo ant suoliuko algūnėmis pasirėmęs į kelius. Po kokio pusvalandžio tarsi pradėjo mausti širdies plote giliau, tarsi kažkaip pradėjo širdis kitaip plakti, bet plakimas nebuvo greitas, tarsi kažkoks vibravimas ar kažkas panašaus, bet suteikė nemalonius jausmus. Staigiai pašokau, prasisegiau kiek siaurokas kelnes, atlaisvinau pilna, nes turiu nemažą viršvorį ir pavaikštinėjau. Tuo metu dar jaučiau kaip į kraują išsiskiria tarsi adrenalinas po kurio širdis pradėjo kiek smarkiau plakti. Po kokios minutės šis jausmas praėjo, o greit ir širdies plakimas susinormalizavo. Vaistų gerti negalėjau, nes buvau vartojęs alkoholio. Tą vakarą užmigau ir miegojau neramiai, bet ganėtinai greitai užmigau. Dabar rašydamas šį įrašą važiuoju nuo Rygos į Vilnių, tačiau likus iki Lietuvos kokiems 45km prasidėjo panašus giluminis maudimas širdies plote (arčiau vidurio) ir nemalonus jausmas, kažkiek keliom sekundėm širdis suplakė greičiau, tačiau po kokių 10 km šis jausmas praėjo. Po tokių jutimų vis pradeda lįsti visokios mintys apie vidaus organų problemas ir pan. Matyt reiks nueiti pas Šeimos gydytoją, kad duotų siuntimą pasitikrinimui vidaus organų. Esu skaitęs, kad panašūs jutimai atsiranda susilenkus, kai užspaudžiama kažkuri širdies dalis, būtent taip save ir ramindavau, kai tokie jutimai atsirado Estijoje, ar dar anksčiau, taip buvo nutikę darbe, prisispaudus prie stalo, bet keista, kad tai buvo automobilyje, kai nebuvau susilenkęs. Tiesa, kelnių diržas smarkiau buvo užveržtas, todėl atlaisvinau jį, tačiau mintys išliko ir todėl nutariau padaryti šį įrašą, kurį kiek vėliau įkelsiu į internetą. Kad toks dalykas gali paveikti širdies darbą ir organizmą, žinau iš nelabai gerų paugliškų žaidimų, kai mokykloje vaikui liepdavo daryti pritūpimus ir giliai kvėpuoti, o vėliau pastačius prie sienos smarkiai paspausdavo krūtinės srityje. Vaikas smarkiai apsvaigdavo arba visai keliom sekundėm prarasdavo sąmonę.
 Nutariau pasidaryti bendrus organizmo tyrimus, nes dažnai prasidedant nerimui neturiu konkrečių atsakymų sau, todėl pasidarius tyrimus turėtų bent šia prasme būti kiek ramiau. Jau senai tyriausi organizmą, todėl ketinu išsitirti vidaus organus, kraują, galvą, stuburą, širdį ir pan. Šiuo metu apsistojau tarp Northway centro ir Santariškių VIP kabinetų. Planuoju, kad tyrimai kainuos apie 1000 litų. Pinigai nemaži, bet manau tai verta to. Alternatyva būtų bandyti per Šeimos gydytoją, bet žinant kokios eilės ir situaciją, tai veikiau geriausias variantas būtų toks.
 2009, šiandien jau rugsėjo 22 diena. Bendri organizmo tyrimai apsiribojo tik nuėjimu pas kitą gydytoją dėl tyrimų. Pasidariau elektrokardiogramą, taip pat šlapimo ir kraujo tyrimus. Anot gydytojos, rezultatai geri, tačiau bendri požymiai ir simptomai rodo, jog tai yra daugiau streso padariniai. Taigi, kol kas nieko daugiau ir nedariau, bet gauti kito gydytojo tokius pačius rezultatus visai gerai. Juolab, kad nebuvau nieko užsiminęs, kad jau buvau pas gydytojus ir, kad anksčiau buvo gerokai blogiau.
 Šiaip bendra savijauta gerėja. Išties nuo rugpjūčio mėnesio nemažai skaičiau. Kad ir kaip skeptiškai žiūrėjau į tokias knygas, bet visokios motyvacinės knygos, kaip kad “Vienuolis, kuris pardavė Ferrari” išties padeda. Galiausiai nemažai yra gerų minčių, kurios padeda atrasti tam tikrą ramybę. Knygos pagalba supratau, kad labai svarbu save bent kurį laiką saugoti nuo neigiamos informacijos srauto, nereikalingų stresų ir pan. Stengtis nuolat kontroliuoti savo mintis, kad negatyviai negalvotum apie ateitį, gyvenimą ir pan. Labai svarbus pozityvumas ir geras nusiteikimas, gebėjimas įžvelgti gražius dalykus. Pastebėjau, kad kai vairuoju automobilį, tai esu gerokai irzlesnis, nes vairavimas nuolat suteikia streso, o važinėjant dviračiu nusiraminu, atsipalaiduoju. Pastaruoju metu stengiuosi beveik visai nevažinėti automobiliu ir tai tikrai man padeda pagerinti savijautą. Žinoma, esame žmonės, nuolat su stresais susiduriam, todėl reik organizmą grūdinti prie kasdieniškų sąlygų, tačiau pirma reik išmokti atrasti vidinę ramybę kitoje aplinkoje, o paskui derintis ir prie esamų sąlygų. Žinoma, viskas po truputį. Pastebėjau, kad kuo mažiau skaitau neigiamas naujienas per TV, tai tuo geriau jaučiuosi, matau, kad žiaurūs filmai taip pat skatina negatyvias mintis, todėl jų atsisakau.
 Taip pat susiradau naują veiklą, turim naują verslo idėja, ją kuriam, vystom, todėl tai nemažai atima laiko, tačiau tikrai smagu, gerai jaučiuosi, esu į kažką susikoncentravęs ir tai nuteikia pozityviai. Vis dar aplanko ir neigiamos mintys, bet stengiuosi nuo jų atsiriboti. Stebiu nuolat savo būseną, todėl jaučiu, kad nuo pat panikos priepuolio iki dabar, labai iš lėto, bet viskas eina į gerėjimo pusę. Net, jei būna ir blogiau, tai visada lyginu su ankstesnėm būsenom, o tai dažniausiai viskas būna gerokai lengviau. Krūtinės skausmų ir peties skausmų praktiškai nebūna, miegu sakyčiau gerai, gal tik vakarais kažkiek oro trūksta, bet ir tai ne taip kaip tai būdavo anksčiau. Tiesa, dar stengiuosi anksčiau keltis, nes tai išties padeda. Reik save priversti nors porą dienų atsikelti anksti, apie kokią 4-5-6 valandą, kam kaip kas yra anksti, o tada dieną nemiegoti ir jau vakare gerokai anksčiau norėsis miego. Taip padarius keletą vakarų ir jau žiūrėk vakarais anksčiau pavyks nueiti miegoti, o ryte anksčiau atsikelti. Išties tai padeda geriau jaustis. Palyginimui sunkiu metu keldavausi apie 11-12 val. dienos, o eidavau miegoti vos apie 2-3-4 val. Taigi, labai svarbu ugdyti save, stebėti ir saugoti, o dar svarbiau valdyti savo mintis. Atrodo sunku, bet tik pradžioje, vėliau gerokai lengviau bet kokias negatyvias mintis paprasčiausiai ignoruoti arba pakeisti kitom mintim, apie šeimą, draugus, tikslus, mėgstamus užsiėmimus, svajones ir t.t.
 2009 spalio 2 diena, 18:46 val. Vos prieš pusvalandį atsitiko keistas nutikimas ir jis mane nejuokais išgąsdino. Taip netikėtai pradėjo tirpti kairysis galvos pusrutulis. Tuo metu bendravau su žmogumi lauke, kai pajutau, kad kairįjį galvos pradeda traukti. Manau šimtosios sekundės dalies greičiu galvą persmelkė mintis, kad gal man vėžys pakaušyje (keletą metų dešinėje pusėje kaukolėje yra šioks toks nelygumas, rodžiau gydytojui, bet jis pasakė, kad reik stebėti ir tiek, bet didesnių tyrimų nedarė. Pradžioje sakė, kad nieko rimto nemato. ) Bet greit prisiminiau, kad mintis reik valdyti, kad atitolinti mintis išsitraukiau telefoną ir iškart Opera Mini naršyklės pagalba prisijungiau prie Google ir suvedžiau raktinius žodžius - “tirpsta galva”. Žinoma, kaip visada tokiais atvejais išmeta galybę nuorodų, o viena iš jų veda į tiesiai į atsakymą, kad ir tai yra vienas iš “nerimo sutrikimo” simptomų. Įdomu, kad antra diena kiek labiau vakarais trūksta oro, o prieš užmiegant saulės rezginio dalyje jaučiamas toks tarsi virimas, įtampa. Taip tarsi ten burbuliuotų kažkas ar pan. Aišku, suprantu, kad ir tai prie viso rinkinio simptomų. Šiuo metu vaistų negeriu, nes tokios situacijos daugiau ar mažiau pažįstamos ir labai netrukdo. Svarbu žinoti kas ir kaip yra. Visada prisimenu, kad dabar jaučiuosi 100 kartų geriau, nei jausdavausi anksčiau. Tokią savijautą “nurašau” suprastėjusiam orui ir vis dar neišsiprendžiančiai problemai dėl mylimo užsiėmimo, kuris būtų ir malonumas ir darbas. Aišku, jau judama ta linkme :)
 Spalio 5 diena. Šiąnakt prabudau nuo smarkaus širdies plakimo. Pamenu, kad sapnavau, jog visą naktį kažkas mane gaudė ir aš bėgiojau. Pamenu, kad tai buvo kažkoks pastatas, bėgioti buvo ganėtinai lengva ir paprasta, bet bėgiojau. Tada kažkuriuo momentu prabudau jausdamas stiprų širdies plakimą. Baimė neėmė, tačiau kiek nemalonus jausmas kai prabudęs jauti kaip smarkiai plaka širdis. Šiaip diena gal ir nieko, bet nuolat stebėjau šiandieninių įvykių eigą. Kažkaip per daug dėl to nepergyvenau, bet vakare jaučiu šiokį tokį nerimą, taip pat kiek paviršutiniškai skauda ir širdies plote, bet bijau, kad tas skausmas susijęs daugiau su mano ankstesne stuburo trauma, nes pasijudinus skausmas jaučiamas labiau. Ypač ramiai būnant nesijaučia, bet judinantis jaučiasi. Tiesa, šeštadienį turėjau nemažą fizinė krūvį ir sekmadienį ryte atsikėlęs skaudėjo visus raumenis ir buvo sunku paeiti. Gal taip iš sekmadienio į pirmadienį organizmas reaguoja, kad sapnavau tokį sapną ir naktį prabudau nuo stipraus širdies plakimo. Tiesa, pamenu taip buvo dar dalyvaujant dviračių žygyje, kažkur antrąją naktį. Aišku, jausmas nėra maloniausias, kai prabundi nuo smarkiai besidaužančios širdies.
 2011-06-26 Jau praėjo daugiau, kaip du metai nuo to laiko, kai pirmąjį kartą pradėjau jausti nerimą ir su tuo susijusius kitus požymius. Pastaruosius metus rimtų oro trūkumų nebejaučiu, panikos priepuolių nebuvo, gal todėl, kad išmokau kvėpuoti pilvu. Tiesa, pats nerimas neišnyko. Būna, kad vieną kitą mėnesį nejaučiu, bet atėjus sunkiasniam laikotarpiui ar susidūrus su stresine situacija, tai vėl pradedu jausti nerimą. Keista, bet ta stresinė situacija nebūtinai turi būti emocinė, pastebėjau, kad nerimas sustiprėja ir po kontrasto karštoje pirtyje ir šaltame vandenyje, ypač pastebėjau po išsimaudymo šaltoje jūroje žiemą. Nerimas sustiprėja ir rimčiau pasportavus. Labai įdomus pastebėjimas, kad nerimas patyrus emocinę įtampą atsiranda ne iškarto, o kitą dieną ar tiesiog dingus dirgikliui. Toks jausmas, kad nerimo priepuolis yra organizmo iškrova nuo įtampos po visko.
 Vienintelis dalykas, kuris labai gadina gyvenimą, tai įvairaus plauko skausmai širdies plote. Pastebėjau, kad pakeistus kūno poziciją ar pasisukinėjus jie dingsta, bet labai erzina. Ko tik man neskauda kairėje pusėje. Ir auksčiau, ir tarp šonkaulių, ir krūtinės ląstą, skaustas ir durentis, ir patvinksintis, ir paspaudžiantis ir dar galybė visokių kitokių skausmų, bet vis pasisukinėji, pasikraipai ir praeina.
 Vienas svarbus dalykas, kuris man svarbus, tai stengtis ankti rytais atsikelti, keliuosi 6 ryto. Taip organizmas per dieną pakankamai pavargsta, todėl vakare ganėtinai lengvai nueinu miegoti ir rečiau vargina nerimas. Nerimas žymiai dažniau atsiranda tada, kai pradedu keltis vėliau. Kėlimasis apie 11 valandą dažniausiai reiškia garantuotą nerimą vakare. Vakarinis sportas ar aktyvus laisvalaikis vakare man taip pat garantuoja nerimo priepuolį.
 Įdomu tai, kad nerimas taip smarkiai negadina gyvenimo kaip anksčiau. Užtruko du metus, bet išties galiu pasakyti, kad atgaunu darbingumą. Tiesa, nevartoju ir vaistų, todėl tai kiek ilgiau užtrunka. Ruošiuosi pradėti keletą didesnių projektų, todėl gali būti kreipsiuosi į medikus, kad išrašytų vaistų, kurie leistų susikoncentruoti kūrį laiką geriau, jei bus sunku susikaupti.
 Pradžioje labai buvau apribojęs save su kava, alkoholiu ir kitais dalykais, bet dabar stengiuosi nepervartoti (akivaizdžiai pavartojus alkoholio vėliau nerimas sustiprėja), nors neretai pavartoju alkoholio protingais kiekiais, o kavos su pienu geriu kievieną rytą.
 Kartais, kai suima rimtesni nerimo priepuoliai ir negaliu nei užmigti, nei susikoncentruoti, tai paimtu ketvirtį Clonazepam, kurį beveik prieš pusantrų metų išrašė gydytojas. Lengvai atpalaiduoja ir užmiegu.
 Per tą laiką nemažai perskaičiau knygų apie psichologiją ir psichiką, todėl vienas pastebėjimas savityroje man neduoda ramybės. Ramybės neduoda ta prasme, kad nevisai suprantu kodėl man taip yra. Tiesiog būnant kažkur nutolus nuo Vilniaus, kad ilgajam savaitgaliui išvažiavus pailsėti prie ežero mano organizmas labai gerai reaguoja, jokių skausmų ar nerimo, viskas tiesiog puikiai. Bet VISADA paskutinę dieną, kai jau reikia išvažiuoti į Vilnių, tai prasideda pirmieji požymiai, o kelyje dažniausiai ganėtinai rimtai pradedu jausti įraisius erzinančius skausmus širdies plote, kas labai rimtai sujaudina. Dažniausiai parvykus jaučiu labai rimtus nerimo priepuolius ir dažniausiai be vaistų neapseinu. Tikriausiai mano pasamonė labai rimtai nori pasakyti, kad nieko gero tame Vilniuje :) Tik tai išvirsta į vengimą išvykti pailsėti, o tai nėra labai gerai. Reiks dar šiuo klausimu padirbėti.
 2011-09-29 Nuo birželio mėnesio buvo keletas įdomių nutikimų. Išties vasaros pradžia buvo kiek stresuota, todėl nuolatinis nerimas lydėjo visada. Kadangi kartas nuo karto paskaitau visokias motyvuojančias knygutes, tai radau labai vieną dalyką iš NLP, kuris pasirodė įdomus. NLP daugiau mažiau kalba apie tai, kad save galima programuoti. Dauguma dalykų labai suvokiami, bet pridėjus žinias apie neuronų tinklus ir kaip jie formuojasi per patirtį, tai atradau vieną įdomų dalyką. Kaip baimės, panika ar nerimas, taip ir sveikimas formuojasi po truputį. Jūsų užduotis nutraukti blogus ryšius tarp niauronų ir sukurti naujus. Žmonės kalba, kad tam reik mažiausiai mėnesio laiko.
 Klausimas apie ką aš čia? Yra labai paprastas metodas, kuris padeda išmokti nukreipti savo mintis arba išvesti save iš vienokios ar kitokios būsenos. Galiausiai NLP guru taip įugdo pasitikėjimą, gerą nuotaiką. Tas metodas yra susirasti tam tikrą daiktą ar žodį, kurie jums asocijuotųsi su gerais dalykais, pasikeitimu. Man tai yra angliškų žodžių junginys “Fuck you”, kitam gal mylimo žmogaus padovanota apyrankė, koks nors žodis ar dar kažkas, kuris vienareikšmiškai sukelia geras emocijas. Taigi, kai tik aplanko blogos mintys, prasideda nerimas viduje, tai būtinai reik tai sau pasakyti, paliesti apyrankę ar ką besusigalvojote. Tiesiog tokiu būdu turite išmokyti save nutraukti blogų minčių srautą ar išvesti iš nerimo situacijos. Faktas, kad taip pavyks neiškart, bet tokia praktika man tikrai duoda neblogus rezultatus. Aišku atsiradus tam tikriems dirgikliams labai sunku išsilaikyti, bet stengtis reikia.
 Apie tuos dirgiklius kalbant, tai man kaip tik po visų širdies ligų ir panašiai atsirado didelė baimė susirgti vėžinėmis ligomis. Net ne mirties baimė, o to bejėgiškumo ir absurdiškumo baimė, kuri man sukelia nerimo priepuolius. Tas mano “Fuck you” metodas veikė labai gerai, kol vieną dieną kojoje apčiuopiau gumbą (teisingumo dėliai reiktų pasakyti, kad tai jau n-toji vieta, kurioje aš įtariu ką nors). Taigi, šį kartą gumbas kojoje. Ir vėl tas pats. Nueinu pas gydytoją, gydytoja nusiunčia pas chirurgą, tas apžiūri ir sako, kad čia tiesiog lipoma - riebalinis nepiktybinis darinys kojoje. Pareinu visas patenkintas, bet po poros dienų pradedu jausti skausmą kojoje. Tada kyla mintis, kad gydytojai suklydo. Užsiregistruoju pas kitą gydytoją, bet kadangi taip greitai viskas nevyksta, tai reikia laukti, o kiekviena diena laukimo vis gilina mano būseną. Nors “fuck you” metodas taip giliai neleidžia nugrimzti, bet vakarais būna sunku. Žinoma ir oro trūkumas visada šalimais. Taigi, galiausiai naujas gydytojas padaro tyrimus dėl raumenų, kepenų, šlapimo ir t.t. Taigi, galiausiai taip pat pasako, kad man lipoma. Aišku žinau, jog lipomos kartas liečia nervus ir dėl to atsiranda skausmai, todėl jei nepraeina, tai kartais tokius darinius šalina. Žiūrėsim kaip bus toliau, bet kažkaip įtariu, kad net ir čia gali mano galva pokštauti. Šiandien kaip tik gavau rezultatus, kad mano kraujas geras, kad audinių degeneracijos nefiksuoja, tai viskas ok. Žiūrėsiu ar praeis skausmas kojoje.
 Tiesa, visą vasarą nejaučiau, bet gumbui atsiradus vėl pradėjau į savaitę kartą pajausti tokį tarsi lyg širdies permušimą. Būna, kad sėdint ar gulint lovoje tiesiog širdis lyg smarkiau sumuša ar sujuda, kūną užplūsta adrenalinas. Rašiausiai kas kiek laiko, tai maždaug kartą per mėnesį, vasarą nebuvo, bet pastaruoju metu buvo kažkur kas savaitę. Nemalonus jausmas, bet visada stebiu ar dažnėja, ar retėja. Jei panašiai, tai labai dėmesio nekreipiu. Keisčiausia, kad tai būna dažniausiai atsipalaidavus. Sėdint ir žiūrint TV, skaitant knygą ar gulint prieš užmiegant.
 komentarai (382) | “Panikos ir nerimo sutrikimo pažinimas”
 2009-08-26 20:22 Esu tikrai labai laimingas kad perskaiciau sia tavo istorija. perskaicius man pasidare lengviau. As taip pat turiu tokia problema.Mane jau daugiau kaip puse metu kankina nerimas. Man yra 19 metu, ir man tikrai trukdo sis sutrikimas. Vaistu stengiuos nevartot. Visalaika gaudau ora, kartais jauciu kaip sirdis plaka.
 2009-09-17 15:42 Ir sirdies,plakimai,ir oro trukumas,permusimai-visa tai nerimo sutrikimo,panikos ataku,depresijos pozymiai...gerai,kad daliniesi savo isgyvenimais,as sergu jau 10 metu,buna ir pagerejimu ir pablogejimu,nuolatinis antidepresantu vartojimas,bet prie visko priprantama...Mano atveju tai labai isisenejes sutrikimas,bet tu,manau,turi sansa visiskai pasveikti...sekmes:)
 2009-11-09 16:37 Idomus straipsnis!As tai siuo metu geriu Regustress preparata,jis nepiktybinis ir prie jo nepriprantama nes taip pat nekenciu cheminiu vaistu ar antidepresantu,o regustress tikrai padeda streso ir nerimo mazinimui.
 2010-02-01 11:08 Kai pradejau skaityti, negalejau patiketi - skaiciau visu 100% atitikmeni to kas darosi man. Kazkiek palengvejo, nes jei taip ne man vienam, reiskia turi buti kazkur ir efektyvus gydymas. Taciau neramina tai, kad per tiek laiko dar jo neradai.
 2010-02-01 15:35 Labas panikos ir nerimo broli :) Smagu zinoti, jok protingai bandai nugaleti sutrikima :) Esu iveikus be vaistu, be daktaru viska ir pasiekus 3 metu remisija. Deja, viskas grizo po artimo zmogaus mirties,. Siuo metu prasidejo nuolatinis neikvepimas.. Laukiu kada baigsis, nesamone, juk sportuoju daugiau nei eiliniai zmones, ant nosies varzybos, o visa tai trukdo.. Visgi, dziugu paskaitineti Tavo blog’a. Tesk :) Jei noresi pasikalbeti kada nors, kai bus sunku, p.priepolis ar pan,. rasyk , palieku emaila ;)
 Sekmes, L. x)
 2010-02-10 12:36 Kaip sekasi? Pažįstamos problemos. Laikykis! Gediminui - linkiu kantrybės ir realiai vertint padėtį, nesitikint greitų stebuklų, bei nusiteikt įdėt ir savo pastangų.
 jonkelis rašo:
 2010-03-02 23:05 Man problemos taip pat nervines buvo. Prasikankinau 5 metus kol siuzinojau tiesa. man visuomet spaudzia, skauda kairi peti, jog atrode kad as invalidas ar kreivas kazkoks. Del to anksciau lankydavausi daznai pas traumatologus dare rentgenus, o jie sake kad tai stuburo problemos. Nu tai as duodavau ir i basena eidavau, mankstas darydavau, bet nepraeidavo tas kreivumas ir skausmas. Tada rudeni nuejau pas neurologa, ir jis mane tyre, vaistais gyde, siunte pas angiologa ir kt. Ir aciu dievui rado skausmu priezasti, nusiunte pas psichoterapeuta, taciau as dabar viska suzinojau ir manau galesiu gyventi ramiau. Tai man yra spazminiai raumenu sutraukimas ir del to taip keistai, ir nmaloniai jauciuosi. Ir dar supratau, jog kai kuriuos zmones gydytojas turi nuraminti, tai labai veiksminga. Sekmes visiems kenciantiems nuo nerimo ir nerviniu diegliu.
 Dram rašo:
 2010-03-03 23:15 Sveiki,
 mane pati kazkokie tokie pojuciai pradejo kankintipries keleta menesiu. Pradejau galvoti is pradziu, kad kazkas su sirdimi, bet kuo toliau, tuo labiau prieinu isvados, kad kazkas su galva ar nervais cia. Ypac gerai mano pojucius apibudina sie zodziai is teksto virsuj “tik padėjus galvą ir užsimerkus prasideda tokie prabudimai, tarsi užknarkčiau ir nuo to prabusčiau arba tarsi kas išgąsdintų ir į kraują plūsteltų adrenalinas. Po keletos tokių prabudimo kartų užmigau ir ryte vėl atsibudau “visiškai sveikas”.”
 Norejau paklausti, kokios naujienos, ar kas pasikeite?
 Rimiana rašo:
 2010-03-17 19:29 Sveiki,perskaiciau si straipsni ir pasijauciau lyg pati buciau ji parasiusi.Man nerimo priepuoliai prasidejo 2009 lapkriti.Visi sie simptomai kurie minimi dienorastyje kartojosi beveik kasdien.As bijojau net paziureti i greitosios pagalbos masina,tai man sukeldavo nerima.Issityriau skydliauke - sveika.Nuvaziavau i kauno klinikas kur tiriami krepsininkai,tyriau sirdi - sveika.Kraujo ir slapimo tyrimai puikus.Ten man israse stipriu vaistu kad nejausciau sirdies plakima.Tik paemusi juos i rankas nusiraminau ir nustojau baimintis del savo sveikatos net ju neisgerusi.Juos geriau men.Taciau po dvieju savaiciu ju gerimo baime grizo,visi simptomai taip pat,tiesa pairmiausia grizo negatyvios mintys.Gydytojas pasake kad reikia dar men.gerti tuos beprotiskai stiprius vaistus kurie sukelia priklausomybe.Pasakiau sau kad negersiu,nes supratau kad nerima sukelia tik mano mintys.Ismokau save suvaldyti.Kai esu uzsiemusi visi simptomai dingsta.Bet kai esu viena ir nera ka veikti kartais neramu,bet susitvarkau.Negeriu jokiu vaistu.Susitvarkyti man padeda vanduo as pradejau i diena isgerti ne maziau kaip 8 stiklines vandens,o jei pajauciu sirdies plakima isispaudziu citrinos sulciu ir praeina.Tai stai mano istorija,man tik 19m,dievazi nemaniau kad gyvenime ka nors panasaus teks patirti,bet nusiminti neverta,nes nerimo liga vidaus organams pakenkti negali:)
 2010-03-27 22:35 Mano panikos priepuoliu priezastis- nebendravimas su zmonemis ir nenoras ju pazinti, tingejimas isitraukti i kazkokia veikla ir perdetas domejimasis savo sveikata. Psichoterapija labai padeda!
 2010-03-28 11:48 Panikos priepuoliai kamavo šešerius metus. Pirmieji simptomai: galvos svaigimas pasireikšdavo vietose, kur būdavo didesnis žmonių susibūrimas.Suprasdama, kad kažkas ne taip, kreipiausi į gydytojus, tyrimų rezultatai buvo puikūs.Visa tai, kas vyksta su manimi, priskyriau pervargimui, jautriai nervų sistemai. Laukui bėgant simptomai stiprėjo, pradėjau vengti parduotuvių, kavinių, visų viešų vietų, didesnių žmonių susibūrimo vietų, kinoteatrų (sugalvodama įvairiausių pretekstų,). Tai labai apsunkino mano socialinį gyvenimą. Vėliau pasireiškė nepaaiškinami pojūčiai: galvos skausmas (lyg šalmas spaustų galvą), kvėpavimo sutrikimai , skausmas širdies plote , kojų, rankų tirpimas, baimė, kad sergu nepagydoma liga, kad tuoj ištiks infarktas ar insultas.Vėl vizitai pas gydytojus, kurie, atlikę tyrimus, nieko blogo nerasdavo.Gydytojų požiūriu, jie turėjo reikalų su hipochondrike (žmogumi, kuris būdamas sveikas, įsikalba sau ligas).Nusivylusi tradicine medicina, kreipiausi į homeopatus, kurie išrašė vaistų (deja, nuo jų darėsi dar blogiau - prasidėjo alergija).Visas mano gyvenimas vyko izuoliuotame rate. Dariausi uždara, bet koks išėjimas iš namų reikalavo milžiniškų pastangų. Vėliau panikos priepuoliai užeidavo ir namuose, bijojau viena likti namuose, tapau visiškai priklausoma nuo kitų žmonių. Tada aš supratau, kad taip toliau negali tęstis ir kreipiausi į psichologus pagalbos.Deja, sveikatos pagerėjimas buvo laikinas, bet finansinį poveikį savo kišenei patyriau labai akivaizdžiai. Pagaliau buvo nustatyta diagnozė - nerimo sutrikimas ir pasiūlyta vartoti antidepresantus. Antidepresantų kategoriškai atsisakiau( nes mačiau, kokį poveikį jie daro mano pažįstamiems) ir tada desperatiškai pradėjau ieškoti išsigelbėjimo iš šios būsenos.Suvokimas, kas yra panikos ataka, kad mes patys esame atsakingi už šias būsenas, kad panikos ataka – tai nenormali reakcija į normalias situacijas, kad jas galima nugalėti savipagalbos metodu, padėjo grįžti į normalų gyvenimą. Jau daugiau kaip dveji metai, kaip nebekamuoja panikos priepuoliai.Svarbu suvokti, kad pats geriausias gydytojas esate jūs pats, tik nuo jūsų minčių ir mąstymo priklauso , ar jus kamuos panikos priepuoliai ar ne. Niekas kitas nenugalės baimės, tai galite padaryti tik jūs.Kasdieninės savipagalbos būdų taikymas padeda nugalėti panikos priepuolius. Jei norite plačiau sužinoti apie savipagalbą, parašykite stop.panikai@gmail.com.
 2010-04-04 22:09 Sunku net patikėti ,kad tiek daug istorijų ,kurios beveik 100% atitinka manąją.Mano sunkumai susiję su nerimu tęsiasi jau metus ir kuo toliau tuo atsiranda daugiau simptomų.Tikrąjį savo negalavimą išsiaiškinau visai neseniai ,nes aišku visi kraujo tyrimai ir širdies kardiogramos buvo geros.Sunku tvarkyti savo mintis ,kai tau tik 20 metų ir taip galva užkrauta visokiais niekais ir nežinia dėl ateities..Kai perskaičiau Rimianos komentarą ,atrodo ,kad pati jį būčiau parašius .Galvojau ,kad tik man greitosios pagalbos automobilis gali sukelti paniką ar baimę :)
 2010-04-06 20:41 Psichologai tai įvardina NERIMO sutrikimu , aš sakau , kad tai yra RAMYBĖS - vidinės ( sielinės ) pusiausvyros sutrikimas , o ne Nerimo ....
 Nerimas negali sutrikti , nes jei nerimas sutriktų , tai gautųsi RAMYBĖ !
 Tai Širdies dimensijos sutrikimas , na , kur ta širdis , kas pasakys ?
 Tai emocinio santykio su aplinka , su tikslais , su darbais , su tariamais artimais , kurie kaip kraujo grupė , neatitikimas ......KONFLIKTAS .
 žMOGAU , esi visiškai ne toje aplinkoje , ne tame darbe , ne tuose darbuose , bent jau , jei tas darbas tau iš tikro ne patinka , bet kaip pats išsireiškei , esi ties „tekdavo nugalėti save, neretai būdavo ant etikos ir moralės normų ribos “ , kodėl esi ne savo vietoje , ne savo terpėje , ne tarp savo žmonių , ne tarp savo tikslų .........Kodėl ????
 Vaikystėje , gal 5 - erių metukų vienoje situacijoje pradėjau garsiai prie suaugusiųjų šaukti , „ aš mirštu , aš mirštu “ , o jie visi juoktis , o man pritrūko K V Ė P A V I M O , pritrūko oro , ir toks jausmas , kad tuoj tuoj susstos širdis .........Dabar , tik dabar labai aiškiai žinau tas priežastis ....... aš gyvenau psichologinio teroro (gasdinimo ) terpėje .....įsivaizduokit , 5 - metukų vaikui šąla kojos , ir jis pasiguodžia savo tetai , o teta sako , „tu greitai mirsi “........., dar kitai tetai kuri pastoviai rėkdavo ant manęs , pasirodo jau tada buvo šizofrenija .... Tokioje aplinkoje augau . Vienintelė aplinkybė , kuri mane saugojo ir užaugino , kaip sveiką sieloje žmogų , tai begalinė , besąlygiška senelės MEILĖ ( ne mamos , bet senelės )!!!
 Mieli mano nerimastingieji , paklauskite savęs pačių , ar jūs esate mylimi savo pačių artimiausiųjų , tėvo , motinos , sesers ., brolio , senelės , draugo , savo mergelės ( ar vaikino ).
 Paklausiu dar giliau , ar asate savo gyvenime sutikę Gyvąjį Dievą , kaip ASMENĮ , o ne kaip religiją .
 Mano mylimieji Viešpatyje , linkiu jums pažinti tiesą ( savo gyenimo ) , kad Tiesa jus išlaisvintų iš visų netikrų ryšių , santykių , netikrų tikslų ir darbų , netikrų kelių ir netikros aplinkos ....
 Visiems jums linkiu Džiaugsmo upės , vai kaip smagu žvelgti į tekančios upės srautą .............
 Plakanti sirdis rašo:
 2010-04-08 19:32 As taip pat turiu problemu tokiu paciu kaip ir autorius, taciau as pradejau ieskoti vidines ramybes , medituoti , atlikineti mudras kurios isties veikia. Pabandykit ir jus pamatysit kaip padeda.
 2010-04-12 13:03 Dar karta labas visiems,tikiuosi visi jau ramesni:)kEISTAI SKAMBA BET GERAI KAD MUSU VISAI NEMAZAI.:)juk tada ne taip baisu.Sunku suprasti bet bet mintys nezudo,NORS KARTAIS TAIP IR IMA ATRODYTI.sTAI TINKLAPIS KURI RADAU,MANAU JIS INES RAMYBES I JUSU GALVELES:)
 http://www.paslaptingaliga.lt
 2010-04-24 14:59 sveiki, ir man taip pat. as daug rukau, daug geriu. pradejau labai jauname amziuje, mane tas gasdina. nuolat svaigsta galva, drebulys, prakaituoja delnai. nerimas. bijau mirt tiesiog cia ir dabar, ir isskirtinai nuo uzdusimo, insulto ar sirdies priepuolio. jau 5 metai taip, kartai geriau, kartais blogiau. duosiu pvz: negydykit tu jausmu alkoholiu. padeda, bet ryte bus dar blogiau ir alkoholizmu gresia.
 reikia is esmes ‘nesiparint’ del visu negalavimu, bet ta padaryti nelengva, pats zinau, jau daug literaturos perskaiciau, bet visvien drebu, svaigstu, silpstu. pasidariau uzdaras, galvoju nuolat apie save, savo vidinius pojucius, pasidariau nedemesingas kitiems, namiseda. blogai, kai taip, bet reikia visada zinot: mes visi bijom nualpt, bet niekada nenualpom, bijom uzdust, bet neuzdusom, sirdis niekada nesustojo. neatsitiko nieko, apart siu simptomu, kurie yra nebaisus, nors ir stiprus. tokie jau mes, naujieji zmones! man rodos siame ‘civilizuotame’ pasaulyje, kur per TV nelaimes, filmuose galvos ir kraujai, reklamos gasdina, pinigu trukumas, gydytoju nekompetencija ir t.t. nenuostabu, kad tokiu kaip mes bus daugiau ir daugiau... reikia atsigrezti i gamta galbut, gyvent ‘teisingai’, bet mums to neleidzia visuomene, o organizmas nelaukia kada prisiruosim, duoda mums ’simptomu paketa’...
 guodziuosi mintimi, jog 90 % zmoniu nuo to pasveiksta, o kiti 10 puikiai pripranta gyventi su tuo.
 jauciuosi veteranas siu ‘keistu busenu’ (5 metai man taip), ir dabar jau suvokiu, jog vis delto galiu pakliut i ta 10 %, bet tai tikrai nera taip jau ir baisu, nors jums gali pasirodyt keista ir nesuvokiama, ypac panikos ataku metu.
 Kai buna labai sunku - prisimenu reklama sena apie dantu pasta. ten sakoma: nusisypsok, ir pasaulis nusisypsos tau! gyvenkim lengviau ir graziau!
 2010-04-29 13:48 Taip norisi gyventi, bet kažkas stabdo tai panikos atakos. Juntamas netvirtumas rodos kūnas kažkur toli. Iš pradžių galvojau,kad su širdimi negerai, o pasirodo kokia liga. Kaip išgyti vieno vaisto nėra nors labai kovoju su savo mintimis, bet užplūsta tokios nevilties minutės rodos išprotėsi. Ką daryti, kur kreiptis? Labai norėčiau išbandyti kognityvinę terapiją ar padeda ar tik pinigų išmetimas.
 2010-05-04 16:48 Skaitau sia istorija ir toks jausmas kad rasho apie mane del visu shiu pozymiu, shokinejimas nakty is lovos su mintimi kad mirsiu, oro trukumas toks jausmas kad nebekvepuoju ir su shirdim lygiai tas pats, o tyrimai visi geri, tai net apie veziuka pasislepusi pagalvojau lygiai taip pat kaip tju. Del siu panikos ataku net meciau mokslus... :( Ziaurus dalykas ir kam taip nera tai tikrai nesupras ka tai reiskia
 2010-05-04 16:52 O del dusimo tai reikia kvepuot i maiselius kaip per filmus rodo patikekit padeda ;) psichologe sake reikia mazinti deguonies patekima i organizma uztai ir svaigsta galva ;)
 jolia rašo:
 2010-05-06 20:05 labas.as tai biski susitvarkau su p.atakom,bet jausmas ,kad galva tuscia,bloga a
 tmintis,jausmas ,kad net zodzius atrodo pamirstu.ar kam nors yra tokie simptomai ar as viena tokia
 Loli rašo:
 2010-11-16 17:05 Labas, aisku, kad si saita randa zmones kuriuos domina tos problemos, as pati turiu sia problema, kaip ir visi rasiusieji, bet is tikro, manau, jokie vaistaiu cia nagali padeti, kol pats galvos nesutvarkysi, man einasi sunkiai tvarkytis su savo nerimu, bet as pazistu zmoniu, kurie galima sakyti pasveiko, nes tvarkosi gerai....man panika gali prasideti paprasciausiai ramiai ziurint telika vakare staiga pradeda smarkiai plakti sirdis, isigastu, o tada prasideda, ateina isitikinimas kad mirsiu, nes sirdis issoks.....tenka kartais nemiegoti iki 4-5 ryto, bandau skaityti, nes miegoti negaliu, o kita diena praeina, .....kai issigasti tada jau sunku sustoti, bet as ieskau atsakymu, daug skaitau, mastau, ir diena pradedu zodziais is vieno romano “Stai nauja diena, viespatie, atiduodu ja i tavo rankas, leisk praleisti ja taip, kaip tu nori”, nors nesu labai tikinti ir retai einu i baznycia (tik kai yra poreikis), man ta fraze suteikia stprybes. patariu kiekvienam susirasti fraze, kuri padeda, ir mintyse susikurti vieta, kurioje jauciates gerai, saugiai, ir kai apima nerimas, reik uzsimerkt, ir mintyse atsidurti toj vietoj, isisvaizduot gamta, aplinka tos vietos ir ramybe. Tai gali padeti, pabandykit.
 2010-11-16 21:33 Sveiki visi:)matyt veteranas,del sios nelemtos lygos,busiu as sergu,apie 14metu.Pradedantiems nerekomenduojiu gerti antidepresantu,ar kitu stipriu vaistu,tokiu,kaip Lexotanil nes prie ju priprantama labai lengvai.Juk patys pagalvokit.Uzduodi sau klausima,kam man kenteti,jei yra toks vaistas?isgersiu viena,ir viskas pasibaigs,dejia toli grazu ne.Priprasi ir toliau,jau nebus galo,jei labai sunku geriau gerti lengvesnius tokius,kaip velerijonas ir pan..givenu ne Lietuvoje todel,yra labai sunku.Zinau kad galiu,bet ant tiek esu pavargias,nuo sios lygos,kad jau nieko nebesinori,ir viskas tapo beprasmiska.Galima sakyti esu invalydas.Nesiseka asmeniniam givenime,ir visosia kitosia sritysia.Esu issiblaskes nuolat,pavarges,isitempes,kai styga rodos visi raumenys,tuoj plys.Jei bent ta itampa pavyktu sumazinti,tai ir tai jau buciau laimyngas.Alkoholis tikrai nepades,jei kas tokiu budu bando kovoti,tik pablogins,kartais matau zmones,kurie sveiki laimyngi budami geria,ir nesuprantu ju.Esi sveikas dziaukis givenimu,galvoju ka tu darytum mano vietoj.(pats as retai isgeriu)ir pastebejiau surukius cigaretia padidejia itampa,te taip kai kazka atpalaiduojia:)kiekviena menka problemele,amzinas stresas.Klausiu saves argi as jau pasidaviau?galbut jei sutykciau zmoniu turinciu sia problema,man butu lengviau,ir galbut as vel pradeciau “kara”su sia liga.Taigi labai saunu,kad visi dalinates,savo problema,rasykit visi ne tik skaitykit,gal kas ras,ko pasimokiti.Ir jei kas ras kokiu idomiu aprasimu,su sia liga,taip pat butu idomu suzinoti,prasau ikelti nuorodas.Taigi mano fraze butu NEPRARASKIM VLTIES KOVOKIM sansas pasveikti visada turi buti.
 2010-12-08 14:08 Buvau apšalus, kad simptomai atitiko visiškai pilnai ir mano situaciją. Ir aišku, palengvėjo, kai pavyko išgooglinti šitą blogą, kai paaiškėjo, kad yra ir daugiau tokių žmonių. Tai tikrai padeda. Ačiū, kad pasidalinai išgyvenimais:) tai padėjo ir man, manau ir tiems, kurie skaito ir nerimauja ir tau pačiam turėtų padėti. Ir tik dabar, visą tai perskaičius susirišo mano visos problemos tarpusavy, atsirado loginis ryšys, pasidarė aišku, o kai aišku, tai ir ramiau juk :)
 Man 20 metų, per paskutinius porą metų gyvenimas kardinaliai pasikeitė, pasaulio suvokimas irgi pasikeitė, todėl toks nerimas ir panikos priepuoliai puikiai pažįstami.
 Viskas prasidėjo nuo maudimo širdies plote ir oro trūkimo. Net sunku pasakyti, kada tiksliai buvo pradžia. Dabar tik prisiminiau, kad man ir vaikystėj būdavo, kad įkvėpinėji orą ir vis tiek trūksta, atrodo neprisipildo plaučiai tuo deguonimi nors tu ką. Maždaug prieš pora metų tyriausi širdį, nes tiesiog mausdavo, o kai oro pritrūkdavo, tai ir nudiegdavo labai stipriai, atrodo kad sustos. Kiek tyriausi, patarė kreiptis pas neurologą, bet numojau ranka, o po pusmečio ir praėjo širdies maudimas.
 Tik užgriuvus milžiniškam nerimui ir stresui vėl prisiminiau ką tai reiškia. Labiausiai pažįstamas tas jausmas, kai užmiegi atrodo tik kelioms sekundėm ir staiga prabundi. Nes atrodo, kad sustoja širdis, visas kūnas krūpteli, o prabundi išpiltas prakaito su ta mintim, kad niekada baisiau nebuvo. Tas jausmas, kai miegant (sapne, ar realybėj, sunku pasakyti, nes viskas labai susipina ir aš negaliu atskirti) jautiesi kaip pricementuotas prie lovos, negali pajudėti yra žudantis. Ir ta mintis naktį pašokus iš lovos, kad vos vos ką tik nemiriau irgi siaubingai slegia. Paskui aš net bijodavau eiti miegoti, kad vėl nesusapnuočiau tokio košmaro.
 Pradėjau reguliariai mankštintis ryte ir vakare prieš miegą (tas pratimų kompleksas yra su gilaus kvėpavimo pratimais, ir raumenų tempimo pratimais, todėl atpalaiduoja visą kūną ir kaip tik pavyksta susikaupti miegui).
 Aš pati vaistų jokių nevartojau ir neketinu vartoti, nes mano giliu įsitikinimu jie šalina padarinius, o ne priežastį. Man padeda saviįtaiga, esu įsitikinusi ir patirties turiu, kaip saviįtaigos galia galima pasiekti tokių rezultatų, kuriuos iš tikro valdo pasąmonė.
 Dėl kvėpavimo pagalbos taip pat esu 100 proc įsitikinusi, nes man tai padeda ir susikaupti ir nusiraminti. Ir kai pradeda trūkti oro, pradedu tolygiai ir giliai kvėpuoti pradedant diafragma, baigiant plaučiais. Padeda.
 Ir dar kas padeda, tai bendravimas su žmonėmis ir buvimas tarp žmonių. Nes tik likdavau viena ateidavo krūva nerimastingų minčių, atrodo, plaukus gali nuo galvos rautis. O dabar stengiuosi kuo mažiau likti viena, kai būna streso laikotarpis. Tai padeda. Nesvarbu, ką veiki, bet svarbu, kad ne vienas.
 Taigi, kvėpavimas, mankštinimasis, saviįtaiga ir bendravimas.
 Niekada niekada niekada nepasiduokite, viskas yra įmanoma ;)
 2010-12-08 23:35 Sveiki, likimo broliai ir seses. Malonu, kad radau sita blog’a. Esu jau su nemazu sirgimo stazu - 14 metu. kaip siandien prisimenu pirmaji savo panikos priepuoli, kuris buvo issauktas didelio streso. Po to, kaip ir daugeliui - hipochondrija, ligu ieskojimas, vizitai pas gydytojus, tyrimai. Organiskai nieko ipatingo nerado. Tuomet gydytojai patare kreiptis i psichatrus. Vel prasidejo maratonai -psichatrai, psichopterapeutai, psichoterapijos, vaistai. Vaisu isbandziau visokiu, kokiu tik deriniu per sitiek metu buvo isgerta! Galop liko vienas vienintelis vaistas - clonazepamas. Per sitiek metu igijau priklausomybe, kurios ligi siol nepajegiu atsikratyti, nors tas vaistas jau net simptomiskai nebepadeda. Bet kiekviena ryta “reikia”. Sumazinau doze nuo visos iki puses tabletes. Atsizvelgiant i tai, kad tai labai “pavojingas” pripratimo atzvilgiu vaistas, manau pasiekiau nemazai, nors ir iskesti teko nemazai. taigi. Pries 7 -erius metus atejo remisija. Jauciausi sveika, nebekankino panikos priepuoliai ir agorafobija. Taciau pries gerus metus po truputi vel pradejau jausti,kad mano senoji baisioji liga grizta: pradzioje pradejo reikstis menku nerimu, i kuri nekreipdavau demesio. Veliau sugrizo agorafobija. Bijodavau net pagalvoti, kad reikes kazkur eiti is namu, isejus linkdavo kojos, dauzydavosi sirdis, pildavo prakaitas, atsirasdavo derealizacija. Vienintelis budas iseiti - masina, nes joje jausdavausi saugiai, tiesa, vaiziuoti i uzmiesti, kur “daug erdves” visa laika nebuvo drasu. Sie metai buvo kaip niekad sunkus ir kupini streso, taciua vis dar laikiaaike sitiek laiko tvyrojusios itampos ir viskas prasiverze. panikos priepuoliai pradejo kartotis kone kasdien: pradzioje “bloga nuojauta”, nerimas, po to visu smarkumu plustelejantis adrenalinas - kraujospudzio pakilimas, sirdies dauzymasisi, svaigulys, oro trukumas, drebulys, koju silpnumas, baime numirti, o blogiausia, kad atsirado dar vienas simptomas -jausmas, kad nebezinau, kur esu, baime, kad suparalyzuos, savos rankos pradejo atrodyti kaip svetimos, turiu net znaibyti, kad isitikinti, jog tai mano rankos. Viena karta nebeistverusi isikvieciau greitaja pagalba (po daugybes metu vel), nes atrode,kad tuoj tuoj prarasiu samone. Isveze i ligonine, diagnoze -panikos sutrikimas. Siuo metu jauciuosi siaubingai, panikos priepuoliai praktiskai nesiliauja kaiura diena, nebeveikia net raminamieji. Zinau,kad turiu apsilankyti pas gydytoja ir visa maratona pradeti is naujo (beje, mane labai bogai veikia antidepresantai), o dar labiau zinau, jog turiu pasikapstyti savyje ir daugiau demesio skirti savo mintims. kazkokia apemusi apatija vis sulaiko, bet, manau, p;ati suvokadama, koks socialiai izoliuotas ir nepilnavertis dabartinis gyvenimas, rysiuosi viskam,kad tik vel “pradanginti” sita siaubinga busena.
 2010-12-10 22:58 Sveiki Gabi,
 zinok, kad tu neesi viena. Pabandyk nueiti pas Nijole (gydytoja) 8686 96696, kuri istrauke mane is juodos duobes. Pries 10 metu buvau klinikineje mirti del alergijos, kvinkes edemos.
 Net nereikia turbut rasyti kokius kosmarus patiriau po to. Ne tik psichologinius, bet ir fizinius. Kai negalejau fiziskai pajudeti del panikos priepuoliu. Kiek vaistu suvalgiau.
 Bet atsirado profesionali gydytoja. Buvo tik 1 salyga - sakyk tik tiesa ir jai ir sau.
 Sunku buvo, labai. Bet patikek manimi, patikek - tikrai sudeliosi ant lentyneliu visas savo bedas. Ir issivaduosi. Uzjauciu ir palaikau.
 2011-01-10 16:52 Rima, Ar galėtumėte parašyti, kokiame mieste ir kur dirba ta gydytoja Nijolė? Ačiū
 2011-01-25 16:26 Pripazinkime, kad LT beveik nera profesioalios pagalbos tokiems ,,susirgimams,, gydyti.
 Girdejau, kad labai padeda Joga, mokimasis atsipalaiduoti ir teisingai kviepuoti. Gal kas nors norėtu lankyti kartu, viena neprisiruosiu. Cia butu Vilniuje.
 2011-01-29 17:15 Idomu kaip baigesi straipsnio autoriui?
 Man asmeniskai padejo kvepavimo pratimai (www.gyvenimomenas.lt), per 2 savaites zenkliai pagerejo, aisku reikejo ir raminanciu vaistu ir psichologo, seip stazas 6 metai... ir dabar dar jauciu paumejima, ypac pavasari ir rudeni. kartais tenka griebtis raminanciu tabletes.
 2011-01-29 20:03 Man tai pat butu idomu suzinoti, kai toliau sekasi autoriui...
 Nezinau ar atsakys cia kas man, bet man nuo vakar atsigulus uzsvaigsta galva, labai nemalonus jausmas... Ta pati situacija po pagulejimo atsisedus... Siaip dar su tuo nerimu tebekovoju, aciu Dievui PA lyg aprimo, bet kas cia su tuo pasvaigimu dabar ar yra kam buve? Kazkaip susipergyvenau ir nuo vakar ryskiai jaucia savijautos pablogejimas... Ar tai gali buti nuo streso? Vakar kaip tik apturejau stresa ir vakare pradejo taip darytis...
 Buciau dekinga, jei kas galetu pasidalinti savo nuomone: liepos18@gmail.com
 2011-01-29 20:07 Rimai 2010-12-10 22:58 O gal galite placiau papasakoti kokiu metodu ji gydo?
 abc rašo:
 2011-02-01 14:14 As ir sergu, bet jau man daug geriau ir simptomai tokie patys, dar dabar kai reikia eiti i parduotuve, viena kartais bijau eiti kai yra daug zmoniu. Namie kuo puikiausiai jauciuos. Man viena drauge pasiule apsilankyti pas toki senuka jis daro uzpilus is zolieliu kurie atsato nervines lasteles stiprina nervu sistema. Pries 3 metus susirgau, gerius ta antpila jau metus, ir labai man padeda, dabar jei uzeina prieplos panikos tai i 3-2 menesius karta.Aisku dar reikes pagerti kad visikai pasveikciau. Gal kas zinosit Skirsnemuneje Gadliauskas tai pas ji as isigijau zoleliu antpilus, ir tikrai padeda. Sekmes!
 2011-02-15 17:23 mane jau nerimas kamuoja 14metu,siaip kai einu pasivaikscioti kai grazu sauleta as atsigaunu,jauciu ramybe ir teigiama energija,stengiuosi negerti kavos,nerukyti,nevartoti akogolio,vietoj yprastos arbatos geriu jonazoliu arbata arba metu pipirmeciu,vakare dar labai ramina virintas siltas pienukas su medumi.Diena stengiuosi susiplanuoti ka veikti,po gero pasivaiksciojimo,atsiranda noras tvarkytis,gaminti,ir tos blogos mintys neslegia tada.
 P.S.o kad nebijoti zmoniu,nereikia sau isikalti i gava,patarciau pabegioti po stadiona,gera silta diena,tada pasimirsta tos slegiancios mintys,kvepuoju grynu oru atsipalaiduoju,stengiuosi apie zmones negalvoti,nusisypsau vienam ar kitam nepazistamam,ir jau nera taip baisu kaip atrodo..sekmes!
 Diana, 41 metai rašo:
 2011-03-05 14:09 Galiu pasakyti tik tiek, kad ši problema ar greičiausiai tokia spontaniška būsena lydės vienaip ar kitaip jus visą gyvenimą. Nes esate jautrūs (ypatingai ar perdėtai, nerealiai). Tokioms būsenoms būdingos remisijos ir epizodai. Tačiau epizodus iššaukia (be abejonės) dideli stresai ar psichiniai išgyvenimai, traumuojantys įvykiai. Tokios būsenos mums nepavaldžios/nekontroliuojamos. Tai Psichikos galia (nuleiskime jai galvas ar žemai nusilenkime). Tai įrodo, kad mes esame daugiau nei mėsa su kaulais. Turite galingą Psichiką, bet truputį išsiderinusią, tačiau ją jūs galite pajusti iki tokio lygio, kad fiziologinius jūsų pokyčius per sekundę gali išderinti. Kiti to nepatiria. Mes pripratę būti užtikrinti, kad situaciją galime kontroliuoti/valdyti ir mums gyvybiškai svarbus saugumas, nes antraip - patys susiduriate su tuo. Aš taip pat papildau jūsų gretas ir puikiai žinau, tačiau baiginėju dabar psichologijos magistrantūros studijas. Esu nuolatiniame strese (dėl egzaminų ir darbo). Tai mano silpnoji vieta. Viskas kas yra ar kyla tuo momentu jumyse - tai jūsų kūno ir psichikos elementai-tai jūs patys, tai jūsų atspindys. Negaliu teigti dėl susigyvenimo su šiais simptomais, tai kiek sunku (priklauso nuo dažnumo ir intensyvumo). Tai išties vargina. Koks patarimas būtų-tai mano patirties dėka: aš nekovoju, nes tai beprasmiška, bet aš priimu SAVE TOKIĄ KOKIA ESU - su manosiomis baimėmis ir kankinančiu nerimu, ir panikos priepuoliais. Tai AŠ, tai mano ir tik išsiderinimai, į kuriuos būtina atsižvelgti, kad PSICHIKA PER KŪNO POJŪČIUS DUODA SUPRAST AR KELIA KLAUSIMUS: Diana? Turi per daug įsipareigojimų? Skubi gyventi? Kur bėgi kaip varomas arklys? Pažiūrėk į save, aš tau duodu suprasti, kad laikas savo vietoje, o tu? Gal gyveni už kitą, gal atlieki už kažką, kas tau galbūt kaip įrodymas reikalingas kokia tu šaunuolė, padedi kitiems, kad tave kiti įvertintų, arba pati prieš save atrodytum stipri ar OHOHO. Penėkime dvasią, nes mums išties reikia ramybės, o ne drąskymosi. Vardan ko? Kelkime realius tikslus.
 2011-03-15 10:29 O ar gali taip buti, kad prie tokio sutrikimo uzeina uminis stiprus galvos svaigimas? Gali testis 1-2 paras? Ar kam nors yra taip? Mano psichologe sako, kad gali, bet nezinau man pasidare baisu, jau kelis kartus apturejau ta “malonuma”... Ar kam nors dar buna taip???
 2011-03-15 22:12 Sveiki visi nerimautojai. As jau ir kankinuosi apie 5 metus su visom ikyriom mintim ir negalavimais :( pereinanciais ir i panikos atakas, tikrai sunku taip gyventi, bet ka dabar, vis stengiuosi nusiteikti optimistiskai, kad kada nors tai praeis, nes jau buvo pagerejimu. Man labiausiai padejo kelis menesius lankyti grupiniai uzsiemimai. Buvo musu apie 7 zmones su ta pacia beda - nerimu. Susidurusi su tokio pat likimo zmonem, nezinau, kazkaip tarsi palengvejo, nes supratau, jog AS NE VIENA TOKIA. Igavau nemazai pasitikejimo savimi ir optimizmo, taciau tas optimizmas isliko apie pusmeti, paskui vel prasidejo...
 Dovile, man buna kartais, kad atrodo lyg silpna, lyg galva susvaigsta, tikrai pasitaiko.
 2011-03-19 12:11 Kolegos, ar buna kam kad pastoviai maudzia sirdies plote ( toks jausmas lyg kazkas ten negerai, lyg kazko prideta i vidu, spaudzia, mauudzia), kad pastoviai krutines maudimas virs Saules rezginio? Jauciat savo sirdie plakima.... istyre sirdi viskas gerai, jau ir vyrui atsibodau su savo pastoviais nusiskundimais... gal kita loga kokia, kraujagysles uzsikimsusios... pasidalinkit savo patirtim. Aciu
 2011-03-25 14:57 Kristina, pacioje pradzioje man taip buvo, gal metus laiko maude... Po to praejo, buna, kad dar kartais isryskeja sis pojutis vel.
 2011-03-25 16:31 Sveiki. Cia kazkas pasisake, kad yra veteranas, bet matyt sis titulas atiteks man, nes as sergu jau 20 metu... Prasidejo vos 14...kai likau viena namie.. Atrodo be priezasties.. Kaip elektros srove pervere kuna, o sirdies srityje eme kunkuliuoti karstis..truko oro, daresi silpna.. Tada dar niekas negyde jokiu nerimo sutrikimu ar PA... Pasake galbut brendimo hormonai..praeis.. Bet...nepraejo.. Ismokau samoningai laukti priepuoliu, o belaukiant ju-kasdien jauciu nerima.. Bijau vietu ir situaciju, kur jau karta buvo istikes PA. Tai aproboja mano socialini gyvenima-negaliu keliauti, buti minioje, issivyste agorafobija... Seimos gydytoja vis israsydavo raminamuju, patiems blogiausiems epizodams.. bet pagerejimas budavo laikinas. Siuo metu gydausi AD.. Dar tik pradzia.. laukiu gerejimo.. Taip pat isbandziau kvepavimo ir atsipalaidavimo technikas. sunkiai sekasi apgaut mintis.. Ir net nezinau ar kada pasveiksiu.. Tiesiog bandau susidraugaut su savo busena ir priimt save tokia, kitokia, nei kiti.. Kita vertus, yra juk desimtys baisesniu ligu... Vien jau tai suteikia optimizmo..
 2011-03-27 13:17 Leja, o su psichologais nebandei dirbti?
 2011-03-29 15:15 Dovile,
 ar Tau visa laika mausdavo, turiu omeny visa diena, net nakti prabudus jausdavos kad kazkas ne taip...
 Ar nedandei kokiu vaistu gert? Gal raminantys kazkiek padedavo, sumazindavo ta ikyru maudima, skausma?
 Ar Saules rezginio duobutes neskaudejo tuo paciu? Pastebejau, kad jau vakare budama namie ranka pridejus vaikstau, nevalingai prispaudus ta vieta oirstu laikau...
 Ech.... kada tai praeis...
 2011-03-31 08:27 Kristina,
 Taip buvo tas, as gerdavau sirdies lasus :) Tai nezinau ar jie apmalsino po kurio laiko ar siaip pasimirso... Nes su tais pojuciais tas ir yra, kad kuo ilgiau uz ju “laikaisi”, tuo jie ilgiau ir persekioja... Reikia kazkaip nekreipti demesio, sunku, bet imanoma...
 2011-04-11 11:36 Sveiki,
 Sergu sia liga jau apie 10metu..nors man dar tik 24:( kiek daktaru esu praejusi, kiek ligonineje gulejusi nuo sirdies ritmo sutrikimo tai jau nebesuskaiciuosiu. Dar prie kelis men ejau tirtis sirdies, taciau tik antidepresantu israse. Koki pusmeti buvau sugrizusi i normalu gyvenima, taciau pries pora savaiciu prasidejo kosmarai..patyriau du stiprius priepuolius, o paskutinis pries dvi dienas taip isvargino, kad iki siol maudzia sirdies plote, permusineja ir kartais lyg i sona meta.Pas daktare nebeeisiu, nes zinau kad cia tik panikos ataka, taciau kai tai tesiasi jau kelias dienas tai praktiskai negyvenu o tik egzistuoju:((Gyvenu su draugu, taciau jis manes nesupranta..gal yra bendraminciu kurie noretu pasidalinti savo isgyvenimais ir gal tada truputi palengvetu..palieku savo email :eglutee20@one.lt
 2011-05-05 13:51 KRISTINA,jeigu nori si manim gali susirasineti man taip pat kaip tau yra,istisai sirdies plote skausmas ir taip toliau.....
 2011-05-16 17:58 Sveiki visi man tik nesenai sukako 18metu ir tada parsidejo pragaras ,parsidejo aptirpimai ,svaigimai mirties baime ir tas dusinantis skausmas krutinei.pirmomis dienomis buvo gan aukstas spaudimas 181-108ir pulsas 120.isikvieciau greitaja suleido vaistu, isiveze padare kardiogram ir ji nieko neparode tada antra syk po keliu dienu vel parsidejo tas pats bet tada pasake kat panikos ataka .bet nesupratau kas tai yra kol nuspriandizau biski pa googlint.tada rdau visus simptomus ir jie atitiko manuosius.nuejau pas seimos gyditoja,padared dar viena kardiograma irgi nieko neparode tada israse karvalolo ir gudabeles lasu.ir israse siuntima pas psihiatra,o eile labai didele dar 2sav laukt o db atakos tokios stiprios kat nebemiegu naktimis.jaucuosi toks isekes kat negaliu.jai kas netingit parasykit man Mariuss93@gmai.com
 sergantis rašo:
 2011-05-21 21:29 Cia yra labai sunki , bet dazna liga, as jau ilga laika kankinuosi, tyrimai nieko nerodo, o sirdis dauzosi sunki ikvepti........ padeda tik alkoholis........
 Serganciam rašo:
 2011-05-26 13:15 Tai vat tas alkoholis tik dar labiau traukia gilyn... Taip tik atrodo, kad padeda, tuo kartu kaip sakoma, bet istikro darote sau meskos paslauga...
 2011-05-27 10:42 Brangieji, ar esate naudoje homeopatini preparata Ypsiloheel? Anotacijoje minima vegetodistonija, bet cia tas pats kaip ir panikos atakos, visokios baimes ir t.t.
 http://www.100metu.lt/275/1892/nervams/raminatys/ypsiloheel
 Angeliukas rašo:
 2011-06-05 00:22 Aciu Dievui, as ne viena:) Kiek egoistiska, bet...juk MUMS tai padeda - zinoti, kad esame ne vieni TOKIE, arne.Taip,ir man daznai TAS buna, ir vairuojant spustyje, ir teatre, o blogiausia, kai vos istveri diena darbe, kaip kokia invalide.Ir pikta ant saves, ir gaila, galvoju, gal genai, gal vaikystej ka patyriau, bet nepamenu.Zodziu, egzistuoja kazkoks atskaitos taskas, del ko TAS viskas prasideda.Patiko studentes Dianos 41m. komentaras - priimti save tokiu, koks esi, isiklausyti i psichikos uzduodamus klausimus ir svarbiausia - NESIDRASKYTI< NELEKTI< NEPERSISTENGTI, tiesiog, pridesiu nuo saves - gyventi del saves, del savo mylimu zmoniu ir dziaugtis apskritai, kad GYVENAME:)))
 shiltas rašo:
 2011-06-05 22:27 Perskaites supratau kas zmogus vargsta. Vaistai laikina iseitis, psichiatro pagalba taip pat nera visagale. Matosi jo banguojancios nuotaikos ir savijautos. Koja kisa jo perdeta savianalize: dabar jauciu ta, dabar ana, nuo to gal bus taip ir anaip. Kas realiai buvo? Nieko. Kalbu taip nes pats tokia oro trukumo ir skausmu krutineje problema turejau apie 2 metus. Man tai sumazejo kai pakeiciau veikla ir darba. Taip pat pasakiau sau kad man dzin jei kazkas atsitiks, nes istikro gyvenme pasiekiau tai ko norejau. Laikui begant praejo nemalonus pojuciai po antidepresantu nutraukimo, prisimenu kaip pabaigiau vartoti sirdi stiprinancius vaistus. Jutau kaip palengva atsigaunu. Na ne visiskai gal, sakyciau liko 0.1% tu pojuciu, tiksliai nezinau nes nebekreipiu demesio.
 2011-06-06 15:45 sveiki mielieji, as to pacio likimo kaip ir jus. Man jau 43 m. O prasidejo jau 28 m. mano simtomai pirmieji buvo daznas sirdies plakimas tai isgerdavau karvalolio ir tam kartui praeidavo,daug demesio i tai nekreipiau o tai jau buvo mano ligos pradzia veliau prasidejo panikos atakos baime pasilikti vienai, baime iseiti nepasiemus mobiliojo,jei pasidarys blogai negalesiu issikviesti pagalbos , baime isgerti alhoholio nes pasidarys blogai ir gydytojai nieko negales man padeti , vienintele mintis kad mirsiu ir kas tada augins mano vaikus ? veliau dasidejo oro ikvepimo priepuoliai , sirdies permusimai db jie pavasari suaktyvejo ,pasidariau elektrokardiograma, t,y uzfiksavo skilvelines ekstrosistoles. Savijauta nekokia kai jauti ir girdi sirdies permusimus tada ispila saltas prakaitas nuo susijaudinimo ir pradeda dauzytis sirdis. visus tyrimus atlikau kraujas geras, skydliauke gera . TIesa buvau konsultacijoje pas profesoriu kardiologa jurininku ligonineje Kirkuti ,kuris istyre mano sirdi , ir nerado sirdies patologijos, parase isvada- vegedestonija, tai israse gerti kali, magni ir betaloc zok. kazkiek po magnio pagerejo. galutinis mano vizitas buvo pas psihoterapiauta , jis man nustate neurozes forma ir kad be raminamuju cia neapseisiu. As jam sakiau kad esu nusistacius pries bet kokius vaistus ir ju atsisakiau. Man lb padeda nuosirdus bendravimas su zmonemis ir buti tarp ju. kai dirbau pardaveja lygiai metus nebuvo jokiu sirdies permusimu o kaip isejau is darbo ir prasidejo vel viskas is naujo ir drebulys, ir svaigsta galva ir visokios mintys lenda. Isvada padariau reikia tureti kazkoki azsiemima , darbeli kad mintys suktusi apie darba , kad nebutu laiko sileisti blogas mintis ir leisti azvaldyti mus iki panikos ataku. Bukime daugiau gamtoje padirbekime fiziskai sode ir pamirsime tuos negalavimus nors kelis menesius o ir tai jau atgaiva sielai.
 BLA rašo:
 2011-06-07 09:53 shiltas gal galetum duoti savo skype ? noreciau paklausti keliu klausimu.
 2011-06-07 13:58 Ech, viskas suprantama, bet kai uzeina baimes jausmas, toks nevaldomas.. Ka tada daryti.. Tada ir kazka veikti stengiuos, eiti kazkur, bet jis nepalieka, vistiek jauciu ta viduje smelkiancia baime...
 dzimas bitinas rašo:
 2011-06-10 18:48 sveiki, sergu panikos atakomis apie 1,5 metu. man panikos atakos prasidejo netiketa ties pries tai jauciau nuolatos dideli nerima. mOKSLAI, STUDIJOS,VELIAU STRESAS DARBE PRISIDEJO ALKOHOLIO VARTOJIMAS IR KARTAIS DAZNAI PARUKYDAVAU;). PRIE PRISIDEJO TURBUT PAVELDIMUMAS PANASIos busenos kamavoo teti ir mociute. Beje mociute isgyveno 83 metus o sirgo visa givenima kiek suprantu is pasakojimu. kadangi tai ivyko pries 10 metu tai ji tikrai isgyveno ilga ta laikotarpiui amziu. Beje si liga jai galejo irgi atsirasti nuo ivykio kai karo metais buvo susaudyta dalis seimos. kitas atvejis yra mano tetis jis ruko anksciau labai ir dabar vartoja tiesa mazai alkoholio. Tiesa tuo itampa ir yra nuslopinama. PVZ KAI As vartoju ta diena alkoholi man visos bedos pasimirsta ir jokiu paniku nera. Taciau rytas prasideda didelem panikos dozem.:))). Galiu siek tiek papasakoti ir apie savo susirgima ka jis man dave ir ka ateme. tiesa panikos atakos dave pastovu nerima kuri jauciu iki siol. beje pavartojus cipralex vaistu irpabendravus su psichoterepeutu vaistu tenka vartoti vis maziauo ir istikus priepuoliui raminauju praktiskai nebesigriebiu. beje nerimas buvo man ir beisnykstas kartu su panika bet stai atejo geguzes pilnatis susirgo suo kuri veliau teko nuarinti ir palaidoti savo rankoms ir bammmmmm panika vel suzaliavo. per pati ikarsti isgeriau ramiaku apie ketvirtadali relamiumo tabletes. aisku po pilnaties pasijutau geriau tik nerimas niekur nedingo tiesa tapo mazesnis gerokai azesnis. tai va grizkime ka man dave panikos atakos susirgimas ir gydimas jos: 1. kad butu kuo maziau veiklos saves analizei ir siaip kaipgydimo priemone uzsiemiau uzsienio kalbos mokymusi isokau nuo nulio iki dabar gaiu sneketi skaityti gan sudetingois temomis per pati gydima uzsiemiau labaiusiai tuom. 2. beveik visiskai nustojau gerti praktiskai i tris menesius karta ir tai kai yra neisvengiama ir negalia jau niekaip to atsisakyti. 3. mane paliko drauge ir as to norejau jau ko gero bet neisryzau na sios istorijos rezultatas dabar turiu zymiai is isvaizdos grazesne jaunesne ir protingesne mergina kuri mane labai supranta ir myliu as ja labai labai:)) 4. nustojau rukyti 5. atsisakiau ir nebendrauju su daug draugu beje su siais draugais bendravimas buvo per rukyma zoles ir gerima ir ka nors negero daryma ( nezinau tai nera anau labai blogai kad nebendrauju su jais) . 6 pakeiciau stresini darba ko gero nebesusitvarkiau su stresais ir ka vel kazkokiu budu radau geresni zymiai finansine veikla uzsiemima. :))) Tiesa einu i baznycia man padeda nusiraminti beje ir ten jauciu tokius priepuolius. siip ar taip panikos susirgimas kol kas man dave tikrai nemazai tiesa pridejo baime ir nerima beje neisgyjamu ligoniu nera reikia kreipti savo mintis kitur. nu ka toliau tesiant panika ko gero isako mums ka nors keisti savo gyvenime nustoti nusiraminti ir ieskoti saves iprasminimo budu. beje ar kas pastebejot kad bendraudami su kitais ir nebudai vieni si liga mazeja. aisku visko turi buti ne per daug:) . tai va sergu kankinuoskol kas as kaip ir jus ir labai tikiu kad pasidaline kancia vieni su kitais es ja nugalesime. si liga iveikiama tik reikia kovoti. kovoti reikia ir svarbiausia tiketi pergale. beje save pazinti reikalinga. man irgi uzeina ppirepuoliai nuo kai atrodo pasijudinu pajudu paakstau taciau pasiuziuriu i senus zmones o jie eina dirba ir jiems nieko. kaireje puseje nuolat jauciu sunkua tiesa kai apie tai galvoju, neseniai pradejau sekti kaip man truksta oro irgi nieko gero bet vis tiek zinau kad priepuoliai nerimas yra zymiai silpnesnis nei buvo pradzioje tai mane guodzia ir manau jei problemos kaupesi daug etu manau koki 10 beje man dabar 27 tai griet jos ir neisnyks.svarbu judeti buti su kazkuo sneketis dalintis mintimis. buna akimirku kai nieko nesinori atrodo panika tave valdo atrodo truksta oro. bet bet bet per jega reikia save iveikti nueiti pas gydytoja nelaukti geriau moketi pinigus o neiti pas valdiskus jnie israso tableciu ir po minutes eik lauk:))) as ejau pas mokama jis su manim bendravo valanda ir dar ejau ir da r ejau bendravo biski trumpiau. ir ka jus manote gal but pats geriausias jo klausimas kaip jums sekasi ir kai jis tave klauso tai ko gero didziausias vaistas patikekit.:)))))) ir dar jei liga mes sau isikalbame tai kodel mes negalime isiklabeti kad jos nera. taip ta sunku bet kas pasake kad taip neimanoa. tai tikrai pagydoa gal ne is karto gal letai bet tai pagydoma. siualau visiems gydytis kartu ir pazinti sia liga ikelsiu sia nuoroda ir butinai tai skaitykite per diena kelis kartu kai jums uzeina tos nesamones. http://www.mokslai.lt/referatai/referatas/panika-psichologines-kilmes-priezastys-bei-kontroles-budai-puslapis11.html tai referatas apie panika man jis padejo isisamoninti daug dalyku ir atsimnkite mes kartu interpretuojam tokius simptomus kokiu paprastas zmogus nekreiptu i juos demesio ir istikruju pabandom nekreipti i tuos oro trukumus demesio ir i ssirdies maudimus. tada ir nebeaudzia jos. mano senele pragyveno 83 metus si liga jai buvo sunki ko gero praktiskai nieka nepasakojo ji galvojo kad sirdis. ir ka numire 83 metu kai atejo ta diena kuri atejo. tai jei mano mociute nugyveno tai tie simptomai tiek mums ir tepavojingi. gyvenkime ir mylekime gyvenima es nugalesime ta liga. tik patikekime. beje pradejau rasyti panikos atakos metu ir ji isnyko kai uzsiemiau rasymu :)))) mes tikrai nugalesime ir perskaitykite butinai referata manau pazinsime save ir iveiksime liga sekmes. as ipasistengsiu pasidalinti kaip man sekasi toliau iveikti sia liga dar karta sekes nepykit uz klaidas spaudinau greitai todel ju bus. Mes pasveiksime
 iyehdsiueojs rašo:
 2011-06-14 19:09 labas siulyciau pabandyti neurorubine ten yra b grupes vitaminai, arba pagerti b grupes vitaminu plius kalcio ir magnio. mane kamavo pastovus nerimas ilga laika pries tai geriau antidepresantus ir dabar pabandziau siu vaistu ir bumt:))). pagerejima pajauciau beveik iskart aisku gal bus tu priepuoliu bet tikrai nuo galvos ir nuo krutines nueme dideli spaudima. aisku geriu antra diena siuos vitaminus, bet tikrai pagerejimas toks ir geresnis nei ikalus stipriu raminamuju. jei nepavyks isgyti visiskai tai nors sustiprinsinme smegenis ir nervus:) kurie lengviau isgyvens tuos priepuolius. beje neperduozuoti svarbu nes jausis tuokie simptomai kaip panikos. skaiciau lapelyje. beje b vitaminas tirpus vandenyje ir jis gali pasisalinti su vandeniu ir tas kas sportuoja ir siaip prakaituoja gali tureti jo trukuma. tikiu gal kam pavyks pasinaudoti patarimais mano . pabandykim kartu gal sveikti lengviau
 jonita rašo:
 2011-06-21 10:46 sveiki ,sia liga kankinuosi jau6 metus ir kuo toliau tuo blogiau darosi gal kas zinot budu kaip sau padeti nes nebematau prasmes gyventi tokioje busenoje visi atsuke nugaras o pas gydytojius nebenoriu eiti visteik nieko neranda vaistu prigerta saujom dabar laikausi tik ant raminamujiu nors ir jie nepadeda jei kas galit parasykit noriu pabendrauti jonita84@gmail.com
 Klausimas Jonitai rašo:
 2011-06-22 20:05 O tu kartais nesi dirbusi su tokia moterim, kuri pasivadinusi Stop panikai, konsultuoja skaipu...
 nerimas rašo:
 2011-06-26 01:41 Sveiki, smagu, kad dalinates savo patirtimi ir tuo paciu man lengviau. Su patyrusiais nerimautojais nesivarzau, bet po truputi ir as savo patirti renku :)
 Kazkas klausete del gydytojo. Taip jau yra, kad psichiatrai dazniausiai nera labai pigus, bet siaip rimtai rekomenduociau Dr. Daubara. Kiek teko girdeti jis rimtai specializuojasi sioje srityje. Nes siaip savo poliklinikoje, tai kokiu tik nesamoniu neprisiklausiau.
 Jei kas turite dar kokiu gydytoju rekomenduoti, kurie specializuojasi sioje srityje, tai brukstelkit cia.
 2011-06-26 01:45 Eglute, ir visi kiti, man galite parasyti el. pastu testukauskas@gmail.com
 Nepiknaudziaukit, bet kuo galesiu pagelbesiu.
 Daubaras rašo:
 2011-06-26 19:12 Del Daubaro as irgi girdejusi labai geru atsiliepimu, kad sis gyd. kone vienintelis Vilniuje ismano kaip gydyti nerima ir kt. Tik va privaciai pas ji nepigu, labai nepigu... O gal kas zinote, gal jis kokioj poliklinikoj ar ligoninej dar konsultuoja...?:)
 Nerimaujanti rašo:
 2011-06-29 13:59 Taip, Daubaras dirba Antakalnio poliklinikos psichikos centro direktorium. Bet man jis nepatiko... Norint pas ji patekti, pradziai turi viska papasakoti rezidentui, o paskui vel ta pati gydytojui. Galiausiai jis man pareiske, kad kai isdrisiu skristi lektuvu, tada ateiti... Zodziu, lektuvu dar neskridau, tai ir nebesilankau pas ji, o jau 6 m gydausi nerimo sutrikima pas kita gydytoja... Turbut privaciai konsultuodamas elgiasi kitaip, nes nemazus pinigus gauna...
 Nerimaujanciai rašo:
 2011-06-29 22:34 O prie ko cia lektuvas? :)
 2011-06-30 16:29 Na, as jam pasakojau apie viena is savo dideliu baimiu - skrydi lektuvu, tai va prie to :)
 Depresija rašo:
 2011-07-04 18:06 As esu amziuje zmogus ir virs 20m. ginuosi nuo sio amaro.neturiu as laiko cia rasineti,nes reiketu kelis metus rasyti,visus ivykius,baimes,begimus nuo saves. Si liga atsirado nuo 1990m. kai ramus gyvenimas iki tol, yra paverciamas chaosu visose gyvenimo srytyse.Isivyrauja valstybes naikinimas,plesimas nusikalteliu luomo,kurie buvo isstudijave -kapitalizmo dogmas-kaip isnaikinti tauta, 90% zmoniu palikti ubagais,be lesu ,be gyvenamo ploto,be ateities. Jokios “demokratijos nera pasaulyje,yra tik 2-5% nusikalstamu asmenu,kurie valdo viso pasaulio turta,o kiti 95% varguoliai,kurie jiems ta turta uzdirba.Ir laisvai galit pagalvoti ir suprasti nuo kada ir nuo ko jums prasidejo si -kapitalizmo-liga. Turejo buti priezastis,kada ir nuo ko. Zmones naikinami visomis kryptimis. Jeigu kas noresit suzinoti,supaprastinta ligos eiga per tuos 20m.tai galit rasyti,jeigu kas domins is mano patirties,turedamas laiko atrasysiu. Gal ka ir naudingo atsirinksite. El. pst. rv1955126@gmai.com
 milena rašo:
 2011-08-23 23:37 skaiciau straipsni ir negalejau patiketi. Atrodo, kad kazkas nukopijavo mano dienorascio mintis.
 Tokie patys fiziologiniai pojuciai, tokios pacios mintys. As ir galvojau, kad jei nieko neranda , tai gal vezys uzsleptas. Atlikau visus organizmo tyrimus. Metus laiko vaiksciojau pas specialistus. Ir... Lyg sveika, tik nedideles sveikatos problemos. Kai pakankamai dirbu ir daug uzimta, tai nerimas aprimsta. Bet per atostogas vis paumeja. Ta pastovi mirties baime, kad mirsiu. Geriau vaistus, bet bijojau prie ju priprasti. Ieskojau iseities. Perskaicius atradau pagal Tibete isaugintas zoleles kapsules. Jas parduoda vaistinese. Kaina men apie 120 Lt. Vaistazoliu misinys, bet reikia gerti ne maziau 3 men. Is pradziu ziurejau skeptiskai, bet man padejo. Vaistai NERVATONIN. Nebus kenksmingi, nes pagaminti ne cheminiu budu. Reikia laiko, tai ir rezultatai atsiras. Dar siulau knyga Dale Carnegie ” Kaip atsikratyti nerimo ir pradeti gyventi”. Jei kas noretu ta tema padiskutuoti ar tiesiog bendromis mintimis pasidalinti Mano el.pastas milenapetrain@gmail.com
 Adds rašo:
 2011-08-30 16:01 http://www.iicom.de/pr/download/Dalai%20Lama%20Chanting.mp3
 Vieni kambaryje ar siaip ramioje aplinkoje, uzsidekite zvake, uzsidekite megstamiausius smilkalus. Parsisiuskite sia OM meditacija, giesme. Ji skirta butent tam atbaidyti ko mes bijome. Pasinerkite i tai ka girdite, niuniuokite tuo paciu balso diapazonu. Kvepavima pasirinkite patys. Man padeda ilgas kvepavimas. Jai turesit klausimu ir pajusite, kad reklaia sukasi i geraja arba nelabai pavyksta pasiekti rezultatu. Parasykite man el. pastu. Pasistengsiu padeti, kiek sugebesiu. Zinau ka tai reiskia si negalavimas. Mano manymu dabar tai tik negalavimas.
 2011-09-23 13:57 Galiu labai rimtai rekomenduoti gydytoją Redą Račkauskienę. Ji psichiatrė, bet dirba su nerimu ir veda psichoterapiją, labai šiltas žmogus. Ir geras specialistas. Turi konkretų supratimą apie nerimą.
 panikuoju rašo:
 2011-09-25 12:21 Įrašiau forumą panikuotojams, o tuo pačiu ir sau - http://panikosbroliai.dailyforum.net/ nukosėjęs pavadinimą nuo tamstos blogo. Jeigu tuo kažkaip blogai pasielgiau, prašau atleidimo ir forumo pavadinimą beigi adresą pakeisiu.
 Būčiau parašęs asmeninė žinutę, ale neradau kažkaip čia niekur.
 2011-09-29 14:53 galiu pasakyti sergu jau pusantru metu ir pasveikimas nezinau ar jis galimas ar ne bet vienas is budu kaip nejausti panikos man sis ir padejo beje visas kompleksas turi susideti: 1. suzinoti apie liga viska kaip ji veikia kaip prasideda pasiskaityti kaip kitiems tai atsitinka. 2. nueiti pas daktara tieisiai pas psichoterapeuto geriau pas mokamo. 3. tiketi kad pasveiksi apie tai svajoti apie tai galvoti. 4. gerti daktaro paskirtus vaistus man asmeniskai cipralex buvo patys gerieji vaistai. 5. tureti nuolatini uzsiemima nuolat galva turi buti kazkuo uzimta. 6. taip viska dariau ir man praejo taciau vienas sukretimas gyvenime ir prasidejo is naujo viskas. dabar as jau nebejau pas daktara nes jau nenorejau gerti vaistu manau jie butini tiktai pirmajai stadijai kai jau atrodo viskas. 7. ka gi nusipirkau b grupes vitaminu, jie nueme nerima kaip ranka, dar daugiau atsisakiau saldumynu ir poveikis daugiau negu akivaizdus, pradejau daug darbuotis sode sodinti augalus. ir panikos kaip nebuta beje sportuoju. zodziu atsisakius saldumynu nevartojant alkoholio pageriant b grupes vitaminu ir uzsiimant siek tiek saves pazinimu galima pasiekti neblogesniu rezultatu nei su vaistais. ir visada tiketi kad pasveiksi si liga beje mane pakeiti i zymei geresne puse todel jei su ja susidraugausi ir susitaikysi manau ja iveiksi ne is karto bet ji po truputi tikrai pabegs. svarbiausia kas man padejo daugiau negu vaistaistop alkoholiui, stop saldumynams, stop tinginystei. plius b grupes vitaminai kalcis magnis ir darbas sode ir susitaikymas su liga beje reika visiems paskaityti carnegie knyga apie nerima berods kaip iveikti ar nerima ar baime nepamenu. gerai yra ir i baznycia nueiti. visiems sekmes liga tikrai nugalima svarbu keisti buda gyvenimo ir viskas bus ok.
 duleee rašo:
 2011-09-29 22:42 Panikuoju,duok savo koki el pasta ar ka?pasikalbesim as zinau sia liga papasakosiu kaip man kas..bus lengviau...
 2011-10-01 20:33 Esu labai dėkinga, kad pasidalinote savo istorija. Aš esu medicinos studentė ir kažkiek mano studijos, o kažkiek mano prigimtinis būdas lėmė tai, kad turiu panašius nerimo sutrikimus. Sėkmės ir stprybės jums didelės ir kitiems, patiriantiems tą patį taip pat.
 2011-10-06 13:54 dulee, nekursiu specialiai tam emailo, o viešintis irgi neturiu noro ir bet kokiu atveju neigsiu savo egzistenciją :) būtų smagu jeigu mano prieš tai nurodytam forume parašytum asmeninę žinutę ar tiesiog žinutę į forumą.
 NC rašo:
 2011-10-11 10:37 Sveiki, o gal yra cia tokiu moteru, kurios pastojo ir pagimde vaika turedamos sia problema? Su vyru norime antro vaiko, bet vien tas stabdo... Siaip vaistu pastoviai negeriu, tik esant reikalui isgeriu puse Xanax. Bet jei pastociau, tai negaleciau vartoti vaistu juk, kaip tada verstis?
 Kuri laika dirbau su psichologe, PA dingo, bet nuolatinis nerimas, baime, visokie pojuciai kune ir mintyse dar vis kamuoja mane... Todel kai jau visai uzspaudzia mane itampa, isgeriu Xanax.
 Ir niekur negaliu rasti, kas patartu, ka daryti, net gydytojai sako, na pastosi, bus kitokios mintys ir t.t., ir atseit galesiu gyventi be vaistu... Nezinau, tiek abejoniu...
 O Xanax pavartoju nedaug, na gal taip i savaite 1-2 dienas ir tai ne po pilna doze...
 Buciau dekinga, jei kas pasidalintu sava patirtimi, kas liecia nestuma. Aciu.
 2011-10-13 14:38 NC...nu as kai buvau pastojusi man prasidejo 8 menesi tos nesamones,kad net teko atsigulti i ligonine,ir dabar dar kankinuosi..kaip tau viskas pasireiskia?papasakok placiau?as parasysi kaip man kas....
 2011-10-14 12:27 Na man galima sakyti viskas buvo, kas budinga siai nesamonei :) Kuri laika dirbau su psichologe, tai PA jau nebebuna, bet tie visi jauduliai, itampa, oro trukumas, koju drebulys buna, sirdis baladojasi, kartais apima baisus siaubas, na tokia neaiski busena, kad rodos galvos kausas prasivers..Na zodziu per daug net plestis nenoriu, siaip esme, kad dabar gyventi galiu, palyginus kaip buvo... Net esant namuose daznai esu persitempusi kaip styga, o jei kur rimciau reikia islysti tada jau isgeriu tabletyte, taip ir gyvenu... Kai pirmas vaikas gime dar nebuvo man to, dukrai suejus kazkur 1m ir 4 men prasidejo.
 Tai va ir nezinau bijau to nestumo, esu pasimetusi, o kaip sakoma laikas eina, nesu jaunikle :)
 2011-10-14 13:35 NC...gali duoti ir savo el pasta as pasidalinsiu savo patirtimi:)))pakalbesim asmeniskai:)as ir vergstu,tai einu is proto kad nesamones darosi.Ar fcb gal turi...
 2011-10-14 15:28 duleee, as cia nelabai noriu rasyti savo pasto... :) Nebent tu nebijai... :) Tada brukstelk... :)
 2011-10-17 14:09 NC..nu cia man parasyk i sita cipulys@one.lt cia mano nenaudojamas,tai as tada duosiu savo,nu susirasysim:)
 Panikuotojui2011-09-25 12:21 rašo:
 2011-10-20 16:08 Laba diena, o sis jusu tinklapis skirtas visiems ar jame tik jus vienas rasote?
 2011-10-21 12:31 Be jokios abejonės visiems. Mintis ir kilo paskaičius šį tinklaraštį, kuriame radau daug naudingos informacijos, o kartais ir tiesiog nusiraminimo, kad simptomai/savijauta tokie pat. Todėl ir sukūriau forumą norintiems išsakyti savo istoriją. Pats taip pat pildau ne tik, kad kitiems pasirodyti kaip būna gyvenime, bet ir tam, kad pats savo ligos eigą galėčiau dokumentuotą stebėti.
 Pagal tuos nustatymus kurie yra, ten registruotis neturėtų reikėti norint rašyti savo mintis.
 2011-10-25 19:40 Panikuotojas...Sakyk o kaip tau su tuo gumbu?juk jis yra ir pas mane,ir prisigalvoju jau nesamoniu...
 2011-10-26 15:21 Nepanikuokite del tu gumbu. As pats ju turiu jau 5-6 metus. Paskaitykite forume, imeciau savo istorija apie tuos gumbus ir kaip jie pakeite mano gyvenima.
 Tomas (29m) rašo:
 2011-10-26 16:46 Kadangi forume dar negalima kurti nauju temu tai savo istorija parasysiu cia:
 Mano gyvenimas buvo labai aktyvus. Jau nuo 7 metu pradejau sportuoti (9 metai plaukimas, 6 metai akrobatika). Sulaukus 22m nutariau viska mesti ir save realizuoti inzinerijos srityje. Taigi - 15 metu aktyvaus sporto ir staigus STOP. Daugelis mano draugu, prof. sportininku, man rekomendavo bent 2-3 metu pereinama laikotarpi, taciau del laiko stokos as nutariau pasirinkti savo varianta. Nuo to laiko mano vienintelis sportas buvo ofiso kede ir klaviatura o dienos raciona papilde McDonalds meniu. Po gero pusmecio ant kojos sono (koki 15-20 cm zemiau klubo) uzciuopiau 10ct monetos dydzio skausminga guzeli. Pradzioje maniau kad kemsasi kraujagysles, nes buvau uzkietejes rukorius. Ilgai nelaukes nutariau apsilankyti pas chirurga. Chirurgas man saltai atsake kad man auglys ir deramai nepaaiskines visos situacijos issiunte pas onkologus. Nepaslaptis, kad pas onkologus kita diena nepateksi, ten min 3 menesiu eiles nusidriekusios. Man pavyko, uz pinigus patekti po 2 savaiciu. Taciau per tas 2 savaites mano visas gyvenimas apsisuko 180 laipsniu. Kogero niekas neisivaizduoja kas tai yra gyventi 2 savaites su klaidinga mirtina deagnoze. Per ta laika as save kelis kartus mintimis palaidojau, maciau kaip tevai verkia is nevilties ir baimes. Zodziu buvo visko. Pas onkologus man buvo atlikti visi tyrimai (tam zinoma negailejau pinigu), gyditojas tik pamates ir paciupinejes ta guzeli is karto man pasake, kad tai tik lipoma ir ji ne pavojinga, bet as buvau tiek isgasdintas, kad net nebuciau palikes klinikos kol man nebus atlikti visi tyrimai. Taigi pries operuojant man padare echoskopija, kad isitikintu jog darinys randasi poodiniam sluoksnyje. Po to isoperavus, lipoma buvo issiusta i laboratorija. Po poros dienu gavau atsakyma, kartu su kraujo tyrimu. Atsakymas buvo - lipoma.
 Tuo metu atsimenu labai apsidziaugiau ir gyvenimas rodes gryzo atgal i vezias, taciau pasamoneje pasiliko didelis randas. Po keliu savaiciu radau dar viena lipoma ant nugaros ir logikai cia vietos nebeliko. Tolimesni gyvenima pradejo diktuoti pasamone. Po to 4 metus sirgau hipochondrija ir bet koks skausmas ar pokytis mano organizme man asociavosi su veziu. Po to pora metu hipochondrija nebepasireiske, taciau pries metus viskas gryzo su kaupu. Patyriau pirma PA. Itariu visi cia skaitantys prisimenate savo pirmaji PA.
 Siuo metu del lipomu PA ar hipochondrijos nebepatiriu, nes susitaikiau su jom. Manau kad PA man pasireiskia del streso. Kai buvau rukantis, maniau kad PA sukelia butent rukymas ir kava, taciau jau puse metu nerukau bet PA vis dar pasireiskia - kavos negeriu jau metus laiko. Po alkoholio PA pasireiskia 100%.
 P.S. jei turite lipomu ir jums jos netrukdo, geriau ju neoperuoti nes po operacijos ju gali atsirasti ir daugiau. As siuo metu turiu 3-4 ant nugaros, 3 ant koju, 2 ant pilvo ir pora ant ranku. Visos jos auga tose vietose kur kaupiasi riebalai. Ira daug liaudies medicinos budu, gydanciu lipomas, taciau as jais nelabai pasitikiu. Teko bandyti ugniazoles tepala, taciau nepadejo. Gal del to kad ne pats ji dariau ir nesu tikras ar koncentracija gera.
 2011-10-26 18:39 Aciu TOMAI,uz issamu aprasyma...as ir buvau pas daktaru man iskarto pasake vietoje duok ispjaunam arba kazkaip sutraiskom...tai zinai as kaip ir issigamdau,sakau pagalvosiu..tai va ji man kaip ir netrugdi tik kartais paskausta..manau nieko tokio,sake jom kartais reikia traumos ir dingsta...
 Kvepavimas pilvu rašo:
 2011-10-30 08:31 O gal galite parsyti kas nors kaip reikia kvepuoti pilvu...? Pagooglinus ne viena versija meta, tai kaip zinoti, kuris budas tinkamas..? Aciu..
 2011-10-31 15:28 Sergu ta liga jau 4 metai,man geriau deja nera,buvau pas daktara,nustata liga panikos priepoliai,israse vaistu xanax ir dar tokiu nakciai,geriu jos reguliariai,bet geriau nesijauciu,nuolat jauciu sirdies plote jautruma ir nerima,bijau kad,nutiks kas nors blogo,tiesa uzeina,kad sukasi galva ir noras nualpti,neramu,kas nutiks sirdziai kas nors negera:(mielas gedminai,jei galesi ir noresi parasyk pabendrausim ta tema
 2011-11-01 21:23 tikrai zinau pasveikti galima:))). vaistai raminamieji yra nereiklingi. pagerkit vitaminus b skaitykit knygas domekites savo nerimu, man super padejo knyga carnege kaip iveikti nerima ir baime, butinai turekt ka veikti uzimkit smegenis skaitymu ar kuo nors. susidraugaukit su liga kai uzeina priepuolis tiesiog zinokit kad praeis greit. butinai nueikit pas pschoteepeuta, vaistus israsys ir tiesiog turekit saugumo jausmui. kaip mes galim itikinti kad sergam taip mes save galime itikinti kad sveiki esam. aisku visiskai nebegeriu alkoholio nu tiksliau nebent skoni paragauju bet nepasigeriu nebvalgau saldumynu, daug bunu lauke ir sode. labai padejo maldos ejimas i baznycia. sarbu noreti ir tiketi kad pasveiksi.
 p.s. gydziausi vaistais pripuolai kartojosi, nustojau gerti vaistus pradeja gyventi kitaip ir nerimas ir panika dingo ne is karto pe puse per metus bet dabar nejauciu jau ilga laika. ir abar zinau kad panika gali uzeiti belenkada bet prisiminu kad jauciuosi as gerai pries panika, kad panika uzeis ir praeis iir nebera, dingo kvepuoju tyru oru dzaugiuosi gyvenimu kaip niekada. man liga dave daug kartu daugiau nei ateme, nebegeriu, neberukau,turiu gereni darba, mylima mergina. toks laimingas nebuvau iki ligos. keiskimes ir mes laimesim. skaitykit ske istorijas o ne tas nuo kuriose dalijimasi patirtimkaip nepasveikt.
 dzimui bitinui rašo:
 2011-11-02 12:29 Smagu skaityti toki posta :) As istikro taip pat manau, kad sis negalavimas privercia kardinaliai pakeisti gyvenima, mastyma... Tik reikia nemazai darbo ideti...
 Jonazole rašo:
 2011-11-03 11:45 O gal kas bandete gerti jonazoliu arbata? Mano seimos gydytoja sako, kad tikrai verta pagerti... As jau tiek visko bandzius, kad jau nebezinau...
 Tomas Jonazolei rašo:
 2011-11-04 14:55 As geriau melisu arbata tuo paciu gerdamas “Nervu lasus” 3x per diena po 15 lasu. Negaliu sakyti kad priepuoliai visiskai dingo, bet kad jie nebera tokie dazni ir tokie stiprus tai tikrai.
 Del priepuoliu naudos tai tikrai sutinku - va, jau puse metu neberukau ir zinau kad sveikata mano tik gereja :)))) ( pries tai rukiau 14 metu).
 Jei ne tycia pervartoju alkoholio, tai pirmas dalykas ka padarau atsikeles:
 1. Issiverdu stiprios, saldzios metu arbatos (ne is parduotuves, bet grynu metu)
 2. Palendu po dusu - vanduo turi buti pakankamai vesus.
 3. Stipriai pavalgau
 Taip sumazinu tikimybe panikai. Bet cia kiekvienam asmeniskai.
 2011-11-07 11:57 Sveiki brangieji,perskaites si strapsni ir as isirasau i jusu bureli...(=
 Idomus dalykas ,kai mane istiko ziaurus priepolis ligos,buvau Londone ir teko kreiptis pas gydytojus tenai,tikrino mane jie su visokiom aparaturom ir daug kartu,ir nieko nerado,buvau pas Japonus i parduotuve zoliu nusipirkt,biski padejo.O buvo taip ,kad nosies pertvara buvo iskrypus susidare sinusitas,aisku anglai nieko nerado. ir as del to labai nervavausi.Gryzau i LT daktarai rado sinusita,isvale ji ir liepe operuoti butinai nosies pertvara.Dar iki operacijos kvepuoti buvo sunku,bet po operacijos atsikelus po narkozes,nejauciau jokiu priepoliu ir kvepavimo problemu.Pagyvenau kokius 5 metus ramiai ir vel nosis pradejo uzsikimsti ir automatiskai uzklupo vel priepoliai sunku dakvepti oro ,nakti istikdavo priepoliai.Pakentejau gal 2 metus taip,aisku tai budavo periodais,dazniausiai rudeni tie priepoliai pasikartodavo,kai darbu maziau -tada priepoliu daugiau.Nors drasiai galiu tekti kad sportas nerealiai padeda,aisku sportuojant butinai reikia vartoti maisto papildus ar vitaminus.Vienu zodziu kuo maziau smirdeti uzsidarius namie,eik ir daryk kas tau malonu,arba daryk tai apie ka vaikysteje svajojei daryti.Dar vienas svarbus aspektas issigrynink savo gyvenimo vertybes,nesistenk del tu kurie to neverti,nors gal ir tai labai artimi zmones,nes gyvenimo tiesa rodo ,kad yra tokia zmoniu karta kuriems viskas blogai ir netgi l.noredamas jiems neitiksi.Taip bus skaudu ispraziu,bet susitaikius viena karta su tokiu sprendimu,daugiau niekad gyvenime negrysi prie sio skaudaus klausimo ir to rezultatas bus viena problema maziau nervu kuriuos mums ir taip reikia saugoti...(= Tai va pasidariau katik nosies operacija,pabudes po narkozes,vel viskas idealiai.Ganetinai pailsejau ligonineje.Gryzau namo,vel rupesciai,nervai.Ir to rezultatas vel priepoliai po 10 dienu po operacijos....(= teisybe pasakius tikrai nesitikejau to,bet kaip sakant ivertinus situacija cia dar mums nera taip blogai...(= paziurekit kiek zmoniu serga veziu,kiek jaunu vaiku serga.Paziurekit kiek zmoniu ligonineje su anputuotom galunem sedi vezimelyje,ir jie jau niekad netsistos ir ttt...Tai ar mums taip jau labai blogai...m?Reikia judeti,kazka veikti-Dziudami prie kompo tikrai nieko neisspresim,nors zinau kad sunku savo subine pajudinti kartais,bet reikia netgi butina zinoit...(= Eikit ir uzsimkit tuom kas jums miela,apie tai ka vaikystej galbut svajojot.Eikit eikit brangieji,tik taip sau padesim.Gyveni tik viena karta ir neisnaudoti to butu kvaila,visi cia rasiusieji kaip susitare teigia ,kad uzsiminejant sirdziai mielu darbu visi jauciasi geriau...(=
 Vitamino B netgi butina nu ir valerijono tablete galima.Pamatysit kaip pageres.
 2011-11-07 17:13 MINDAUGAI, smagu skaityti tavo zinute, kad tik daugiau butu tokiu pozityviu zmoniu:)
 Ikeliu kvepavimo pratima tiems, kas jaucia dusuli, oro pertekliu ar trukuma.
 Sutelkite dėmesį į kvėpavimą. Sulėtinkite. Kvėpuokite pilvu (pilvas išsipučia, prasidedant įkvėpimui, susitraukia iškvepiant, .... padėkite ranką ant pilvo, kad jaustumėte jo kilnojimąsi, ..... iškvėpkite skaičiuodamas iki 5.....Pajuskite pauzę prieš įkvepiant...
 Įkvėpimas (3 sek.) - iškvėpimas (5 sek.) - pauzė (3 sek).
 Pakartokite tai 5-6 kartus. Taip pat galite:
 - liežuvį prispausti prie gomurio.
 - atsistoti ant pirštų, pajuntant kūno svorį, po kelių akimirkų staigiai nusileisti visu svoriu ant kulnų (žmogui svarbu pajusti, kad svorio centras nuo krūtinės lygmens nusileidžia į kojas, ir jis pajunta „ryšį su žeme“).
 Tomas to Moteris rašo:
 2011-11-08 15:10 Aciu uz gera patarima :)
 2011-11-08 17:46 Jo kvepavimo pratimas tikrai geras,bet mano atveju dar valerijono tableciu + B grupes vitamino+gera nuotaika ir geras nusiteikimas ir sporto sale .Rezultatas garantuotas,toks mano receptas.(=
 2011-11-09 18:12 Nera uz ka, svarbu, kad padetu nors kiek... Tik va tokius dalykus jau reikia daryti kasdien, neuzmesti, kitu atveju ir poveikis ne toks bus, koks turetu buti.
 Dar turiu klausima ar kas lanke sia istaiga? Tiesa, ji ne visuose miestuose yra. Mano pazistama cia atlanke visa menesi ir sake, kad issikapste is viso sito, pati net netikejo, bet sake, kad sioje istaigoje zmones daro stebuklus: http://www.vppc.lt/lt/ P.S. paslaugos yra nemokomos soc. draustiems asmenims.
 ritaaaaaa rašo:
 2011-11-12 23:13 Labas.Turiu toki klausimeli,ar sergant sia liga gali taip but,kaip sirdi tarsi su adatikem subado subado,ir tada atrodo atima kvepavima aks.nu kaip sakant uzgula krutine ir tiek sunku kvepuot...aciukas...
 Tomas to ritaaaaaa rašo:
 2011-11-14 18:31 Buna ivairiu simptomu. Vien ta mintis, kad tu sau ieskai nebutu deagnoziu, vietoj to kad eitum pas specialistus, jau sako kad turi polinki i hipochondrija ir kitus sutrikimus. As asmeniskai siulau nueiti pas gera kardiologa ir pasidaryti EKG, echoskopija. As asmeniskai buvau pas gera specialista ir vat del sirdies baimes nebejauciu. Buciau nuejes pas plauciu gyditoja persisviesti plaucius, nes kamuoja dusulys, bet to nedariau specialiai, nes butent del sio baimes sukelto efekto as daugiau nei puse metu nerukau ir zinau, kad su lyg ta akimirka kai gyditojas man pasakys kad viskas su manim gerai, as pradesiu rukyti. Tad as geriau pasimegausiu siomis sveikumo akimirkomis kiek imanoma ilgiau ir aukosiu savo psichologine busena, nei zinosiu kad viskas su manim gerai ir pradesiu save dusinti ta bjaurastimi :)))
 Zinoma daugelis rukaliu dabar galvoja - “jei man pavyktu nerukyti puse metu, as niekada nebeuzsirukyciau”. Viskas ne taip paprasta. Net ir po puses metu tavo smegenys iesko “logiskos” priezasties uzsirukyti ta vienintele cigarete, nuo kurios viskas ir prasideda. As zinau, kad mano priezastis butu zinojimas kad as esu sveikas.
 2011-11-14 20:31 Tomui...
 Nu aciu uz patarima,bet jau as EKG,ekoskopija dariau n kartu...ir zinai ka,kur tik nebuvau nieks nieko nerado,ir viena daktare klaipedoje pasake kad turiu kazka igimto..kuriogydit nereikia,jis visiskai nereiksmyngas,bet nuo jo gali padusinti...tai as nuo to karto tiek prisigalvoju,nesamoniu...Jau pati ta daktare ramina ka nieko baisaus,net nepastebimo...Tai suprask,ar ji nori kad uz tyrimsu vis mokeciau,nes pirma karta sumokejau 200lt.ir dar prirase vaistu kurie guli stalciuje jie man netinka...ir aplamai kuom tiketi,ard dar 3 daktarais,ar ja viena...kokia tavo Tomai butu nuomone?
 2011-11-15 17:29 Mano nuomone, kad tau neverta prisigalvoti ligu. Tau 3 daktarai padare tyrimus. Po tiek kartu butu kazka rade, jei butum sirgusi. Jei neklystu, as tave maciau kazkur kitur rasiusia apie savo problema ir tai buvo pakankamai seniai.
 Visi tavo pojuciai yra tikra iliuzija. Jei nori, as tau galiu parekomenduoti labai gera specialista. Siauliuose ligonineje, kardiologijos skyriuje dirba Dr Skromovas. Labai geras savo srities specialistas.
 Bet manau tau nereikia leisti pinigus ir eiti pas gyditojus vien tam kad isgirstum jog tu sveika. Geriau tuos pinigelius isleisk kam nors malonaus - nusipirk sau grazu ruba, ar nueik i koki Italiska restorana skaniai papietauti ir paskanauti gero pinoto :))) Zodziu pinigus galima isleisti naudingiau, nei panikuojant ieskoti “tiesos”.
 Sutinku, kol as nepasidariau EKG ir echoskopijos, tol mane kankino visi tavo isvardyti pojuciai, bet po vizito as sutikau su specialisto isvadomis. Pora dienu dar sirdele paspurdejo, bet as numojau ranka, zinodamas kad man nieko nera. Dabar kogero net nebepajuntu kaip ji permusineja ar suduria, nes to nebesureiksminu.
 Jei tu pamegintum susikoncentruoti i kokia kita “problema” tai pastebetum jog nemalonus pojuciai sirdies plote dingsta, nes tu ju nebesureiksmini. Kaip pvz galiu pasakyti apie siandiena:
 Vakar matyt labai nepatogiai miegojau, nes siandiena visa diena nemaloniai maudzia pakausi. Tarsi su adata duria visa diena. As visa diena apie tai galvoju ir net uzmirsau kad mane turi dusinti:))) siandiena nepatyriau nei vieno dusulio priepuolio, nes apie tai negalvojau - galvojau apie galva.
 Tiesiog ismok nukreipti savo mintis kitur. Na krastutiniu atveju, jei jauti kad nesugebesi saves itikinti - susirask Dr. Skromova - jis tikrai geras specialistas, kuris atlieka tyrimus ne su intencija israsyti daug brangiu vaistu. Man asmeniskai jis israse kardiokali profilaktiskai.
 2011-11-15 21:03 Aciu Tomai...Gal kazkiek i palengvejo:)bet zinai buvau visai rami kol nepasake ta daktare kad kazkas pas mane ten,nu nieko blogo,bet va man uzteko...Turiumaza leliuka,ir nelabai sugebu pasirupinti,buna tokiu dienu kad nei jegu nera,tik dusina,o jei dar pagalvoju kad uzdusiu ar ka,isvis pablogeja:(ir istisai durnos mintys....pvz dabar atsikeliu surakinta nugara,jau as galvoju ka inkstai...Nu nezinau kaip reikia nugaleti save ir susitvarkyti su mintim,kad taip turi buti,oro trukumas istisai,diena is dienos....Geriu lexotonili nes oati matau,kad jau vardant tos ligos nervota esu....
 2011-11-16 16:30 Rita, as tave tikrai suprantu. Jei tu skaitei mano ankstesnius pasisakymus tai man buvo panasiai su chirurgu. Po jo “diagnozes” man buvo laaaabai sunku patiketi kad taip nera.
 Bandei Magvit gerti? jame yra gausu vitamino B ir Magnio, abu preparatai labai gerai tvarko sirdies ir smegenu veikla. Lexotonilis nera iseitis. As asmeniskai, kad ir kaip blogai yra buve negeriau nei lexotonilio nei xanax’o. Todel kad tie vaistai tau naudos tikrai neduos. Jie paslepia simptomus, taciau tikros ligos (jei galima butu tai vadinti liga) negydo.
 Pirmiausia ka patarciau padaryti, tai kokia savaite ar dvi, kasdien gerai issimiegoti. Jei vakarais sunku uzmigti, isgerk Notta lasu ar melisu arbatos, tinka ir siltas pienas. Notta lasai yra homeopatiniai, tad salutinio poveikio jie neturi. gerai pailsejus pajausi sveikatos pagerejima. Zinoma nelauk rezultatu jau kita diena - viskam reikia laiko.
 Kai uzeina priepuolis, pasistenk daryti kazka logisko. As pvz darbe, jei uzeina nerimo priepuolis ar dusulys, pradedu spresti minesweeper galvosuki (start->programs->accessories->games->minesweeper), matematika privercia susikoncentruoti i loginius sprendimus ir visos problemos uzsimista.
 Del tavo sirdeles...
 Kad tu tikrai patiketum, jog ne tau vienai taip buna ir tu nesi isskirtine, perskaityk zemiau nurodytus simptomus, kuriuos as patirdavau, ir sulygink su savaisiais:
 Kiekviena diena skaiciuodavau sirdies plakima ir sekdavau ar kur nors nesutriko ritmas ir jei bent truputi sutrikdavo ar garsiau suplakdavo man staiga is baimes nutirpdavo kunas ir as pradedavau jausti oro trukuma, kartais ispildavo karstis, visada jaustavau silpnuma ir vos nenualpdavau. Po tokiu priepuoliu mane nuolatos kankindavo durimas sirdies plote, jausmas lyg sirdis plaka sunkiai ir labai retai, kazkoks pasalinis garsas sirdies plakime, lyg tai sirdis trintusi i smeli ir girgzdetu, taip pat uzeidavo tokie dygciojimai, kurie palaipsniui pereidavo i kakla, bent karta i diena sirdis taip stipriai permusdavo, jog rodes ji plaka kakle ir vartosi taip kad net negali ikvepti - toks jausmas kad tuoj numisri nes sustos sirdis. Budavo dienu kad net bijodavau nusikoseti, kad tik nesutrikdyti sirdies veiklos.Spaudimas krutineje man buvo kasdienybe, taip pat kaip ir galvos svaigimas.
 Esu isitikines kad bent jau 80% mano simptomu tu jauti pati. Net ir dabar skaitydama si posta tu skaiciuosi savo sirdies plakima.
 Pagalvok - juk ne stebuklo deka man visi sie simptomai dingo. Jie dingo nes as nebekreipiu i juos demesio. O nebekreipiu demesio, nes zinau kad man nieko nera :) Tau taip pat nieko nera - tu sveika!!!!
 Tu nervota esi del kitu priezasciu ir butent del tu nervu tau pasireiskia taip vadinama tavo liga.
 tu rusiskai supranti? Jei taip, galiu tau atsiusti viena gera hipnoze-labai gerai ja paklausyti pries miega kiekviena diena. Jei nori, brukstelk man i tomas.sarnacinskasUK@gmail.com atsiusiu
 2011-11-16 18:06 Tomai aciu tau didelis....as tavo ta pasakojima kur esi nuo pat pradziu parases skaitau kaip tik uzeina blogai...Atsisedu ir skaitau,jau mintinai mokesiu:)is tavo isvardintu simptomu ne 80% tinka o visi,kad ir dabar pries puse val staiga uzejosudrebino sirdi ir man mintis isvirsiu toj...ir skaiciuoju jau sirdies duzius kad padaznejo,o pulsa as net nakti prabudus tikrinu siaubas kazkoks....Buvo vasara man iseja nebekreipti demesio i tai,bet va vel viskas atgalios.....Magvit nesu gerusi,tik leidaus B grupes vitaminu,buvo pagerejimas menesiui....Labai man patinka skaityt tavo pasisakymus,as kazkiek nusiraminu,nes man paguoda kad ne as viena tokia!!!!
 2011-11-18 09:38 Dalinuosi: http://www.saviugdosmokykla.lt/lt/saviugdosmokyklalt-dovana
 2011-11-21 11:28 Sveiki visi, man psichologe tokius pratimus sake daryti kvepavimo: viena ranka ant krutines, kita ant pilvo ir ikvepti suskaiciuojant iki 4 ir iskvepti suskaiciuojant iki 4. Turi kilnotis ranka ant pilvo, zinau juokingai skamba, bet mano kvepavimas buvo issimuses is veziu(dusinimas, oro trukumas), tai is pradziu tik iki 3 pavyko suskaiciuoti. Dar darau relaksacijos pratimus(raumenu apsilimas) ir kadangi vaistu nevartojau tai pratinuosi atprasti nuo saugiu dalyku(tokiu kaip vaistu nesiojimasis rankineje ir t.t) man asmeniskai uzeidavo pykinimas parduotuveje, eileje stovint, tai visada turiu su savimi gumos ar koki metinuka, tad po truputi ir nuo ju pratinuosi:) uzeina tie dusinimai, maudimas sirdies plote, temperaturos, spaudimo svyravimai(labiausiai nervina jausmas kai bandant uzmigti staiga pasoki ir toks jausmas kad jau nebekvepuoji) ypac vakarais ar kai viena lieku. Taciau turiu vilties kad pasveiksiu ir labai dziaugiuosi kad lankausi pas psichologa, nes su kiekvienu seansu siek tiek pasikeicia poziuris i pasauli ir nebera tokios baimes esant simptomams kad numirsi:) Taciau pagerejima jauciu ne del vaistu, o del uzimtumo ir poziurio pakeitimo i daugeli dalyku, na ir tiesiog zinojima apie savo liga, nes kuo arciau susipazisti tuo baime mazesne:)
 nendre rašo:
 2011-11-24 21:05 nera geru p