text:
L_2014159RO.01003201.xml
 DECIZIA NR. 573/2014/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
 privind cooperarea consolidată între serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM)
 În concluziile sale din 17 iunie 2010, Consiliul European a adoptat Strategia Europa 2020 pentru ocuparea forței de muncă și pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii („Strategia Europa 2020”). Consiliul European a pledat pentru mobilizarea tuturor instrumentelor și politicilor Uniunii pentru a sprijini realizarea obiectivelor comune și a invitat statele membre să întreprindă acțiuni consolidate coordonate. Serviciile publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) joacă un rol central în contribuția la realizarea, până în 2020, a obiectivului principal al Strategiei Europa 2020 privind o rată a ocupării forței de muncă de 75 % pentru femeile și bărbații cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani, în special prin reducerea ratei șomajului în rândul tinerilor.
 Articolul 45 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene („tratatul”) prevede libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii, în timp ce articolul 46 din tratat stabilește măsuri menite să facă această libertate posibilă, în special asigurând o strânsă cooperare între serviciile publice de ocupare a forței de muncă. Rețeaua SPOFM înființată în temeiul prezentei decizii („rețeaua”) ar trebui să includă, pe lângă aspectele generale privind mobilitatea geografică, o gamă largă de obiective și inițiative sub formă de măsuri de încurajare menite să îmbunătățească cooperarea dintre statele membre în domeniul ocupării forței de muncă.
 Prezenta decizie ar trebui să urmărească să încurajeze cooperarea între statele membre în domeniile care intră în responsabilitatea SPOFM. Decizia oficializează și consolidează cooperarea informală dintre SPOFM prin intermediul actualei rețele europene a șefilor SPOFM la care toate statele membre au fost de acord să participe. Valorificarea la maximum a potențialului rețelei presupune participarea continuă a tuturor statelor membre. Această participare ar trebui să fie notificată secretariatului rețelei.
 În conformitate cu articolul 148 alineatul (4) din tratat, Consiliul a adoptat, prin Decizia 2010/707/UE (3), orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care au fost menținute pentru perioada 2011-2013. Aceste orientări integrate ghidează statele membre în definirea programelor lor naționale de reformă și în punerea în aplicare a reformelor. Orientările integrate constituie baza recomandărilor specifice fiecărei țări pe care Consiliul le adresează statelor membre în temeiul articolului respectiv. În ultimii ani, aceste recomandări au inclus recomandări specifice privind funcționarea și capacitatea SPOFM, precum și eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă în statele membre.
 Recomandările specifice fiecărei țări ar beneficia de o susținere prin reacții consolidate bazate pe date concrete referitoare la succesul punerii în aplicare a politicii și de cooperarea între SPOFM din statele membre. În acest scop, rețeaua ar trebui să ia inițiative precise, cum ar fi sistemele comune de analiză comparativă bazate pe date concrete, activitățile aferente de învățare reciprocă, asistența reciprocă între membrii rețelei și punerea în aplicare de acțiuni strategice care își propun să modernizeze SPOFM. La cererea Parlamentului European, a Consiliului, a Comisiei sau a Comitetului pentru ocuparea forței de muncă (EMCO), competențele specifice ale rețelei și ale membrilor acesteia ar trebui să fie folosite, de asemenea, pentru a furniza date concrete în legătură cu dezvoltarea politicilor privind ocuparea forței de muncă.
 O cooperare mai intensă și mai bine definită între SPOFM ar conduce la o ameliorare a schimbului de bune practici. Rețeaua ar trebui să creeze o legătură între rezultatele bazate pe activitățile de analiză comparativă și de învățare reciprocă astfel încât să permită dezvoltarea unui proces sistematic, dinamic și integrat de învățare comparativă.
 Rețeaua ar trebui să colaboreze îndeaproape cu EMCO în baza articolului 150 din tratat și să contribuie la activitatea EMCO prin furnizarea de date concrete și de rapoarte privind politicile puse în aplicare de SPOFM. Contribuțiile rețelei ar trebui transmise Parlamentului European prin intermediul secretariatului, iar Consiliului prin intermediul EMCO, fără nicio modificare, și după caz, împreună cu observații. În special, îmbinarea cunoștințelor rețelei referitoare la punerea în aplicare a politicilor de ocupare a forței de muncă cu analiza comparativă a SPOFM ar putea asista factorii de decizie politică, atât la nivel național, cât și la nivelul Uniunii, la evaluarea și la elaborarea politicilor privind ocuparea forței de muncă.
 În domeniile de responsabilitate ale SPOFM, rețeaua ar trebui să contribuie la punerea în aplicare a unor inițiative de politică în domeniul ocupării forței de muncă, cum ar fi Recomandarea Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret (4). Rețeaua ar trebui să sprijine, de asemenea, inițiative care vizează o mai bună corelare a competențelor, condiții de lucru decente și durabile, o mobilitate a forței de muncă voluntară sporită și facilitarea tranziției de la educație și formare la piața muncii, inclusiv prin sprijinul pentru furnizarea de orientare și prin transparența sporită a competențelor și calificărilor. Activitățile rețelei ar trebui să abordeze evaluarea și analiza politicilor active în domeniul pieței forței de muncă, inclusiv a celor care vizează categorii sociale vulnerabile și excluziunea socială.
 Rețeaua ar trebui să consolideze cooperarea între membrii săi, să dezvolte inițiative comune care vizează schimburile de informații și de cele mai bune practici în toate domeniile care sunt de competența SPOFM, analizele comparative și consilierea, precum și promovarea unor abordări inovatoare la furnizarea de servicii în materie de ocupare a forței de muncă. Prin înființarea rețelei, va fi posibilă compararea exhaustivă a tuturor SPOFM, pe bază de date concrete și punând accentul pe performanțe, pentru a se identifica cele mai bune practici în domeniile serviciilor SPOFM. Aceste rezultate ar trebui să contribuie la conceperea și furnizarea serviciilor de ocupare a forței de muncă în contextul responsabilităților lor specifice. Inițiativele rețelei ar trebui să îmbunătățească eficacitatea SPOFM și să eficientizeze cheltuielile publice. Rețeaua ar trebui să coopereze și cu alți furnizori de servicii de ocupare a forței de muncă.
 În programul său de lucru anual, rețeaua ar trebui să definească detaliile tehnice ale analizei comparative desfășurată de SPOFM și ale exercițiului aferent de învățare reciprocă, în special metodologia învățării comparative pe baza indicatorilor pentru analiza comparativă, astfel cum figurează în anexa la prezenta decizie, pentru a evalua performanțele SPOFM, variabilele contextuale, cerințele privind comunicarea datelor și instrumentele de învățare folosite în cadrul programului integrat de învățare reciprocă. Domeniile pentru analiza comparativă ar trebui definite în prezenta decizie. Statele membre își păstrează competența de a decide dacă se vor angaja în mod voluntar în exercițiile suplimentare de învățare comparativă în alte domenii.
 Competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui delegată Comisiei în vederea modificării anexei cu privire la indicatorii pentru analiza comparativă. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, mai ales cei proveniți din rândul SPOFM. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.
 Ca urmare a varietății modelelor, sarcinilor și formelor de furnizare a serviciilor în diferitele SPOFM, este la latitudinea statelor membre să desemneze, din conducerea superioară a propriului SPOFM, un membru și un supleant pentru consiliul de administrație al rețelei SPOFM („consiliul de administrație”). După caz, membrul sau supleantul respectiv ar trebui să reprezinte în consiliul de administrație și celelalte SPOFM din statul membru în cauză. Atunci când nu este posibil, din motive constituționale, ca un stat membru să desemneze un singur SPOFM, ar trebui identificate SPOFM relevante, păstrând numărul acestora la minimum și nemodificând regula conform căreia un stat membru înseamnă un vot în consiliul de administrație. Membrii consiliului de administrație ar trebui să depună toate eforturile pentru a se asigura că avizele și experiența autorităților locale și regionale sunt încorporate în activitățile rețelei și că aceste autorități sunt informate în permanență cu privire la activitățile respective. Membrii consiliului de administrație ar trebui să aibă competența de a lua decizii în numele SPOFM din care provin. Pentru a asigura implicarea tuturor SPOFM în cadrul rețelei, activitățile ar trebui să fie deschise participării SPOFM de la toate nivelurile.
 Pentru a asigura o strânsă corelare între sarcinile comune ale SPOFM și realitatea pieței forței de muncă, ar trebui ca rețeaua să dispună de cele mai recente cifre privind șomajul la nivelul NUTS 3.
 Rețeaua ar trebui să se bazeze pe experiența grupului consultativ informal existent al rețele europene a șefilor SPOFM care este sprijinit de Comisie încă din anul 1997, și să-l înlocuiască. Opiniile acestui grup au fost luate în considerare în prezenta decizie. Principalele direcții-cheie de acțiune identificate de acest grup consultativ în documentul său intitulat „Strategia SPOFM 2020” ar trebui să contribuie la modernizarea și consolidarea SPOFM.
 Rețeaua ar trebui să ofere asistență reciprocă în beneficiul membrilor săi și ar trebui să contribuie la sprijinul reciproc pentru modernizarea structurilor organizaționale și a furnizării de servicii, prin consolidarea cooperării, în special prin intermediul transferului de cunoștințe, al vizitelor de studiu și al schimburilor de personal.
 Rețeaua și inițiativele sale ar trebui să fie finanțate prin intermediul secțiunii PROGRESS/ocuparea forței de muncă din cadrul Programului Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială („EaSI”) instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în limita creditelor stabilite de Parlamentul European și Consiliu.
 Pentru proiectele elaborate de rețea sau identificate în cadrul activităților de învățare reciprocă și apoi puse în aplicare la nivelul diferitelor SPOFM, statele membre ar trebui să aibă acces la finanțarea furnizată de Fondul social european (FSE), Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) și Orizont 2020, Programul-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) instituit prin Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
 Rețeaua ar trebui să se asigure că doar completează, și nu înlocuiește și nici nu dublează acțiunile întreprinse în cadrul Strategiei europene privind ocuparea forței de muncă în sensul titlului IX din tratat, în special cele ale EMCO și instrumentele acestuia, precum Cadrul comun de evaluare și Programul de învățare reciprocă. De asemenea, pentru ca realizarea sinergiilor să fie posibilă, Comisia ar trebui să asigure că secretariatul rețelei cooperează îndeaproape cu cel al EMCO.
 Prezenta decizie respectă drepturile fundamentale și ține seama de principiile recunoscute prin Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”). În special, prezenta decizie urmărește să asigure respectarea deplină a dreptului de acces la servicii gratuite de plasament și promovarea aplicării articolului 29 din cartă,
 Înființarea rețelei
 La nivelul Uniunii se înființează, pentru perioada cuprinsă între 17 iunie 2014 și 31 decembrie 2020, o rețea a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă (SPOFM) (denumită în continuare „rețeaua”). Rețeaua ia inițiativele prevăzute la articolul 4.
 SPOFM desemnate de către statele membre;
 EMCO are statut de observator.
 Statele membre care au SPOFM cu caracter autonom subnațional asigură reprezentarea adecvată a acestora în inițiativele specifice ale rețelei.
 Definiția învățării comparative
 În sensul prezentei decizii și al activităților rețelei, „învățare comparativă” înseamnă procesul de creare a unei legături sistematice și integrate între activitățile de analiză comparativă și cele de învățare reciprocă, ce constă în identificarea bunelor performanțe prin intermediul sistemelor de analiză comparativă bazate pe indicatori, inclusiv colectarea, validarea, consolidarea și evaluarea datelor, cu ajutorul unei metodologii adecvate, și în utilizarea rezultatelor în cadrul unor activități de învățare reciprocă tangibile și fundamentate pe date concrete, inclusiv a modelelor de bune sau cele mai bune practici.
 Obiectivul prezentei decizii este de a încuraja cooperarea prin intermediul rețelei între statele membre în domeniul ocupării forței de muncă, în domeniile care intră în responsabilitatea SPOFM, pentru a contribui la Strategia Europa 2020 și la punerea în aplicare a unor politici relevante ale Uniunii, oferind astfel sprijin pentru:
 categoriile sociale cele mai vulnerabile, care se confruntă cu rate ridicate ale șomajului, în special lucrători în vârstă și tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare;
 condiții de lucru decente și durabile;
 o mai bună funcționare a piețelor forței de muncă din UE;
 identificarea lipsei de personal calificat și furnizarea de informații cu privire la amploarea și zona de manifestare a acesteia, precum și o mai bună corelare între competențele solicitanților de locuri de muncă și nevoile angajatorilor;
 o mai bună integrare a piețelor forței de muncă;
 creșterea mobilității geografice și profesionale voluntare, în condiții echitabile, pentru a răspunde nevoilor specifice de pe piața forței de muncă;
 integrarea persoanelor excluse de pe piața muncii, ca parte a luptei împotriva excluziunii sociale;
 evaluarea și analiza inițiativelor active din domeniul pieței forței de muncă și punerea în aplicare eficientă și eficace a acestora.
 (1) În cadrul domeniilor care intră în responsabilitatea SPOFM, rețeaua ia următoarele inițiative, în mod special:
 elaborează și pune în aplicare, la nivelul Uniunii, învățarea comparativă bazată pe date concrete în rândul SPOFM pentru a compara randamentul activității lor, cu folosirea metodologiei corespunzătoare, în următoarele domenii:
 contribuția la reducerea șomajului pentru toate categoriile de vârstă și pentru categoriile vulnerabile;
 contribuția la reducerea duratei șomajului și la reducerea inactivității, astfel încât să se abordeze șomajul pe termen lung și șomajul structural, precum și excluziunea socială;
 ocuparea posturilor vacante (inclusiv prin mobilitatea voluntară a forței de muncă);
 satisfacția clienților în raport cu serviciile SPOFM;
 oferă asistență reciprocă, sub formă de activități inter pares sau de grup, prin cooperare, schimburi de informații, experiență și personal între membrii rețelei, inclusiv sprijin pentru punerea în aplicare a recomandărilor referitoare la SPOFM și specifice fiecărei țări emise de Consiliu la cererea statului membru sau a SPOFM în cauză;
 contribuie la modernizarea și consolidarea SPOFM în domenii-cheie, în concordanță cu obiectivele sociale și privind ocuparea forței de muncă ale Strategiei Europa 2020;
 elaborează rapoarte fie la cererea Parlamentului European, a Consiliului, a Comisiei, fie din proprie inițiativă;
 contribuie la punerea în aplicare a inițiativelor de politică relevante;
 adoptă și pune în aplicare programul său de lucru anual, care precizează metodele sale de lucru, rezultatele preconizate și detaliile cu privire la punerea în aplicare a învățării comparative;
 promovează și desfășoară schimburi de bune practici cu privire la identificarea tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare și cu privire la dezvoltarea de inițiative care să garanteze că acești tineri dobândesc competențele necesare pentru a pătrunde și a rămâne pe piața muncii.
 În ceea ce privește inițiativele prevăzute la litera (a) de la primul paragraf, analiza comparativă utilizează indicatorii definiți în anexă. De asemenea, rețeaua participă în mod activ la punerea în aplicare a acestor activități prin schimbul de date, cunoștințe și practici. Statele membre își păstrează competența de a decide dacă se vor angaja în mod voluntar în exercițiile suplimentare de evaluare comparativă în domenii altele decât cele enumerate la litera (a) punctele (i)-(iv);
 (2) Rețeaua stabilește un mecanism de raportare referitor la inițiativele menționate la alineatul (1). În aplicarea mecanismului respectiv, membrii rețelei transmit anual un raport consiliului de administrație.
 Rețeaua inițiază cooperarea cu părțile interesate relevante de pe piața forței de muncă, inclusiv cu alți furnizori de servicii în materie de ocupare a forței de muncă și, după caz, cu parteneri sociali, organizații care reprezintă persoanele șomere sau categoriile vulnerabile, organizațiile neguvernamentale a căror activitate este asociată cu ocuparea forței de muncă, autoritățile locale și regionale, rețeaua europeană pentru dezvoltarea politicilor de orientare de-a lungul vieții și serviciile private de ocupare a forței de muncă, prin implicarea acestora în activitățile relevante și la reuniunile rețelei, precum și prin schimbul de informații și de date.
 Funcționarea rețelei
 (1) Rețeaua este administrată de un consiliu de administrație. Statele membre desemnează în consiliul de administrație un membru și un supleant din conducerea superioară a propriului SPOFM. Comisia desemnează la rândul său un membru și un supleant în consiliul de administrație. Supleanții din cadrul consiliului de administrație îi înlocuiesc pe membrii acestuia ori de câte ori este necesar.
 EMCO desemnează, din rândul membrilor săi și în conformitate cu regulamentul său de procedură, un reprezentant cu statut de observator în consiliul de administrație, cu excepția sesiunilor restrânse ale consiliului de administrație. Consiliul de administrație se poate reuni în sesiuni restrânse, cu participarea unui membru din partea fiecărui stat membru și a unui membru din partea Comisiei, cu excepția acelor puncte de pe ordinea de zi care privesc programul anual de lucru. Regulamentul de procedură al consiliului de administrație furnizează detalii suplimentare privind utilizarea sesiunilor restrânse.
 (2) Consiliul de administrație numește un președinte și doi vicepreședinți din rândul membrilor numiți de statele membre. Președintele este reprezentantul rețelei. Vicepreședinții țin locul președintelui, ori de câte ori este necesar.
 (3) Consiliul de administrație adoptă, prin decizie unanimă, regulamentul său de procedură. Regulamentul respectiv include, printre altele, procedurile decizionale ale consiliului de administrație, precum și dispozițiile privind numirea și durata mandatului președintelui și vicepreședinților consiliului de administrație.
 (4) Consiliul de administrație adoptă, prin decizia majorității:
 programul de lucru anual al rețelei, inclusiv înființarea de grupuri de lucru și regimul lingvistic al reuniunilor rețelei;
 cadrul tehnic pentru îndeplinirea activităților de analiză comparativă și de învățare reciprocă, ca parte a programului de lucru anual al rețelei, inclusiv metodologia învățării comparative pe baza indicatorilor pentru analiza comparativă, astfel cum figurează în anexa la prezenta decizie, pentru a compara performanța SPOFM, variabilele contextuale, cerințele privind comunicarea datelor și instrumentele de învățare folosite în cadrul programului integrat de învățare reciprocă;
 raportul anual al rețelei. Raportul respectiv este transmis Parlamentului European și Consiliului și se publică.
 (5) Consiliul de administrație este asistat de un secretariat pus la dispoziție de Comisie și care funcționează în cadrul acesteia. Secretariatul pregătește, în cooperare cu președintele și vicepreședinții, reuniunile consiliului de administrație, programul de lucru anual și raportul anual al rețelei. Secretariatul cooperează îndeaproape cu secretariatul EMCO.
 Sprijinul financiar acordat acestei măsuri de încurajare
 Resursele globale pentru punerea în aplicare a prezentei decizii sunt stabilite în cadrul secțiunii PROGRESS/ocuparea forței de muncă din EaSI, iar creditele anuale aferente sunt autorizate de către Parlamentul European și Consiliu în limitele cadrului financiar.
 Modificarea anexei privind indicatorii pentru analiza comparativă
 Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 9, pentru modificarea anexei privind indicatorii pentru analiza comparativă.
 (2) Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 8 se conferă Comisiei pentru perioada cuprinsă între 17 iunie 2014 și 31 decembrie 2020.
 (3) Delegarea de competențe menționată la articolul 8 poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
 (5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 8 intră în vigoare numai în cazul nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
 Până la 18 iunie 2017, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport privind aplicarea prezentei decizii. Raportul evaluează, în special, măsura în care rețeaua a contribuit la realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 3 și dacă aceasta și-a îndeplinit sarcinile. De asemenea, acesta evaluează modul în care analiza comparativă în domeniile menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctele (i)-(iv) a fost elaborată și pusă în aplicare de rețea.
 Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 (1) JO C 67, 6.3.2014, p. 116.
 (2) Poziția Parlamentului European din 16 aprilie 2014 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 8 mai 2014.
 (3) Decizia 2010/707/UE a Consiliului din 21 octombrie 2010 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 308, 24.11.2010, p. 46).
 (5) Regulamentul (UE) nr. 1296/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială („EaSI”) și de abrogare a Deciziei nr. 283/2010/UE de instituire a unui instrument european de microfinanțare Progress pentru ocuparea forței de muncă și incluziune socială (JO L 347, 20.12.2013, p. 238).
 (6) Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) — Orizont 2020 și de abrogare a Deciziei nr. 1982/2006/CE (JO L 347, 20.12.2013, p. 104.)
 INDICATORI PENTRU ANALIZA COMPARATIVĂ
 Indicatorii cantitativi pentru cele domeniile enumerate la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctele (i)-(iv):
 contribuția la reducerea șomajului pentru toate categoriile de vârstă și pentru categoriile vulnerabile:
 cazurile de tranziție de la șomaj la ocuparea unui loc de muncă în funcție de categoria de vârstă, sex și nivelul de calificare, ca proporție din numărul total al șomerilor înregistrați;
 numărul de persoane care ies din evidențele SPOFM privind șomajul, ca proporție din numărul total al șomerilor înregistrați;
 contribuția la reducerea duratei șomajului și la reducerea inactivității, astfel încât să se abordeze șomajul pe termen lung și șomajul structural, precum și excluziunea socială:
 durata tranziției către ocuparea unui loc de muncă, cuprinsă, de exemplu, între 6 și 12 luni de șomaj, în funcție de categoria de vârstă, sex și nivelul de calificare ca proporție din totalul cazurilor de tranziție către ocuparea unui loc de muncă din registrul SPOFM;
 numărul de înscrieri în registrul SPOFM de persoane anterior inactive, ca proporție din totalul înscrierilor în registrul SPOFM funcție de categoria de vârstă și sex;
 ocuparea posturilor vacante (inclusiv prin mobilitatea voluntară a forței de muncă)
 posturile vacante ocupate;
 răspunsuri la ancheta Eurostat privind contribuția SPOFM la găsirea locului de muncă actual al respondentului;
 satisfacția clienților în raport cu serviciile SPOFM:
 nivelul general de satisfacție în rândul persoanelor care caută un loc de muncă;
 nivelul general de satisfacție în rândul angajatorilor.
 Domenii de analiză comparativă prin evaluarea calitativă internă/externă a factorilor de stimulare a performanțelor pentru domeniile enumerate la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctele (i)-(iv):
 gestionarea strategică a performanțelor;
 proiectarea unor procese operaționale precum direcționarea și stabilirea de profiluri în mod eficient pentru persoanele în căutarea unui loc de muncă și utilizarea individualizată a unor instrumente active pe piața muncii;
 activarea și gestionarea durabilă a tranzițiilor;
 relațiile cu angajatorii;
 proiectarea și punerea în aplicare pe baza unor date concrete a serviciilor SPOFM;
 gestionarea eficientă a parteneriatelor cu părțile interesate;
 alocarea resurselor SPOFM.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 19.3.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 73/57
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 18/2009
 ze dne 5. února 2009,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 122/2008 ze dne 7. listopadu 2008 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (2) by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XX Dohody se mění takto:
 1)
 Za bod 32fd (rozhodnutí Komise 2006/329/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „32fe.
 32006 L 0021: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 15).“
 2)
 V bodě 1i (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES) se doplňuje tento text:
 „ve znění:
 —
 32006 L 0021: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 (Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 15).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2006/21/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. února 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. února 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 339, 18.12.2008, s. 114.
 (2) Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 15.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


type: legislation

text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 12.8.2016
 COM(2016) 503 final
 2016/0246(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES, vstoupilo v platnost dne 21. května a je použitelné od 1. ledna 2014
 1
 .
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí též vstoupilo v platnost dne 21. května 2014 a je použitelné od 1. ledna 2014
 2
 . Podle článku 19 nařízení (EU) č. 515/2014 se ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014 použijí na nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“).
 Účelem Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza je vytvořit mechanismus solidarity se stejnými závaznými evropskými pravidly pro zapojené státy, pokud jde o ochranu vnějších hranic v zájmu všech ostatních zapojených států a jejich jménem. Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza bude sloužit k dosažení klíčových cílů schengenského acquis, a to ke sdílení odpovědnosti za to, že je zajištěna „účinná, vysoká a jednotná úroveň kontroly na vnějších hranicích“, jak je stanoveno v článku 15 nařízení (EU) 2016/399 Evropského parlamentu a Rady. Uvedený fond tudíž rozvíjí schengenské acquis.
 V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že mají být uzavřena ujednání týkající se finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora, jelikož příslušné dohody o přidružení taková pravidla nestanoví.
 Cílem návrhu dohody s Lichtenštejnskem je zavést ujednání podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 a umožnit Komisi převzít konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu uvedeného nástroje v této přidružené zemi a stanovit její příspěvek do rozpočtu Unie, pokud jde o tento nástroj.
 Pokud jde o rozpočtovou a finanční kontrolu, na členské státy se vztahují horizontální povinnosti (např. pravomoc Účetního dvora a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)) buď přímo podle Smlouvy, nebo podle sekundárního práva Unie. Tyto povinnosti se vztahují na členské státy bezprostředně, a proto nejsou stanoveny v nařízení (EU) č. 515/2014. Avšak podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 na přidružené země musí být tyto povinnosti rozšířeny prostřednictvím návrhu dohody.
 Za účelem ochrany finančních zájmů Unie proti podvodům a jiným nesrovnalostem stanoví nařízení (EU) č. 514/2014, že zaměstnancům Komise, Účetního dvora a úřadu OLAF má být umožněn vhodný přístup k provádění kontrol. V čl. 5 odst. 9 nařízení (EU) č. 514/2014 se uvádí, že dohody o spolupráci se třetími zeměmi musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě. Proto je to v návrhu dohody obsaženo.
 2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 •Právní základ
 Tento návrh ohledně podpisu dohody, jehož cílem je uzavřít ujednání mezi Unií a Lichtenštejnskem týkající se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, vychází z čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 •Nezbytnost navrhovaného rozhodnutí
 Podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 je uzavření dohody s Lichtenštejnskem nezbytné pro zavedení ujednání týkajících se příspěvku této země do nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz na období 2014–2020 a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast.
 Podle čl. 19 odst. 4 dohody je nezbytné dohodu vyjma jejího článku 5 uplatňovat prozatímně od prvního dne po jejím podpisu.
 •Proporcionalita
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Volba nástroje
 Nevztahuje se na tento návrh.
 3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Výsledek jednání
 Komise dne 28. května 2014 předložila Radě doporučení za účelem zmocnění Komise k zahájení jednání s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o mezinárodní dohodě, kterou se stanoví uvedená doplňková pravidla.
 Komise obdržela zmocnění Rady k zahájení jednání s Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o dohodě o pravidlech pro účast těchto zemí ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza dne 14. července 2014.
 Jednání proběhla se všemi přidruženými zeměmi společně. Uskutečnila se dvě kola jednání. Konečné znění návrhu dohody s Lichtenštejnskem bylo parafováno dne 30. března 2016.
 Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že návrh ujednání je pro Unii přijatelný.
 Členské státy byly informovány a konzultovány prostřednictvím příslušných pracovních skupin Rady.
 Konečný obsah dohody lze shrnout takto:
 Návrh dohody stanoví roční finanční příspěvek Lichtenštejnska do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza formou roční částky vypočtené podle jeho HDP jako procentní podíl HDP všech států účastnících se fondu [článek 10 a příloha I]. Roční platby jsou uvedeny v článku 11.
 Návrh dohody stanoví rovněž pravidla pro určení odpovědného orgánu a pro systém podávání výročních zpráv.
 Dohoda obsahuje také ustanovení na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům a opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu obsaženými ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v právu Unie vycházejícím z SFEU.
 Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Posouzení dopadů
 Nevztahuje se na tento návrh, neboť souvisí s řízením programu a jeho cílem je podpis mezinárodní dohody, která byla sjednána na základě směrnic pro jednání stanovených Radou.
 •Účelnost a zjednodušování právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Základní práva
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Článek 10 a příloha I návrhu dohody popisují ustanovení týkající se ročních finančních příspěvků přidružené země do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza a jejich případného přizpůsobení situaci popsané v příloze I.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Územní působnost
 Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis. V tomto ohledu tato dohoda s Lichtenštejnskem rovněž navazuje na schengenské acquis.
 V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k SEU a SFEU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně nebude závazné ani použitelné. V souladu s článkem 4 výše uvedeného protokolu se Dánsko do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou rozhodne, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
 Vzhledem k tomu, že tento návrh rozvíjí prvky schengenského acquis, jichž se Spojené království a Irsko v souladu s rozhodnutími Rady 2000/365/ES
 3
 , resp. 2002/192/ES
 4
 neúčastní, nebude pro ně závazné ani použitelné.
 •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Článek 17 dohody stanoví použitelné postupy pro podávání zpráv a monitorování. Do 15. února každého roku, a to až do roku 2022 včetně, má Lichtenštejnsko předkládat Komisi výroční zprávy o provádění za předchozí rozpočtový rok.
 •Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Není zapotřebí.
 S ohledem na výše uvedené úvahy Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že dohoda bude podepsána jménem Unie, a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné k podpisu jménem Unie.
 Komise předložila samostatný návrh rozhodnutí Rady o uzavření připojené Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
 5
 . Rada přijme toto rozhodnutí po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
 2016/0246 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 a čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)V čl. 5 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
 6
 se stanoví, že země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis by se měly účastnit tohoto nástroje v souladu s ustanoveními uvedeného nařízení a že by měla být uzavřena ujednání týkající se jejich finančních příspěvků a doplňkových pravidel nezbytných pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.
 (2)Dne 14. července 2014 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s Norským královstvím, Islandskou republikou, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím za účelem dohody o pravidlech pro jejich účast ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Jednání s Lichtenštejnským knížectvím byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 30. března 2016.
 (3)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
 (4)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné
 7
 .
 (5)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se Irsko neúčastní v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
 8
 ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (6)Dohoda by měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího pozdějšího uzavření.
 (7)S ohledem na čl. 19 odst. 4 dohody by dohoda vyjma jejího článku 5 měla být uplatňována prozatímně od prvního dne po jejím podpisu,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020 se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
 Znění dohody, jež má být podepsána, se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Generální sekretariát Rady zřídí nástroj udělující plnou moc k podepsání dohody, s výhradou jejího uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem dohody.
 Článek 3
 Dohoda vyjma článku 5 se uplatňuje prozatímně v souladu s jejím čl. 19 odst. 4 od prvního dne po jejím podpisu až do jejího vstupu v platnost.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 150, 20.5.1994, s. 143.
 (2)
 Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112.
 (3)
 Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).
 (4)
 Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
 (5)
 Návrh rozhodnutí Rady o uzavření jménem Evropské unie Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020, COM (2016) 504 final.
 (6)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).
 (7)
 Rozhodnutí Rady ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
 (8)
 Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 12.8.2016
 COM(2016) 503 final
 PŘÍLOHA
 návrhu
 rozhodnutí Rady
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
 PŘÍLOHA
 návrhu
 rozhodnutí Rady
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o doplňkových pravidlech týkajících se nástroje pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 LICHTENŠTEJNSKÉ KNÍŽECTVÍ, dále jen „Lichtenštejnsko“,
 dále jen „smluvní strany“,
 S OHLEDEM NA Protokol mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
 1
 (dále jen „protokol o přidružení Lichtenštejnska“),
 VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:
 (1)Unie zřídila nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014
 2
 .
 (2)Nařízení (EU) č. 515/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu protokolu o přidružení Lichtenštejnska.
 (3)Jelikož nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014
 3
 má přímý dopad na uplatňování ustanovení nařízení (EU) č. 515/2014, a ovlivňuje tak jeho právní rámec, a jelikož při přijetí nařízení (EU) č. 514/2014, které bylo Lichtenštejnsku oznámeno, byly použity postupy stanovené v protokolu o přidružení Lichtenštejnska, smluvní strany uznávají, že nařízení (EU) č. 514/2014 rozvíjí schengenské acquis ve smyslu protokolu o přidružení Lichtenštejnska, protože je to nezbytné pro provádění nařízení (EU) č. 515/2014.
 (4)V čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014 se stanoví, že se země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis – mimo jiné Lichtenštejnsko –, účastní nástroje v souladu s jeho ustanoveními a že by měla být uzavřena ujednání stanovující finanční příspěvky uvedených zemí a doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.
 (5)Nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza“) představuje specifický nástroj v kontextu schengenského acquis, jenž byl vytvořen za účelem umožnit sdílení zátěže a finanční podporu v oblasti vnějších hranic a vízové politiky v členských státech a přidružených státech.
 (6)Článek 60 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012
 4
 stanoví pravidla pro nepřímé řízení, která jsou použitelná, jsou-li třetí země, včetně přidružených států, pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu.
 (7)V čl. 17 odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 se stanoví způsobilost výdajů vynaložených v roce 2014 odpovědným orgánem, který ještě nebyl formálně určen, a tím se zajišťuje hladký přechod mezi Fondem pro vnější hranice a Fondem pro vnitřní bezpečnost. Stejně tak je důležité, aby stejný záměr odrážela i tato dohoda. Vzhledem k tomu, že tato dohoda nevstoupila v platnost před koncem roku 2014, je nezbytné zajistit způsobilost výdajů vynaložených před formálním určením, případně do formálního určení odpovědného orgánu, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.
 (8)Aby byl usnadněn výpočet a použití splatných ročních příspěvků Lichtenštejnska do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, budou jeho příspěvky za období 2014–2020 uhrazeny v pěti ročních splátkách od roku 2016 do roku 2020. Od roku 2016 do roku 2018 jsou roční příspěvky stanoveny jako paušální částky, zatímco příspěvek splatný za roky 2019 a 2020 bude stanoven v roce 2019 na základě hrubého domácího produktu všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza s přihlédnutím ke skutečně uhrazeným platbám,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Oblast působnosti
 Tato dohoda stanoví doplňková pravidla nezbytná pro účast Lichtenštejnska ve Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza v souladu s nařízením (EU) č. 515/2014.
 Článek 2
 Finanční řízení a kontrola
 1.Lichtenštejnsko přijme nezbytná opatření k zajištění souladu s ustanoveními vztahujícími se na finanční řízení a kontrolu, jež jsou obsažena ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) a v právu Unie vycházejícím z SFEU.
 Ustanovení SFEU a sekundárního práva uvedená v prvním pododstavci jsou tato:
 a)čl. 287 odst. 1, 2 a 3 SFEU;
 b)články 30, 32 a 57, čl. 58 odst. 1 písm. c) bod i), článek 60, čl. 79 odst. 2 a čl. 108 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
 c)články 32, 38, 42, 84, 88, 142 a 144 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012
 5
 ;
 d)nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96
 6
 ;
 e)nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013
 7
 .
 Smluvní strany mohou rozhodnout o pozměnění tohoto seznamu na základě vzájemné dohody.
 2.Lichtenštejnsko uplatní na svém území v souladu s touto dohodou ustanovení uvedená v odstavci 1.
 Článek 3
 Dodržování zásady řádného finančního řízení
 Finanční prostředky přidělené Lichtenštejnsku v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza se použijí v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
 Článek 4
 Dodržování zásady zamezení střetu zájmů
 Všichni účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na území Lichtenštejnska na plnění rozpočtu a jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo kontrole, se zdrží jakéhokoliv jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.
 Článek 5
 Výkon rozhodnutí
 Rozhodnutí přijatá Komisí, která ukládají finanční závazky jiným osobám než státům, jsou vykonatelná na území Lichtenštejnska.
 Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva platnými v Lichtenštejnsku. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda Lichtenštejnska; jeho určení dá na vědomí Komisi.
 Jsou-li na žádost Komise splněny tyto formální náležitosti, může Komise v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný orgán.
 Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie. Kontrola řádného provádění výkonu rozhodnutí však spadá do pravomoci soudních orgánů Lichtenštejnska.
 Článek 6
 Ochrana finančních zájmů Unie proti podvodům
 1.Lichtenštejnsko
 a)bojuje proti podvodům a jiným protiprávním jednáním poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie opatřeními, která mají odstrašující účinek a poskytují účinnou ochranu v Lichtenštejnsku;
 b)přijme k zamezení podvodů ohrožujících finanční zájmy Unie stejná opatření, jaká přijímá k zamezení podvodů ohrožujících jeho vlastní finanční zájmy, a
 c)koordinuje svou činnost zaměřenou na ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům s členskými státy a Komisí.
 2.Lichtenštejnsko přijme opatření rovnocenná opatřením přijatým Unií v souladu s čl. 325 odst. 4 SFEU, která jsou platná v den podpisu této dohody.
 Smluvní strany mohou rozhodnout na základě vzájemné dohody o přijetí opatření rovnocenných následným opatřením přijatým Unií v souladu s tímto článkem.
 Článek 7
 Kontroly a inspekce na místě prováděné Komisí (OLAF)
 Aniž jsou dotčena její práva podle čl. 5 odst. 8 nařízení (EU) č. 514/2014, je Komise (Evropský úřad pro boj proti podvodům, OLAF) oprávněna provádět kontroly a inspekce na místě na území Lichtenštejnska, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96.
 Orgány Lichtenštejnska jsou nápomocny při kontrolách a inspekcích na místě, které – pokud si to tyto orgány přejí – mohou být prováděny společně s nimi.
 Článek 8
 Účetní dvůr
 Jak je stanoveno v čl. 287 odst. 3 SFEU a v první části hlavě X kapitole 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, má Účetní dvůr možnost provádět audity v prostorách jakéhokoli subjektu spravujícího příjmy nebo výdaje jménem Unie na území Lichtenštejnska, pokud jde o Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza, včetně prostor jakékoli fyzické nebo právnické osoby přijímající platby z rozpočtu.
 V Lichtenštejnsku se audity prováděné Účetním dvorem uskutečňují v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, a nemají-li tyto orgány potřebné pravomoci, v součinnosti s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány Lichtenštejnska spolupracují v duchu důvěry při zachování své nezávislosti. Tyto orgány nebo úřady sdělí Účetnímu dvoru, zda se na auditu zamýšlejí podílet.
 Účetní dvůr má podle čl. 5 odst. 7 nařízení (EU) č. 514/2014 a článku 7 této dohody přinejmenším tatáž práva jako Komise.
 Článek 9
 Veřejné zakázky
 Lichtenštejnsko uplatní ustanovení svého zákona o zadávání veřejných zakázek v souladu s přílohou XVI Dohody o Evropském hospodářském prostoru
 8
 .
 Článek 10
 Finanční příspěvky
 1.Za roky 2016 až 2018 provede Lichtenštejnsko roční platby do rozpočtu Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle této tabulky:
 (všechny částky v EUR)
 2016
 2017
 2018
 Lichtenštejnsko
 218 815
 218 815
 218 815
 2.Příspěvky Lichtenštejnska za roky 2019 a 2020 se vypočtou podle jeho příslušného hrubého domácího produktu (HDP) jako procentní podíl HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle vzorce uvedeného v příloze.
 3.Finanční příspěvky Lichtenštejnska uvedené v tomto článku jsou splatné bez ohledu na datum přijetí jeho národního programu uvedeného v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
 Článek 11
 Použití finančních příspěvků
 1.Celkové roční platby za roky 2016 a 2017 se přidělí takto:
 a)75 % na přezkum v polovině období uvedený v článku 8 nařízení (EU) č. 515/2014;
 b)15 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 30. června 2017;
 c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.
 Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.
 Pokud tato dohoda nevstoupí v platnost nebo nebude prozatímně provedena do 1. června 2017, celý příspěvek Lichtenštejnska se použije v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
 2.Celkové roční platby za roky 2018, 2019 a 2020 se přidělí takto:
 a)40 % na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014;
 b)50 % na rozvoj systémů informačních technologií uvedených v článku 15 nařízení (EU) č. 515/2014, s výhradou přijetí příslušných legislativních aktů Unie do 31. prosince 2018;
 c)10 % na akce Unie uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 515/2014 a mimořádnou pomoc uvedenou v článku 14 nařízení (EU) č. 515/2014.
 Pokud částka uvedená v písmenu b) není přidělena nebo vynaložena, Komise ji podle postupu stanoveného v čl. 5 odst. 5 písm. b) druhém pododstavci nařízení (EU) č. 515/2014 přidělí na specifické akce uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. 515/2014.
 3.Další částky určené na přezkum v polovině období, akce Unie, specifické akce nebo program rozvoje systémů informačních technologií se použijí v souladu s příslušným postupem stanoveným v jednom z těchto ustanovení:
 a)čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014;
 b)čl. 8 odst. 7 nařízení (EU) č. 515/2014;
 c)čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 515/2014;
 d)čl. 15 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 515/2014.
 4.
 Komise může z plateb provedených Lichtenštejnskem každoročně použít částku do výše 1 581 EUR za účelem financování správních výdajů na interní nebo externí pracovníky, jejichž činnost je nezbytná pro podporu provádění nařízení (EU) č. 515/2014 Lichtenštejnskem.
 Článek 12
 Důvěrnost informací
 Na informace sdělené nebo získané v jakékoli formě podle této dohody se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny stejným způsobem, jakým jsou podobné informace chráněny ustanoveními použitelnými pro orgány Unie a právními předpisy Lichtenštejnska. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě osob v orgánech Unie, členských státech nebo v Lichtenštejnsku, pro něž je jejich znalost vzhledem k jejich funkci nezbytná, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.
 Článek 13
 Určení odpovědného orgánu
 1.
 Co nejdříve po schválení národního programu oznámí Lichtenštejnsko Komisi formálně určený odpovědný orgán na ministerské úrovni, který odpovídá za správu a kontrolu výdajů v rámci Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza.
 2.
 Podmínkou pro určení daného subjektu podle odstavce 1 je splnění kritérií pro určení týkajících se vnitřního prostředí, kontrolní činnosti, informací a komunikace a monitorování, jež jsou stanovena v nařízení (EU) č. 514/2014 či na jeho základě.
 3.
 Určení odpovědného orgánu vychází z výroku auditorského subjektu, kterým může být auditní orgán a který posuzuje, zda odpovědný orgán splňuje kritéria pro určení. Tímto subjektem může být nezávislá veřejnoprávní instituce odpovědná za monitorování, hodnocení a kontrolu správy. Tento auditorský subjekt musí být nezávislý na odpovědném orgánu a vykonávat svou činnost v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Při rozhodování o určení odpovědného orgánu může Lichtenštejnsko vycházet z toho, zda jsou systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují. Pokud stávající výsledky auditu a kontroly prokáží, že určený subjekt již nesplňuje kritéria pro určení, přijme Lichtenštejnsko opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů tímto subjektem, včetně toho, že jeho určení zruší.
 Článek 14
 Definice rozpočtového roku
 Pro účely této dohody zahrnuje rozpočtový rok podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 uskutečněné výdaje a vyplacené příjmy, jež byly uvedeny v účetnictví odpovědného orgánu v období od 16. října roku „N–1“ do 15. října roku „N“.
 Článek 15
 Způsobilost výdajů
 Odchylně od čl. 17 odst. 3 písm. b) a čl. 17. odst. 4 nařízení (EU) č. 514/2014 jsou způsobilé výdaje, které odpovědný orgán uhradil dříve, než byl formálně určen podle článku 13 této dohody, pokud systémy řízení a kontroly používané před tímto formálním určením jsou v zásadě totožné se systémy účinnými po formálním určení odpovědného orgánu.
 Článek 16
 Žádost o platbu ročního zůstatku
 1.
 Do 15. února roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Lichtenštejnsko Komisi dokumenty a informace požadované podle čl. 60 odst. 5 prvního pododstavce písm. b) a c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
 Odchylně od ustanovení čl. 44 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Lichtenštejnsko do 15. března roku následujícího po příslušném rozpočtovém roce předloží Komisi výrok podle čl. 60 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
 Předložené dokumenty uvedené v tomto odstavci slouží jako žádost o platbu ročního zůstatku.
 2.
 Dokumenty uvedené v odstavci 1 mají být vypracovány podle vzorů, jež Komise přijme na základě čl. 44 odst. 3 nařízení (EU) č. 514/2014.
 Článek 17
 Zpráva o provádění
 Odchylně od ustanovení čl. 54 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s čl. 60 odst. 5 třetím pododstavcem nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 Lichtenštejnsko předloží Komisi výroční zprávu o provádění národního programu v předchozím rozpočtovém roce do 15. února každého roku až do roku 2022 včetně a může tyto informace na příslušné úrovni zveřejnit.
 První výroční zpráva o provádění národního programu se předloží dne 15. února po vstupu této dohody v platnost nebo zahájení jejího prozatímního provádění.
 První zpráva bude zahrnovat rozpočtové roky od roku 2014 do rozpočtového roku před tím, než měla být v souladu s druhým pododstavcem předložena první výroční zpráva. Závěrečnou zprávu o provádění národního programu předloží Lichtenštejnsko do 31. prosince 2023.
 Článek 18
 Systém pro elektronickou výměnu dat
 V souladu s čl. 24 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014 se všechny úřední výměny informací mezi Lichtenštejnskem a Komisí provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat stanoveného za tímto účelem Komisí.
 Článek 19
 Vstup v platnost
 1.Depozitářem této dohody je generální tajemník Rady Unie.
 2.Smluvní strany schválí tuto dohodu v souladu s vlastními postupy. Dokončení těchto postupů si navzájem oznámí.
 3.Toto ujednání vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po dni posledního oznámení uvedeného v odstavci 2.
 4.Smluvní strany uplatňují tuto dohodu vyjma článku 5 prozatímně od prvního dne po jejím podpisu, aniž jsou dotčeny ústavní požadavky.
 Článek 20
 Platnost a ukončení
 1.Unie nebo Lichtenštejnsko mohou tuto dohodu vypovědět oznámením svého rozhodnutí druhé smluvní straně. Použitelnost dohody končí tři měsíce ode dne takového oznámení. Projekty a činnosti probíhající v okamžiku výpovědi pokračují za podmínek stanovených v této dohodě. Ostatní případné důsledky výpovědi vyřeší smluvní strany vzájemnou dohodou.
 2.Tato dohoda se ukončí v okamžiku ukončení protokolu o přidružení Lichtenštejnska v souladu s čl. 5 odst. 4, čl. 11 odst. 1 nebo čl. 11 odst. 3 protokolu o přidružení Lichtenštejnska.
 Článek 21
 Jazyky
 Tato dohoda je sepsána v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 PŘÍLOHA
 Vzorec pro výpočet finančních příspěvků za roky 2019 a 2020 a údaje o úhradě
 Finanční příspěvek Lichtenštejnska do Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza podle čl. 5 odst. 7 druhého a třetího pododstavce nařízení č. 515/2014 se za roky 2019 a 2020 vypočte takto:
 Pro každý jednotlivý rok od roku 2013 do roku 2017 se konečné údaje o výši hrubého domácího produktu (HDP) Lichtenštejnska, které jsou k dispozici k 31. březnu 2019, vydělí součtem údajů o výši HDP všech států účastnících se Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza za příslušný rok. Průměrná hodnota výsledných pěti procentních podílů za roky 2013 až 2017 se uplatní na součet skutečných ročních rozpočtových prostředků pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro roky 2014 až 2019 a na roční prostředky na závazky pro Fond pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza pro rok 2020, jak je uvedeno v návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2020 přijatého Komisí za účelem získání celkové částky, která má být uhrazena Lichtenštejnskem za celou dobu provádění Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza. Od této částky se odečtou roční platby skutečně provedené Lichtenštejnskem v souladu s čl. 10 odst. 1 této dohody, aby byla získána celková částka jeho příspěvků za roky 2019 a 2020. Polovina této částky se uhradí v roce 2019 a druhá polovina v roce 2020.
 Finanční příspěvek se hradí v eurech.
 Lichtenštejnsko svůj příslušný finanční příspěvek uhradí nejpozději 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. V případě prodlení s úhradou příspěvku se účtují úroky z prodlení z částky dlužné ke dni splatnosti. Jako úroková sazba se použije sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíců splatnosti, zvýšená o 3,5 procentního bodu.
 (1)
 Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).
 (3)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 ze dne 16. dubna 2014 o obecných ustanoveních týkajících se Azylového, migračního a integračního fondu a nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 112).
 (4)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1) ve znění naposledy pozměněném nařízením (EU, Euratom) č. 547/2014 ze dne 15. května 2014 (Úř. věst. L 163, 29.5.2014, s.18).
 (5)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).
 (6)
 Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).
 (7)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).
 (8)
 Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 461.


text:
 |
 52008PC0212
 Ettepanek: Nõukogu määrus, [kuupäev], millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 1371/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes ning tunnistatakse kehtetuks Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1371/2005 Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastane tollimaks /* KOM/2008/0212 lõplik */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 24.4.2008KOM(2008) 212 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,[kuupäev],millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1371/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrusega (EÜ) nr 1371/2005 Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastane tollimaks(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEttepaneku taust |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev ettepanek käsitleb nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed; viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (edaspidi „algmäärus“)) kohaldamist. |Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis viidi läbi kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid Määrus (EÜ) nr 1371/2005, millega kehtestatakse lõplikud dumpinguvastased tollimaksud Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes. Otsus 2005/622/EÜ, millega kiidetakse heaks kohustused, mida on pakutud seoses Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärit elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete importi käsitleva dumpinguvastase menetlusega. Määrus (EÜ) nr 41/2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1371/2005, millega kehtestatakse lõplikud dumpinguvastased tollimaksud Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes. |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutele on juba antud võimalus algmääruse sätete kohaselt uurimise käigus oma huvisid kaitsta. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmääruses ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab hinnatavate tingimuste põhjaliku loetelu. |Ettepaneku õiguslik külg |Kavandatud meetmete kokkuvõte 23. veebruaril 2007 algatas komisjon muuhulgas Venemaalt imporditavate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete suhtes kehtivate dumpinguvastaste meetmete vahepealse osalise läbivaatamise. Läbivaatamine piirdus uurimisega, kas kehtivaid meetmeid on vaja jätkata, lõpetada või muuta, võttes arvesse, et kaks Venemaa eksportijat ühinesid uueks äriühinguks. Lisatud ettepanek määruse (EÜ) nr 1371/2005 muutmiseks toetub lõplikele järeldustele, mis osutavad, et uue äriühingu dumpingumäär on vähese tähtsusega ja seepärast tuleks Venemaalt imporditavate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete suhtes kehtivad dumpinguvastased meetmed kehtetuks tunnistada ning menetlus lõpetada vastavalt algmääruse artikli 9 lõikele 3. Seepärast tehakse nõukogule ettepanek võtta vastu lisatud määruse ettepanek, mis tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas. |Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed; viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Märkust selle kohta, et ühendusel, liikmesriikide valitsustel, piirkondlikel ja kohalikel asutustel, ettevõtjatel ja kodanikel lasuv finants- ja halduskoormus peab olema minimaalne ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei kohaldata. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest algmääruses ei ole ette nähtud muid võimalusi. |Mõju eelarvele |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |1. Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,[kuupäev],millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1371/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrusega (EÜ) nr 1371/2005 Venemaalt pärinevate elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastane tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96[1] kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi “algmäärus”), eelkõige selle artiklit 9 ja artikli 11 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. KEHTIVAD MEETMED2. Määrusega (EÜ) nr 1371/2005[2] (edaspidi „lõplik määrus”) kehtestas nõukogu lõplikud dumpinguvastased tollimaksud Ameerika Ühendriikidest ja Venemaalt pärit elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete impordi suhtes.3. Määrusega 2005/622/EÜ[3] kiitis komisjon heaks hinnakohustuse, mida pakkusid kaks koostööd tegevat eksportivat tootjat, kelle ekspordi suhtes ühendusse suhtes oli kehtestatud individuaalne tollimaks: USA äriühingule AK Steel Corporation 31,5 % ja Venemaa äriühingule Novolipetsk Iron and Steel Corporation (edaspidi „NLMK“) 11,5%. Muude äriühingute suhtes kohaldatavad dumpinguvastased tollimaksud on Ameerika Ühendriikide puhul 37,8 % ja Venemaa puhul 11,5 % (v.a 0 %ga maksustatud Viz Stal Venemaal).B. LÄBIVAATAMISTAOTLUS4. 2007. aasta alguses teatati komisjonile, et NLMK on omandanud 100% äriühingust Viz Stal. Komisjonile esitati tõendid uue äriühingu elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete tootmise ja turustamise kohta. Selle tulemusena selgus, et asjaolud, mille põhjal meetmed kehtestati, on püsivalt muutunud ning uue äriühingu dumpingumäär on oluliselt erinev määrast, millele kehtivad meetmed tuginevad.5. Olles kindlaks teinud, et antud juhul on olemas piisavad esmapilgul usutavad tõendid selle kohta, et NLMK ja Viz Stali suhtes kohaldatavad individuaalsed tollimaksumäärad ei ole enam asjakohased, ning olles konsulteerinud nõuandekomiteega, algatas komisjon ex officio vahepealse osalise läbivaatamise vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3, avaldades Euroopa Liidu Teatajas teadaande („algatamisteade“)[4]. Uurimine piirdus kahe Venemaa eksportiva tootja, NLMK ja Viz Stali dumpingumäära uurimisega, et arvutada uue ühinenud äriühingu jaoks ühtne tollimaksumäär. Algatamisteate kohaselt lähtuti uurimisel andmetest, mis koguti kehtivate meetmete võtmise aluseks olnud uurimise käigus.C. VAATLUSALUNE TOODE6. Vaatlusaluseks tooteks on elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooted, mille paksus on vähemalt 0,16 mm ning mis praegu kuuluvad CN-koodide 7225 11 00 (laius vähemalt 600 mm) ja 7226 11 00 (laius alla 600 mm) alla.7. Elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooteid valmistatakse räniga legeeritud terase rullide kuumvaltsimisel erineva paksuseni, kusjuures kristallstruktuur on ühtlaselt orienteeritud nii, et on võimalik saavutada kõrge magnetjuhtivus. Puudujääke nimetatud juhtivuses nimetatakse „südamikuskaoks”, mis on toote kvaliteedi esmane näitaja.8. Turul on üldjuhul esindatud „suure läbitavusega” ehk kõrgjuhtivusega klassid ning tavalised klassid. Suure läbitavusega klassid võimaldavad vähendada südamikuskadusid mis tahes paksusega teraslehtede puhul. Need on omadused, mis on eriti olulised elektritransformaatorite tootjatele.D. UURIMINE9. Komisjon teatas läbivaatamise algatamisest elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete tootjatele ühenduses, kõikidele teadaolevatele importijatele ja kasutajatele ühenduses ning kõikidele teadaolevatele eksportivatele tootjatele Ameerika Ühendriikides ja Venemaal.10. Komisjon küsis teavet kõikidelt eespool nimetatud isikutelt ja muudelt isikutelt, kes andsid endast teada uurimise algatamise teates nimetatud tähtaja jooksul. Komisjon andis huvitatud isikutele võimaluse esitada oma seisukohad kirjalikult ja taotleda ärakuulamist.E. UURIMISE TULEMUSED1. Dumpingu kindlaksmääramine11. Nagu eespool juba mainitud, lähtuti dumpingumarginaalide arvutamisel ühinenud äriühingu jaoks nendest andmetest, mis koguti kehtivate meetmete võtmise aluseks olnud uurimise (edaspidi „esialgne uurimine”) käigus. Selle põhjal on NLMK ja Viz Stali kaalutud keskmisest dumpingumarginaalist lähtuvalt uue äriühingu dumpingumarginaaliks 0,7%.2. Muutunud tingimuste püsivus12. Vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 kontrolliti, kas muutunud asjaolusid võib põhjendatult pidada püsivaks. Uus äriühing OJSC Novolipetsk Steel tegi uurimise käigus koostööd ja edastas asjakohase teabe. Kõnealuse äriühingu toodangu ekspordi osas Euroopa Ühendusse tegid uurimise käigus koostööd ka järgmised sõltumatud äriühingud:- Tuscany Intertrade UK, Edinburgh, Ühendkuningriik,- Moorfield Commodities Company, Lugano, šveits.Mõlema äriühingu rajatisi kontrolliti kohapeal.13. Varemalt eksportis NLMK oma toodangut Euroopa Ühendusse oma sidusettevõtja Stinol AG (šveits) kaudu. Samas selgus, et alates 2006. aasta algusest on kogu NLMK toodangu müük Euroopa Ühendusse toimunud sõltumatute edasimüüjate Tuscany Intertrade UK ja Moorfield Commodities Company kaudu. Alates 2005. aasta lõpust on Stinol AG tegevus seiskunud.14. Viz Stal kuulus varem Duferco kontserni ning eksportis oma toodangut kontserni sidusettevõtjate Duferco SA Switzerland ja Duferco Commerciale Italy kaudu. Alates 2006. aasta maist toimub kogu Viz Stali toodangu müük Euroopa Ühendusse sõltumatu edasimüüja Moorfield Commodities Company kaudu.15. Samuti tehti kindlaks, et pärast uue äriühingu OJSC Novolipetsk Steel loomist on selle toodangut Euroopa Ühendusse imporditud vaid kahe nimetatud edasimüüja kaudu, seega kasutatakse elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete müümiseks ühenduse turule jätkuvalt samu müügikanaleid.16. Kahe varasema äriühingu, NLMK ja Viz Stali toodangu importhindade suhtes tuleb märkida, et pärast hinnakohustuse heakskiitmist 2005. aasta augustis esitas NLMK komisjonile igas kvartalis kõik kohustuse raames nõutavad asjakohased seireandmed. Pärast seda, kui NLMK võttis Viz Stali üle, esitas viimane alates 2006. aasta augustist vabatahtlikult kohustuse raames nõutavad müügiaruanded. On tehtud kindlaks, et NLMK võetud hinnakohustust järgivad mõlemad, nii endine NLMK kui ka Viz Stal.17. Selgus, et Viz Stal, kelle toodangu suhtes kohaldati 0% dumpinguvastast tollimaksu määra, müüs alates 2006. aasta augustist elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooteid ühenduse turul kõrgema hinnaga kui esialgse uurimise toimumise ajal. Lisaks selgus, et Viz Stalile langes esialgse uurimise ajal suurem osa mõlema äriühingu müügist ning ta eksportis ka edaspidi Euroopa Ühendusse oluliselt rohkem elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooteid kui NLMK.18. Pärast kehtivate meetmete kehtestamist 2005. aasta augustis on hinnad ühenduse ja maailmaturul oluliselt tõusnud. Maailmaturul on terasetoodete nõudlus jätkuvalt suur, seega ei ole oodata, et elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete turuhinnad lähiajal või keskpikas perspektiivis langeksid. Sellest lähtuvalt ning võttes arvesse, et Viz Stal (kes müüs ka 2006. aastal Euroopa Ühenduses märkimisväärselt suuremas koguses elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstooteid kui NLMK ning kelle puhul esialgse uurimise käigus dumpingut ei tuvastatud) on alates 2006. aasta augustist oma hindu tõstnud, on põhjust arvata, et põhjenduses 10 esitatud järeldused on püsivad.F. JÄRELDUS19. Esialgse uurimise käigus selgus, et kogu elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete teadaolev import Venemaalt Euroopa Ühendusse toimub NLMK ja Viz Stali kaudu[5]. Lisaks selgus, et praegu toimub kogu Venemaa elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete import Euroopa Ühendusse äriühingu OJSC Novolipetsk Steel kaudu. Sellest tulenevalt ning arvestades asjaolu, et äriühingu OJSC Novolipetsk Steel dumpingumarginaal on tühine, tuleks Venemaalt pärit elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete suhtes kehtestatud dumpinguvastased meetmed kehtetuks tunnistada ja lõpetada menetlus vastavalt algmääruse artikli 9 lõikele 3.20. Sellele järeldusele toetudes võttis komisjon vastu otsuse 2008/XXXX/EÜ,[6] mille kohaselt tuleb komisjoni otsusega 2005/622/EÜ heaks kiidetud NLMK võetud kohustus kehtetuks tunnistada.G. AVALIKUSTAMINE21. Huvitatud isikutele teatati põhilistest asjaoludest ning kaalutlustest, millest lähtuti Venemaalt pärit elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete suhtes kehtestatud meetmete kehtetuks tunnistamisel ning menetluse lõpetamisel. Kõigile isikutele oli antud võimalus esitada märkusi. Ei ole saadud ühtki märkust, mille tõttu oleks tulnud järeldusi muuta.22. Pärast avalikustamist väitis ühenduse tootmisharu, et järelduses 17 esitatud väide, et lähiajal või keskpikas perspektiivis ei ole oodata elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete turuhindade langemist, ei ole põhjendatud ning seetõttu ei ole menetluse lõpetamine õigustatud. Kinnitamaks väidet, et menetluse lõpetamine ei ole õigustatud, osutab ühenduse tootmisharu, et kahe järgmise aasta jooksul suureneb maailmas elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete tootmise võimsus rohkem kui 40%, mis ületab märgatavalt nõudlust. Suurima panuse tootmisvõimsuse kasvu annab Hiina Rahvavabariik. Nimetatud asjaolude tõttu on ühenduse tootmisharu arvamusel, et Venemaa tõrjutakse Hiina turult välja ning ta suunab oma ekspordi Euroopa Liitu. Seetõttu on ühenduse tootmisharu arvamusel, et menetluse lõpetamine ei põhine püsivalt muutunud asjaoludel.23. Tuleb märkida, et praeguse uurimise raames uuriti uue ühinenud üksuse dumpingumarginaali. Vastavalt põhjendustele 10 ja 18 leiti, et see on tühine. Vastavalt põhjendusele 11 uuriti, kas dumpingumarginaali ja äriühingu uut struktuuri võib käsitleda püsivalt muutunud asjaoludena. Uurimine kinnitas, et muutusi võib pidada püsivateks. Asjaolu, et Venemaa eksportijad võivad suurendada lähiaastatel ekspordi mahtu Euroopa Liitu, ei muuda järeldusi muutunud asjaolude püsivuse kohta.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Nõukogu määruse (EÜ) nr 1371/2005 artikli 1 lõige 1 asendatakse järgmisega:„1. Ameerika Ühendriikidest pärit üle 0,16 mm paksusega elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete suhtes, mis kuuluvad CN-koodide ex 7225 11 00 (üle 600 mm laiusega tooted) (TARICi kood 7225 11 00 10) ja ex 7226 11 00 (kuni 600 mm laiusega tooted) (TARICi koodid 7226 11 00 11 ja 7226 11 00 91) alla, kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks.”Artikkel 2Venemaalt pärit üle 0,16 mm paksusega elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga lehtvaltstoodete suhtes, mis kuuluvad CN-koodide ex 7225 11 00 (üle 600 mm laiusega tooted) (TARICi kood 7225 11 00 10) ja ex 7226 11 00 (kuni 600 mm laiusega tooted) (TARICi koodid 7226 11 00 11 ja 7226 11 00 91) alla, määruse (EÜ) nr 1371/2005 kohaselt kehtestatud lõplik dumpinguvastane tollimaks tunnistatakse kehtetuks ning menetlus Venemaalt pärit impordi suhtes lõpetatakse.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 56, 06.03.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] ELT L 223, 27.8.2005, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 41/2008 (ELT L 16, 19.1.2008, lk 1).[3] ELT L 223, 27.8.2005, lk 42.[4] ELT C 39, 23.2.2007, lk 26.[5] Vt määruse (EÜ) nr 1371/2005 põhjendus 61.[6] ELT L [...], [...].