type: wikipedia

text:
Okres Louny (Lounsko) se nachází v severních Čechách, v Ústeckém kraji. Okresním městem jsou Louny v severovýchodní části regionu. Území Lounska má přibližně tvar kosodélníka táhnoucího se od jihozápadu k severovýchodu o délce asi 62 km a průměrné šířce cca 20 km. Rozlohou je Lounsko největším okresem Ústeckého kraje, naopak počtem obyvatel se řadí až na poslední místo. Hustota zalidnění okresu je v rámci kraje i ČR spíše podprůměrná.
 Okres Louny sousedí v rámci Ústeckého kraje na severozápadě s okresem Chomutov, na severu s okresy Most a Teplice, na severovýchodě pak s okresem Litoměřice, Na jihovýchodě a jihu jsou jeho sousedy okresy Kladno a Rakovník kraje Středočeského, na jihozápadě hraničí s okresem Plzeň-sever kraje Plzeňského a na západě s okresem Karlovy Vary kraje Karlovarského.
 Od reformy státní správy, která proběhla na počátku roku 2003, je okres rozčleněn do 3 správních obvodů obce s rozšířenou působností (obcí III. stupně) – Louny, Žatec a Podbořany.
 Přírodní podmínky
 Podnebí
 Lounský okres je charakterem podnebí v rámci naší republiky extrémním územím. Vlivem srážkového stínu Krušných hor se jedná o nejsušší okres České republiky. Průměrné roční srážkové úhrny činí 300 – 500 mm, dlouhodobý průměrný roční úhrn srážek v Žatci činí 410 mm, republikový průměr je cca 700 mm.
 Teplotně spadá téměř celé Lounsko do teplé podnebné oblasti s průměrnou roční teplotou asi 8 °C. Nízké srážkové úhrny v kombinaci s vysokou odlesněností a severozápadními větry vedou k vysoušení zemědělské půdy, kterou je třeba uměle zavlažovat.
 Reliéf
 Okres Louny se rozprostírá na rozhraní tří vyšších geomorfologických celků Českého masivu– České tabule, Krušnohorské subprovincie a Poberounské subprovincie. Do České tabule patří Dolnooharská tabule, která zahrnuje údolí Ohře od východní hranice okresu až přibližně po Postoloprty. Krušnohorská subprovincie zabírá sever a západ okresu – patří sem svahy a vrcholy sopečného Českého středohoří vystupující severně od Loun, jižní výběžek Mostecké pánve zasahující až k Žatci a Podbořanům a podhůří Doupovských hor v západní a jihozápadní části okresu (Nepomyšl, Lubenec). Pod Poberounskou subprovincii spadá Rakovnická pahorkatina a hřeben Džbánu v jižní části okresu.
 Nejvýše položené partie Lounska se nacházejí na protilehlých stranách okresu – na jihozápadě v Malměřickém lese u Lubence (vrchol Čertovka, 587 m) a na severovýchodě v Českém středohoří na úpatí vrcholu Ostrý v katastru obce Libčeves (cca 610 m). Pro oblast severně od Loun je charakteristický výskyt osamělých kup sopečných vrcholů – Raná (457 m) a Oblík (507 m) náležících již k Českému středohoří. V pohoří Džbán je na Lounsku nejvyšší Pískový vrch u Domoušic (526 m). Naopak nejníže položeným územím je oharské údolí, které postupně od západu klesá od cca 220 m pod Nechranickou přehradou až po 162 m u Koštic na hranicích s litoměřickým okresem. Tam se nachází také nejníže položený bod okresu.
 Vodstvo
 Téměř celý okres Louny je odvodňován postupně do řeky Ohře, která se u Litoměřic vlévá zleva do Labe. Ohře protéká okresem v délce 72 kilometrů a tvoří přirozenou „páteř“ okresu, oddělující Džbán a České středohoří. Na území okresu vstupuje řeka těsně pod hrází nechranické přehrady. Protéká oběma největšími městy okresu – Žatcem i Louny. Tok řeky měl značný význam pro rozvoj oblasti již ve středověku, úrodné údolí Ohře na Lounsku a Litoměřicku lákalo však k osídlení již v době kamenné.
 Významnými přítoky této řeky na území okresu jsou Blšanka, Hasina a Chomutovka.
 Říčka Blšanka odvodňuje celý jihozápad okresu – Podbořansko – pramení v Doupovských horách a protéká Lubenec, Kryry, Blšany a Měcholupy. Do Ohře ústí zprava v Trnovanech. Potok Hasina pramení v pohoří Džbán, je relativně krátký a má rychlejší spád. Odvodňuje údolí mezi Domoušicemi a Jimlínem, u Postoloprt ústí zprava do Ohře. Nedaleko ústí Hasiny se do Ohře, tentokrát však zleva vlévá říčka Chomutovka přitékající ze severozápadu, jak už název odpovídá od Chomutova. Pramení však až vysoko v Krušných horách nedaleko Hory Sv. Šebestiána.
 Vlivem celkového nedostatku vody je území lounského okresu relativně chudé na umělé nádrže. Největší (a jeden z mála) rybníků na okrese se nachází u Lenešic nedaleko od Loun. Několik drobnějších rybníků je také v oblasti Kryr, Lubence a Petrohradu. Za zmínku však stojí uměle vybudované závlahové nádrže, které se nacházejí např. u Blatna, u Blšan nebo u Očíhova.
 Územní struktura
 Vznik a vývoj okresu Louny
 Lounský okres v dnešní podobě začal fungovat 1. července 1960 v souvislosti s reformou veřejné správy zakotvenou v nové, tzv. „socialistické“ ústavě. Stal se nástupcem tří původních okresů – Louny, Žatec a Podbořany, jež v tehdejší podobě existovaly od první poválečné reformy veřejné správy z roku 1949.
 Lounský a žatecký okres byly před reformou součástí kraje Ústí nad Labem, podbořanský okres spadal pod kraj Karlovarský. Do nově vzniklého lounského okresu byly začleněny také některé obce původně patřící do okresů Bílina a Lovosice. Celý nově vzniklý okres se stal součástí Severočeského kraje se sídlem v Ústí nad Labem. Tehdy větší okresní město Žatec o svůj status přišlo a připadlo pod město menší – Louny.
 Po roce 1960 bylo zároveň započato s procesem integrace obcí do větších celků – tzv. střediskových obcí. A tak pokud bylo v roce 1961 na území Lounska 113 místních nebo městských národních výborů, do roku 1979 klesl jejich na počet na 87. V letech 1980–1981 byla provedena nejširší vlna integrace obcí v ČSSR a na Lounsku tak zbylo jenom 29 městských a místních národních výborů (integrace provedena k 1. lednu 1981). Tento stav vydržel až do roku 1990, kdy se při prvních svobodných komunálních volbách velké množství obcí opět osamostatnilo, a tak bylo při sčítání lidu v roce 1991 na okrese Louny již 61 obcí. V současné době je samostatných obcí v okrese 70, části obce s více než dvěma sty obyvateli na okrese stále ještě zůstávají, ale vzhledem k faktu, že má ČR jeden z nejvyšších počtů obcí v EU, nedá se již zřejmě počítat s dalšími vlnami osamostatňování.
 Téměř po celou padesátiletou dobu existence dnešního lounského okresu padají z Žatce mnohá kritická slova na adresu okresního města Loun. Jednalo se zejména o údajné přerozdělování investic ve značný neprospěch Žatce, ať už co se týče památkové péče, úřadů státní správy nebo výstavby a rozvoje města. Svůj problém chtěl Žatec řešit po revoluci, v roce 1994, vyhlášením vlastního okresu. Žádost byla však, stejně jako požadavek Rumburku na osamostatnění od okresu Děčín, zamítnuta. (Tehdy uspěl jedině okres Jeseník, který se s platností od 31. 12. 1995 odtrhl od okr. Šumperk). A tak se Žatec větší „rehabilitace“ dočkal až v roce 2003 při reformě státní správy, kdy se stal obcí s rozšířenou působností v rámci Ústeckého kraje. Lounský okres však nezanikl a dodnes je správním obvodem mnoha státních institucí.
 Zaniklé obce ve 20. století
 Území Lounska na rozdíl od svých severních sousedících okresů (Chomutov a Most) bylo ušetřeno likvidace vesnic kvůli těžbě hnědého uhlí. Jedinou výjimkou byly Třískolupy, bývalá obec v severní části okresu u počeradské tepelné elektrárny, která byla zrušena v roce 1973 kvůli zřízení úložiště popílku právě pro elektrárnu v Počeradech. Zanikla také vesnička Hůrka u Libočan, odkud byli původní obyvatelé vysídleni.
 Obce s rozšířenou působností
 Jak již bylo zmíněno výše, lounský okres se od ledna 2003 člení na 3 správní obvody obce s rozšířenou působností: Louny, Žatec a Podbořany.
 Správní obvod obce s rozšířenou působností (dále jen správní oobvod) Louny zahrnuje 41 obcí okresu v jeho severovýchodní části. Kromě města Louny pod něj patří i Postoloprty. Na rozloze 473 km2 žije asi 44 tisíc obyvatel, což představuje hustotu zalidnění asi 92 obyv./km2.
 Žatecký správní obvod zabírá „prostředek“ lounského okresu. Jeho rozloha činí 307 km2 s 23 tisíci obyvateli. Průměrná lidnatost dosahuje 76 obyv./km2. Správní obvod je tvořen územím 18 obcí, Žatec je jediným městem správního oobvodu.
 Správní obvod Podbořany leží na hranici 4 krajů a 4 okresů (Louny, Rakovník, Plzeň-sever a Karlovy Vary). Je tedy nejodlehlejším správním obvodem Lounska. Na rozloze 338 km2 zde žije 16 tisíc obyvatel. Hustota zalidnění je velmi nízká – 48 obyv./km2. Na území správního obvodu se nacházejí 4 menší města – Podbořany, Vroutek, Kryry a Blšany.
 Tabulka vzdáleností (km)
 Ústí nad Labem–Louny: 47
 Praha–Louny: 60
 Praha–Žatec: 79
 Praha–Podbořany: 84
 Obyvatelstvo
 Na počátku roku 2018 bylo na území Lounska k trvalému pobytu přihlášeno 86 372 obyvatel. Tento počet se již téměř od konce druhé světové války příliš nemění – stále se drží mezi 85 a 90 tisíci. Mění se jen rozmístění obyvatelstva v rámci okresu – venkovské oblasti v periferních oblastech okresu se vylidňují, zatímco v perspektivně rozvíjejících se oblastech podél významných dopravních tahů a v aglomeracích největších měst okresu populace roste. Největší aglomerací okresu jsou Louny, kde s městem sousedí některé městysi a velké vesnice (Dobroměřice, Lenešice, Cítoliby, Vršovice, Černčice a Obora), dohromady mají populaci 23 tisíc obyvatel.
 Průměrný věk
 Z hlediska věkového průměru má okres relativně příznivou strukturu – průměrný věk v roce 2018 činil 41,7 let (muži 40,5 a ženy 43,0), což se jen mírně lišilo od průměrného věku Ústeckého kraje, který byl 41,8 let (muži 40,5 a ženy 43,2). Věkový průměr ČR tehdy činil 42,2 let (muži 40,8 a ženy 43,6). Nižší průměrný věk je však částečně ovlivněn na republikové poměry velmi nízkou nadějí dožití při narození, která v roce 2008 byla 71,3 let u mužů a 78,1 roku u žen. Ve srovnání s ostatními okresy byla průměrná naděje dožití na Lounsku čtvrtá nejnižší ze 76 okresů republiky.
 Nejpříznivější demografickou strukturu spojenou s nízkým věkovým průměrem mají obce nacházející se mezi Louny a Žatcem a severně od těchto měst. Nejnižší věkový průměr měla v roce 2009 obec Blažim (34,4 let), velmi nízký průměr měly také Postoloprty (36,6 let). Naopak nepříznivou věkovou strukturu mají malé obce nacházející se zejm. v oblasti jižně od Loun. Nejvyšší průměrný věk (46,6 let) měla obec Nová Ves. Z větších obcí měla nejnepříznivější věkovou strukturu Peruc (42,2 let). Průměrný věk v největších městech okresu – v Lounech i Žatci byl velmi podobný celkovému průměrnému věku okresu i kraje (kolem 39,5 let).
 Největší obce a vývoj počtu jejich obyvatel
 Vývoj počtu obyvatel okresu v letech
 Cizinci
 Počet cizinců evidovaných na území okresu Louny se v období let 1996– 2008 zdvojnásobil. Stále však nedosahuje alarmující výše jako v některých jiných srovnatelně velkých okresech. Zatímco na okrese Louny pobývalo v roce 2008 asi 2 100 cizinců, ve stejném období se např. na území podobně lidnatého okr. Cheb zdržovalo 8 200 cizinců, na území Jablonecka pak 3 800. Počet legálně se zdržujících cizích státních příslušníků byl na Lounsku srovnatelný s Benešovskem nebo Klatovskem. Podstatně nižší počet cizinců byl však evidován na území téměř stejně velkého okr. Vyškov – 1 400 osob.
 Z hlediska národnostního složení cizinců bylo asi 28 % Ukrajinců, 24 % Slováků a 16 % Vietnamců.
 Kriminalita
 Kriminalita byla v roce 2008 v okrese Louny nejnižší z celého Ústeckého kraje. Zatímco v kraji připadá na 1 000 obyvatel téměř 40 trestných činů, v okrese Louny to bylo „pouze“ 28 trestných činů. Ze cca 2 400 zjištěných trestných činů se jich asi 300 řadilo mezi kriminalitu hospodářskou a 1 600 mezi obecnou. Ve srovnání se sousedními okresy z jiných krajů (Karlovy Vary, Plzeň – sever, Rakovník a Kladno) má Lounsko srovnatelnou úroveň kriminality s Rakovnickem. Podstatně nižší kriminalita je zaznamenána na území Severního Plzeňska, naopak o něco vyšší je zločinnost na Karlovarsku a Kladensku.
 Hospodářství
 Hospodářská skladba Lounska je charakteristická nadprůměrným podílem pracovníků zaměstnaných v zemědělství, okres Louny lze tedy označit za zemědělský. To však zdaleka neznamená, že by počet pracovníků zaměstnaných v zemědělství převažoval. Podle údajů z roku 2001 byl z pětačtyřiceti tisíc ekonomicky aktivních obyvatel okresu zaměstnán nejvyšší podíl v průmyslu– 25 %. Deset procent pracovníků zaměstnávala sféra veřejných služeb zahrnující školství, zdravotnictví a ostatní služby sociálního rázu. Přibližně stejný podíl pracovníků (po osmi až devíti procentech) zaujímal obchod a opravárenské služby, stavebnictví, veřejná správa a zemědělství. 7 % ekonomicky aktivních pracovalo v oboru dopravy a komunikačních služeb (pošta, telekomunikace).
 Podle hospodářských sektorů připadalo na Lounsku 34 % pracujících na sekundární, 34 % pracovníků na terciární a 9 % na primární hospodářský sektor. Míra nezaměstnanosti činila v roce 2001 téměř 16 % ekonomicky aktivních obyvatel.
 Zemědělství
 Podílem 84 % orné půdy (počítáno z výměry zemědělské půdy, ne z celkové výměry okresu) náleží Lounsku deváté místo v republice. Naopak zalesněním, které tvoří 55 % půdy nezemědělské, patří okres až na poslední místa v republice. Z těchto čísel vyplývá vysoký význam zemědělství. Půdy na okrese jsou převážně hlinité až jílovitohlinité, typově se jedná o kvalitní hnědozemě. Relativně příhodné podnební podmínky (alespoň co se teploty týče) umožňují pěstování i náročnějších zemědělských plodin. Okres Louny je však po celé republice známý díky pěstování chmele, pro které jsou vhodné zdejší červené půdy.
 Chmelnice zabírají 6,1 % zemědělské půdy, což představuje jejich nejvyšší výměru v celé republice (na druhém místě je sousední okres Rakovník). Pěstování chmele se věnuje většina zemědělských podniků a družstev okresu. Chmel se pěstuje převážně jižně od toku řeky Ohře, především pod svahy pohoří Džbán. Střediskem jeho pěstování je město Žatec, kde také sídlí chmelařský institut, který se zabývá šlechtěním a výzkumem biologických vlastností této rostliny. Přes stále vysoký význam chmelařství je nutné uvést, že jeho celková produkce klesla za posledních dvacet let téměř o 40 %. Mimo chmele se na okrese pěstují samozřejmě také obiloviny (zejm. pšenice) a olejniny (hořčice, řepka, slunečnice). Na severovýchodě okresu v podhůří Českého středohoří je rozšířené ovocnářství (zejm. pěstování jablek).
 Zemědělské podniky okresu vznikly většinou transformací z původních JZD a státních statků. Po revoluci však začalo nově podnikat nebo obnovilo svoji živnost velké množství soukromých zemědělců. Chmel i jiné zemědělské plodiny pěstují zemědělská družstva a společnosti v Tuchořicích (Hoppex), Blšanech(Zemědělská společnost Blšany), Hřivicích, Ročově (ZD PODLESÍ), Číňově, Dobroměřicích, i v jiných obcích okresu. Obchod s chmelem zajišťuje několik firem sídlících zejména v Žatci. Větší zemědělská družstva sídlí také v Peruci, Očihově a Orasicích. ZD Želkovice se specializuje na pěstování ovoce v sadech. Drtivá většina zemědělských podniků se nezabývá pouze rostlinnou, ale také živočišnou výrobou (chovem prasat a drůbeže).
 Průmysl
 Průmyslová výroba se koncentruje do tří největších měst okresu – Loun, Žatce a Podbořan. Nejvýznamnějším průmyslovým střediskem jsou Louny se strojírenským, potravinářským a keramickým průmyslem. Mezi největší lounské podniky patří tradiční Elektroporcelán, vyrábějící keramické izolátory pro energetické přenosové sítě a Praga, která se zabývá výrobou součástek do dopravních prostředků a obráběním kovů. Další strojírenské závody, zabývající se také výrobou součástek pro automobilový průmysl, vznikly v nové lounské průmyslové zóně – jsou to japonské firmy Ishimitsu a Nachi. Závod MTI navazuje na tradici výroby naftových motorů. Velký význam mají pro Louny také zdejší železniční opravny. Z potravinářských provozů jmenujme pivovar, založený roku 1861, jehož vlastníkem je v současné době koncern Drinks Union se sídlem v Ústí nad Labem.
 Starobylým pivovarem, založeným již roku 1261, se může pochlubit také Žatec, který je jinak zejm. střediskem stavebnictví (betonárka, Inženýrské stavby). Po roce 2000 byla zahájena výstavba nové průmyslové zóny TRIANGLE na území bývalého vojenského letiště severně od města v katastru obce Velemyšleves při silnici č. 7. Největší závod sídlící v zóně (IPS Alpha Technology) se zabývá moderní výrobou LCD obrazovek. Výstavba žatecké průmyslové zóny výrazně dopomohla ke snížení nezaměstnanosti nejen na Žatecku, ale pozitivně ovlivnila také zaměstnanost sousedních okresů Most a Chomutov.
 Na těžbu keramických jílů v okolí Podbořan navazuje výroba zdejší porcelánky. Nejvýznamnějším podbořanským závodem je firma CONTA, součást nadnárodního koncernu CANDY, která v novém výrobním areálu vyrábí od roku 2002 ledničky, v dnešní době již ne (výroba ukončena v roce 2015).
 Značný význam v našem energetickém systému má tepelná elektrárna v Počeradech, jejíž areál se nachází těsně za hranicí okresu Louny, v okrese Most. (Samotná vesnice Počerady je však součástí obce Výškov, okr. Louny). Elektrárna o úhrnném výkonu 1 000 MW je v provozu od roku 1970 a také její „zásluhou“ bylo životní prostředí Lounska dlouhou dobu v dost mizerném stavu (vysoká koncentrace oxidů síry a dusíku v ovzduší). Po zřízení odsiřovacího zařízení v roce 1996 se množství emisí vypouštěných elektrárnou snížilo.
 Služby
 Úroveň služeb se stejně jako ve všech ostatních oblastech republiky i na Lounsku po roce 1989 podstatně zlepšila. Došlo k rozšíření sítě obchodů a drobných živností, poněkud se zvýšila i ubytovací kapacita, došlo i ke zkvalitnění služeb.
 V okrese je v provozu na 41 poštovních úřadoven, nacházejících se ve všech městech, městečkách a obcích „střediskového charakteru“. Jen v Lounech jsou pošty 4, v Žatci 2. Na bezpečnost v okrese dohlíží Územní odbor Policie ČR Louny, pod který spadá 9 obvodních oddělení rovnoměrně rozmístěných po celém území okresu. Obchodní síť je logicky nejhustější v Žatci a v Lounech. V obou těchto městech byly v nedávné minulosti zřízeny pobočky několika obchodních řetězců Billa (Žatec, Louny), Kaufland (Žatec, Louny), Lidl (Žatec, Louny), Albert (Louny), Norma (Žatec) a Penny Market (Žatec, Louny). Tradiční síť prodejen Spotřebního družstva Jednota má pro lounský okres sídlo v Podbořanech. Na území okresu zřizuje 15 provozoven (v roce 2010).
 Ubytovací kapacity okresu jsou soustředěny zejména do Žatce a Loun. V Lounech najdeme největší hotel okresu „Oharka“ s 216 lůžky. V Žatci i v Lounech je možné se v centru města ubytovat v hotelích až čtyřhvězdičkové kategorie.
 Statistické údaje o hospodářství okresu
 Průměrná hrubá měsíční mzda pracovníků činila na Lounsku v roce 2008 asi 18 tisíc korun, což bylo pod krajským i republikovým průměrem. Pro srovnání, průměrná hrubá mzda v Ústeckém kraji byla v tom roce 21 tisíc, v sousedním Plzeňském kraji 22 tisíc a ve Středočeském 23 tisíc korun. Republiková průměrná mzda se pak pohybovala okolo 24 tisíc korun (zejména vlivem vysokých průměrných mezd v Praze).
 Lounsko mělo dlouhá léta značné problémy s nezaměstnaností. V posledních několika letech došlo k částečnému zlepšení, zejména pod vlivem přílivu zahraničních investic do okresu a výstavby nových průmyslových komplexů. A tak zatímco v roce 2001 byla na Lounsku sedmnáctiprocentní nezaměstnanost, na počátku roku 2010 činila nezaměstnanost i přes veškeré celosvětové hospodářské problémy 12,4 % (před hospodářskou krizí se pohybovala dokonce jen kolem osmi procent).
 Z územního hlediska je nejhorší situace ohledně nezaměstnanosti dlouhodobě v severních obcích okresu na hranici s Mosteckem. V lednu 2010 měla nejvyšší nezaměstnanost obec Velemyšleves - 38 %. Více než třicetiprocentní nezaměstnanost měly také blízké obce Bitozeves a Blažim. Z hlediska správních obvodů obcí s rozšířenou působností byla nezaměstnanost na Žatecku a Podbořansku přibližně na stejné úrovni 14,5 %, na Lounsku byla poněkud nižší – 13 %. Nejnižší nezaměstnanost v okrese mají obce v blízkém sousedství Loun – Chlumčany, Blšany u Loun a Černčice a Ročov, které využívají své výhodné polohy na rozhraní tří okresů. V těchto obcích byla nezaměstnanost menší než deset procent.
 Školství a zdravotnictví
 Síť škol je tvořena školami mateřskými, základními a středními. Mateřské a základní školy jsou ve všech obcích „střediskového charakteru“ v okrese (většinou nad 500 obyvatel), některé ze ZŠ však mají pouze „malotřídní“ charakter pouze s prvním stupněm ZŠ. Základních škol bylo na okrese v roce 2005 jednačtyřicet, jejich síť je doplněna třemi zvláštními školami (dnes z důvodu politické korektnosti tzv. „ZŠ praktickými“) v Lounech, Žatci a Podbořanech.
 Střední školství je v okrese zastoupeno širokým spektrem škol státních i soukromých se sídly ve třech největších městech okresu. Lounské a žatecké gymnázium umožňují studovat osmileté i čtyřleté obory, podbořanské gymnázium je pouze osmileté. Obchodní akademie je možné studovat v Lounech a Žatci, ve třech největších městech okresu jsou v provozu střední odborné školy a učiliště různých zaměření.
 Úroveň zdravotní péče na okrese Louny se bohužel v poslední době velmi zhoršila. Největší „ranou“ bylo uzavření lůžkových oddělení lounské nemocnice v únoru roku 2010 v důsledku nedostatku lékařů. V rozsáhlém a moderním objektu (vybudovaném v roce 1986) tak zůstaly pouze ambulance a LDN a zařízení slouží už spíše pouze jak poliklinika. Nemocnice v Podbořanech, provozovaná soukromou firmou již také delší slouží pouze jako LDN a rehabilitace, a tak jediným „plnohodnotným“ zařízením nemocničního charakteru v okrese zůstala nemocnice v Žatci. Lidé z Loun a blízkého okolí tak musí za účelem delší hospitalizace využít buďto služeb žatecké nemocnice, nebo využít nemocnici v Mostě nebo ve Slaném, které jsou však obě v jiných okresech.
 Zdravotní střediska a ambulantní lékařské praxe fungují ve větších obcích okresu. Statisticky připadá na jednoho lékaře lounského okresu 334 obyvatel, což je číslo relativně vysoké. Pro srovnání, v sousedním okrese Most to bylo 295, v okrese Kladno 283 osob.
 Doprava
 Okresem Louny procházejí dva celorepublikově významné dopravní tahy, které mají podobný směr jak v silniční, tak i v železniční dopravě. Prvním z nich je dopravní tah Praha – Chomutov reprezentovaný silnicí I/7 a železniční tratí 124. Druhá významná dopravní trasa směřuje z Plzně přes Žatec do Mostu a je jednou ze dvou nejvýznamnějších spojnic západních a severních Čech. Tato trasa je v silniční dopravě tvořena silnicí I/27 z Plzně přes Jesenici na Rakovnicku a Žatec do Mostu, v železniční dopravě potom tratí č. 160 z Plzně přes Podbořany do Žatce (s návaznou tratí č. 123 do Postoloprt a Mostu).
 Silniční doprava
 Úhrnná délka silniční sítě Lounska je 928 km. Z toho 11 % tvoří silnice I. třídy a 22 % silnice II. třídy. Na území okresu vede dálnice D7, která je místy vybudována pouze v polovičním profilu jako I/7. Její nově vybudované úseky operativně nahrazují starou nevyhovující „státní“ silnici Praha – Chomutov. Na přelomu 20. a 21. století (cca 1999 – 2001) byly na této silnici vybudovány obchvaty Loun a Postoloprt, které odvedly tranzitní dopravu z center těchto měst. V prostoru nové průmyslové zóny Triangle u Velemyšlevse severně od Žatce se nachází rušná křižovatka silnic I/7 a I/27.
 Druhá jmenovaná dopravní cesta vstupuje na území okresu severně od Jesenice v prostoru křižovatky se silnicí č. I/6 (Praha – Karlovy Vary). Prochází Blšany a Žatcem a za velemyšlevskou křižovatkou směřuje na sever do Mostu.
 Výše zmíněná silnice I/6 prochází lounským okresem také, avšak pouze jeho jihozápadní okrajovou částí a pro dopravní obsluhu regionu nemá větší význam. Z větších obcí okresu tečuje severní okraj Petrohradu (Černčice) a vede prostředkem obce Lubenec. Z Loun vychází severním směrem silnice I/28, která funguje pouze jako spojka silnic Praha – Chomutov a Lovosice – Most.
 Na území okresu zasahuje i silnice I/15.
 Ze silnic druhé třídy, které spojují jednotlivé oblasti na krajské úrovni, mají vyšší význam silnice II/224 (Kadaň – Podbořany – Očihov), II/225 (Kadaň – Žatec – Louny přes Drahomyšl), II/226 (Žlutice – Podbořany – Pšov - I/27 přes Lubenec), II/229 (Rakovník – Louny přes Ročov) a II/246 (Roudnice n. L. – Louny přes Libochovice).
 Okresem prochází tyto silnice II. třídy: II/194, II/221, II/224, II/225, II/226, II/227, II/229, II/237, II/239, II/246, II/249, II/250, II/255, II/257 a II/607.
 Silnice III. třídy (tzv. „okresní silnice“) měří více než 600 km. Na správě a údržbě silnic se nejvíce podílí okresní středisko údržby se sídlem v Žatci.
 Železniční doprava
 Síť železničních tratí v okrese Louny je hustá a poněkud nepřehledná. Tvoří ji 3 rychlíkové a 4 lokální tratě. Z technického hlediska je trať Most – Postoloprty (část tratě 123) dvoukolejná a elektrifikovaná a trať Postoloprty – Žatec – Březno u Chomutova, vč. žateckého železničního uzlu jednokolejná a elektrifikovaná. Zbývající tratě na území okresu jsou jednokolejné s nezávislou trakcí.
 Z hlediska vnitrostátní rychlíkové přepravy projíždí územím lounského okresu pouze několik párů rychlíků na trase Plzeň – Podbořany – Žatec – Chomutov – Most. Provoz rychlíků na trati Praha – Kladno – Žatec – Chomutov je od „přeložení“ traťového úseku 120 z trasy Praha – Chomutov pouze na trasu Praha – Rakovník minulostí. Dnes jsou na trati v provozu pouze spěšné vlaky z Lužné u Rakovníka do Žatce. Tento druh vlaků je v provozu také o víkendech na trati z Prahy přes Kralupy nad Vltavou do Loun.
 Osobní vlaková doprava nezažívá díky svérázné dopravní politice Ústeckého kraje své právě nejlepší časy. Vždyť od roku 2006 byla zcela zastavena osobní doprava na tratích Lovosice – Most (přes Libčeves) a Kaštice – Kadaň. Na hlavní trati 160 Plzeň – Žatec v úseku Žatec – Podbořany byly zrušeny veškeré osobní vlaky a v úseku jsou tak v současné době vedeny pouze rychlíky (osobní vlaky od Plzně končí v Podbořanech). Provoz osobních vlaků na trati Lužná – Žatec byl také dost seškrtán. V rámci zavádění integrovaného dopravního systému v Ústeckém kraji byly některé úseky železnic pro krajské potřeby neoficiálně přečíslovány: úsek Most – Louny – Domoušice (trať dále pokračuje do Rakovníka) na U12, úsek Most – Postoloprty – Žatec západ na U13, úsek Deštnice (trať vede z Lužné u Rakovníka) – Žatec – Chomutov na U14, úsek Telce (trať vede z Kralup n. Vlt.) – Louny na U40 a celá trať Česká Lípa – Litoměřice – Lovosice – Libochovice – Louny – Postoloprty na U11. Traťové úseky, s jejichž dalším provozem se zřejmě nepočítá (Podbořany – Žatec a Kaštice – Kadaň) a úseky bez vyššího významu pro Ústecký kraj (Rakovník – Blatno – Lubenec – Bečov nad Teplou a Plzeň – Blatno – Kryry – Podbořany) své „krajské“ označení neobdržely.
 Autobusová doprava
 Až do roku 2006 měla autobusová doprava na lounském okrese podobný charakter jako ve většině oblastí ČR. Všechny místní autobusové linky zajišťoval podnik ČSAD Ústí nad Labem, později přejmenovaný na Dopravní podnik Ústeckého kraje. V srpnu roku 2006 však došlo k tzv. „autobusové krizi“ , kdy DPÚK v reakci na spory s krajem ohledně dotací nevyslal na své linky autobusy a kraj následovně ukončil s podnikem spolupráci a snažil se v co možná nejrychlejším termínu sehnat dopravce pro krajské autobusové linky. Po několika problémových měsících se podařilo najít pro většinu linek původně provozovaných DPÚK nové dopravce, často však i z naprosto odlišných koutů republiky (např. ZDAR ze Žďáru nad Sázavou). „Převrat“ v autobusové dopravě sice znamenal úsporu kraje a zrušení monopolu DPÚK, na druhou stranu ale přinesl snížení kvality služeb, snížení přehlednosti a spojitosti sítě autobusových linek a celkově špatnou image pro dopravní politiku kraje.
 A tak na jaře roku 2010 vypadá situace v autobusové dopravě na Lounsku přibližně následovně: asi 10 dopravců, kteří si v mnoha případech vzájemně nesmyslně konkurují (např. vysílají na stejné linky ve stejný čas své autobusy, takže často platí „kdo dřív přijde, ten dřív mele“), nepřehledná situace, kdy jsou na zastávkách vyvěšena kvanta jízdních řádů, z nichž některé jsou pouhými nic neříkajícími cáry papíru, kterými si chce Dopravní podnik Ústeckého kraje zajistit udržení licencí na linky (většinou vyšle na již neprovozovanou linku v polovině prosince, v období změn jízdních řádů, jeden autobus, „aby se neřeklo“), nejednotný ceník i nástupní zastávky ve městech. Celkově vzato lze situaci v autobusové dopravě i po třech letech od „krize“ hodnotit spíše záporně.
 Na druhé straně však zajisté došlo k ekonomickým úsporám kraje, zvýšení konkurence dopravců může přinést snížení jízdného a postupem času lze s trochou optimismu očekávat i zlepšení kvality služeb (lepší vozy, sjednocení označníků zastávek, odstranění „prázdných“ jízdních řádů, které jen matou náhodné cestující).
 Ve výčtu dopravců provozující autobusové spoje na Lounsku jsou, co se týče frekvence a významu, na předních místech Dopravní podnik Most (zajišťující obslužnost v okolí Loun – Peruc, Třebívlice, Koštice, Lenešice, Výškov); BUSMAT (provozující spoje v oblasti Žatce, Loun, Postoloprt a Domoušic) a Autobusová doprava Podbořany, která zajišťuje jako jediná dopravní obslužnost na Podbořansku a v oblastech jižně od Žatce. Mezi další dopravce patří KAVKA z Mostu, který provozuje linku Litvínov – Most – Louny – Praha; Dopravní podnik Chomutov, provozující autobusy na linkách vyjíždějících z Žatce a ČSAD Semily, který konkuruje společnosti BUSMAT na linkách do Domoušic, Ročova a Třeboce (posílá své autobusy ve stejné časy jako BUSMAT). Bývalý téměř monopolní dopravce DPÚK provozuje kromě prakticky již téměř neexistujících autobusových linek několik skutečných spojů z Prahy do Loun a z Prahy do Litvínova, linku z Žatce do Ústí nad Labem a linky městské hromadné dopravy v Lounech.
 Stav, kdy je na trhu autobusové dopravy více dopravců by měl být za normálních podmínek pro zákazníka spíše přínosem. Na severu Čech však zatím ještě zdaleka nejsou vychytány všechny mouchy. Co se týče Lounska, je například naprosto zjevné, že zatímco někde spoje očividně „přebývají“ (zvlášť, když se na jedné lince jezdí „dvojmo“), jinde naopak chybí. Příkladem může být chybějící spojení Loun s třetím největším městem okresu Podbořany a s Podbořanskem vůbec.
 Historie
 Historický vývoj okresu Louny
 Archeologické nálezy v oblasti dolního Poohří svědčí o osídlení již ve starší době kamenné. Příznivé přírodní podmínky oblasti způsobily, že právě oblast Lounska se stala starobylým jádrem českého státu. Právě v těchto končinách se již v 6. stol. usídlil slovanský kmen Lučanů. Jejich hradiště se nacházelo například i v prostoru dnešního Žatce, kde se nacházelo hlavní středisko kmene. Podle Starých pověstí českých, vycházejících částečně z Kosmovy kroniky, obýval kmen Lučanů území podél dolního toku Ohře, z čehož vyplývá, že sousedil na východě s kmenem Litoměřiců, na jihu s kmeny Čechů a na západě se Sedličany. Podle Starých pověstí českých zaniklo lucké knížectví po bájné bitvě u Turska, kdy měla přemyslovská vojska pod vedením knížete Neklana porazit lucká vojska vedená knížetem Vlastislavem. Po pádu údajného knížectví vznikla na území Lucka Žatecká župa knížectví přemyslovského.
 Z počátku 2. tisíciletí, konkrétně z roku 1004 pochází první písemná zmínka o Žatci v souvislosti s obsazením města Poláky a jejich následovným vytlačením. V tomto století jsou poprvé zmiňovány také Louny (1070), ale například také Lubenec (1056). Okolo roku 1121 vznikl u Postoloprt rozsáhlý benediktinský klášter nazývaný „Apolostolum Porta“, z roku 1256 byla založena jedna z nejstarších škol v českých zemích – v Žatci. Za vlády krále Přemysla Otakara II. začala tzv. „vnitřní kolonizace“, kdy byly řídce obydlené oblasti českého království kolonizovány Němci. To se dotklo především Žatecka a Podbořanska. V té době se stávají Louny i Žatec královskými městy a získávají mnohá privilegia. Žatec patří v té době mezi nejvýznamnější města českých zemí. Významnou roli hrál region za doby husitské revoluce, kdy se města Žatec a Louny, ještě společně se Slaným stala středisky tzv. severočeského městského svazu, jenž stál pevně na straně husitů. 10. května 1420 vydrancovala spojená vojska Žateckých, Lounských a Slánských klášter v Postoloprtech. Husitské hnutí znamenalo posílení českého živlu v celém kraji. „Národnostní“ hranice se posunula západním směrem, počet Čechů převážil počet Němců v Žatci a okolí. Koncem 15. století se na Lounsku (zejm. v oblasti Vroutku a Kryr) rozšířila morová epidemie. Jednou z památek na toto období jsou tzv. „morové kameny“ nacházející se mezi Vroutkem a Kryry, ke kterým nosili vroutečtí obyvatelům Kryr, kde epidemie vypukla, jídlo. Na počátku 16. století začal velký stavební rozkvět Loun, kdy byl uplatněn sloh pozdní gotiky. Výstavbu paradoxně urychlil i požár města v roce 1517.
 Od poloviny 16. století význam měst i celého regionu upadal, a to také v souvislosti s povstáním obyvatel proti vládě císaře Ferdinanda I. V roce 1575 byly na město povýšeny Podbořany (do té doby byly pouze poddanským městečkem). Třicetiletá válka přinesla celému regionu obrovské škody. Lounskem prošlo několik armád, mnoho vesnic i města byla zpustošena. Válka měla za následek také značný úbytek obyvatelstva, který byl kompenzován opět německým dosídlováním. A tak v oblasti Žatce a Podbořan opět převládla německá národnost. Po roce 1680 vypukly na mnoha místech českého království selské bouře. Povstání sedláků vypuklo také na Podbořansku v roce 1682. Bylo však krvavě potlačeno.
 V 18. století bylo postaveno na území okresu velké množství dnes cenných barokních památek – např. zámky v Petrohradě, v Krásném Dvoře, klášter v Ročově, aj. Za průmyslové revoluce v 19. století v oblasti dochází k rozvoji keramické výroby a dopravy. Na významných zemských stezkách vznikají přepřahací stanice, rozvíjí se pošta, ve druhé polovině století pak i železnice. V únoru 1871 se začalo jezdit z Prahy přes Lužnou a Žatec do Chomutova, v září 1872 byla dokončena trať ze Žatce do Mostu, v lednu 1873 byla zahájena železniční doprava z Loun do Zlonic, a konečně v srpnu téhož roku se rozjely poprvé vlaky z Plzně do Žatce.
 V první polovině 20. století se vlivem vzrůstající průmyslové výroby zvýšil počet obyvatel okresu na historické maximum – až na cca 127 tisíc v roce 1930. V té době však také vrcholí národnostní problémy v oblasti. Zatímco oblast kolem Loun s obcemi Cítoliby, Peruc, Lenešice nebo Panenský Týnec je tradičně česká a Češi tam tvoří naprostou převahu, obce v okolí Žatce a Podbořan (Nové Sedlo, Měcholupy, Nepomyšl, Kryry, Lubenec) jsou až z 80 % obydleny osobami německé národnosti. Přechodnou „zónou“ téměř předurčenou k dalším problémům bylo okolí Postoloprt, kde sice byla převaha Němců, ale zdaleka ne tak zřejmá jako v okolí Žatce. Po Mnichovské dohodě v září 1938 bylo Lounsko rozděleno hranicí – německé oblasti, vč. Postoloprt připadly do „Reichu“, zatímco Louny a okolí zůstaly součástí okleštěného Československa, po roce 1939 se staly součástí Protektorátu. České obyvatelstvo, žijící na území odstoupeném Německé říši, bylo vysídleno.
 Za druhé světové války byl v bažantnici v Postoloprtech zřízen koncentrační tábor, od roku 1943 využívaný pro židovské míšence z celého území Protektorátu. Právě toto místo se po osvobození v roce 1945 stalo dějištěm jednoho z největších masakrů Sudetských Němců, kteří sem byli před odsunem internováni. Masakr měli na svědomí členové tehdejších revolučních gard v čele s hodnostáři Československé armády. V bažantnici bylo postříleno nejméně 800 Němců, v další „vlně“ divokého odsunu bylo zavražděno i několik dětí. Také územím Lounska prošlo několik nacistických „pochodů smrti“, 60 obětí jednoho z nich je pochováno na hřbitově v Lubenci.
 Po roce 1945 bylo nutné vybydlené oblasti Žatecka a Podbořanska dosídlit. V rámci Československa se do těchto oblastí přestěhovalo největší množství Volyňských Čechů, nicméně stěhovali se sem i Češi z vnitrozemí (vč. občanů odsunutých v roce 1938), Slováci nebo Ukrajinci. Již po únorovém převratu z roku 1948 byla provedena reforma územní správy, jejíž součástí bylo vytvoření okresů Louny, Žatec a Podbořany. Tento stav však vydržel pouze 11 let do roku 1960, kdy byl ustanoven okres Louny v dodnes známé podobě. V období tzv. socialistické výstavby došlo ke značnému rozvoji průmyslu, zejm. v Lounech a okolí. Na venkově vznikala v průběhu 50. let násilnou kolektivizací JZD, která byla později slučována do větších, ekonomicky výhodnějších celků. Okres Louny vstoupil v období vlády jedné strany do širokého povědomí zejména díky známým povinným chmelovým brigádám, kdy celé třídy středních škol z celé republiky vyjížděly pomáhat do JZD se sklizní chmelu. Právě tematika chmelové brigády se objevuje i v prvním českém muzikálu Starci na chmelu z roku 1965. Ve všech městech okresu, zejm. v Lounech rostla velkokapacitní sídliště. V Lounech jim padlo za oběť původní, velmi hodnotné Žatecké předměstí, naopak historické jádro Žatce zůstalo díky svému „perifernímu“ postavení od demolic uchráněno. Od 70. let patřil okres Louny kvůli blízkosti Mostecké hnědouhelné pánve a všech jejích elektráren k oblastem s velmi znečištěným ovzduším.
 Po roce 1989 nastávají převratné změny – velké průmyslové závody jsou privatizovány a mnohé z nich končí. To vede ke strmému nárůstu nezaměstnanosti (v nejkrizovějším období až téměř k hranici 20 %). Omezena je také zemědělská výroba, vč. pěstování chmelu. Na druhou stranu se podstatně zlepšuje životní prostředí okresu, zvyšuje se úroveň poskytovaných služeb, zejména v oblasti obchodu. Historická centra měst i vesnice dostávají postupem času novou, přívětivější tvář. Po roce 2000 se také na Lounsku objevují zahraniční investoři, díky nimž vznikají nové průmyslové závody, a tak klesá nezaměstnanost. V rámci reformy veřejné správy zaniká postupně v roce 1990 Severočeský krajský národní výbor, v roce 2000 vzniká nový Ústecký kraj a konečně v roce 2002 je zrušen Okresní úřad v Lounech a nahrazen Městskými úřady obcí s rozšířenou působností Louny, Žatec a Podbořany. Lounský okres však i nadále zůstává územní jednotkou i obvodem mnohých jiných státních úřadů i institucí.
 Osobnosti lounského okresu
 Jan ze Žatce (1350–1414) – spisovatel a městský notář v Žatci. Narodil se v Šitboři u Poběžovic. Jeho nejznámějším dílem je filosofický spis Oráč z Čech.
 Benedikt Ried (1454–1536) – gotický architekt a stavitel pocházející z bavorského Landshutu. Je autorem Vladislavského sálu na Pražském hradě a jedné z nejvýznamnějších památek lounského okresu – Chrámu Sv. Mikuláše v Lounech. V okresním městě také zemřel.
 Václav Hájek z Libočan – český kronikář a spisovatel, významný představitel české renesanční literatury se narodil zřejmě někdy koncem 15. stol. v Libočanech u Žatce. Jeho nejvýznamnějším dílem je Kronika česká, která popisuje dějiny českého národa od příchodu na naše území do roku 1526. Přestože obsahuje mnohé neověřené či dokonce očividně fiktivní informace, jedná se o dílo velmi čtivé a slohově čisté.
 Maxmilián Hošťálek z Javořice (1564–1621) – žatecký primátor, účastník českého stavovského povstání. Za své výstupy proti budoucímu císaři Ferdinandovi II. byl popraven 21. června 1621 na Staroměstském náměstí spolu s dalšími 26 českými pány.
 Josef Mocker (1835–1899) – rodák z Cítolib vystudoval architekturu v Praze a ve Vídni. Je autorem mnohých neogotických staveb v Čechách. Jeho nejznámějšími díly jsou Chrám Sv. Ludmily na pražském nám. Míru a kostel sv. Prokopa na Žižkově. Významně se podílel na restaurování pražské Prašné brány a chrámu sv. Víta, stejně jako na novogotických úpravách hradů Karlštejn a Křivoklát.
 Jaroslav Vrchlický (1853–1912) – významný představitel české literatury národního obrození se narodil v Lounech. Studoval gymnázium ve Slaném a filozofickou fakultu v Praze. Během svého života pobýval dlouhá léta v Itálii. Svým rozsáhlým dílem se řadí do generace lumírovců. Z básnických sbírek jsou nejznámější Okna v bouři (báseň Za trochu lásky šel bych světa kraj) a Meč Damoklův. Soubor epických básní Zlomky epopeje se zamýšlí nad postupným vývojem lidstva k humanitě. Jeho nejznámější divadelní hrou je Noc na Karlštejně, která byla v roce 1973 zfilmována.
 Kamil Hilbert (1869–1933) – tento rodák z Loun se stejně jako Josef Mocker věnoval restaurátorské činnosti na našich nejvýznamnějších zejm. gotických památkách. Významně se podílel na dostavbě Chrámu Sv. Víta v Praze.
 Emil Filla (1882–1953) – rodák z Chropyně na Moravě, významný český kubistický malíř a grafik. Na sklonku svého života se zdržoval na zámku v Peruci, kde se věnoval krajinomalbě zdejšího okolí.
 Václav Hlavatý (1894–1969) – významný český matematik, narozen v Lounech. Věnoval se zejména diferenciální a algebraické geometrii. V roce 1948 emigroval do USA.
 Konstantin Biebl (1898–1951) – významný český básník, představitel surrealismu a poetismu se narodil ve Slavětíně nad Ohří. Za první světové války musel narukovat na balkánskou frontu, kde byl zraněn. Po vzniku ČSR se přátelil např. s Jiřím Wolkerem. Mezi jeho nejznámější díla patří poetistické sbírky S lodí, jež dováží čaj a kávu a pásmo Nový Ikaros. Ze surrealistické poezie je nejznámější sbírka Zrcadlo noci reagující na okupaci v roce 1939. Biebl spáchal v roce 1951 sebevraždu.
 Werner Nachtigall (1934) – německý biolog, původem ze Žatce věnující se biologické technologii.
 Petr Kotvald (1959) – známý český zpěvák, který v 80. letech tvořil s Hanou Zagorovou a Stanislavem Hložkem známé pěvecké trio. Pochází z Žatce. Jeho nejznámějším hitem je píseň Holky z naší školky, kterou nazpíval v roce 1982 společně se S. Hložkem.
 Marcela Březinová (1960) – česká jazzová a rocková zpěvačka, původem z Podbořan.
 Jan Svěrák (1965) – syn herce a scenáristy Zdeňka Svěráka se narodil v Žatci. Od počátku 90. let patří mezi nejvýznamnější české režiséry – režíroval filmy jako Obecná škola, Kolja, Tmavomodrý svět nebo Vratné lahve. Za film Kolja získal v roce 1996 Oscara v kategorii nejlepší cizojazyčný snímek.
 Kultura
 Z hlediska množství a kvality kulturních zařízení je lounský okres na velmi vysoké úrovni. Vždyť například různá divadla působí na okrese v Lounech, v Žatci a v Postoloprtech. V Lounech sídlí v pěkné funkcionalistické budově v centru města Vrchlického divadlo, budova žateckého městského divadla v klasicistním slohu se nachází ve Dvořákově ulici. V Postoloprtech provozuje divadlo městské kulturní středisko.
 Kina jsou ve většině velkých obcí okresu. V centru Loun můžeme navštívit kino Svět, v Žatci je kromě standardního kina v provozu také kino letní. Další kina jsou v Podbořanech, v Peruci, ve Vroutku a v Lubenci.
 Síť knihoven okresu je velmi hustá, téměř každá větší vesnice má svoji knihovnu. Vlastní městské knihovny mají Louny, Žatec, Podbořany a Postoloprty. Největším je Okresní knihovna v Lounech.
 Z dalších kulturních institucí jmenujme Okresní muzeum v Lounech, Muzeum K. A. Poláka a Chmelařské muzeum v Žatci, Muzeum České vesnice v Peruci a Galerii Benedikta Rejta v Lounech, jejíž součástí je pamětní síň Emila Filly na zámku v Peruci.
 Nejtradičnější kulturní akcí na Lounsku je každoroční žatecký festival Dočesná.
 Památky
 Louny – v Lounech se do dnešních dnů zachoval původní středověký půdorys města s částmi starého městského opevnění. Nejvýznamnější památkou je pozdně gotický Chrám Sv. Mikuláše vystavěný v letech 1519 – 1538 podle návrhu architekta Benedikta Rejta. Trojlodní stavba klenutá žebrovou klenbou je unikátní svou trojdílnou stanovou střechou. Druhou nejvýznamnější památkou je nádherně zachovalá Žatecká brána vybudovaná v roce 1500, ležící na západním okraji centra. Dříve uprostřed starého Žateckého předměstí, dnes uprostřed sídliště se nachází původně románský kostel sv. Petra s cenným renesančním portálem. Náměstí zdobí novorenesanční budova radnice, empírová budova okresního soudu, barokní morový sloup a pomník mistra Jana Husa z roku 1925. Cenný je také renesanční dům Daliborka sloužící dnes potřebám Okresního archivu a dům Sokolů z Mor v Pivovarské ulici, který zdobí nádherný gotický arkýř. V tomto domě dnes sídlí Okresní muzeum. Významnou barokní památkou je barokní špitál z roku 1698. Zajímavou technickou památkou města je Záplavový most, vybudovaný v údolí Ohře směrem na Dobroměřice v roce 1805 z důvodu častých povodní v údolní nivě řeky. Návštěvníka Loun jistě zaujme čistota a upravenost celého města, a tak je procházka po Lounech skutečně příjemným zážitkem.
 Žatec – ačkoliv jsou Louny na historické památky velmi bohaté, tisíciletému Žatci v tomto směru zřejmě konkurovat nemohou. Svědčí o tom i fakt, že právě Žatec byl již v roce 1961 vyhlášen ministerstvem kultury městskou památkovou rezervací. Nejvýznamnějším místem v Žatci je bezesporu hlavní náměstí Svobody, jež je lemováno řadou gotických a renesančních měšťanských domů. Dominantou náměstí i celého města je unikátní renesanční budova radnice pocházející z roku 1559. Na náměstí se nachází také cenná barokní budova děkanství s nástěnnými malbami a pozdně gotický Hošťálkův dům. Uprostřed náměstí stojí barokní sloup Nejsvětější trojice z poč. 18. stol. Dominantou Hošťálkova náměstí, což je v podstatě pokračování náměstí Svobody v prostoru za radnicí, je starobylý kostel Panny Marie, prvně připomínaný již před více než tisíci lety. Svoji dnešní podobu získal po barokní přestavbě. Pěkně zachovalé městské opevnění je další žateckou chloubou. Dodnes se zachovala Kněžská brána, Libočanská branka a Husitská bašta. Památkovou ochranu zasluhuje také starobylá budova městského pivovaru v zadní části centra, která však není v nejlepším stavu. Připomínkou bývalé židovské obce v Žatci je synagoga v Dlouhé ulici. Na rozdíl od Loun má Žatec dodnes zachovalé i starobylé části původních předměstí (ačkoliv i v Žatci bohužel leccos „zmizelo“ v období socialistické výstavby). Další výhodou Žatce je jeho nádherná malebná poloha na ostrohu nad řekou Ohří. Není proto divu, že je právě Žatec oblíbeným místem filmařů. Bohužel však město trpí méně příznivým sociálním složení města, kdy celé rodiny sociálně nepřizpůsobivých občanů obývají krásné historické budovy přímo v centru (zejm. v jeho východní části, v Dlouhé a Obloukové ulici). Zároveň je dosti patrná dlouhodobě zanedbávaná péče o památkově chráněné objekty, kterou je v současnosti třeba narychlo „dohánět“.
 Peruc – městečko Peruc je známé díky pověsti o Oldřichovi a Boženě. Tato pověst pocházející zřejmě již z 11. století se váže ke starému dubu v dnešním zámeckém parku. Kníže se svojí družinou zajel při lovu z Prahy až k Peruci. U studánky pod dubem tam spatřil krásnou selku Boženu při praní. Lov ho rázem přestal bavit, Boženu unesl do Prahy a oženil se s ní. Později se jim narodil syn Břetislav, který svoji ženu „získal“ dle pověsti podobným způsobem. Nejvýznamnější peruckou památkou je zámek, který byl vybudován na místě původního hradu v 16. stol. a přibližně o 100 let později byl barokně přestavěn. V podzámčí najdeme Boženinu studánku vyvěrající v novogotickém altánu, nedaleko níž stojí Oldřichův dub, jehož stáří se odhaduje na 1000 let. V okolí Peruce najdeme mnoho krásných přírodních partií, zejm. Debeřské údolí s Krásnou vyhlídkou.
 Krásný Dvůr – obec Krásný Dvůr se nachází poněkud stranou hlavních cest, asi 5 km severně od Podbořan při hranici s okresem Chomutov. Nejvýznamnější památkou obce je rodový zámek Černínů vystavěný v roce 1724 v barokním slohu. Zámek je charakteristický tvarem písmena U s vyvýšenou střední částí, na kterou z obou stran navazují křídla obklopující nádvoří. Zámecké interiéry jsou bohatě vybaveny cennými uměleckými sbírkami. Zámek obklopuje nádherný rozlehlý anglický park se soustavou rybníčků a drobných romantických staveb (čínský pavilon, novogotický Panův templ, aj.) Zámek je zpřístupněn veřejnosti, pořádají se zde turistické prohlídky. Jedinou nevýhodou Krásného Dvora je špatná dopravní dostupnost, proto lze jenom doporučit příjezd vlastním autem.
 Březno u Postoloprt – mezi Lounami a Postoloprty na břehu Ohře se nachází ves Březno s významným paleontologickým nalezištěm. Východně od vsi byl Okresním muzeem v Lounech vybudován archeologický skanzen představující vzhled pravěkého sídliště. Otevřen je v sezóně od května do září.
 Panenský Týnec – zemědělská obec při silnici č. 7 směrem na Slaný. V obci stával rozsáhlý klášter klarisek vypálený v roce 1420 husity a definitivně zrušený v roce 1620. Dodnes se z něj zachovaly zříceniny nedokončeného gotického kostela z 15. stol. Na náměstí barokní kostel a fara.
 Cítoliby – městečko Cítoliby jižně od Loun (v letech 1981 – 1990 bylo dokonce jejich součástí) je doslova plné cenných barokních památek. Nejvýznamnější z nich je zámek z konce 17. stol., dále kostel sv. Jakuba Většího z roku 1713 se sochařskou výzdobou M. B. Brauna, velmi pěkný morový sloup z roku 1725 a malebné náměstí.
 Slavětín nad Ohří – starobylá obec na pravém břehu Ohře, východně od Loun, rodiště básníka Konstantina Biebla. Nejvýznamnější slavětínskou památkou je původně románský kostel sv. Jakuba s nádhernými gotickými nástěnnými malbami.
 Ročov – chmelařské městečko v malebné poloze uprostřed Džbánu, jižně od Loun, založené pravděpodobně za vlády Karla IV. Dominantou Ročova je augustiniánský klášter založený v roce 1373 s barokním poutním kostelem Nanebevzetí Panny Marie vybudovaným dle projektu J. B. Santiniho a K. I. Dietzenhofera. V 18. a 19. stol. byl Ročov významným mariánským poutním místem. Obec je vhodným východištěm cest do oblasti Džbánu.
 Kounovské kamenné řady – jedno z hlavních turistických lákadel Džbánu, těsně za hranicí okresu Rakovník mezi Domoušicemi a Mutějovicemi, dobře dostupné po železniční trati Rakovník – Louny. Jedná se o 14 kamenných řad vytvořených člověkem v pravěku pravděpodobně za účelem astronomického zkoumání. Objeveny byly až v roce 1934, před tím jim nikdo nekladl vyšší pozornost.
 Raná a Oblík – dva výrazné vrcholy západní části Českého středohoří nacházející se asi 5 km severně od Loun. Vrchol Raná (457 m n. m.), tyčící se nad stejnojmennou obcí převyšuje okolní krajinu minimálně o 200 m. Hora je oblíbeným místem paraglidistů. Oblík (509 m n. m.) se nachází 2 km východně od vrcholu Rané. Čedičový kopec má tvar komolého kužele a poskytuje nádherný kruhový výhled. Oba vrcholy sopečného původu tvoří dominantu Loun při příjezdu od Prahy.
 Menhir u Drahomyšle – u vesnice Drahomyšl, na poloviční cestě mezi Žatcem a Louny, najdeme asi 2,5 m vysoký osamělý balvan zvaný Zkamenělý mnich. Váže se k němu pověst o tajné lásce mnicha a místního děvčete. Na vztah se však přišlo, oba milence načapal opat kláštera, načež mnicha zaklel v kámen a děvče bylo nařčeno z čarodějnictví a roku 1668 upáleno.
 Libočany – obec na soutoku říčky Liboc s Ohří, ze západní strany stavebně splývající s Žatcem. V obci pozdně barokní zámek z roku 1770 s dosud zachovalou starou kovárnou se zařízením. Zámek v současnosti slouží Českému úřadu zeměměřickému a katastrálnímu. Pěkný rokokový kostel Všech svatých z poloviny 18. stol. Obec je rodištěm významného českého kronikáře Václava Hájka z Libočan.
 Liščí skály u Lubence – zajímavé skalní útvary v jihozápadní výspě okresu v Malměřickém lese. Okolní lesy jsou oblíbenou rekreační oblastí, také díky slušné dopravní dostupnosti (silnice Praha – Karlovy Vary).
 Líčkov – součást obce Liběšice, asi 10 km jihovýchodně od Žatce. Václav Hájek z Libočan zde na místě původního zámku uvádí již v roce 766 hrad, s nejvyšší pravděpodobností se však jedná o smyšlený údaj, protože v ověřitelných pramenech lze zdejší tvrz dohledat až k roku 1342. Po roce 1596 byla tvrz přestavěna na barokní zámek, který byl po roce 1765 přestavěn v rokokovém stylu. Od 20. let 20. stol. na zámku pobýval akademický malíř Otakar Brázda, který objekt zrestauroval a žil v něm až do své smrti v roce 1977. Dnes je v objektu galerie jeho obrazů přístupná veřejnosti. Zámek zdobí velmi pěkná terasovitá zahrada v italském stylu.
 Petrohrad – středisková obec nedaleko od karlovarské silnice I/6 a na železniční trati Plzeň – Žatec. Zdejší původně renesanční zámek byl po třicetileté válce částečně barokně přestavěn italskými architekty. Dnes slouží jako psychiatrická léčebna, není běžnému návštěvníkovi přístupný. Okolí zámku je ozdobeno řadou barokních soch. Na Ovčím vrchu nad obcí se nachází zřícenina hradu ze 14. stol., který byl v pozdním středověku střediskem panství. K hradu se váže pověst o ukrytém pokladu. Poslední majitel Volf z Gutštejna měl totiž pouze tři dcery, které si měly majetek rozdělit. Dvě z nich využily toho, že nejmladší Marie oslepla a při dělení majetku ji ošidily, za což však byly potrestány nemocí a brzkou smrtí. Poklad tedy nakonec zůstal Marii, která se dožila vysokého věku. Před svou smrtí nechala veškeré pokladnice hradu uzamknout a hodit klíče do studny. V pověsti se praví, že se klíče zjevují na velký pátek na hladině hradní studny, ale vzít si je může pouze zbožný a slušný člověk.
 Libčeves – středisková obec pod svahy Českého středohoří v severovýchodní části okresu, dnes známá především kvůli aféře týkající se požáru skládky, která s nejvyšší pravděpodobností obsahovala odpad dovezený do ČR z Německa. Nejcennějšími památkami jsou renesanční zámek nad obcí a kostel z let 1220 – 1230 se zachovalou románskou věží.
 Nepomyšl – obec v podhůří Doupovských hor asi 7 km západně od Podbořan. Původně gotický kostel sv. Mikuláše, přestavěný v barokním slohu. Barokní zámek se zajímavým mnohoúhelníkovým půdorysem.
 Pravda u Domoušic – zřícenina hradu z 2. pol. 15. stol. v lese západně od Domoušic. V 60. letech 19. stol., za národního obrození se zde pořádaly tábory lidu. Hrad je dnes jedním z nejnavštěvovanějších míst Džbánu i přilehlého lounského Podlesí.
 Vesnické památkové zóny Stekník, Soběchleby a Výškov.
 Ochrana přírody
 Na území Lounska se nachází 2 zvláště chráněná území: CHKO České středohoří a Přírodní park Džbán.
 Správa CHKO České středohoří sídlí v Litoměřicích, což je také okres, ve kterém se největší část oblasti nachází. Z celkové výměry 1 063 km2 je součástí Lounska pouze asi 8 % výměry. CHKO zasahuje do severovýchodní části okresu a zahrnuje zejména vrcholy Oblík, Raná a okolí Libčevsi.
 Přírodní park Džbán byl vytvořen v roce 1994 a rozkládá se na území okresů Rakovník, Louny a Kladno. Rozloha parku je 416 km2. Na Lounsku zahrnuje území mezi Měcholupy, Dobříčany, Tuchořicemi, Panenským Týncem a jižní hranicí okresu.
 Seznam obcí a jejich částí
 Města jsou uvedena tučně, městyse kurzívou, části obcí .
 Bitozeves •
 Blatno •
 Blažim •
 Blšany u Loun •
 Blšany •
 Brodec •
 Břvany •
 Cítoliby •
 Čeradice •
 Černčice •
 Deštnice •
 Dobroměřice •
 Domoušice •
 Holedeč •
 Hříškov •
 Hřivice •
 Chlumčany •
 Chožov •
 Chraberce •
 Jimlín •
 Koštice •
 Kozly •
 Krásný Dvůr •
 Kryry •
 Lenešice •
 Libčeves •
 Liběšice •
 Libočany •
 Libořice •
 Lipno •
 Lišany •
 Líšťany •
 Louny •
 Lubenec •
 Měcholupy •
 Nepomyšl •
 Nová Ves •
 Nové Sedlo •
 Obora •
 Očihov •
 Opočno •
 Panenský Týnec •
 Peruc •
 Petrohrad •
 Pnětluky •
 Počedělice •
 Podbořanský Rohozec •
 Podbořany •
 Postoloprty •
 Raná •
 Ročov •
 Slavětín •
 Smolnice •
 Staňkovice •
 Toužetín •
 Tuchořice •
 Úherce •
 Velemyšleves •
 Veltěže •
 Vinařice •
 Vrbno nad Lesy •
 Vroutek •
 Vršovice •
 Výškov •
 Zálužice •
 Zbrašín •
 Žatec •
 Želkovice •
 Žerotín •
 Žiželice
 Reference
 Literatura
 Žatecko (mapa KČT č. 7), textová č.: Miroslav Tofl, ROSY Mělník 1997
 Lounsko a Džbán (mapa KČT č. 8), textová č.: Otakar Špecinger, ROSY, Mělník 2003
 Povodí Střely (mapa KČT č. 30), textová č.: Miroslav Dobrý, ROSY, Mělník 1995
 České středohoří západ (mapa KČT č. 11), textová č.: Jaroslav Srba, ROSY, Mělník 2001
 Ústecký kraj, Marek Podhorský, freytag&berndt, Praha, 2004
 České město ve středověku, František Hoffmann, Panorama, Praha 1992
 Řivnáčův průvodce po království českém, reedice z roku 1882, Baset, Praha 2001
 Související články
 Seznam katastrálních území v okrese Louny
 Seznam chráněných území v okrese Louny
 Seznam památných stromů v okrese Louny
 Seznam kulturních památek v okrese Louny
 Senátní obvod č. 6 - Louny
 Externí odkazy
 statnisprava.cz: Okres Louny
 Města a obce online: Okres Louny
 Hospodářská komora České republiky: Okres Louny
 Portál veřejné správy ČR: Okres Louny
 turistik.cz: Okres Louny – Turistické zajímavosti okresu
 http://www.czso.cz/cz/obce_d/index.htm
 http://www.czso.cz/csu/2004edicniplan.nsf/p/4128-04
 http://www.czso.cz/csu/2008edicniplan.nsf/p/1302-08
 Louny
 Okresy v Česku
 Louny


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 24.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/3
 Решение на Съда (десети състав) от 4 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Италия) — Fastweb SpA/Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
 (Дело C-100/12) (1)
 (Обществени поръчки - Директива 89/665/ЕИО - Обжалване в областта на обществените поръчки - Жалба срещу решение за възлагане на обществена поръчка, подадена от участник, чиято оферта не е приета - Жалба, обоснована с мотива, че избраната оферта не отговаря на техническите спецификации на поръчката - Насрещен иск на избрания оферент, който се основава на неспазване на някои технически спецификации на поръчката в офертата, представена от кандидата, подал тази жалба - Оферти, които, както едната, така и другата, не отговарят на техническите спецификации на поръчката - Национална съдебна практика, която налага първо да се разгледа насрещният иск и ако той е основателен, да се приеме, че главният иск е недопустим без разглеждане по същество - Съвместимост с правото на Съюза)
 2013/C 245/05
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fastweb SpA
 Ответник: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
 в присъствието на: Telecom Italia SpA, Path-Net SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Тълкуване на Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237), изменена с Директива 2007/66/ЕО (ОВ L 335, стр. 31) — Принципи на равно третиране, на недопускане на дискриминация и на защита на конкуренцията — Правило от националната съдебна практика, предвиждащо, че националният съд, сезиран с жалба за отмяна на акт за възлагане на обществена поръчка, и с насрещна жалба за оспорване на участието в тръжната процедура на оферента, който не е спечелил поръчката и който е подал главната жалба, може да разгледа главната жалба по същество единствено ако насрещната жалба не е основателна — Ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка, включваща само двама оференти, които не са подали оферти в съответствие с изискванията
 Диспозитив
 Член 1, параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че ако в производство по обжалване оферентът, на когото е възложена поръчката и който е подал насрещния иск, повдигне възражение за недопустимост, което се основава на липсата на процесуална легитимация на подалия жалбата оферент, като твърди, че офертата на последния е трябвало да бъде отхвърлена от възлагащия орган поради несъответствието ѝ на техническите спецификации, определени в условията на поръчката, тази разпоредба не допуска да се приеме, че посочената жалба е недопустима, след като преди нея е разгледано това възражение за недопустимост, без да има произнасяне по съответствието на споменатите технически спецификации както на офертата на оферента, на когото е възложена поръчката, така и на тази на оферента, подал жалбата, въз основа на която е образувано главното производство.
 (1) ОВ C 151, 26.5.2012 г.


text:
 9.2.2015
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 46/36
 Vorabentscheidungsersuchen des Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Spanien), eingereicht am 9. Dezember 2014 — Nuria Robirosa Carrera und César Romera Navales/Banco Popular Español, S.A.
 (Rechtssache C-570/14)
 (2015/C 046/42)
 Verfahrenssprache: Spanisch
 Vorlegendes Gericht
 Juzgado Mercantil de Barcelona
 Parteien des Ausgangsverfahrens
 Kläger: Nuria Robirosa Carrera und César Romera Navales
 Beklagte: Banco Popular Español, S.A.
 Vorlagefragen
 1.
 Stellt Art. 43 des spanischen Gesetzes über den Zivilprozess (Ley de Enjuiciamiento Civil), der es dem Richter verwehrt, den Parteien eine mögliche Aussetzung des Zivilverfahrens vorzuschlagen, wenn ein anderes Gericht ein Vorabentscheidungsersuchen an den Gerichtshof der Europäischen Union gerichtet hat, nicht eine klare Einschränkung von Art. 7 der Richtlinie 93/13/EWG (1) dar, der die Mitgliedstaaten verpflichtet, dafür zu sorgen, dass im Interesse der Verbraucher und der gewerbetreibenden Wettbewerber angemessene und wirksame Mittel vorhanden sind, damit der Verwendung missbräuchlicher Klauseln durch einen Gewerbetreibenden in den Verträgen, die er mit Verbrauchern schließt, ein Ende gesetzt wird?
 2.
 Stellt Art. 721.2 des spanischen Gesetzes über den Zivilprozess, der es dem Richter verwehrt, in Individualverfahren, die die Nichtigkeit einer allgemeinen Geschäftsbedingung wegen Missbräuchlichkeit zum Gegenstand haben, von Amts wegen vorläufige Maßnahmen zu erlassen oder vorzuschlagen, nicht eine klare Einschränkung von Art. 7 der Richtlinie 93/13/EWG dar, der die Mitgliedstaaten verpflichtet, dafür zu sorgen, dass im Interesse der Verbraucher und der gewerbetreibenden Wettbewerber angemessene und wirksame Mittel vorhanden sind, damit der Verwendung missbräuchlicher Klauseln durch einen Gewerbetreibenden in den Verträgen, die er mit Verbrauchern schließt, ein Ende gesetzt wird?
 3.
 Müsste die Wirkung vorläufiger Maßnahmen, die von Amts wegen oder auf Antrag einer Partei in einem Verfahren über eine Individualklage erlassen werden, nicht solange anhalten, bis eine endgültige Entscheidung in diesem Individualverfahren oder in einem sich mit der Erhebung der Individualklagen überschneidenden Sammelverfahren ergangen ist, um sicherzustellen, dass die in Art. 7 der genannten Richtlinie vorgesehenen angemessenen und wirksamen Mittel vorhanden sind?
 (1) Richtlinie 93/13/EWG des Rates vom 5. April 1993 über missbräuchliche Klauseln in Verbraucherverträgen (ABl. L 95, S. 29).


type: legislation

text:
 5.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 349/41
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1296/2014
 af 4. december 2014
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
 (2)
 Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2014.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Jerzy PLEWA
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0702 00 00
 AL
 64,0
 IL
 114,8
 MA
 91,1
 TR
 81,4
 ZZ
 87,8
 0707 00 05
 AL
 53,8
 JO
 258,6
 MA
 170,1
 TR
 135,4
 ZZ
 154,5
 0709 93 10
 MA
 67,9
 TR
 128,2
 ZZ
 98,1
 0805 10 20
 AR
 35,3
 SZ
 34,3
 TR
 74,4
 UY
 32,9
 ZA
 54,7
 ZW
 33,1
 ZZ
 44,1
 0805 20 10
 MA
 73,2
 ZZ
 73,2
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 IL
 113,7
 JM
 168,3
 TR
 76,0
 ZZ
 119,3
 0805 50 10
 AL
 64,4
 TR
 76,5
 ZZ
 70,5
 0808 10 80
 BA
 32,4
 BR
 53,8
 CA
 134,8
 CL
 78,6
 MK
 38,0
 NZ
 96,9
 US
 94,8
 ZZ
 75,6
 0808 30 90
 CN
 81,0
 TR
 174,9
 ZZ
 128,0
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


text:
 1.8.2015
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 206/12
 REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2015/1325 DEL CONSIGLIO
 del 31 luglio 2015
 che attua l'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 2580/2001, relativo a misure restrittive specifiche, contro determinate persone ed entità, destinate a combattere il terrorismo, e che abroga il regolamento di esecuzione (UE) 2015/513
 IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
 visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
 visto il regolamento (CE) n. 2580/2001 del Consiglio, del 27 dicembre 2001, relativo a misure restrittive specifiche, contro determinate persone e entità, destinate a combattere il terrorismo (1), in particolare l'articolo 2, paragrafo 3,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il 26 marzo 2015 il Consiglio ha adottato il regolamento di esecuzione (UE) 2015/513 (2) che attua l'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 2580/2001 stabilendo un elenco aggiornato delle persone, dei gruppi e delle entità a cui si applica il regolamento (CE) n. 2580/2001 («elenco»).
 (2)
 Il Consiglio ha fornito alla totalità delle persone, dei gruppi e delle entità, ove praticamente possibile, la motivazione del loro inserimento nell'elenco.
 (3)
 Mediante avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, il Consiglio ha informato le persone, i gruppi e le entità figuranti nell'elenco di avere deciso di mantenerli nell'elenco stesso. Il Consiglio ha altresì informato le persone, i gruppi e le entità in questione della possibilità di presentare una richiesta volta ad ottenere le motivazioni del Consiglio per il loro inserimento nell'elenco, laddove tale motivazione non fosse già stata loro comunicata.
 (4)
 Il Consiglio ha riesaminato l'elenco, come prescritto dall'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 2580/2001. In tale sede il Consiglio ha tenuto conto delle osservazioni presentate dagli interessati e delle informazioni aggiornate ricevute dalle autorità nazionali competenti in merito allo status delle persone ed entità inserite nell'elenco a livello nazionale.
 (5)
 Il Consiglio ha constatato che autorità competenti di cui all'articolo 1, paragrafo 4, della posizione comune 2001/931/PESC (3) hanno assunto decisioni nei riguardi di tutte le persone, tutti i gruppi e tutte le entità presenti nell'elenco dalle quali risulta che questi sono stati coinvolti in atti terroristici, ai sensi dell'articolo 1, paragrafi 2 e 3, di tale posizione comune. Il Consiglio ha altresì concluso che le persone, i gruppi e le entità cui si applicano gli articoli 2, 3 e 4 della posizione comune 2001/931/PESC dovrebbero continuare a essere soggetti alle misure restrittive specifiche previste nel regolamento (CE) n. 2580/2001.
 (6)
 È opportuno aggiornare di conseguenza l'elenco e abrogare il regolamento di esecuzione (UE) 2015/513,
 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
 Articolo 1
 L'elenco di cui all'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 2580/2001 figura nell'allegato del presente regolamento.
 Articolo 2
 Il regolamento di esecuzione (UE) 2015/513 è abrogato.
 Articolo 3
 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
 Fatto a Bruxelles, il 31 luglio 2015
 Per il Consiglio
 Il presidente
 J. ASSELBORN
 (1) GU L 344 del 28.12.2001, pag. 70.
 (2) Regolamento di esecuzione (UE) 2015/513 del Consiglio, del 26 marzo 2015, che attua l'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 2580/2001, relativo a misure restrittive specifiche, contro determinate persone ed entità, destinate a combattere il terrorismo, e che abroga il regolamento di esecuzione (UE) n. 790/2014 (GU L 82 del 27.3.2015, pag. 1).
 (3) Posizione comune 2001/931/PESC del Consiglio, del 27 dicembre 2001, relativa all'applicazione di misure specifiche per la lotta al terrorismo (GU L 344 del 28.12.2001, pag. 93).
 ALLEGATO
 ELENCO DELLE PERSONE, DEI GRUPPI E DELLE ENTITÀ DI CUI ALL'ARTICOLO 1
 I. PERSONE
 1.
 ABDOLLAHI Hamed (alias Mustafa Abdullahi), nato l'11.8.1960 in Iran. Passaporto: D9004878.
 2.
 AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, nato a Al Ihsa (Arabia saudita), cittadinanza saudita.
 3.
 AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, nato il 16.10.1966 a Tarut (Arabia saudita), cittadinanza saudita.
 4.
 ARBABSIAR Manssor (alias Mansour Arbabsiar), nato il 6 o il 15.3.1955 in Iran. Cittadinanza iraniana e USA. Passaporto: C2002515 (iraniano); passaporto: 477845448 (USA). Documento d'identità nazionale n.: 07442833, data di scadenza 15 marzo 2016 (patente di guida USA).
 5.
 BOUYERI, Mohammed (alias Abu ZUBAIR; alias SOBIAR; alias Abu ZOUBAIR), nato l'8.3.1978 ad Amsterdam (Paesi Bassi) — membro dell'«Hofstadgroep».
 6.
 IZZ-AL-DIN, Hasan (alias GARBAYA, Ahmed, alias SA-ID, alias SALWWAN, Samir), Libano, nato nel 1963 in Libano, cittadinanza libanese.
 7.
 MOHAMMED, Khalid Shaikh (alias ALI, Salem, alias BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, alias HENIN, Ashraf Refaat Nabith, alias WADOOD, Khalid Adbul), nato il 14.4.1965 oppure l'1.3.1964 in Pakistan, passaporto n. 488555.
 8.
 SHAHLAI Abdul Reza (alias Abdol Reza Shalài, alias Abd-al Reza Shalai, alias Abdorreza Shahlai, alias Abdolreza Shahlài, alias Abdul-Reza Shahlaee, alias Hajj Yusef, alias Haji Yusif, alias Hajji Yasir, alias Hajji Yusif, alias Yusuf Abu-al-Karkh), nato all'incirca nel 1957 in Iran. Indirizzi: 1) Kermanshah, Iran; 2) base militare di Mehran, provincia di Ilam, Iran.
 9.
 SHAKURI Ali Gholam, nato all'incirca nel 1965 a Teheran, Iran.
 10.
 SOLEIMANI Qasem (alias Ghasem Soleymani, alias Qasmi Sulayman, alias Qasem Soleymani, alias Qasem Solaimani, alias Qasem Salimani, alias Qasem Solemani, alias Qasem Sulaimani, alias Qasem Sulemani), nato l'11.3.1957 in Iran. Cittadino iraniano. Passaporto: 008827 (passaporto diplomatico iraniano), rilasciato nel 1999. Titolo: Maggiore Generale.
 II. GRUPPI ED ENTITÀ
 1.
 «Organizzazione Abu Nidal» — «ANO» (alias «Consiglio rivoluzionario Fatah», alias «Brigate rivoluzionarie arabe», alias «Settembre nero», alias «Organizzazione rivoluzionaria dei musulmani socialisti»).
 2.
 «Brigata dei martiri di Al-Aqsa».
 3.
 «Al-Aqsa e.V.».
 4.
 «Babbar Khalsa».
 5.
 «Partito comunista delle Filippine», incluso «New People's Army» — «NPA» («Nuovo esercito popolare»), Filippine.
 6.
 «Gamàa al-Islamiyya» (alias «Al-Gamàa al-Islamiyya») («Islamic Group» — «IG»).
 7.
 «İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi» — «IBDA-C» («Fronte islamico dei combattenti del grande oriente»).
 8.
 «Hamas» (incluso «Hamas-Izz al-Din al-Qassem»).
 9.
 «Ala militare di Hezbollah» («Hizballah Military Wing») [alias «Hezbollah Military Wing», alias «Hizbullah Military Wing», alias «Hizbollah Military Wing», alias «Hezballah Military Wing», alias «Hisbollah Military Wing», alias «Hizbùllah Military Wing», alias «Hizb Allah Military Wing», alias «Consiglio della Jihad» (e tutte le unità che dipendono da essa, compresa l'Organizzazione per la sicurezza esterna)].
 10.
 «Hizbul Mujahideen» — «HM».
 11.
 «Hofstadgroep».
 12.
 «International Sikh Youth Federation» — «ISYF» (Federazione giovanile internazionale Sikh).
 13.
 «Khalistan Zindabad Force» — «KZF».
 14.
 «Partito dei lavoratori del Kurdistan» — «PKK» (alias «KADEK», alias «KONGRA-GEL»).
 15.
 «Tigri per la liberazione della patria Tamil» — «LTTE».
 16.
 «Ejército de Liberación Nacional» («Esercito di Liberazione Nazionale»).
 17.
 «Jihad islamica palestinese» — «PIJ».
 18.
 «Fronte popolare di liberazione della Palestina» — «PFLP».
 19.
 «Fronte popolare di liberazione della Palestina — Comando generale» (alias «Comando generale del PFLP»).
 20.
 «Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia» — «FARC» («Forze armate rivoluzionarie della Colombia»).
 21.
 «Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi» — «DHKP/C» [alias «Devrimci Sol» («Sinistra rivoluzionaria»), alias «Dev Sol» («Esercito/Fronte/Partito rivoluzionario popolare di liberazione»)].
 22.
 «Sendero Luminoso» — «SL» («Sentiero luminoso»).
 23.
 «Teyrbazen Azadiya Kurdistan» — «TAK» [alias «Kurdistan Freedom Falcons», alias «Kurdistan Freedom Hawks» («Falchi per la libertà del Kurdistan»)].


text:
 16.5.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 198/5
 Breithiúnas na Cúirte (an dara dlísheomra) an 24 Márta 2022 (tarchur chun réamhrialú ó Oberlandesgericht Wien – an Ostair) – Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH v Strato AG
 (Cás C-433/20) (1)
 (Tarchur chun réamhrialú - Gnéithe áirithe de chóipcheart agus de chearta gaolmhara a chomhchuibhiú sa tsochaí faisnéise - Treoir 2001/29/CE - Airteagal 2 - Atáirgeadh - Airteagal 5(2)(b) - Eisceacht maidir le cóipeáil phríobhaideach - Coincheap na “meáin uile” - Freastalaithe de chuid tríú páirtithe arna gcur ar fáil do dhaoine nádúrtha le haghaidh úsáide príobháidí - Cúiteamh cóir - Reachtaíocht náisiúnta nach gcuirtear soláthraithe seirbhísí néalríomhaireachta faoi réir an tobhaigh ar chóipeáil phríobháideach leis)
 (2022/C 198/07)
 Teanga an cháis: an Ghearmáinis
 An Chúirt a rinne an tarchur
 Oberlandesgericht Wien
 Páirtithe sna príomhimeachtaí
 Iarratasóir: Austro-Mechana Gesellschaft zur Wahrnehmung mechanisch-musikalischer Urheberrechte Gesellschaft mbH
 Cosantóir: Strato AG
 An chuid oibríochtúil
 1)
 Ní mór Airteagal 5(2)(b) de Threoir 2001/29/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 22 Bealtaine 2001 maidir le gnéithe áirithe de chóipcheart agus de chearta gaolmhara a chomhchuibhiú sa tsochaí faisnéise a léirmhíniú sa chaoi is go gcuimsítear leis an bhfrása “atáirgthe a dhéantar ar na meáin uile” dá dtagraítear san fhoráil sin, cóipeanna cúltaca a dhéantar, chun críocha príobháideacha, de shaothair atá faoi chosaint cóipchirt ar fhreastalaí ina gcuireann soláthraí na seirbhíse néalríomhaireachta spás stórála ar fáil d'úsáideoir.
 2)
 Ní mór Airteagal 5(2)(b) de Threoir 2001/29 a léirmhíniú sa chaoi nach gcuirtear cosc leis ar reachtaíocht náisiúnta lena dtrasuitear an eisceacht dá dtagraítear san fhoráil sin, ar dá réir nach bhfuil sé d’oibleagáid ar sholáthraithe seirbhísí stórála néalríomhaireachta cúiteamh cóir a íoc as cóipeanna cúltaca, de shaothair atá faoi chosaint cóipchirt, atá déanta ag daoine nádúrtha, arb úsáideoirí na seirbhísí sin iad, chun críocha úsáide príobháidí, nach críocha tráchtála iad go díreach nó go hindíreach, a mhéid a fhoráiltear leis an Rialachán sin go n-íocfar cúiteamh cóir chun sochair shealbhóirí na gceart.
 (1) IO C 414 30.11.2020