type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 6.8.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 232/14
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) 11. mája 2011 — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság, Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe/Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
 (Vec C-218/11)
 2011/C 232/23
 Jazyk konania: maďarčina
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Fővárosi Ítélőtábla
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Žalobkyne: Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig), Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe
 Žalovaná: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
 Vedľajší účastníci: Vegyépszer Építő és Szerelő Zrt., MÁVÉPCELL Kft.
 Prejudiciálne otázky
 1.
 Možno pravidlo, podľa ktorého sa minimálna úroveň spôsobilosti stanovená v článku 44 ods. 2 smernice 2004/18/ES (1) vyžaduje v súlade s článkom 47 ods. 1 písm. b) tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávatelia majú právo viazať minimálnu úroveň spôsobilosti na jediný ukazovateľ účtovného dokumentu (súvahu), ktorý si vybrali na účely preukázania ekonomickej a finančnej spôsobilosti?
 2.
 V prípade kladnej odpovede na prvú otázku sa tento súd ďalej pýta, či požiadavka súladu stanovená v uvedenom článku 44 ods. 2 smernice je splnená údajom (vyplývajúcim z účtovného obdobia), zvoleným na účely posúdenia minimálnej úrovne spôsobilosti, ktorý má rôzny obsah v závislosti od účtovných predpisov konkrétneho členského štátu.
 3.
 Postačuje na odstránenie rozdielov, ktoré medzi členskými štátmi nepochybne existujú, ak obstarávateľ okrem dokumentov zvolených na účely preukázania ekonomickej a finančnej spôsobilosti tiež zaručí možnosť spoliehať sa na využitie externých kapacít (článok 47 ods. 3) alebo k splneniu požiadavky súladu vo vzťahu ku všetkým dokumentom určeným obstarávateľom, musí tento obstarávateľ zaručiť, aby bolo túto spôsobilosť možné preukázať iným spôsobom (článok 47 ods. 5)?
 (1) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/07, s. 132).


type: contracts

text:
5 . 2. 75 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 32/ 11
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers Børnefond
 (UNICEF) om levering af skummetmælkspulver som fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side,
 DE FORENEDE NATIONERS BØRNEFOND (UNICEF)
 på den anden side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede
 udpeget:
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 DE FORENEDE NATIONERS BØRNEFOND ( UNICEF):
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel I Artikel IV
 Det europæiske økonomiske Fællesskab, herefter Fællesskabets og modtagerorganisationens forpligtel
 benævnt » Fællesskabet«, leverer som gave til De for ser og ansvar navnlig vedrørende levering og overta
 enede Nationers Børnefond (UNICEF), herefter gelse enten cif eller » franco grænse« er fastlagt i bi
 benævnt » modtagerorganisationen «, 2 250 tons laget, som udgør en integrerende del af denne aftale.
 skummetmælkspulver.
 II Artikel V
 Specifikationer og emballering af varerne aftales mel
 lem modtagerorganisationen og Fællesskabet. Modtagerorganisationen påtager sig at sikre, at alle
 foranstaltninger, der er nødvendige for transporten
 af varerne fra leveringsstedet til fordelingsstederne,
 Artikel III træffes af modtagerorganisationen selv eller af rege
 ringen i det land, hvor fordelingen skal finde sted. I
 tilfælde af tab af andre årsager end krigshandlinger
 Modtagerorganisationen forpligter sig til at anvende forpligter modtagerorganisationen sig til at sikre er
 de som hjælp modtagne varer til konsumformål og til statning af varerne for at genoprette Fællesskabets bi
 at uddele dem gratis til befolkningsgrupper, som om drag.
 fattes af dens hjælpeprogram, idet enhver sådan ak
 tion på forhånd skal godkendes af Fællesskabet.
 Leveringerne sker efter de af Fællesskabet godkendte Artikel VI
 retningslinjer.
 For nødaktioner, der ikke omfatter over 100 tons Modtagerorganisationen forpligter sig til at holde
 skummetmælkspulver skal Fællesskabets godkendelse Fællesskabet underrettet om gennemførelsen af denne
 gives på den kortest mulige tid efter modtagelsen af aftale. I denne forbindelse meddeler den Fællesskabet
 anmodningen. følgende oplysninger :
 ---pagebreak--- Nr. L 32/ 12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5 . 2. 75
 1 . senest 30 dage efter ankomsten af hver forsendel Artikel VIII
 se til leveringsstedet : sted og dato for leveringen,
 de leverede varers art, mængde og kvalitet, datoen I tilfælde af nye omstændigheder, træffer de kontra
 for slutningen af denne levering; herende parter sammen beslutning om eventuelle
 ændringer af aftalen.
 2. en måned efter den endelige slutning af leverin
 gerne og derefter hver fjerde måned indtil de som I sådanne tilfælde og i tilfælde, som ikke omfatter
 hjælp modtagne varer er fuldstændig opbrugt; de over 100 tons skummetmælkspulver, skal Fællesska
 fordelte mængder, modtagernes antal og art samt bets godkendelse gives inden for den kortest mulige
 fordelingssteder, -tempo og -måde. tidsfrist efter modtagelsen af anmodningen.
 Artikel VII Artikel IX
 På begæring af en af de kontraherende parter rådfø Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk,
 rer disse sig med hinanden om alle spørgsmål vedrø engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, og
 rende anvendelsen af denne aftale. hver af disse tekster har samme gyldighed.
 BILAG
 Nærmer« bestemmelser om levering og overtagelse
 Artikel 1 havnen og, såfremt levering sker »franco grænse«,
 grænsestationen og de transportmåder, der benyttes til at
 Levering har fundet sted og risikoen overgår fra Fælles bringe varerne frem hertil.
 skabet til modtagerorganisationen:
 — ved levering cif, når varerne faktisk er anbragt på
 kajen eller i givet fald i lægter; Artikel 5
 — ved levering »franco grænse« i bestemmelseslandet, I tilfælde af levering cif underretter Fælleskabet modtager
 når varerne faktisk når grænsestationen.
 organisationen om skibets forventede ankomstdato til
 lossehavnen senest 10 dage forud for denne dato. Fælles
 Artikel 2 skabet skal i certepartiet indføje en klausul, som forpligter
 kaptajnen til at underrette modtageren senest 72 timer
 Modtagerorganisationen bærer alle omkostninger ved le før datoen for skibets forventede ankomst til havnen.
 veringen, herunder omkostninger ved modtagelsen af va
 rerne samt i tilfælde af levering » franco grænse« udgifter
 I tilfælde af levering »franco grænse« underretter Fælles
 ne til losning.
 skabet uopholdeligt modtagerorganisationen om varernes
 Artikel 3
 ankomstdato til lossehavnen og under alle omstændighe
 der mindst 10 dage forud om den forventede ankomstda
 to til grænsestationen.
 I tilfælde af levering cif skal overliggepenge i lossehavnen,
 som skyldes forsinkelser, der kan tilskrives modtagerorga
 nisationen, udredes af denne. Størrelsen af overliggepenge
 Artikel 6
 og de nærmere bestemmelser herfor, der er fastsat i den
 kontrakt, som indgås mellem den i artikel 6 omhandlede
 befuldmægtigede for Fællesskabet og fragtføreren, skal Til gennemførelse af bestemmelserne i dette bilag udpe
 forinden være aftalt af denne og modtagerorganisationens ger Fællesskabet en befuldmægtiget, hvis navn og adresse
 i samme artikel omhandlede befuldmægtigede. det i god tid meddeler modtagerorganisationen.
 Modtagerorganisationen udpeger for hvert leveringssted
 I tilfælde af levering »franco grænse« skal alle omkost en befuldmægtiget til overtagelsen, hvis navn og adresse
 ninger ved forsinkelse af overtagelsen af varerne, som den meddeler Fællesskabet forud for aftalens gennemfø
 kan tilskrives modtagerorganisationen, udredes af denne. relse.
 Artikel 4 Artikel 7
 Fællesskabet skal så snart som muligt underrette modtager Ved leveringen af varerne giver modtagerorganisationen
 organisationen om skibets navn, datoen for lastningen, eller dennes befuldmægtigede et modtagelsesbevis for de
 mængden og kvaliteten af varerne ved lastningen, losse omhandlede mængder til Fællesskabets befuldmægtigede.


text:
 26.4.2008
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea
 C 107/37
 Rikors ippreżentat fl-20 ta' Frar 2008 — KUKA Roboter vs L-UASI (Trade mark ikkulurita Oranġjo)
 (Kawża T-97/08)
 (2008/C 107/63)
 Lingwa tal-kawża: Il-Ġermaniż
 Partijiet
 Rikorrenti: KUKA Roboter GmbH (Augsburg, Il-Ġermanja) (rappreżentant: A. Kohn, Rechtsanwalt)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni)
 Talbiet tar-rikorrenti
 —
 Tannulla d-deċiżjoni tal-konvenut permezz tar-Raba' Bord ta' l-Appell ta' l-14 ta' Diċembru 2007 fil-każ R 1572/2007-4;
 —
 tikkundanna lill-konvenut għall-ispejjeż.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Trade mark Komunitarja kkonċernata: trade mark mingħajr kontorn ta' kulur oranġjo għal prodotti fil-klassi 7 (applikazzjoni għal reġistrazzjoni Nru 4 607 801).
 Deċiżjoni ta' l-eżaminatur: ċaħda ta' l-applikazzjoni għal reġistrazzjoni.
 Deċiżjoni tal-Bord ta' l-Appell: ċaħda ta' l-appell.
 Motivi invokati:
 —
 ksur ta' l-Artikolu 28 KE, billi permezz tad-deċiżjoni kkontestata ġiet applikata miżura b'effett ekwivalenti għal restrizzjoni kwantitattiva.
 —
 ksur ta' l-Artikolu 7(1)(b) tar-Regolament (KE) Nru 40/94 (1), billi t-trade mark li għaliha saret applikazzjoni għandha karattru distintiv.
 —
 ksur ta' l-Artikoli 73 u 74 tar-Regolament Nru 40/94, billi d-deċiżjoni kkontestata mhijiex motivata jew mhijiex motivata biżżejjed, u billi dan il-fatt ma ġiex aċċertat biżżejjed.
 —
 abbuż ta' poter, billi l-konvenut ikkunsidra evalwazzjonijiet mhux rilevanti, dwar il-prinċipju ta' disponibbiltà, sabiex jimmotiva d-deċiżjoni kkontestata.
 (1) Ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 40/94, ta' l-20 ta' Diċembru 1993, dwar it-trade mark Komunitarja (ĠU L 11, 1994, p. 1).


type: wikipedia

text:
Nāḩiyat an Nashābīyah (arabiska: ناحية النشابية) är ett subdistrikt i Syrien. Det ligger i provinsen Rif Dimashq, i den sydvästra delen av landet, km öster om huvudstaden Damaskus.
 Trakten runt Nāḩiyat an Nashābīyah är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Runt Nāḩiyat an Nashābīyah är det ganska tätbefolkat, med invånare per kvadratkilometer. Ett kallt stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är °C. Den varmaste månaden är juni, då medeltemperaturen är °C, och den kallaste är december, med °C. Genomsnittlig årsnederbörd är millimeter. Den regnigaste månaden är januari, med i genomsnitt mm nederbörd, och den torraste är juni, med mm nederbörd.
 Källor
 Indelningar i Rif Dimashq


type: other

text:
1. La confessione di Jack
 Nel luglio scorso l’Economist ha ospitato una interessante polemica. In risposta ad un editoriale molto severo nei confronti della “Costituzione” europea appena approvata dai rappresentanti dei 25 Stati membri dell’Unione Europea, il ministro degli esteri britannico Jack Straw ha preso a sua volta carta e penna. E ha messo nero su bianco i motivi per i quali a suo avviso non è il caso di attaccare questo Trattato [i]. Ecco i principali.
 Primo: “con la Costituzione finisce nel dimenticatoio ogni presunzione che l’Unione Europea sia un superstato federale”. Sono gli Stati che le “conferiscono competenze (poteri) per conseguire obiettivi che hanno in comune”. Le competenze non conferite restano quindi nazionali. Tant’è vero che “per la prima volta è anche delineata una procedura attraverso cui ogni Stato membro può uscire dall’Unione”.
 Secondo. “La reputazione dell’Unione Europea ha sofferto in passato per il fatto che l’uso e il trasferimento dei poteri sono apparsi come un percorso irreversibile. Nella Costituzione ci sono innovazioni che lo rendono reversibile. Alcune competenze condivise (o parte di esse) possono essere ritrasferite agli Stati membri (art. 11). Ed ai parlamenti nazionali è attribuito il compito di accertare la compatibilità [dei poteri esercitati a livello Comunitario] con il principio di sussidiarietà” (secondo il quale all’Unione spettano soltanto compiti che non possano essere efficacemente svolti dagli Stati membri). “In base alle nuove disposizioni tutte le proposte di legge comunitarie debbono essere notificate singolarmente a tutti i parlamenti nazionali, che hanno sei settimane di tempo per esprimere il loro parere. Se un terzo dei parlamenti solleva obiezioni, la Commissione deve ‘rivedere’ la proposta”.
 Terzo: la creazione di un Presidente del Consiglio europeo (il consesso dei Capi del governo degli Stati membri), che resta in carica ben oltre i 6 mesi previsti dalla rotazione tra Capi di governo sinora in vigore. Questo, dice Straw, significa “restituire potere agli Stati membri”. Si tratta infatti di una Presidenza che va ad affiancarsi a quella del Presidente della Commissione: in tal modo viene enfatizzata l’importanza della concertazione tra gli Stati membri e diminuita quella della Commissione Europea. E Straw può rivendicare che “si tratta di una proposta britannica”, e che essa è passata.
 E veniamo così al quarto e ultimo argomento: “degli 80 blocchi di emendamenti al testo della Costituzione sui quali la conferenza intergovernativa ha trovato l’intesa, 39 erano stati proposti dalla Gran Bretagna. Abbiamo raggiunto ogni singolo obiettivo che ci eravamo proposti nel libro bianco dello scorso settembre” [1].
 Come è noto, Jack Straw è un bugiardo. Al pari del premier inglese Blair (nonché ex-illustre esponente del defunto “Ulivo mondiale” caro ai vaneggiamenti di D’Alema e Amato), ha raccontato ai suoi connazionali e al mondo intero un mucchio di bugie: a cominciare dalle presunte “armi di distruzione di massa” in possesso di Saddam che avrebbero minacciato “entro 45 minuti” la Gran Bretagna. Questa volta, però, non mente. Ha perfettamente ragione a sostenere che la “Costituzione” europea contiene le cose viste sopra. E dice il vero anche quando sostiene che la Gran Bretagna ha ottenuto tutto quanto si prefiggeva. Precisamente per questi motivi la “Costituzione” europea va valutata molto negativamente.
 2. Le “incompetenze” dell’Unione
 Abbiamo detto che Jack lo Squartatore (ci si consentirà di chiamarlo così in omaggio alle “gesta” in Irak dei soldati di Sua Maestà, ed alle sue stesse prodezze a Bruxelles) questa volta ha detto il vero. E in effetti ha detto la verità. Però non tutta la verità (suvvia, adesso non esageriamo con le pretese!). Ad esempio, non ha detto ai lettori dell’Economist su cosa vertessero i 39 emendamenti alla bozza di Costituzione sui quali il governo inglese ha tanto insistito da condizionare ad essi la propria adesione alla Costituzione stessa. Che i lettori dell’Economist restino nell’ignoranza a questo riguardo, non è un gran problema. È invece utile che i lavoratori che leggono Proteo queste cose le sappiano. Perché li riguardano direttamente.
 Proviamo quindi a ripercorrere le prime parti della “Costituzione”, fermandoci in particolare sui cambiamenti apportati nella stesura finale rispetto a quella (già deprimente) del giugno 2003.
 “L’Unione si adopera per lo sviluppo sostenibile dell’Europa, basato su una crescita economica equilibrata e sulla stabilità dei prezzi, su un’economia sociale di mercato fortemente competitiva, che mira alla piena occupazione e al progresso sociale, e su un elevato livello di tutela e di miglioramento della qualità dell’ambiente” (Art. I-3, § 3). Si può notare che l’obiettivo della lotta all’inflazione, ossessione dei banchieri centrali dell’ex area del marco, è costituzionalizzato, e addirittura inserito prima dell’intenzione di giungere alla “piena occupazione” (senza peraltro accennare alla qualità dell’occupazione stessa) [2].
 Del resto, per capire con quale serietà l’Unione Europea intende battersi per l’occupazione, basta prendere l’art. I-11, § 3. Nella prima versione esso recitava come segue: “L’Unione ha competenza per promuovere le politiche economiche e dell’occupazione degli Stati membri e assicurarne il coordinamento”. Dopo le coltellate di Jack lo Squartatore è diventato: “gli Stati membri coordinano le loro politiche economiche e dell’occupazione secondo le modalità esposte nella parte III [del Trattato], per la definizione delle quali l’Unione dispone di una competenza”; per chi non avesse capito l’antifona, provvede il § 5 dello stesso articolo: “gli atti giuridici obbligatori dell’Unione adottati sulla base delle disposizioni della parte III... non possono comportare l’armonizzazione delle disposizioni legislative e regolamentari degli Stati membri”.
 In questo modo all’interno del Trattato si determina una fondamentale asimmetria tra diversi aspetti della politica economica. Dove gli aspetti che sono lasciati alla discrezione dei diversi Stati membri sono, guarda caso, proprio quelli che riguardano la politica sociale e dell’impiego. È in assoluto la soluzione peggiore.
 Infatti, da un lato l’Unione ha una “competenza esclusiva” (ossia sottratta agli Stati membri) per quanto riguarda “l’unione doganale, le regole della concorrenza necessarie al funzionamento del mercato interno, la politica monetaria dei Paesi che hanno adottato l’euro, la politica commerciale comune” (art. I-12). Non ha invece competenza esclusiva sulla politica sociale. Questo in concreto significa che nessuno Stato membro può mettere dei dazi all’importazione per colpire la concorrenza dei prodotti di altri Paesi dell’Unione; ogni Stato membro può invece far sì che le proprie imprese abbassino gli standard di protezione dei lavoratori per abbassare i costi e colpire la concorrenza dei prodotti di altri Paesi dell’Unione [3]. Bello, no?
 3. La Carta (straccia) dei diritti
 L’argomento principe dei sostenitori della progressività della “Carta costituzionale” europea è rappresentato dalla “Carta dei diritti fondamentali dell’Unione”. Stipulata per la prima volta a Nizza, essa è ora per la prima volta inserita a pieno titolo in un Trattato. A parte alcune curiose particolarità (come l’affiancamento del concetto di “libertà” a quello di “sicurezza” - ma è il segno dei tempi...) [4], è sicuramente un testo garbato e ben scritto. Contiene articoli che saremmo lieti di vedere applicati nel nostro Paese (“la libertà dei media e il loro pluralismo sono rispettati”: art. II-11, § 2), articoli di contenuto prevedibile (“è riconosciuta la libertà d’impresa”, art. II-16), altri di contenuto piuttosto enigmatico (come il “diritto di sposarsi” di cui all’art. II-9), ed altri - infine - decisamente più interessanti: la libertà di associazione in campo politico e sindacale (art. II-12), il diritto all’istruzione e alla formazione professionale e continua (art. II-14), il divieto della discriminazione fondata sulla cittadinanza (art. II-21), il diritto dei lavoratori all’informazione e alla consultazione nell’ambito dell’impresa (art. II-27), il diritto di sciopero (art. II-28), il diritto a condizioni di lavoro giuste ed eque (art. II-31), il divieto del lavoro minorile (art. II-32), il diritto alla sicurezza sociale e all’assistenza sociale (art. II-34), nonché alla protezione della salute (art. II-35). Il bello, ci dicono gli estimatori della “Costituzione”, è che questi enunciati così attraenti sono ora costituzionalizzati e resi vincolanti!
 Purtroppo, però, le cose non stanno così. E per diversi motivi. Intanto, anche in questo caso è intervenuto Jack lo Squartatore. Non pesantemente, a dire il vero: la Carta è stata infatti inserita nel Trattato senza mutamenti di contenuto. La qual cosa impensieriva non poco il governo inglese, preoccupato che i diritti in essa contenuta potessero “creare nuovi diritti” o addirittura (orrore!) essere utilizzati “per rovesciare le riforme del mercato del lavoro dell’èra Thatcher” [i]. Detto fatto. Una volta constatato che era impossibile bloccare l’inserimento nel trattato di questa “Carta”, Jack si è adoperato per privare tale inserimento di ogni efficacia. Lo ha fatto in due tappe: in primo luogo, imponendo una dichiarazione “a carattere esplicativo” secondo cui la carta dei diritti si applica “agli Stati membri solo nella misura in cui essi stanno applicando leggi dell’Unione”. In secondo luogo, facendo inserire nell’art. II-52 un paragrafo aggiuntivo (il § 7): “i giudici dell’Unione e degli Stati membri tengono nel debito conto le spiegazioni elaborate al fine di fornire orientamenti per l’interpretazione della Carta dei diritti fondamentali” [5]. Ecco fatto: ora, dal momento che “la Carta sarà interpretata dai giudici dell’Unione e degli Stati membri alla luce delle spiegazioni elaborate sotto l’autorità del Presidium della Convenzione che ha redatto la Carta e aggiornate sotto la responsabilità del Presidium della Convenzione europea” (Preambolo alla parte II del Trattato), sarà facile rendere praticamente inefficaci molti dei diritti solennemente enunciati.
 E l’aspetto da sottolineare è che la “Costituzione” europea in questo modo viene a costituire un passo indietro rispetto all’applicazione della Carta dei diritti: infatti, mentre in precedenza la Corte di giustizia europea aveva cominciato ad emanare sentenze ispirate alla Carta stessa, ora sarà vincolata a giudicare soltanto nei casi in cui gli Stati non ottemperino alla carta mentre applicano normative europee. Quindi non nei casi, sottratti alla competenza europea, che riguardano le politiche sociali e la protezione dei lavoratori!
 Complimenti alla gang di Tony & Jack. Però sarebbe ingeneroso prendersela solo con loro. Perché in fondo non hanno fatto altro che condurre alle estreme conseguenze un aspetto di fondo del Trattato (e dell’intera costruzione giuridica europea come si è andata costruendo nel corso dei decenni): quello per cui da un lato ci sono i “diritti”, astrattamente e pomposamente dichiarati nella loro universalità, dall’altro ci sono le politiche concrete dell’Unione. Queste ultime (esposte in dettaglio nella parte III del Trattato) sono imperniate attorno ai dogmi della “libera concorrenza” e della priorità assoluta del “Dio mercato”, e quindi di necessità escludono l’applicabilità concreta di molti dei presunti “diritti inalienabili”.
 4. Il capitalismo reale in salsa europea
 Con la parte III del Trattato (“Le politiche e il funzionamento dell’Unione”) si scende dall’empireo dei sacri principi al ben più prosaico e volgare terreno della vita concreta. Questo è chiaro fin da subito. E lo stesso testo dell’art. III-2 bis, che vorrebbe essere rassicurante, in realtà ci preoccupa. Il suo testo recita così: “Nella definizione e nell’attuazione delle politiche e azioni di cui alla presente Parte, l’Unione tiene conto delle esigenze connesse con la promozione di un livello di occupazione elevato, la garanzia di una protezione sociale adeguata, la lotta contro l’esclusione sociale e un livello elevato di istruzione, formazione e tutela della salute umana”. Il significato che percepiamo è questo: “Perdete ogni speranza, o voi che entrate! Eccovi nel regno dell’Economia Capitalistica e delle sue leggi! Nell’applicare queste leggi alla lettera e nel porle come fini della nostra azione, si tenterà di ‘tener conto’ anche di esigenze di carattere sociale. Ma sapete come vanno queste cose: si prova, si vorrebbe fare di più, ma il Mercato ha le sue dure necessità...”.
 Del resto, è sufficiente prendere anche solo superficialmente in esame il Trattato per accorgersi di come il testo, che in generale procede spedito, cominci ad incespicare in tutti i casi in cui si affrontano tematiche socialmente significative. Così, gli articoli sulla “libera circolazione delle merci” filano via spediti che è un piacere. Per quanto riguarda i lavoratori, invece, le cose vanno in maniera ben diversa: se formalmente essi “hanno il diritto di circolare liberamente all’interno dell’Unione” (III-18, § 1) e di non essere discriminati sulla base della nazionalità “per quanto riguarda l’impiego, la retribuzione e le altre condizioni di lavoro” (§ 2), già il § 4 dello stesso articolo ci dice che questo “non si applica agli impieghi nella pubblica amministrazione”. E, più in generale, come sappiamo, questo articolo non si applica ai cittadini europei dei 10 nuovi Paesi membri dell’Unione. Formalmente, a causa del rischio di un’ondata migratoria verso i Paesi della Vecchia Europa (rischio smentito anche da una ricerca della Commissione UE). In realtà, per consentire alle imprese europee di delocalizzare i propri impianti di produzione nei Paesi di recente ingresso nell’Unione, nei quali il costo della forza-lavoro è più basso e le garanzie sindacali assenti [6]. Il tutto, alla faccia della Carta dei diritti...
 A questo proposito è utile riproporre un caso concreto, raccontato da lavoratori della Ronal France che hanno deciso di cercare un incontro con i loro colleghi della fabbrica polacca dove era stata delocalizzata la produzione. Ecco come è andata: “Siamo arrivati di fronte alla fabbrica e abbiamo trovato ad accoglierci delle milizie private. Avevano i manganelli. Non abbiamo mai potuto avvicinarci a più di 80 metri dalla fabbrica. Abbiamo cercato di distribuire dei volantini, verso le 14, al cambio di turno. Ma solo quelli che andavano a casa li hanno presi: quelli che entravano li hanno rifiutati. Due o tre li hanno presi, ma sono stati subito perquisiti dai vigilantes. Nella fabbrica l’avvocato ci aveva detto che c’erano più di 1000 operai, ma abbiamo aspettato fino alle 15,30 e ne abbiamo visto molto pochi. Li avevano trattenuti all’interno con la scusa che c’era una riunione. In sostanza la gente non ha potuto essere informata, i volantini sono stati strappati... Quello che abbiamo visto è che in Polonia c’è la dittatura a livello di impresa. Come è possibile che lo stato polacco, che è nella UE, permetta a dei vigilantes armati di fare la guardia alle fabbriche? In Francia questo non è legale, come non sono legali i colpi di manganello ai cancelli” [7].
 5. Concorrenza al ribasso nelle politiche sociali
 Riprendendo la lettura della parte III del Trattato anche alla luce della testimonianza che abbiamo appena visto, acquisiamo nuovi elementi su come vanno concretamente declinati i solenni impegni proposti nelle parti precedenti del Trattato. Così, nel primo degli articoli dedicati all’occupazione, l’“impegno” comunitario a favore dell’occupazione è così specificato: “in particolare a favore della promozione di una forza lavoro competente, qualificata e flessibile [susceptible de s’adapter], come pure di mercati del lavoro in grado di reagire rapidamente ai mutamenti economici” (III-97). E comunque - manco a dirlo - resta fermo che l’Unione “rispetta pienamente le competenze degli Stati membri in materia” (III-99, § 1).
 Addirittura esilarante, poi, la lettura degli articoli dedicati alla “Politica sociale”. Al riguardo si dice subito che “l’Unione e gli Stati membri agiscono tenendo conto della diversità delle prassi nazionali, in particolare nelle relazioni contrattuali [come quelle della fabbrica polacca riportato più sopra... N.d.R.], e della necessità di mantenere la competitività dell’economia dell’Unione” (art. III-103, § 2). L’articolo successivo enuncia i settori della politica sociale in cui l’Unione “sostiene e completa l’azione degli Stati membri” (art. III-104, §1). A tale riguardo la “legge quadro europea può stabilire le prescrizioni minime applicabili progressivamente”. Seguono subito le limitazioni. Primo: la legge deve “tener conto [?] delle condizioni e delle normative tecniche [?] esistenti in ciascuno Stato membro”. Secondo: deve evitare “di imporre vincoli amministrativi, finanziari e giuridici di natura tale da ostacolare la creazione e lo sviluppo di piccole e medie imprese” (§ 2, b). Terzo: nelle materie che riguardano “sicurezza sociale e protezione sociale dei lavoratori, protezione dei lavoratori in caso di risoluzione del contratto di lavoro, rappresentanza e difesa collettiva degli interessi dei lavoratori e dei datori di lavoro, condizioni di impiego dei cittadini di paesi terzi che soggiornano legalmente nel territorio dell’Unione”, la legge quadro europea può essere approvata soltanto all’unanimità dei componenti il Consiglio europeo (§ 3). Come ho già avuto modo di sottolineare in un precedente contributo su questi argomenti, la regola dell’unanimità per le politiche sociali (così come, del resto, per la fiscalità) comporta necessariamente la paralisi delle decisioni e il concreto posizionarsi dello standard di protezione sociale al livello più basso (forzato dagli Stati che promuoveranno azioni di dumping sociale, ossia utilizzeranno bassi livelli di protezione sociale come fattore competitivo) [8].
 Il quadro appare già di per sé abbastanza disperante. Ma anche in questo caso a Jack lo Squartatore non bastava. Perciò durante la Conferenza intergovernativa ha fatto mettere a verbale la seguente dichiarazione sulle politiche sociali (con specifico riferimento all’occupazione, alle condizioni di lavoro, alla formazione, alla previdenza sociale, alla protezione contro gli infortuni e le malattie professionali, all’igiene del lavoro ed al diritto sindacale): tali politiche “sono essenzialmente di competenza degli Stati membri. Le misure di incoraggiamento e di coordinamento da adottare a livello d’Unione... hanno carattere complementare. Esse mirano a rafforzare la cooperazione tra gli Stati membri e non ad armonizzare sistemi nazionali. Non incidono sulle garanzie e gli usi esistenti in ciascuno Stato membro...”. Morale: il padrone della Ronal Polonia può dormire sonni tranquilli. E farsi due risate sull’articolo 7 della prima parte della “Costituzione” europea: “L’Unione riconosce i diritti, le libertà e i principi sanciti nella Carta dei diritti fondamentali che costituisce la parte II della Costituzione”.
 O meglio: che farsene di questa “Costituzione”? Secondo un’opinione piuttosto diffusa (purtroppo anche a sinistra), bisognerebbe intanto accettarla così com’è, e poi cercare di cambiarla. Il punto è che, ancora una volta grazie alla premiata ditta Tony & Jack, non è facile neppure questo. Anzi, come ha detto un signore certamente non sospetto di estremismo, “la Costituzione è stata ingessata. Non sarà facile farla evolvere e adeguarla ai mutamenti politici perché potrà essere modificata solo all’unanimità” [9].
 Perché accettare un testo così insoddisfacente sotto il profilo della giustizia sociale e così arretrato anche rispetto alla Costituzione italiana del 1948? Perché adattarsi ad una “Costituzione” che nessun popolo ha voluto, nessuna Costituente ha scritto, ma che è stata concepita e discussa in assenza di qualsivoglia dibattito pubblico, secondo modalità a dir poco oligarchiche? Infine, perché subire un testo che accetta in toto l’ideologia e la prassi liberistiche, che tanti danni hanno già fatto ai lavoratori?
 [i] The Economist, 10 luglio 2004.
 [1] Nel settembre 2003 il governo inglese aveva predisposto un Libro Bianco che conteneva modifiche, spesso di grande importanza, alla bozza di Costituzione predisposta dalla cosiddetta “Convenzione Giscard” e resa pubblica nel giugno 2003.
 [2] Il tema della stabilità dei prezzi torna nell’art. I-29, per cui il suo mantenimento rappresenta “l’obiettivo principale del sistema europeo di banche centrali”; l’enunciato è letteralmente ripetuto all’art. III-77.
 [3] Lo stesso discorso vale per le politiche fiscali, che pure hanno evidenti ricadute sulle condizioni dei lavoratori. Vedi in proposito V. Giacché, “L’Europa che non c’è”, in Proteo, 2/2004.
 [4] Vedi Preambolo e art. II-6.
 [i] “A difficult birth”, the Economist, 26 giugno 2004.
 [5] È interessante notare che i “laburisti” inglesi non si sono accontentati neppure del § 6, che nel suo testo (“si tiene pienamente conto delle legislazioni e prassi nazionali”) già tutelava non poco gli Stati meno desiderosi di attuare i diritti previsti dalla Carta.
 [6] Al riguardo si veda J. Arriola, L. Vasapollo, La dolce maschera dell’Europa. Per una critica delle politiche economiche neoliberiste, Milano, Jaca Book, 2004, ed in particolare le pp. 47-108.
 [7] Testimonianza raccolta da Anna Maria Merlo nel suo reportage “In giro per l’Europa, cercando la fabbrica”, il manifesto, 29 giugno 2004.
 [8] Cfr. V. Giacché, “L’Europa che non c’è”, cit.
 [9] R. Prodi, intervista a la Repubblica, 21 giugno 2004.


text:
29. november je 333. dan leta (334. v prestopnih letih) v gregorijanskem koledarju. Ostaja še 32 dni.
 Dogodki
 1223 - papež Honorij III. potrdi pravila Frančiškovega reda
 1781 - Jožef II. Habsburško-Lotarinški razpusti samostane, ki se ne morejo preživljati sami
 1830 - začetek poljske vstaje proti Rusiji
 1932 - Francija in Sovjetska zveza podpišeta pakt o nenapadanju
 1939 - ZSSR in Finska prekineta diplomatske odnose
 1943 - drugo zasedanje AVNOJ-a v Jajcu → ustanovitev NKOJ-a
 1945 - ustavodajna skupščina odpravi monarhijo in razglasi FLRJ
 1947 - OZN objavi načrt o delitvi Palestine
 1956 - oddajati začne TV Zagreb
 1963 - Predsednik ZDA Johnson ustanovi komisijo za preiskavo atentata na John F. Kennedya.
 1962 - Francija in Združeno kraljestvo se sporazumeta o izdelavi nadzvočnega letala Concorde
 1990 - Varnostni svet OZN potrdi uporabo vojaške sile proti Iraku, če se do 15. januarja 1991 ne umakne iz Kuvajta
 Rojstva
 1206 - Béla IV., madžarski kralj († 1270)
 1293 - Matilda Hainauška, ahajska kneginja († 1331)
 1329 - Ivan I., vojvoda Spodnje Bavarske († 1340)
 1338 - Lionel Antwerp, angleški princ, grof Ulster († 1368)
 1766 - Maine de Biran, francoski filozof († 1824)
 1795 - Andrej Bernard Smolnikar, slovenski utopist († 1869)
 1797 - Gaetano Donizetti, italijanski skladatelj († 1848)
 1802 - Wilhelm Hauff, nemški pesnik, pisatelj († 1827)
 1803 -
 Christian Andreas Doppler, avstrijski matematik, fizik († 1853)
 Gottfried Semper, nemški arhitekt, umetnostni zgodovinar († 1879)
 1840 - Rhoda Broughton, valižanska pisateljica († 1920)
 1874 - António Caetano de Abreu Freire Egas Moniz, portugalski nevrolog, nobelovec 1949 († 1955)
 1891 - Stane Vidmar, slovenski telovadec in industrialec, († 1957
 1902 - Carlo Levi, italijanski pisatelj, slikar, novinar judovskega rodu († 1975)
 1921 - France Balantič, slovenski pesnik († 1943)
 1922 - Dušan Radović, srbski pesnik, pisatelj in novinar († 1984)
 1932 - Jacques Chirac, francoski predsednik († 2019)
 1949 - Aleksander Godunov, rusko-ameriški baletnik († 1995)
 1953 - Vlado Kreslin, slovenski glasbenik
 Smrti
 1031 - Al-Kadir, abasidski kalif (* 947)
 1039 - Adalbero, koroški vojvoda in mejni grof Verone (* 980)
 1170 - Tomaž Becket, canterburyjski nadškof, mučenec in svetnik (* 1118)
 1198 - Al-Aziz Osman, egiptovski sultan (* 1171)
 1253 - Oton II. Wittelsbaški, bavarski vojvoda, pfalški grof (* 1206)
 1268 - papež Klemen IV.
 1314 - Filip IV. Lepi, francoski kralj (* 1268)
 1318 - Heinrich Frauenlob, nemški pesnik
 1330 - Roger Mortimer, angleški regent, 1. grof March (* 1287)
 1342 - Mihael iz Cesene, italijanski teolog, frančiškanski general (* 1270)
 1378 - Karel IV., cesar Svetega rimskega cesarstva, češki kralj (* 1316)
 1393 - Leon V., kralj Kilikijske Armenije iz hiše Lusignanskih (* 1342)
 1590 - Philipp Nikodemus Frischlin, nemški jezikoslovec, pesnik (* 1547)
 1643 - Claudio Monteverdi, italijanski skladatelj, violinist, pevec (* 1567)
 1766 - Stanislav Leščinski, poljski kralj (* 1677)
 1780 - Marija Terezija, avstrijska cesarica (* 1717)
 1813 - Giambattista Bodoni, italijanski tiskar (* 1740)
 1881 - Janez Bleiweis, slovenski politik, pisec, urednik (* 1808)
 1924 - Giacomo Puccini, italijanski skladatelj (* 1858)
 1931 - Frančišek Borgia Sedej, slovenski nadškof (* 1854)
 1939 - Philipp Scheidemann, nemški državnik (* 1865)
 1948 - Igo Gruden, slovenski pesnik, pravnik (* 1893)
 1954 - Enrico Fermi, italijansko-ameriški fizik, nobelovec 1938 (* 1901)
 1986 - Cary Grant, angleško-ameriški filmski igralec (* 1904)
 2009 - Jerneja Perc, slovenska atletinja (* 1971)
 Prazniki in obredi
 nekdanja Jugoslavija - dan republike
 B30


text:
 22.11.2008
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 301/19
 Vorabentscheidungsersuchen des High Court of Justice (Chancery Division) (Vereinigtes Königreich), eingereicht am 17. September 2008 — The Football Association Premier League Ltd, Netmed Hellas SA, Multichoice Hellas SA/QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen
 (Rechtssache C-403/08)
 (2008/C 301/34)
 Verfahrenssprache: Englisch
 Vorlegendes Gericht
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Parteien des Ausgangsverfahrens
 Kläger: The Football Association Premier League Ltd, Netmed Hellas SA, Multichoice Hellas SA
 Beklagte: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen
 Vorlagefragen
 A. Zur Auslegung der Richtlinie 98/84/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. November 1998 über den rechtlichen Schutz von zugangskontrollierten Diensten und von Zugangskontrolldiensten (1)
 1. Illegale Vorrichtung
 a)
 Wird eine Zugangskontrollvorrichtung, wenn sie von einem Diensteanbieter oder mit dessen Zustimmung hergestellt und mit der Auflage einer beschränkten Erlaubnis dahin gehend verkauft wird, dass die Vorrichtung nur verwendet werden darf, um unter bestimmten Umständen Zugang zu dem geschützten Dienst zu erhalten, zu einer „illegalen Vorrichtung“ im Sinne von Art. 2 Buchst. e der Richtlinie 98/84/EG, wenn sie verwendet wird, um Zugang zu diesem geschützten Dienst an einem Ort, auf eine Weise oder durch eine Person zu erlangen, die nicht von der Erlaubnis des Diensteanbieters erfasst sind?
 b)
 Was bedeutet „dazu bestimmt oder entsprechend angepasst“ im Sinne von Art. 2 Buchst. e der Richtlinie?
 2. Anspruch
 Wenn ein erster Diensteanbieter Programminhalte in verschlüsselter Form an einen zweiten Diensteanbieter überträgt, der diese Inhalte in zugangskontrollierter Form sendet:
 Welche Faktoren sind zu berücksichtigen, um festzustellen, ob die Interessen des ersten Anbieters eines geschützten Dienstes im Sinne von Art. 5 der Richtlinie 98/84/EG verletzt worden sind?
 Insbesondere:
 Wenn ein erstes Unternehmen Programminhalte (die Bilder, Hintergrundgeräusche und englischen Kommentar umfassen) in verschlüsselter Form an ein zweites Unternehmen überträgt, das seinerseits die Programminhalte (denen es sein Firmenzeichen und bisweilen eine zusätzliche Wortkommentarspur hinzugefügt hat) an die Allgemeinheit sendet:
 a)
 Handelt es sich bei der Übertragung des ersten Unternehmens um den geschützten Dienst der „Fernsehsendung“ im Sinne von Art. 2 Buchst. a der Richtlinie 98/84/EG und Art. 1 Buchst. a der Richtlinie 89/552/EWG (2)?
 b)
 Muss das erste Unternehmen ein Fernsehveranstalter im Sinne von Art. 1 Buchst. b der Richtlinie 89/552/EWG sein, damit davon ausgegangen werden kann, dass es den geschützten Dienst der „Fernsehsendung“ im Sinne von Art. 2 Buchst. a erster Gedankenstrich der Richtlinie 98/84/EG erbringt?
 c)
 Ist Art. 5 der Richtlinie 98/84/EG so auszulegen, dass er dem ersten Unternehmen einen zivilrechtlichen Anspruch in Bezug auf illegale Vorrichtungen einräumt, die Zugang zu dem Programm, wie es von dem zweiten Unternehmen gesendet wird, ermöglichen, entweder
 i)
 weil bei derartigen Vorrichtungen davon auszugehen ist, dass sie über das Sendesignal einen Zugang zu dem eigenen Dienst des ersten Unternehmens ermöglichen, oder
 ii)
 weil das erste Unternehmen der Anbieter eines geschützten Dienstes ist, dessen Interessen durch eine Zuwiderhandlung verletzt worden sind (weil derartige Vorrichtungen einen unerlaubten Zugang zu dem geschützten Dienst ermöglichen, den das zweite Unternehmen anbietet)?
 d)
 Spielt es für die Antwort auf Buchst. c eine Rolle, ob der erste und der zweite Diensteanbieter unterschiedliche Entschlüsselungssysteme und Zugangskontrollvorrichtungen verwenden?
 3. Gewerbliche Zwecke
 Bezieht sich „Besitz zu gewerblichen Zwecken“ in Art. 4 Buchst. 1 der Richtlinie nur auf den Besitz zum Zwecke des gewerblichen Handelns mit illegalen Vorrichtungen (beispielsweise deren Verkauf),
 oder erstreckt sich diese Wendung auf den Besitz einer Vorrichtung durch einen Endnutzer im Rahmen einer geschäftlichen Tätigkeit gleich welcher Art?
 B. Zur Auslegung der Richtlinie 2001/29/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 22. Mai 2001 zur Harmonisierung bestimmter Aspekte des Urheberrechts und der verwandten Schutzrechte in der Informationsgesellschaft (3)
 4. Vervielfältigungsrecht
 Wenn Sequenzteile eines Films, eines musikalischen Werks oder von Tonaufnahmen (in diesem Fall: Ausschnitte digitaler Video- und Audioaufnahmen) (i) im Speicher eines Decoders oder (ii) — im Fall eines Films –auf dem Fernsehbildschirm erzeugt werden und das gesamte Werk vervielfältigt wird, falls die Sequenzteile in ihrer Gesamtheit betrachtet werden, jedoch nur eine begrenzte Zahl von Teilen zu einem bestimmten Zeitpunkt vorhanden ist,
 a)
 ist dann die Frage, ob diese Werke in ihrer Gesamtheit oder zu einem Teil vervielfältigt worden sind, nach den Vorschriften des nationalen Urheberrechts hinsichtlich einer Verletzungshandlung durch Vervielfältigung eines urheberrechtlich geschützten Werks zu beurteilen oder ist dies eine Sache der Auslegung von Art. 2 der Richtlinie 2001/29/EG?
 b)
 Sofern dies eine Sache der Auslegung von Art. 2 der Richtlinie 2001/29/EG ist: Sollte das nationale Gericht sämtliche Teile jedes Werks in ihrer Gesamtheit oder lediglich die begrenzte Zahl von Teilen in Betracht ziehen, die zu einem bestimmten Zeitpunkt vorhanden sind? Im Fall des Letzteren, welchen Prüfungsmaßstab sollte das nationale Gericht dann für die Frage anwenden, ob die Werke im Sinne dieses Artikels teilweise vervielfältigt worden sind?
 c)
 Erstreckt sich das Recht zur Vervielfältigung nach Art. 2 auf das Erzeugen flüchtiger Bilder auf einem Fernsehbildschirm?
 5. Eigenständige wirtschaftliche Bedeutung
 a)
 Sind flüchtige Vervielfältigungen eines Werks, die in einer Satellitenfernsehen-Decoderbox oder am auf einem mit der Decoderbox verbundenen Fernsehbildschirm erzeugt werden und deren einziger Zweck darin besteht, eine nicht anderweitig gesetzlich beschränkte Nutzung des Werks zu ermöglichen, als von „eigenständiger wirtschaftlicher Bedeutung“ im Sinne von Art. 5 Abs. 1 der Richtlinie 2001/29/EG anzusehen, weil derartige Vervielfältigungen die einzige Grundlage sind, auf der die Rechteinhaber eine Vergütung für die Nutzung ihrer Rechte erzielen können?
 b)
 Spielt es für die Antwort auf Frage 5 a) eine Rolle, (i) ob die flüchtigen Vervielfältigungen einen ihnen innewohnenden Wert haben, (ii) ob sie einen kleinen Teil einer Sammlung von Werken und/oder anderen Schutzgegenständen bilden, die sonst ohne Urheberrechtsverletzung genutzt werden können, oder (iii) ob der ausschließliche Lizenznehmer des Rechteinhabers in einem anderen Mitgliedstaat für die Nutzung des Werks in diesem Mitgliedstaat bereits eine Vergütung erhalten hat?
 6. Drahtgebundene oder drahtlose öffentliche Wiedergabe
 a)
 Wird ein urheberrechtlich geschütztes Werk im Sinne von Art. 3 der Richtlinie 2001/29/EG drahtgebunden oder drahtlos öffentlich wiedergegeben, wenn eine Satellitenübertragung in gewerblich genutzten Räumen (beispielsweise einer Bar) empfangen und wiedergegeben oder dort über einen einzelnen Fernsehbildschirm und Lautsprecher der sich in diesen Räumen aufhaltenden Öffentlichkeit gezeigt wird?
 b)
 Spielt es für die Antwort auf Frage 6 a) eine Rolle, ob
 i)
 die anwesende Öffentlichkeit eine neues Publikum darstellt, das das Sendeunternehmen nicht in Betracht gezogen hat (in diesem Fall deshalb, weil eine inländische Decoderkarte für den Einsatz in einem Mitgliedstaat für eine gewerbliche Vorführung vor Zuschauern in einem anderen Mitgliedstaat genutzt wird),
 ii)
 die Öffentlichkeit nach nationalem Recht kein zahlendes Publikum ist,
 iii)
 das Fernsehsendesignal über eine terrestrische Antenne oder eine Satellitenschüssel auf dem Dach oder in der Nähe der Räume empfangen wird, in denen sich das Fernsehgerät befindet?
 c)
 Falls einer der Teile unter b) zu bejahen ist: Welche Faktoren sollten berücksichtigt werden, um festzustellen, ob eine Übertragung des Werks erfolgt, die von einem Ort ausgeht, an dem das Publikum sich nicht aufhält?
 C. Zur Auslegung von Richtlinie 93/83/EWG des Rates vom 27. September 1993 zur Koordinierung bestimmter urheber- und leistungsschutzrechtlicher Vorschriften betreffend Satellitenrundfunk und Kabelweiterverbreitung (4) sowie der Art. 28 EG, 30 EG und 49 EG
 7. Verteidigungsvorbringen auf der Grundlage der Richtlinie 93/83
 Ist es mit der Richtlinie 93/82 EWG oder mit den Art. 28 EG, 30 EG oder 49 EG vereinbar, wenn nationales Urheberrecht vorsieht, dass dann, wenn flüchtige Vervielfältigungen von in einer Satellitenübertragung enthaltenen Werken in einer Satelliten-Decoderbox oder auf dem Fernsehbildschirm erzeugt werden, ein Urheberrechtsverstoß nach dem Recht des Landes vorliegt, in dem die Sendung empfangen wird? Fällt die Antwort anders aus, wenn die Sendung mit Hilfe einer Satellitendecoderkarte entschlüsselt wird, die von dem Anbieter eines Satellitenrundfunkdienstes in einem anderen Mitgliedstaat unter der Bedingung ausgegeben worden ist, dass die Satellitendecoderkarte nur in diesem anderen Mitgliedstaat verwendet werden darf?
 D. Zur Auslegung der Bestimmungen des Vertrags über den freien Waren- und Dienstleistungsverkehr nach den Art. 28 EG, 30 EG und 49 EG im Kontext der [Zugangskontrollrichtlinie]
 8. Verteidigungsvorbringen auf der Grundlage von Art. 28 EG und/oder Art. 49 EG
 a)
 Wird Frage 1 dahin beantwortet, dass eine von einem Diensteanbieter oder mit dessen Zustimmung hergestellte Zugangskontrollvorrichtung zu einer „illegalen Vorrichtung“ im Sinne von Art. 2 Buchst. e der Richtlinie 98/84/EG wird, wenn sie in einer Weise verwendet wird, die nicht von der Erlaubnis des Diensteanbieters, Zugang zu einem geschützten Dienst zu ermöglichen, gedeckt ist, was ist dann der spezifische Gehalt des Rechts im Hinblick auf seine ihm von der Richtlinie eingeräumte wesentliche Funktion?
 b)
 Stehen die Art. 28 EG oder 49 EG der Durchsetzung einer Vorschrift des nationalen Rechts in einem ersten Mitgliedstaat entgegen, die es verbietet, Satellitendecoderkarten einzuführen oder zu verkaufen, die von einem Anbieter eines Satellitenrundfunkdienstes in einem anderen Mitgliedstaat unter der Bedingung ausgegeben worden ist, dass die Satellitendecoderkarte nur in diesem anderen Mitgliedstaat verwendet werden darf?
 c)
 Fällt die Antwort anders aus, wenn die Satellitendecoderkarte nur privat und im Inland in diesem anderen Mitgliedstaat verwendet werden darf, aber in dem erstgenannten Mitgliedstaat gewerblich genutzt wird?
 9. Zu der Frage, ob der der Hymne gewährte Schutz weiter reichen kann als der für den übrigen Teil der Sendung
 Stehen die Art. 28 EG, 30 EG oder 49 EG der Durchsetzung einer Vorschrift des nationalen Urheberrechts entgegen, die es verbietet, in der Öffentlichkeit ein Musikstück aufzuführen oder zu spielen, wenn dieses Werk in einem geschützten Dienst enthalten ist, zu dem der Zugang ermöglicht wird und das öffentlich abgespielt wird, indem eine Satellitendecoderkarte benutzt wird, wenn diese Karte von dem Diensteanbieter in einem anderen Mitgliedstaat unter der Bedingung ausgegeben worden ist, dass sie nur in diesem anderen Mitgliedstaat verwendet werden darf? Fällt die Antwort anders aus, wenn das musikalische Werk ein unbedeutender Bestandteil des geschützten Dienstes in seiner Gesamtheit ist und das öffentliche Zeigen oder Abspielen der anderen Bestandteile des Dienstes nach nationalem Urheberrecht nicht verboten ist?
 E. Zur Auslegung der wettbewerbsrechtlichen Bestimmungen des Vertrags in Art. 81 EG
 10. Verteidigungsvorbringen nach Art. 81 EG
 Wenn ein Anbieter von Programminhalten eine Reihe von exklusiven Lizenzen jeweils für das Gebiet eines oder mehrerer Mitgliedstaaten erteilt, denen zufolge das Fernsehunternehmen die Programminhalte nur in diesem Gebiet (einschließlich über Satellit) senden darf, und jede Lizenz eine vertragliche Verpflichtung enthält, wonach das Fernsehunternehmen zu verhindern hat, dass seine Satellitendecoderkarten, die den Empfang des lizenzierten Programminhalts ermöglichen, außerhalb des Lizenzgebiets verwendet werden, welchen Prüfungsmaßstab sollte das nationale Gericht anlegen und welche Umstände sollte es berücksichtigen, wenn es darüber zu befinden hat, ob die vertragliche Beschränkung gegen das von Art. 81 Abs. 1 aufgestellte Verbot verstößt?
 Insbesondere:
 a)
 Ist Art. 81 Abs. 1 so auszulegen, dass er für diese Verpflichtung nur insofern gilt, als für sie davon ausgegangen wird, dass sie eine Verhinderung, eine Einschränkung oder Verfälschung des Wettbewerbs bezwecken?
 b)
 Wenn dies der Fall ist: Muss auch nachgewiesen werden, dass die vertragliche Verpflichtung in spürbarer Weise den Wettbewerb verhindert, eingeschränkt oder verfälscht, damit sie unter das von Art. 81 Abs. 1 aufgestellte Verbot fällt?
 (1) ABl. L 320, S. 54.
 (2) Richtlinie 89/552/EWG des Rates vom 3. Oktober 1989 zur Koordinierung bestimmter Rechts- und Verwaltungsvorschriften der Mitgliedstaaten über die Ausübung der Fernsehtätigkeit (ABl. L 298, S. 23).
 (3) ABl. L 167, S. 10.
 (4) ABl. L 248, S. 15.


text:
Sienų skeneris„Wallscanner D-tect 120 Ieškiklis | „Bosch Professional“
 Sienų skeneris„Wallscanner D-tect 120 Professional
 Intuityvus radaro skeneris beveik visoms medžiagoms
 su 4 x baterijos (AA), priedų komplektu L-BOXX dėžėje su 1 x 1,5 Ah ličio jonų akum., trumposios informacijos kortele L-BOXX dėžėje su greitos pradžios kortele
 Aptinkamos medžiagos Vandens pripildyti plastikiniai vamzdžiai, nespalvotieji metalai, spalvotieji metalai, paslėptos medinės konstrukcijos, laidai, kuriais teka elektros srovė
 Maks. aptikimo gylis 120 mm, 60 mm, 60 mm, 120 mm, 120 mm, 120 mm, 60 mm, 60 mm
 Maks. plieno aptikimo gylis 120 mm
 Maks. vario aptikimo gylis 120 mm
 Maks. laidų, kuriais teka elektros srovė, aptikimo gylis 60 mm
 Maks. paslėptų medinių konstrukcijų aptikimo gylis 38 mm
 Tikslumas ± 10 mm
 Automatinis išjungimas maždaug po 5 minutės
 Maitinimo šaltinis 10,8 V ličio jonų akum. arba 4 x 1,5 V LR6 (AA)
 Masė apie 0,5 kg
 Pjūklelio medžiaga Plastikiniai vamzdžiai (pripildyti vandens), Variniai laidai (kai teka elektros srovė), Juodieji metalai, Spalvotieji metalai (varis)
 Režimas Betonas, Sausoji statyba, Universalus režimas
 Maks. gręžimo gylio rodmuo -
 Papildoma funkcija „Dual Power“ (10,8 V / 4 x 1,5 V-LR6 AA); „Center Finder“ su objekto krypties indikatoriumi
 Taškinis matavimas užtikrina tikslų aptikimą ant siaurų paviršių
 „Center Finder“ pateikiamas vaizdas aiškiai nustato tikslią objekto centro vietą
 Dėl „Dual Power Source“ technologijos galima naudoti su 12 V ličio jonų akumuliatoriumi arba su standartinėmis šarminėmis baterijomis
 Ieškiklis „D-tect 120 Professional“ – intuityvus radaro skeneris sukurtas beveik visoms medžiagoms. Taškinis matavimas užtikrina tikslų aptikimą ant siaurų paviršių, o „Centre finder“ parodo tikslią objekto centro vietą. Be to, dėl „Dual Power Source“ technologijos galima naudoti su 12 V ličio jonų akumuliatoriumi arba su standartinėmis šarminėmis baterijomis.
 Jis gali būti naudojamas atliekant įvairius darbus; juo galima aptikti vandens pilnus vamzdžius ir laidus, kad atliekant dailidės, santechniko, elektriko ir ŠVOK montuotojo darbus būtų išvengta nelaimingų atsitikimų gręžiant.
 „D-tect 120 Professional“ išsiskiria paprasta vartotojo sąsaja su trimis lengvai suprantamais parinkties mygtukais, kad galėtumėte lengvai naudotis įrankiu, kuris geba aptikti objektus iki 12 cm gylyje. Akustinis ir vaizdinis signalas įspėja naudotoją, kai sienoje aptinkamas objektas.
 Užsakymo numeris: 0 601 081 300
 „Quickstart“ kortelė
 L-BOXX dėžėje su 1 x 1,5 Ah ličio jonų akum., trumposios informacijos kortele
 Užsakymo numeris: 0 601 081 301
 1 x akum. GBA 12V 1.5Ah 1 600 Z00 02W
 L-BOXX dėžėje su greitos pradžios kortele
 Užsakymo numeris: 0 601 081 308
 Sienų skeneris„Wallscanner D-tect 120
 Sienų skeneris„Wallscanner D-tect 120 (išsirinkote 43.6 MB)


text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22001D0117
 Úradný vestník L 322 , 06/12/2001 S. 0029 - 0031
 Rozhodnutie Spoločného výboru EHPč. 117/2001z 28. septembra 2001,ktorým sa mení a dopĺňa príloha VI (Sociálne zabezpečenie) k Dohode o Európskom hospodárskom priestoreSPOLOČNÝ VÝBOR EHPso zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, v znení Protokolu upravujúceho Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len "dohoda"), a najmä na článok 98,keďže:(1) príloha VI k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 72/2001 zo dňa 19. júna 2001 [1],(2) je potrebné zahrnúť do dohody nariadenie Komisie č. 89/2001 zo 17. januára 2001, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady č. 574/72, ktoré určuje postup vykonávania nariadenia č. 1408/71 o schémach sociálneho zabezpečenia pre zamestnancov, podnikateľov a ich rodinných príslušníkov, ktorí menia svoje bydlisko v rámci spoločenstva [2],(3) z dôvodu zmien právnych predpisov na Islande je nevyhnutné zmeniť úpravy textu v bode 2 prílohy VI k dohode,ROZHODOL TAKTO:Článok 1Bod 2 (nariadenia Komisie č. 574/72) prílohy VI k dohody sa mení a dopĺňa takto:1. Táto zarážka sa dopĺňa pred úpravu textu:- "— 32001 R 0089: nariadenie Komisie č. 89/2001 zo 17. januára 2001 (Ú. v. ES L 14, 18.1.2001, s. 16)".2. Text oddielu"P. ISLAND"v bode b) sa nahrádza takto:"1. Choroba a materstvo:a) Choroba:Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavíkb) Materstvo:Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavík2. Invalidný, starobný a pozostalostný dôchodok:a) Dôchodky podľa Aktu o sociálnom zabezpečení:Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavíkb) Dôchodky priznané podľa Aktu o povinnom dôchodkovom poistení a o činnostiach penzijných fondov:Penzijný fond, do ktorého osoba platí poistné.Koordinátorom penzijných fondov je Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavík3. Pracovné úrazy a choroby z povolania:a) Sociálne dávky a dôchodky podľa Aktu o sociálnom zabezpečení:Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavíkb) Dôchodky podľa podľa Aktu o povinnom dôchodkovom poistení a o činnostiach penzijných fondov:Penzijný fond, do ktorého osoba platí poistné.Koordinátorom penzijných fondov je Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavík4. Nezamestnanosť:"Vinnumálastofnun (Úrad práce), Reykjavík."5. Rodinné prídavky:a) Rodiné prídavky okrem detských prídavkov:Tryggingastofnun ríkinsis (Úrad sociálneho zabezpečenia), Reykjavíkb) Detské a doplnkové detské prídavky:Ríkisskattstjóri (Úrad štátnych príjmov)."3. Text časti 2 (Podpora v nezamestnanosti) v oddieli"P. Island"v bode c) sa nahrádza takto:"Nezamestnanosť:Vinnumálastofnun (Úrad práce), Reykjavík."4. Text časti 2 (Podpora v nezamestnanosti) v oddieli"P. Island"v bode f) sa nahrádza takto:"Nezamestnanosť:Vinnumálastofnun (Úrad práce), Reykjavík"5. Text prvého odseku v časti 1 oddielu "P. Island" v bode m) sa nahrádza nasledovným:"Na účely uplatnenia ustanovení článku 13 odsek 2 bod d), článku 14 odsek 1 bod a), článku 14 odsek 2 bod b), článku 14a odsek 1 bod a), článku 14a odsek 2, článku 14a odsek 4, článku 14b odsek 1, článku 14b odsek 2, článku 14b odsek 4, článku 14c odsek a) bod a), článku 14e nariadenia a ďalej článkov 11, 11a, 12a odsek 2 bod a), článku 12a odsek 5 bod c), článku 12a odsek 7 bod a) a článku 12b vykonávacieho nariadenia:"6. Text druhého odseku v časti 4 oddielu "P. Island" sa bod m) nahrádza takto:"Vinnumálastofnun (Úrad práce), Reykjavík"Článok 2Texty nariadenia Komisie (ES) č. 89/2001 v znení islandského a nórskeho jazyka, ktoré sa zverejnia v doplnku EHP Úradného vestníka Európskeho spoločenstva, sú autentické.Článok 3Rozhodnutie nadobudne účinnosť 29. septembra 2001, po tom, čo sa predložia všetky notifikácie Spoločnému výboru EHP [3] podľa článku 103 odseku 1 dohody.Článok 4Rozhodnutie sa uverejnení v oddiele o EHP a v doplnku o EHP Úradného vestníka Európskych spoločenstiev.V Bruseli 28. septembra 2001Za Spoločný výbor EHPpredsedaE. Bull[1] Ú. v. ES L 238, 6.9.2001, s. 21.[2] Ú. v. ES L 14, 18.1.2001, s. 16.[3] Ústavné požiadavky sa neuvádzajú.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS
 rOM(95) 14 final
 Bruxelas, 03.02.1995
 ' . ) ' • ;
 /0003 (ACC)
 Proposta de
 REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO
 que altera a lista de países do Anexo I do
 Regulamento (CE) NO 519/94
 (apresentada pela Comissão)
 ---pagebreak--- CD
 Exposição dos motivos
 A Comunidade assinou acordos de comércio livre com a Estónia, Letónia e
 Lituânia.
 Estes países iniciaram um importante programa de reformas económicas
 destinadas a assegurar a transição para uma economia de mercado.
 De acordo com o regime comum aplicável pela Comunidade às importações
 provenientes de países terceiros, estes países, não tendo economias de
 mercado, eram abrangidos pelo Regulamento (CE) n°. 519/94.
 Tendo em consideração as alterações no sistema económico destes países e
 aos acordos assinados com a Comunidade, estes países deverão, a partir de
 agora, ser abrangidos pelo Regulamento (CE) n°. 518/94, aplicável aos países
 do GATT/WTO e de outras economias de mercado.
 Assim, a Estónia, Letónia e Lituânia deverão ser retiradas da lista dos países
 enumerados no anexo I do Regulamento (CE) n°. 519/94.
 É submetida para aprovação uma proposta de regulamento nesse sentido.
 ---pagebreak--- Proposta de
 Regulamento (CE) do Conselho
 que altera a lista de paii.es do Anexo I do
 Regulamento (CE) NP 519/94
 O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
 Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e,
 nomeadamente, o seu artigo 1130,
 Tendo em conta a proposta da Comissão,
 Considerando que o Regulamento (CE) ne 519/94 do Conselho, de 7 de
 Março de 1994, relativo ao regime comum aplicável às importações de
 certos países terceiros í *•), é aplicável às importações dos produtos
 originários nomeadamente da Estónia, Letónia S Lituânia;
 Considerando que a Comunidade assinou acordos de comércio livre com a
 Estónia, Letónia e Lituânia, países que, por outro lado, iniciaram um
 importante programa de reformas económicas destinadas a assegurar a
 transição para uma economia de mercado;
 Considerando que é conveniente, por isso, prever que, a partir da
 entrada em vigor dos referidos acordos, os países em questão deixem de
 estar abrangidos pelo regulamento (CE) n* 519/94,
 ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
 Artigo ia
 1. A Estónia, Letónia e Lituânia 5âp retiradas da lista dos países
 enumerados no anexo I do Regulamento (CE) n* 519/94.
 2. A lista dos países terceiros enumerados no anexo I do Regulamento
 (CE) n° 519/94 é substituida pela lista dos países terceiros anexa
 ao presente regulamento.
 (1) JO n° L 67 de 10.03.1994, p. 89
 ---pagebreak--- (ò>
 Artigo 20
 O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da
 sua publicação no Jornal oficial das comunidades Europeias. É aplicável
 a partir de data da entrada em vigor dos acordos de comércio livre
 estabelecidos entre os países referidos no n* 1 do artigo l e a
 Comunidade.
 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos
 e directamente aplicável em todos os Estados-membros
 Feito em Bruxelas, em
 Pelo Conselho
 O Presidente,
 ---pagebreak--- o
 ANEXO
 Lista de países terceiros que substitui o Anexo I do Regulamento
 (CE) n° 519/94
 Albânia Geórgia Rússia
 Arménia Tajiquistio
 AzerbaijSo Turcomenistão
 Bielorrússia Moldávia Ucrânia
 Cazaquistio Mongólia Usbequisa|o
 Coreia do Norte Quirguizistio Vietname
 República Popular da China
 ---pagebreak--- ISSN 0257-9553
 COM(95) 14 final
 DOCUMENTOS
 PT 11 02
 i i i • — i -*• ^
 N.# de catálogo : CB-CO-95-Q20-PT-C
 ISBN 92-77-85115-5
 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias
 L~2985 Luxemburgo


text:
Matematiikka on deduktiiviseen päättelyyn perustuva formaali eli käsitteellinen tiede. Matematiikassa tutkitaan muun muassa lukuja, määriä, rakenteita, muutoksia ja avaruuksia. Matemaattisen formalismin mukaan matematiikka on aksiomaattisesti määriteltyjen abstraktien rakenteiden tutkimista symbolisen logiikan ja matemaattisen merkintäjärjestelmän keinoin. Matematiikkaa käytetään fysikaalisten ja käsitteellisten suhteiden ilmaisemisen kielenä, jonka kielioppi ja käsitteistö on määritelty äärimmäisen tarkkaan. Tämä mahdollistaa asioiden ilmaisemisen yksikäsitteisesti, kun oletetaan loogisten rakenteiden pysyvän muuttumattomina.
 Matematiikka ei tutki ympäröivää, fysikaalista todellisuutta, vaan käsitteellisiä riippuvuussuhteita. Tämän takia sitä ei yleensä lueta luonnontieteisiin, vaikka matematiikan ja matemaattisten menetelmien soveltaminen on tärkeä osa luonnontieteitä ja monet matematiikan tutkimusongelmat ovat peräisin luonnontieteistä, erityisesti fysiikasta. Esimerkiksi Isaac Newtonin kehittämä mekaniikka ja painovoimateoria vaikutti suuresti differentiaali- ja integraalilaskennan kehittymiseen.
 Matematiikalla on luonnontieteiden lisäksi paljon sovelluskohteita myös esimerkiksi tekniikan ja teknologian eri aloilla, yhteiskuntatieteissä ja taloustieteessä. Toisaalta matematiikassa tutkitaan myös puhtaasti matematiikan sisäisiä alueita, joille ei välttämättä ainakaan heti ole sovellusalueita millään muulla tieteenalalla. Nykyään matemaattinen tutkimus esimerkiksi korkeakouluissa usein jaetaankin tällaiseen puhtaaseen matematiikkaan ja soveltavaan matematiikkaan, joka tutkii matematiikan soveltamista käytännön ongelmiin, mutta tarkkaa rajaa puhtaan ja soveltavan matematiikan välille on vaikea vetää.
 Myös eläimillä on havaittu olevan kykyä oppia matemaattisia taitoja. Esimerkiksi mehiläiset kykenevät suorittamaan yksinkertaisia yhteen- ja vähennyslaskuja. Ne ymmärtävät myös suuruusjärjesyksen käsitteen sekä pystyvät erottamaan parittomat numerot parillisista eli kahdella jaollisista numeroista.
 Etymologia ja yleiskatsaus
 Sana matematiikka (, ’mathēmatiká’) tulee kreikan sanasta μάθημα (máthēma), joka tarkoittaa tiedettä, tietoa tai oppimista. Matemaatikkoa tarkoittava kreikankielinen sana μαθηματικός (mathematikós) tarkoittaa ”halukas oppimaan”.
 Matematiikan pääalueet syntyivät käytännön tarpeista. Laskutaito oli tarpeellinen niin kaupankäynnissä, maanmittauksessa kuin tähtitieteellisten tapahtumien ennustamisessakin. Matematiikka on siis alun perin muiden tieteiden (lähinnä luonnontieteiden) työkalu ja tutkimustulosten tarkka ilmaisuväline. Matematiikan avulla voidaan teoreettisesti tarkastella käytännössä havaittuja asioita ja tehdä näistä tutkimustuloksista johtopäätöksiä.
 Matematiikan vanhimpia osa-alueita ovat aritmetiikka eli laskuoppi sekä geometria. Aritmetiikka käsittelee numeroita ja lukuja, joista ensimmäisenä on otettu käyttöön positiiviset kokonaisluvut eli luonnolliset luvut, sekä niillä suoritettavia laskutoimituksia. Lukukäsitteen myöhemmät laajennukset ovat johtaneet muidenkin lukulajien kuten reaalilukujen ja kompleksilukujen käyttöönottoon. Lukuteoria tutkii lukujen syvempiä ominaisuuksia. Yhtälöiden ratkaisemisessa tarvittavien menetelmien tutkimus johtaa algebraan.
 Avaruuksien tutkiminen saa alkunsa geometriasta. Ensin kehitettiin euklidinen geometria, josta trigonometria on eriytynyt omaksi erikoisalakseen. Myöhemmin osoittautui, ettei euklidinen geometria ole ainoa looginen mahdollisuus, ja sen ohella onkin kehitetty myös epäeuklidisia geometrioita.
 Nykyisen korkeamman matematiikan pääosiksi mainitaan tavallisesti abstrakti algebra, analyysi ja topologia, jotka jakaantuvat moniin osa-alueisiin. Matematiikan peruskäsitteiden tarkempi analysointi on johtanut joukko-opin kehittymiseen.
 Matemaatikot loivat lukuisia välttämättömiä käsitteitä tietokoneita kehitettäessä; näistä kehittyi edelleen informaatioteoria.
 Historia
 Matematiikan historia on hyvin pitkä. Matematiikka on fysiikan ja tähtitieteen ohella vanhimpia tieteenaloja.
 Matematiikan ensimmäisten vaiheiden tarkka selvittäminen on mahdotonta, sillä ihmiskunta oppi laskemaan ennen kirjoitustaidon syntyä. Niinpä mitään kirjallisia dokumentteja ensimmäisistä laskusäännöistä tai geometrisista hahmotelmista ei ole jäljellä. Matematiikan varhaishistoriaa voidaan tutkia parhaiten arkeologisten löytöjen, kielitieteen ja eläinten tarkkailun avulla. On todettu, että monet eläimet kykenevät erottamaan ainakin viittä alkiota pienempien joukkojen kokoeron. Siten voidaan olettaa, että jonkinlainen luvun käsite on hyvin vanha. Tätä tukee myös monien kielten kieliopillisen luvun jaottelu yhteen ja moneen, jossain tapauksessa kahteen ja kolmeenkin.
 Siitä, että on ymmärretty kahden kiven ja kolmen kiven välinen ero, on ollut todennäköisesti pitkä matka siihen, että on ymmärretty abstraktin käsitteen ”kolme” liittävän yhteen kolme kiveä ja kolme puuta. Tätä ajatusta tukee se, että monet joukkojen kokoeroja hahmottavat eläimet eivät pysty tähän. Lisäksi ensimmäiset kieliin ilmaantuneet lukusanat ovat tarkoittaneet alun perin esimerkiksi kahta kiveä. Lukua on siis ollut vaikea hahmottaa yhteydestään irrallisena käsitteenä. Joidenkin teorioiden mukaan järjestysluvut olisivat syntyneet ennen kardinaalilukuja. Tätä on perusteltu sillä, että monissa rituaaleissa ja myyteissä tapahtumien ja henkilöiden järjestyksellä on ollut tärkeä osa. Kielet eivät kuitenkaan tue tätä käsitystä, sillä lähes kaikissa kielissä järjestysluvut muodostetaan kardinaalilukusanojen johdannaisina.
 Vanhimmat arkeologiset todisteet lukumäärien laskennasta ovat noin 30 000 vuotta vanhoja. Tšekistä löydetyssä luussa on yhteensä 55 lovea, jotka on jaoteltu viiden ryhmiin. Viisi on ollut luonnollinen valinta sopivaksi joukoksi, koska sormia on yhdessä kädessä viisi. Kymmenen (kahden käden sormet) ja kaksikymmentä (sormet ja varpaat) ovat olleet myös varhaisia lukujärjestelmien kantalukuja. Amerikan intiaaniheimoille tehdyssä tutkimuksessa kolmannes käytti viisijärjestelmää, kolmannes kymmenjärjestelmää, vajaa kolmannes binaarijärjestelmää ja loput kolmijärjestelmää. Kaksikymmenjärjestelmästä on todisteita lähinnä Euroopasta, missä sen jäänteitä näkyy yhä kielissä, ranskan 80 (quatre-vingt) on suomeksi neljä kahtakymmentä. Varhaisimmat kirjoitetut todisteet näyttävät suosineen viisijärjestelmää, mutta kielen saadessa selvän formaalisen muodon kymmenjärjestelmä on noussut yleisimmäksi.
 Geometrian varhaisvaiheita on lukujen syntyäkin vaikeampi selvittää. Kreikkalaiset sijoittivat geometrian synnyn muinaiseen Egyptiin, jossa sitä tarvittiin maanmittaukseen. On kuitenkin selvää, ettei kehittynyt geometrinen ajattelu ole syntynyt tuolloin tyhjästä, vaan jo paljon aiemmin on ollut jonkinlaista geometrista hahmotuskykyä. Monet muutkin eläimet, etenkin apinat, pystyvät hahmottamaan muodon abstraktina, tietystä esineestä irrallisena asiana ja ryhmittelemään eri esineitä muodon perusteella ryhmiin.
 Vanhimmat todisteet luovasta geometrisesta ajattelusta voidaan nähdä geometrisia kuvioita esittävissä luolamaalauksissa ja erilaisissa punostöissä. Jo niissä on nähtävissä esimerkiksi ajatus kuvioiden yhdenmuotoisuudesta ja symmetriasta.
 Matematiikan filosofia
 Matematiikan filosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii matematiikan filosofisia perusteita, oletuksia ja seurauksia.
 Matematiikan filosofian teemoja ovat muun muassa:
 Mikä on matemaattisten olioiden ontologinen luonne?
 Mitä matemaattiseen olioon viittaaminen tarkoittaa?
 Mikä on matemaattisen väittämän luonne?
 Mikä on matemaattisen totuuden luonne?
 Minkälaista tutkimusta matematiikassa tulisi suorittaa?
 Mikä on matematiikan ja logiikan suhde?
 Miksi ja millä tavalla matematiikka on hyödyllistä tieteelle?
 Mitä on matemaattinen kauneus?
 Tärkeitä teemoja matematiikassa
 Seuraava lista antaa vain yhden mahdollisen näkemyksen.
 Kvantiteetti
 Kvantiteetti lähtee liikkeelle laskemisesta ja mittaamisesta.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspacing="20"
 | || || || ||
 |-
 | Luonnollinen luku|| Kokonaisluku || Rationaaliluku || Reaaliluku || Kompleksiluku
 |}
 Rakenne
 Ajatuksia koosta, symmetriasta ja matemaattisesta rakenteesta.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspacing="15"
 | || || || ||
 |-
 | Aritmetiikka || Lukuteoria || Abstrakti algebra || Ryhmäteoria || Järjestysteoria
 |}
 Algebralliset struktuurit.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspading="15"
 | || || || ||
 | Monoidi || Ryhmä || Rengas || Kunta || Lineaarialgebra || Algebrallinen geometria || Universaalinen algebra
 |}
 Avaruus
 Visuaalisempi lähestymistapa matematiikkaan.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspacing="15"
 | || || || ||
 |-
 |Geometria || Trigonometria || Differentiaaligeometria || Topologia || Fraktaaligeometria
 |}
 Muutos
 Tapa ilmaista ja käsitellä muutosta matemaattisissa funktioissa ja lukujen välillä.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspacing="20"
 | || || || ||
 |-
 | Matemaattinen analyysi || Vektorilaskenta || Differentiaaliyhtälöt || Dynaamiset järjestelmät || Kaaosteoria
 |}
 Perusteet ja metodit
 Lähestymistapoja, joiden avulla voi ymmärtää matematiikan luonnetta.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspacing="15"
 | || ||
 |-
 | Matemaattinen logiikka || Joukko-oppi || Kategoriateoria ||
 |}
 Diskreetti matematiikka
 Diskreetti matematiikka sisältää tekniikoita, jotka pätevät objekteihin, joilla voi olla vain tiettyjä, erillisiä arvoja.
 {| style="border:1px solid #999; text-align:center; margin: auto;" cellspacing="15"
 | || || ||
 |-
 | Kombinatoriikka || Laskennan teoria || Salakirjoitustekniikka || Verkkoteoria
 |}
 Sovellettu matematiikka
 Sovellettu matematiikka pyrkii ratkaisemaan tosielämän ongelmia matematiikkaan liittyvien eri osa-alueiden avulla.
 Matemaattinen fysiikka – Mekaniikka – Numeerinen analyysi – Todennäköisyys – Tilastotiede – Matemaattinen talous – Finanssimatematiikka – Peliteoria – Matemaattinen biologia – Kryptografia – Tietokoneavusteinen matematiikka
 Tärkeitä teoreemoja
 Nämä teoreemat ja olettamukset ovat kiinnostaneet matemaatikkoja ja ei-matemaatikkoja.
 De Moivren kaava – Eulerin lause – Fermat'n suuri lause – Goldbachin väittämä – Poincarén väittämä – Pythagoraan lause – Riemannin hypoteesi
 Tärkeitä konjektuureja
 Nämä kuuluvat matematiikan suurimpiin ratkaisemattomiin ongelmiin. Katso myös luettelo ratkaisemattomista matemaattisista ongelmista.
 Goldbachin konjektuuri – Riemannin hypoteesi – Collatzin konjektuuri – P=NP? – avoimet Hilbertin ongelmat.
 Sekalaisia
 aksiooma – funktio – joukko – kommutatiivisuus – kunta – lause – lemma – luku – numero – osajoukko – otaksuma – relaatio – rengas – ryhmä – lause – yhtälö
 Alkioita eri avaruuksissa
 algebrallinen luku – alkuluku – imaginaariluku – irrationaaliluku – kokonaisluku – kompleksiluku – luonnollinen luku – matriisi – murtoluku – rationaaliluku – reaaliluku – transsendenttiluku – vektori
 Tutkimusalueita
 algebra – analyysi – aritmetiikka – diskreetti matematiikka – fraktaaligeometria – funktioteoria – geometria – joukko-oppi – lineaarialgebra – logiikka – lukuteoria – numeeriset menetelmät – peliteoria – ryhmäteoria – tilastotiede – todennäköisyys – topologia – verkkoteoria
 Katso myös
 Ajanvietematematiikka
 Digitaalinen signaalinkäsittely
 Luettelo matemaatikoista
 Luettelo ratkaisemattomista matemaattisista ongelmista
 Mallintaminen
 Matemaattinen merkintä
 Tiede ja matematiikka
 Lähteet
 Viitteet
 Kirjallisuutta
 Aiheesta muualla
 Makupalat-linkkikirjaston matematiikkalinkit
 Matematiikkalehti Solmu
 Matematiikkalehti Solmu – Matematiikan historia. Kirjoittanut dosentti Matti Lehtinen.
 Matematiikkalehti Solmu: Matematiikan verkkosanakirja
 Ylen Elävä arkisto – Matematiikka (2004) (audio)
 Ylen Elävä arkisto – Matematiikka osana kulttuuria (2004) (audio)
 Matemaattiset aineet (Opintoluotsi)
 Matematiikkaa Geogebra-ohjelmalla luotua materiaalia
 Math – Khan Academy
 Seulonnan keskeiset artikkelit