type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
C 48/2 EL Epiärglg Eugleqiäda sxm Etqxpaøjxäm Joimosgäsxm 20.2.1999
 potälemoi apoä soty Gerd Rentzmann jai Rudolf Brenken, Jarabo Colomer, cqallaseäay: L. Hewlett, tpókkgkoy dioijgä-
 dijgcoäqoty Quakenbrück (Ceqlamiäa), le soäpo epidoärexm rso rexy, eneädxre rsiy 10 Dejelbqiäot 1998 apoäuarg le so
 Kotnelbotäqco so dijgcoqijoä cqaueiäo Michel Molitor, Pierre ajoäkotho diasajsijoä:
 Feltgen jai AndreÂ Harpes, 14 A, rue des Bains, le amsijeiä-
 lemo aiäsgrg amaiqeärexy jasó sgy apouórexy pot eneädxre 1. ìsam pqoäjeisai cia pqxägm lehoqiajoä eqcafoälemo,
 rsiy 15 Apqikiäot 1997 so Pqxsodijeiäo sxm Etqxpaøjxäm Joi- dijaiotävo paqovxäm amapgqiäay, o opoiäoy jasoijeiä rso
 mosgäsxm (peälpso slgäla) rsgm tpoäherg S-390/94, Schröder eädauoy ókkot jqósoty leäkoty jai oävi sot jqósoty sot
 j.kp. jasó Episqopgäy (Rtkkocgä 1997, r. II-501), jai le sgm oueikeäsg uoqeäa jai sot opoiäot g jasoijiäa bqiärjesai re
 opoiäa fgseiäsai g enauómirg sgy apouórexy atsgäy, oäpot o lijqoäseqg apoärsarg apoä som uoqeäa sot aqloädiot jqó-
 eäseqoy diódijoy eiämai g Episqopgä sxm Etqxpaøjxäm Joimosgä- soty paqó apoä som uoqeäa sot jqósoty jasoijiäay, so
 sxm (ejpqoärxpoy: Claudia Schmidt, epijotqotälemg apoä som óqhqo 51, paqócqauoy 1 sot jamomirlotä (EOJ)
 Bertrand Wägenbaur), so Dijarsgäqio (peälpso slgäla), rt- aqih. 574/72 sot Rtlbotkiäot, sgy 21gy Laqsiäot 1972,
 cjeiälemo apoä soty P. Jann (eirgcgsgä), pqoäedqo sot pqxäsot peqiä sot sqoäpot euaqlocgäy sot jamomirlotä (EOJ)
 slgälasoy, pqoedqetäomsa sot peälpsot slgälasoy, C. Gul- aqih. 1408/71 peqiä euaqlocgäy sxm rtrsglósxm joimxmi-
 mann, D. A. O. Edward, L. Sevón jai M. Wathelet, dijarseäy, jgäy aruakiä rexy rsoty lirhxsotäy, rsoty lg lirhxsotäy
 cemijoäy eiraccekeäay: D. Ruiz-Jarabo Colomer, cqallaseäay: jai rsa leäkg sxm oijocemeixäm soty pot diajimotämsai
 R. Grass, eneädxre rsiy 10 Dejelbqiäot 1998 apoäuarg le so emsoäy sgy Joimoäsgsoy, oäpxy sqopopoigähgje jai emgleqxä-
 ajoäkotho diasajsijoä: hgje le som jamomirloä (EOJ) aqih. 2001/83 sot Rtlbot-
 kiäot, sgy 2ay Iotmiäot 1983, elpodiäfei som aqloädio uoqeäa
 1. Apoqqiäpsei sgm aiäsgrg amaiqeärexy. ma diemeqceiä som dioijgsijoä eäkecvo jai sgm iasqijgä eneä-
 sarg sot emdiaueqoleämot vxqiäy ma eävei fgsgärei pqo-
 2. Jasadijófei soty A. Schröder, J. jai K.-J. Thamann rsa gcotleämxy sg diemeäqceia sxm rvesijxäm ekeäcvxm jai ene-
 dijarsijó eänoda. sórexm apoä som uoqeäa sot soäpot jasoijiä ay sot. G iädia
 diósang, xrsoäro, dem elpodiäfei sgm paqaiäsgrg sot
 (1) EE C 252 sgy 16.8.1997. emdiaueqoleämot apoä so dijaiäxla pqogcotälemgy diemeäq-
 ceiay enesórexy apoä som uoqeäa sot soäpot jasoijiäay,
 tpoä sgm pqoùpoäherg oäsi g paqaiäsgrg atsgä eiä mai ejotäria
 jai raugäy.
 2. Re peqiäpsxrg jahoqirlotä cia pqxäsg uoqó paqovgäy
 amapgqiäay voqgcotälemgy re ósolo pot jasoijeiä rso
 APOUARG SOT DIJARSGQIOT
 eädauoy ókkot jqósoty leäkoty jai oävi sot jqósoty sot
 (sqiäso slgäla) aqloädiot uoqeäa, so óqhqo 40 sot amxseäqx jamomirlotä
 sgy 10gy Dejelbqiäot 1998 dem elpodiäfei som uoqeäa atsoä ma jahoqiäfei som bahloä
 amapgqiäay bórei dijgäy sot iasqijgäy enesórexy, vxqiäy ma
 rsgm tpoäherg C-279/97 (aiäsgrg sot Centrale Raad van fgseiä pqogcotleämxy eneäsarg ej leäqoty sot uoqeäa sot
 Beroep cia sgm eäjdorg pqodijarsijgäy apouórexy): Bestuur
 soäpot jasoijiäay. Emsotäsoiy, o aqloädioy uoqeäay pqeäpei
 van het Landelijk instituut sociale verzekeringen jasó C. J. M. ma kalbómei tpoäwg sa iasqijgäy utärexy eäccqaua jai siy
 Voeten jai J. Beckers (1)
 iasqijeäy cmxlasetäreiy, jahxäy jai sa dioijgsijgäy utärexy
 (Joimxmijgä aruókirg Ç Lehoqiajoiä eqcafoälemoi Ç Ama- pkgqouoqiajó rsoiveiäa, pot pqoeäqvomsai apoä som uoqeäa
 pgqiäa Ç Iasqijgä eneäsarg) sot jqósoty jasoijiä ay sot emdiaueqoleämot.
 (1999/C 48/03)
 (1) EE C 271 sgy 6.9.1997.
 (Ckxärra diadijariä ay: g okkamdijgä)
 (Pqorxqimgä lesóuqargç g oqirsijgä lesóuqarg ha dglo-
 rietheiä rsg ÛRtkkocgä sgy Molokociä ay sot Dijarsgqiäotë)
 APOUARG SOT DIJARSGQIOT
 Rsgm tpoäherg C-279/97, le amsijeiälemo aiäsgrg sot Centrale (sqiäso slgäla)
 Raad van Beroep (Jósx Vxäqey) pqoy so Dijarsgäqio, jasÂ sgy 10gy Dejelbqiäot 1998
 euaqlocgäm sot óqhqot 177 sgy Rtmhgäjgy EJ, le sgm opoiäa
 fgseiäsai, rso pkaiärio sxm diauoqxäm pot ejjqelotäm emxäpiom rsgm tpoäherg C-290/97 (aiäsgrg sot Bundesfinanzhof cia
 sot aisotämsoy dijarsgqiäot lesantä Bestuur van het Landelijk sgm eäjdorg pqodijarsijgäy apouórexy): Georg Bruner,
 instituut sociale verzekeringen jai C. J. M. Voeten, J. Bek- emeqcxäm tpoä sgm elpoqijgä epxmtliäa ÛGeorg Brunerë, jasó
 kers, g eäjdorg pqodijarsijgäy apouórexy xy pqoy sgm eqlg- Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)
 meiäa sxm óqhqxm 40 jai 51 sot jamomirlotä (EOJ) (Epirsqoueäy jasó sgm enacxcgä Ç Omolasokociäa cexqci-
 aqih. 574/72 sot Rtlbotkiäot, sgy 21gy Laqsiäot 1972, peqiä jxäm pqoøoämsxm)
 sot sqoäpot euaqlocgäy sot jamomirlotä (EOJ) aqih. 1408/71
 (1999/C 48/04)
 peqiä euaqlocgäy sxm rtrsglósxm joimxmijgäy aruakiärexy
 rsoty lirhxsotäy, rsoty lg lirhxsotäy jai rsa leäkg sxm oijo- (Ckxärra diadijariäay: g ceqlamijgä)
 cemeixäm soty pot diajimotämsai emsoäy sgy Joimoäsgsay, oäpxy
 sqopopoigähgje jai emgleqxähgje apoä le som jamomirloä (Pqorxqimgä lesóuqargç g oqirsijgä lesóuqarg ha dglo-
 (EOJ) aqih. 2001/83 (EE L 230 sgy 22.8.1984, r. 86), so rietheiä rsg ÛRtkkocgä sgy Molokociäay sot Dijarsgqiäotë)
 Dijarsgäqio (sqiäso slgäla), rtcjeiälemo apoä soty J.-P. Puisso-
 chet, pqoäedqo slgälasoy, J. C. Moitinho de Almeida (eirgcg- Rsgm tpoäherg C-290/97, le amsijeiälemo aiäsgrg sot Bundes-
 sgä) jai C. Gulmann, dijarseäy, cemijoäy eiraccekeäay: D. Ruiz- finanzhof (Ceqlamiäa) pqoy so Dijarsgäqio, jasÂ euaqlocgäm


text:
8.1.2000 FR Journal officiel des Communautés européennes C 6/5
 chaussure (JO L 334, p. 25), la Cour, composée de MM. G. composée de MM. G. Hirsch (rapporteur), président de la
 C. Rodrı́guez Iglesias, président, P. J. G. Kapteyn et G. Hirsch deuxième chambre, faisant fonction de président de la sixième
 (rapporteur), présidents de chambre, J. C. Moitinho de chambre, J. L. Murray et R. Schintgen, juges, avocat général:
 Almeida, C. Gulmann, J. L. Murray, L. Sevón, M. Wathelet et M. P. Léger, greffier: M. H. von Holstein, greffier adjoint, a
 R. Schintgen, juges, avocat général: M. N. Fennelly, greffier: rendu le 5 octobre 1999 un arrêt dont le dispositif est le
 M. R. Grass a rendu le 5 octobre 1999 un arrêt dont le suivant:
 dispositif est le suivant:
 1) L’article 11, paragraphe 4, de la deuxième directive
 1) Le recours est rejeté. 67/228/CEE du Conseil, du 11 avril 1967, en matière d’harmo-
 nisation des législations des États membres relatives aux taxes
 2) La République française est condamnée aux dépens. sur le chiffre d’affaires — Structure et modalité d’application du
 système commun de taxe sur la valeur ajoutée, autorisant les
 États membres à introduire ou à maintenir, et l’article 17,
 (1) JO C 295 du 27.9.1997.
 paragraphe 6, de la sixième directive 77/388/CEE du Conseil,
 du 17 mai 1977, en matière d’harmonisation des législations
 des États membres relatives aux taxes sur le chiffre d’affaire —
 Système commun de taxe sur la valeur ajoutée: assiette uniforme,
 autorise ceux-ci à maintenir, des exclusions générales du droit à
 déduction de la taxe sur la valeur ajoutée sur l’achat de véhicules
 automobiles utilisés par l’assujetti pour les besoins de ses
 ARRÊT DE LA COUR opérations taxées, même si
 (sixième chambre) — ces véhicules étaient un outil indispensable à l’exercice de
 l’activité exercée par l’assujetti concerné ou
 du 5 octobre 1999
 — ces véhicules ne pouvaient pas, dans un cas concret, être
 utilisés à des fins privées par l’assujetti concerné.
 dans l’affaire C-305/97 [demande de décision préjudicial
 de la Court of Appeal (England & Wales)]: Royscot 2) L’article 17, paragraphe 6, de la sixième directive 77/388 doit
 Leasing Ltd et Royscot Industrial Leasing Ltd, Allied être interprété en ce sens que les États membres peuvent maintenir
 Domecq plc, T. C. Harrison Group Ltd contre Commissio- les exclusions du droit à déduction de la taxe sur la valeur ajoutée
 ners of Customs & Excise (1) visées à son second alinéa, bien que le Conseil n’ait pas déterminé,
 avant l’expiration du délai prévu au premier alinéa, les dépenses
 («TVA — Article 11, paragraphes 1 et 4, de la deuxième n’ouvrant pas droit à déduction de la taxe sur la valeur ajoutée.
 directive — Article 17, paragraphes 2 et 6, de la sixième
 directive — Droit à déduction — Exclusions par des règles
 nationales antérieures à la sixième directive») (1) JO C 318 du 18.10.1997.
 (2000/C 6/09)
 (Langue de procédure: l’anglais)
 ARRÊT DE LA COUR
 (Traduction provisoire; la traduction définitive sera publiée au «Recueil
 de la Jurisprudence de la Cour») (sixième chambre)
 Dans l’affaire C-305/97, ayant pour objet une demande du 5 octobre 1999
 adressée à la Cour, en application de l’article 177 du traité CE
 (devenu article 234 CE), par la Court of Appeal (England & dans l’affaire C-327/97 P: Christos Apostolidis e. a. contre
 Wales) (Royaume-Uni) et tendant à obtenir, dans le litige Commission des Communautés européennes (1)
 pendant devant cette jurisprudence entre Royscot Leasing
 Ltd et Royscot Industrial Leasing Ltd, Allied Domecq plc,
 T. C. Harrison Group Ltd et Commissioners of Customs & («Pourvoi — Rémunérations — Coefficient correcteur —
 Excise, une décision à titre préjudiciel sur l’interprétation des Exécution d’un arrêt du Tribunal»)
 articles 11, paragraphe 4, de la deuxième directive 67/228/CEE
 du Conseil, du 11 avril 1967, en matière d’harmonisation des (2000/C 6/10)
 législations des États membres relatives aux taxes sur le chiffres
 d’affaires — Structure et modalités d’application du système
 commun de taxe sur la valeur ajoutée (JO 1967, 71, p. 1303), (Langue de procédure: le français)
 et 17, paragraphe 6, de la sixième directive 77/388/CEE du
 Conseil, du 17 mai 1977, en matière d’harmonisation des
 législations des États membres relatives aux taxes sur le chiffre
 d’affaires — Système comun de taxe sur la valeur ajoutée: Dans l’affaire C-327/97 P, Christos Apostolidis e. a., fonction-
 assiette uniforme (JO L 145, p. 1), la Cour (sixième chambre), naires et agents temporaires de la Commission des Commu-
 ---pagebreak--- C 6/6 FR Journal officiel des Communautés européennes 8.1.2000
 nautés européennes, affectés à l’Institut européen des transura- pendant devant cette juridiction entre Leathertex Divisione
 niens de Karlsruhe (Allemagne), représentés par Mes J.-N. Louis, Sintetici SpA et Bodetex BVBA, une décision à titre préjudiciel
 T. Demaseure et A. Tornel, avocats au barreau de Bruxelles, sur l’interprétation des articles 2 et 5, point 1, de la convention
 ayant élu domicile à Luxembourg auprès de la fiduciaire Myson du 27 septembre 1968, précitée (JO 1972, L 299, p. 32), telle
 Sàrl, 30, rue de Cessange, ayant pour objet un pourvoi que modifiée par la convention du 9 octobre 1978 relative à
 formé contre l’arrêt du Tribunal de première instance des l’adhésion du royaume de Danemark, de l’Irlande et du
 Communautés européennes (troisième chambre) du 10 juillet Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord (JO
 1997, Apostolidis e. a./Commission (T-81/96, RecFP p. I-A- L 304, p. 1, et — texte modifié — p. 77), la Cour, composée
 207 et II-607), et tendant à l’annulation de cet arrêt, les autres de MM. G. C. Rodrı́guez Iglesias, président, P. J. G. Kapteyn,
 parties à la procédure étant: Commission des Communautés J.-P. Puissochet, G. Hirsch et P. Jann, présidents de chambre,
 européennes (agents: MM. G. Valsesia et J. Currall), soutenue J. C. Moitinho de Almeida (rapporteur), C. Gulmann, J. L. Mur-
 par Conseil de l’Union européenne (agents: MM. M. Bishop et ray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón, M. Wathelet
 D. Canga Fano), la Cour (sixième chambre), composée de MM. et R. Schintgen, juges; avocat général: M. P. Léger, greffier:
 P. J. G. Kapteyn, président de chambre, G. Hirsch, J. L. Murray M. H. von Holstein, greffier adjoint, a rendu le 5 octobre 1999
 (rapporteur), H. Ragnemalm et R. Schintgen, juges, avocat un arrêt dont le dispositif est le suivant:
 général: M. J. Mischo, greffier: M. H. von Holstein, greffier
 adjoint, a rendu le 5 octobre 1999 un arrêt dont le dispositif L’article 5, point 1, de la convention du 27 septembre 1968
 est le suivant: concernant la compétence judiciaire et l’exécution des décisions en
 matière civile et commerciale, telle que modifiée par la convention du
 1) Le pourvoi est rejeté dans sa totalité. 9 octobre 1978 relative à l’adhésion du royaume de Danemark, de
 l’Irlande et du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du
 2) M. Apostolidis e. a., la Commission des Communautés européen- Nord, doit être interprété en ce sens que le même juge n’est pas
 nes et le Conseil de l’Union européenne supporteront leurs propres compétent pour connaître de l’ensemble d’une demande fondée sur
 dépens. deux obligations équivalentes découlant d’un même contrat, lorsque,
 selon les règles de conflit de l’État de ce juge, ces obligations doivent
 être exécutées l’une dans cet État et l’autre dans un autre État
 (1) JO C 357 du 22.11.1997.
 contractant.
 (1) JO C 41 du 7.2.1998.
 ARRÊT DE LA COUR
 du 5 octobre 1999 ARRÊT DE LA COUR
 dans l’affaire C-420/97 (demande de décision préjudicielle (sixième chambre)
 du Hof van Cassatie): Leathertex Divisione Sintetici SpA
 contre Bodetex BVBA (1) du 5 octobre 1999
 («Convention de Bruxelles — Interprétation des articles 2 et dans l’affaire C-433/97 P: IPK-München GmbH contre
 5, point 1 — Contrat d’agence commerciale — Demande Commission des Communautés européennes (1)
 fondée sur des obligations distinctes résultant d’un même
 contrat et considérées comme équivalentes — Compétence de («Pourvoi — Annulation d’une décision de la Commission
 la juridiction saisie pour connaître de l’ensemble de la refusant le paiement du solde d’un concours financier»)
 demande»)
 (2000/C 6/12)
 (2000/C 6/11)
 (Langue de procédure: l’allemand)
 (Langue de procédure: le néerlandais)
 (Traduction provisoire; la traduction définitive sera publiée au «Recueil
 de la Jurisprudence de la Cour»)
 (Traduction provisoire; la traduction définitive sera publiée au «Recueil
 de la Jurisprudence de la Cour») Dans l’affaire C-433/97 P, IPK-München GmbH, établie à
 Munich (Allemagne), représentée par Me H.-J. Prieß, avocat au
 Dans l’affaire C-420/97, ayant pour objet une demande barreau de Bruxelles, 13, place des Barricades, B-1000 Bruxel-
 adressée à la Cour, en application du protocole du 3 juin 1971 les, ayant pour objet un pourvoi formé contre l’arrêt du
 relatif à l’interprétation par la Cour de justice de la convention Tribunal de première instance des Communautés européennes
 du 27 septembre 1968 concernant la compétence judiciaire et (première chambre) du 15 octobre 1997, IPK/Commission
 l’exécution des décisions en matière civile et commerciale, par (T-331/94, Rec. p. II-1665), et tendant à l’annulation de cet
 le Hof van Cassatie (Belgique) et tendant à obtenir, dans le litige arrêt, l’autre partie à la procédure étant: Commission des


type: other

text:
Dodatek za delovno dobo - pogoji za priznanje - višina dodatka - kolektivna pogodba dejavnosti - Racunovodja.com
 Vpisano: 12.4.2019 9:27:22
 Dodatek za delovno dobo - pogoji za priznanje - višina dodatka - kolektivna pogodba dejavnosti
 Določba 129. člena ZDR-1 je pomensko odprta in ne določa niti minimuma višine dodatka niti dolžine in načina upoštevanja delovne dobe pri določitvi dodatka za delovno dobo. Tako je strankam kolektivne pogodbe na ravni dejavnosti prepuščeno, da samostojno uredijo višino dodatka za delovno dobo, torej tako dolžino in način upoštevanja delovne dobe kot tudi odmerni odstotek.
 Odločba: VSRS Sodba VIII Ips 168/2018
 Datum seje senata: 19.12.2018
 Institut: dodatek za delovno dobo - pogoji za priznanje - višina dodatka - kolektivna pogodba dejavnosti
 Zveza: ZDR-1 člen 9, 9/1, 129, 222
 Določba 129. člena ZDR-1 je pomensko odprta in ne določa niti minimuma višine dodatka niti dolžine in načina upoštevanja delovne dobe pri določitvi dodatka za delovno dobo. Tako je strankam kolektivne pogodbe na ravni dejavnosti prepuščeno, da samostojno uredijo višino dodatka za delovno dobo, torej tako dolžino in način upoštevanja delovne dobe kot tudi odmerni odstotek. Ob predstavljeni ureditvi zakon razen samega priznavanja pravice do dodatka za delovno dobo, ne opredeli niti pogojev (dolžine in načina upoštevanja delovne dobe) niti višine v smislu odmernega odstotka, zato je oboje stvar kolektivnega urejanja.
 I. Reviziji se ugodi in se sodba sodišča druge stopnje spremeni tako, da se glasi:
 „Pritožbi tožene stranke se ugodi in se izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje (v II., III. in V. točki izreka) spremeni tako, da se tožbeni zahtevek za plačilo razlike v plači iz naslova dodatka na delovno dobo za čas od februarja 2015 dalje, zavrne, tožeča stranka pa mora v 15 dneh od vročitve te sodbe toženi stranki povrniti stroške postopka pred sodiščem prve in druge stopnje v znesku 455,27 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po poteku roka za izpolnitev, do plačila.“
 II. Tožeča stranka mora v 15 dneh od vročitve te sodbe povrniti toženi stranki stroške revizijskega postopka v znesku 228,47 EUR, z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku roka za izpolnitev, določenega v tej točki izreka, do plačila.
 1. Sodišče prve stopnje je toženki naložilo, da tožniku obračuna in plača mesečne zneske razlike v plači iz naslova dodatka za delovno dobo za čas od februarja 2015 do septembra 2016. Toženki je naložilo v obračun še dodatek za delovno dobo od 1. 10. 2016 do 21. 9. 2017 v višini 0,5 % za vsako leto tožnikove delovne dobe, dosežene do 30. 6. 2007, in v višini 0,6 % za vsako leto delovne dobe od 1. 7. 2007 dalje. Toženka je tožniku izplačevala dodatek za delovno dobo do januarja 2015 glede na skupno delovno dobo, od tedaj dalje pa le glede na delovno dobo, ki jo je tožnik dosegel z zaposlitvijo pri njej. Sodišče je presodilo, da se glede na določbe 9., 129. in 222. člena Zakona o delovnih razmerjih (ZDR-1) kot pravna podlaga za določitev dodatka za delovno dobo ne more uporabiti določba 48. člena Kolektivne pogodbe za kovinsko industrijo Slovenije (v nadaljevanju Kolektivna pogodba, Ur. l. RS, št. 6/2015 in naslednji). Ocenilo je, da je Kolektivna pogodba nezakonito skrajšala upoštevno delovno dobo, za katero se priznava dodatek za delovno dobo.
 2. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo toženke in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.
 3. Vrhovno sodišče je s sklepom DoR 55/2018 z dne 17. 5. 2018 dopustilo revizijo glede vprašanj:
 ali se prvi odstavek 129. člena ZDR-1 lahko razlaga tako, da delavcu pripada dodatek za vso delovno dobo pri vseh dosedanjih delodajalcih;
 ali se določba tretjega odstavka 9. člena ZDR-1 v zvezi z 222. členom ZDR-1 nanaša na višino ali tudi na obdobje, za katerega se dodatek obračuna;
 ali se res ne upošteva del 48. člena Kolektivne pogodbe, ki dodatek za delovno dobo priznava za vsako izpolnjeno leto delovne dobe pri zadnjem delodajalcu, ampak samo del, ki se nanaša na višino tega dodatka.
 4. Toženka je vložila dopuščeno revizijo zoper sodbo sodišča druge stopnje. Navaja, da določbi 9. in 222. člena ZDR-1 omogočata drugačno ureditev dodatka za delovno dobo, ki se ne nanaša samo na določitev višine dodatka, kot ga razumeta sodišči nižjih stopenj. Na višino dodatka vpliva tudi dolžina in način upoštevanja delovne dobe. Zato bi se tudi pri razlagi določitve višine s strani socialnih partnerjev moralo dopustiti urejanje splošnega načina priznavanja širših pogojev za določitev dodatka za delovno dobo. Iz komentarjev relevantnih zakonskih določb izhaja, da je ureditev dodatka za delovno dobo z uveljavitvijo ZDR-1 predmet kolektivnega dogovarjanja, dodatek kot tak pa je sicer preživet institut. Iz zgodovinskega pregleda pravnih pravil izhaja, da je lahko za priznanje dodatka pravno pomembna le delovna doba pri zadnjem delodajalcu ter višina dodatka, določenega v odstotku plače v Kolektivni pogodbi.
 5. Revizija je bila v skladu s 375. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) vročena tožniku, ki predlaga njeno zavrnitev.
 7. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo, izdano na drugi stopnji (prvi odstavek 367. člena ZPP). V primeru dopuščene revizije sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih pravnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena (drugi odstavek 371. člena ZPP).
 8. Tožnik je imel pred zaposlitvijo pri toženki 18 let 11 mesecev in 2 dni delovne dobe. Pri toženki se je zaposlil 23. 11. 2001. Od sklenitve pogodbe je sprva prejemal dodatek za delovno dobo v višini 0,5 % za vsako leto skupne delovne dobe. Od julija 2006 (po prenehanju veljavnosti Splošne kolektivne pogodbe za gospodarske dejavnosti; SKPgd, Ur. l. RS, št. 40/97) do vključno januarja 2015 je prejemal 0,5 % dodatka za vsako leto delovne dobe, prej dosežene pri drugih delodajalcih, in 0,6 % dodatka za vsako leto zaposlitve pri toženki kot zadnjem delodajalcu. Od vključno februarja 2015 dalje pa mu je toženka izplačevala dodatek na delovno dobo z upoštevanjem le delovne dobe, prebite pri njej (po 0,6 % za leto delovne dobe), zato se mu je dodatek za delovno dobo znižal iz 19,2 % plače na 7,8 %.
 9. Dopuščena pravna vprašanja so neločljivo povezana s širšim vprašanjem možnosti kolektivnega dogovarjanja glede vsebine oziroma višine dodatka za delovno dobo. Tako je v tem sporu v ospredju predvsem vprašanje, ali zakonski okvir omogoča dogovor tako glede pogojev (dolžine in načina upoštevanja delovne dobe) kot odmernega odstotka. Po presoji revizijskega sodišča jezikovna, sistemska in zgodovinska razlaga pravnega instituta dodatka za delovno dobo privedejo do zaključka, da so stranke Kolektivne pogodbe glede na veljavno pravno ureditev v času reševanja tega spora imele zakonsko zagotovljeno možnost ureditve dodatka na način, kot ga je zatrjevala toženka. Posledično je zmotna presoja sodišč nižjih stopenj glede temeljnega pravnega vprašanja.
 10. V obravnavani zadevi je za rešitev spora pomembna vsebina in razlaga zakonskih določb in določb kolektivnih pogodb, glede katerih je bila dopuščena revizija. Po določbi prvega odstavka 9. člen ZDR-1 sta delodajalec in delavec pri sklepanju in prenehanju pogodbe o zaposlitvi in v času trajanja delovnega razmerja dolžna upoštevati določbe tega in drugih zakonov, ratificiranih in objavljenih mednarodnih pogodb, drugih predpisov, kolektivnih pogodb in splošnih aktov delodajalca. V skladu z drugim odstavkom 9. člena ZDR-1 se lahko s pogodbo o zaposlitvi oziroma s kolektivno pogodbo določijo pravice, ki so za delavca ugodnejše, kot jih določa ta zakon. V primerih iz 33., 54., 59., 94., 120., 132., 144., 158., 172. in 222. člena zakona pa se s kolektivno pogodbo lahko določi tudi drugače (tretji odstavek 9. člena ZDR-1). Po prvem odstavku 129. člena ZDR-1 delavcu pripada dodatek za delovno dobo. V skladu z drugim odstavkom se višina dodatka določi v kolektivni pogodbi na ravni dejavnosti. Po prehodni določbi ZDR-1 v 222. členu ZDR-1 ohranijo delavci, ki imajo ob uveljavitvi tega zakona dodatek za delovno dobo najmanj v višini 0,5 odstotkov od osnovne plače za vsako izpolnjeno leto delovne dobe, tak dodatek, razen če je s kolektivno pogodbo na ravni dejavnosti določeno drugače. Na ravni dejavnosti, v kateri je zaposlen tožnik, 48. člen Kolektivne pogodbe določa, da če ni v podjetniški kolektivni pogodbi ali splošnem aktu delodajalca določeno drugače, delavcu pripada dodatek na delovno dobo v višini 0,6 % od osnovne plače za vsako izpolnjeno leto zaposlitve pri zadnjem delodajalcu.
 11. Sodišči nižjih stopenj sta svojo presojo gradili na stališču, da Kolektivna pogodba ne more zožiti obsega priznavanja delovne dobe pri ugotavljanju višine dodatka za delovno dobo iz skupne dobe na dobo, doseženo pri zadnjem delodajalcu, ker naj bi termin „delovna doba“ pomenil celotno doseženo delovno dobo ne glede na delodajalca in da „višina dodatka“ pomeni le odstotkovno prilagajanje. To naj bi izhajalo že iz 129. člena ZDR-1.
 12. Zakonski pojem „delovna doba“ iz 129. člena ZDR-1 ne pomeni samoumevno in samodejno vključevanja celotne delovne dobe, ne glede na to, pri katerem delodajalcu je bila izpolnjena. Zgodovinski in sistemski pregled tega instituta namreč kažeta na drugačno razlago. Dialog med socialni partnerji, ki se je odrazil v sklenjenih kolektivnih pogodbah in v zakonskem besedilu, kaže na stalno potrebo po spreminjanju tega instituta v smeri zmanjševanja njegove kogentnosti in poudarjanju večjega pomena kolektivnega dogovora med delodajalci in delavci. Tako je že SKPgd v eni od svojih prejšnjih verzij v prehodni določbi 68. člena predvidevala črtanje določb o dodatku za delovno dobo, vendar se to kasneje ni uresničilo (Ur. l. RS, št. 113/2002). Za tožnika je ob sklenitvi delovnega razmerja pri toženki (23. 11. 2001) veljala določba 47. člena SKPgd, po kateri se dodatek odmeri za skupno delovno dobo v višini 0,5% osnovne plače delavca. Z uveljavitvijo Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur. l. RS, št. 42/2002 in naslednji), to je s 1. 1. 2003, je za tožnika ostala v veljavi enaka pravna ureditev, in sicer glede na prehodno določbo 238. člena, ki je določal, da delavci, ki imajo ob uveljavitvi tega zakona dodatek za delovno dobo najmanj v višini 0,5% od osnovne plače za vsako izpolnjeno leto delovne dobe, tak dodatek ohranijo, ne glede na višino dodatka, določeno s kolektivno pogodbo na ravni dejavnosti, razen če je s to pogodbo ali pogodbo o zaposlitvi določen višji dodatek. Vsebina pravice do dodatka za delovno dobo je bila tako urejena in pravno varovana z zakonom. Delodajalci (tudi toženka) niso mogli s kolektivno pogodbo na ravni dejavnosti drugače urediti dodatka za delovno dobo, čeprav je SKPgd prenehala veljati 30. 6. 2006 in čeprav je to načelno omogočal 72. člen predhodno veljavne Kolektivne pogodba za kovinsko industrijo Slovenije (Ur. l. RS, št. 108/2005 in naslednji)1. Zato je ne glede na določbo tedaj veljavne kolektivne pogodbe tožnik za julij 2006 prejel dodatek za delovno dobo, ki je upošteval celotno delovno dobo pri vseh delodajalcih, saj bi bila drugačna razlaga z upoštevanjem dobe pri le zadnjem delodajalcu v nasprotju z določbo 238. člena ZDR.
 13. Do poglavitne razlike na zakonski ravni je prišlo z uveljavitvijo ZDR-1 (12. 4. 2013). Ta v 222. členu določa, da delavci ohranijo obstoječi dodatek za delovno dobo, razen če je s kolektivno pogodbo na ravni dejavnosti določeno drugače. Kot pravilno opozarja revizija, ZDR-1 ne govori več le o višjem dodatku (kot prej 238. člen ZDR), temveč o drugačni ureditvi (višine) dodatka. Dodatno revizija utemeljeno opozarja, da ureditev izračuna (višine) dodatka ne more predstavljati le višino odstotka, temveč je lahko pri tem v skladu z načelom (kolektivne) avtonomije strank predmet dogovora tudi upoštevana doba. Ta je bila s Kolektivno pogodbo določena kot doba pri zadnjem delodajalcu, vendar z višjim odmernim odstotkom 0,6 % za vsako leto. Takšna pravna ureditev je sicer res manj ugodna za tožnika, ker izgubi dodatek za delovno dobo pri prejšnjih delodajalcih, vendar pa je za nekatere delavce tudi ugodnejša, saj nagrajuje zvestobo sedanjemu delodajalcu.
 14. Določba 129. člena ZDR-1 je pomensko odprta in ne določa niti minimuma višine dodatka niti dolžine in načina upoštevanja delovne dobe pri določitvi dodatka za delovno dobo2. Tako je strankam kolektivne pogodbe na ravni dejavnosti prepuščeno, da samostojno uredijo višino dodatka za delovno dobo, torej tako dolžino in način upoštevanja delovne dobe kot tudi odmerni odstotek. Ob predstavljeni ureditvi zakon razen samega priznavanja pravice do dodatka za delovno dobo, ne opredeli niti pogojev (dolžine in načina upoštevanja delovne dobe) niti višine v smislu odmernega odstotka, zato je jasno, da je oboje stvar kolektivnega urejanja.
 15. Prvega odstavka 129. člen ZDR-1 ni mogoče razlagati tako, da se pri dodatku na delovno dobo vedno upošteva vsa delovna doba, ne glede na to, pri katerem delodajalcu je dosežena (odgovor na prvo dopuščeno vprašanje). Določbi 9. in 222. člena ZDR-1 je treba glede na navedeno razlagati tako, da sta predmet kolektivnega dogovarjanja lahko tako dolžina in način upoštevanja delovne dobe kot odmerni odstotek, saj oboje ustreza zakonskemu pojmu „višina dodatka“ iz 129. člena ZDR-1 (odgovor na drugo dopuščeno vprašanje). Dodatek za delovno dobo se na podlagi 48. člena v konkretnem primeru upoštevne Kolektivne pogodbe prizna le za delovno dobo pri zadnjem delodajalcu (odgovor na tretje dopuščeno vprašanje).
 16. Ker je sodišče druge stopnje zmotno uporabilo materialno pravo, je Vrhovno sodišče v skladu s prvim odstavkom 380. člena ZPP reviziji ugodilo in sodbi sodišč druge in prve stopnje spremenilo tako, da je tožbeni zahtevek zavrnilo tudi v dosedanjem ugodilnem delu.
 17. Glede na spremenjen uspeh v postopku mora tožnik toženki povrniti stroške celotnega postopka (drugi odstavek 165. člena v zvezi s 154. členom ZPP). Glede na priglašene stroške zastopanja po odvetniku znašajo stroški toženke v skladu z Odvetniško tarifo (OT, Ur. l. RS, št. 2/2015): za odgovor na tožbo 200 točk (tar. št. 19/1), za prvo pripravljalno vlogo 200 točk (tar. št. 19/1), za pritožbo 250 točk (tar. št. 15/4), za predlog za dopustitev revizije 250 točk (tar. št. 15/7), za revizijo 150 točk (tar. št. 15/6 v zvezi s 15/8) in za materialne stroške navedenih dejanj 2 % v višini 21 točk, skupaj 1.071 točk oz. 491,59 EUR. Ob upoštevanju 22 % DDV znašajo skupno stroški zastopanja po odvetniku 599,74 EUR. Iz naslova prijavljenih stroškov sodnih taks mora tožnik toženki povrniti pritožbeno takso v višini 84,00 EUR. Skupno mora tožnik povrniti toženki pravdne stroške v znesku 683,74 EUR (od tega za postopek pred sodišči prve in druge stopnje v znesku 455,27 EUR, pred revizijskim sodiščem pa v znesku 228,47 EUR).
 1 Po tretjem odstavku 72. člena te Kolektivne pogodbe se v primeru prenehanja veljavnosti določbe SKPgd o dodatku za skupno delovno dobo v višini 0,5% osnovne plače delavca, tako določen dodatek nadomesti z dodatkom za delovno dobo pri zadnjem delodajalcu v višini 0,6% osnovne plače delavca; določba bi stopila v veljavo naslednji mesec po prenehanju veljavnosti določbe SKPgd in se uporabljala le v primeru, če v podjetniški kolektivni pogodbi ali splošnem aktu delodajalca ne bi bilo določeno drugače.
 2 Tudi iz zakonodajnega predloga ZDR-1 (Poročevalec DZ RS, EVA št. 2010-2611-0064), konkretno iz komentarja k 129. členu izhaja, da je zakonodajalec predvidel, da bodo tako pogoji za pridobitev pravice kot sama višina določeni v kolektivnih pogodbah na ravni dejavnosti.
 pogoji za priznanje


type: contracts

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22006A1019(01)
 Sporazum o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani, na področju globalnega satelitskega navigacijskega sistema za civilno uporabo
 Uradni list L 288 , 19/10/2006 str. 0031 - 0042
 Sporazum o sodelovanjumed Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani, na področju globalnega satelitskega navigacijskega sistema za civilno uporaboEVROPSKA SKUPNOST, (v nadaljevanju "Skupnost"),inKRALJEVINA BELGIJA,ČEŠKA REPUBLIKA,KRALJEVINA DANSKA,ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA,REPUBLIKA ESTONIJA,HELENSKA REPUBLIKA,KRALJEVINA ŠPANIJA,FRANCOSKA REPUBLIKA,IRSKA,ITALIJANSKA REPUBLIKA,REPUBLIKA CIPER,REPUBLIKA LATVIJA,REPUBLIKA LITVA,VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,REPUBLIKA MADŽARSKA,REPUBLIKA MALTA,KRALJEVINA NIZOZEMSKA,REPUBLIKA AVSTRIJA,REPUBLIKA POLJSKA,PORTUGALSKA REPUBLIKA,REPUBLIKA SLOVENIJA,SLOVAŠKA REPUBLIKA,REPUBLIKA FINSKA,KRALJEVINA ŠVEDSKA,ZDRUŽENO KRALJESTVO VELIKA BRITANIJA IN SEVERNA IRSKA,podpisnice Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, v nadaljevanju "države članice",na eni strani, terREPUBLIKA KOREJA, v nadaljevanju "Koreja"na drugi strani,v nadaljevanju "pogodbenici";STA SEOB UPOŠTEVANJU skupnega interesa za razvoj globalnega satelitskega navigacijskega sistema (v nadaljevanju "GNSS") za civilno uporabo,OB PRIZNAVANJU pomena sistema Galileo kot prispevka k navigacijski in informacijski infrastrukturi v Evropi in Koreji,OB PRIZNAVANJU naprednih Korejskih dejavnosti satelitske navigacije,OB UPOŠTEVANJU vse večjega razvoja aplikacij GNSS v Koreji, Evropi in drugod po svetu,SPORAZUMELI O NASLEDNJEM:Člen 1Cilj sporazumaCilj sporazuma je spodbujati, omogočati in krepiti sodelovanje med pogodbenicama na področju globalne satelitske navigacije za civilno uporabo z evropskimi in korejskimi prispevki h globalnemu satelitskemu sistemu (GNSS) za civilno uporabo.Člen 2OpredelitveZa namen tega sporazuma:(a) "razširjena storitev" pomeni regionalne ali lokalne mehanizme, kot je Evropski geostacionarni navigacijski sistem (EGNOS). Ti mehanizmi omogočajo uporabnikom globalnega GNSS boljše rezultate, na primer večjo natančnost, razpoložljivost, celovitost in zanesljivost;(b) "Galileo" pomeni avtonomni Evropski globalni satelitski sistem za navigacijo in določanje točnega časa v civilne namene in pod civilnim nadzorom, za zagotavljanje storitev GNSS, ki so jih oblikovale in razvile Skupnost, njene države članice ter Evropska vesoljska agencija. Upravljanje sistema Galileo se lahko prenese na zasebnika. Galileo predvideva javno dostopne storitve, komercialne storitve, storitve varovanja življenj, storitve iskanja in reševanja kot tudi varovane javne storitve z omejenim dostopom, ki so zasnovane za potrebe pooblaščenih uporabnikov iz javnega sektorja;(c) "lokalni elementi Galileo" so lokalni mehanizmi, ki zagotavljajo uporabnikom signalov za satelitsko navigacijo in določanje točnega časa Galileo, poleg podatkov iz glavne konstelacije v uporabi, še dodatne vhodne podatke. Lokalni elementi se lahko uporabljajo za dodatno zmogljivost na letališčih, v pristaniščih in urbanih ali drugih geografsko težavnih okoljih. Galileo bo za lokalne elemente priskrbel generične modele;(d) "oprema za globalno navigacijo, določanje položaja in točnega časa" pomeni vsako opremo, namenjeno civilnemu končnemu uporabniku za prenos, sprejem ali obdelavo satelitskih navigacijskih signalov, za zagotavljanje storitev ali za uporabo razširjene lokalne storitve;(e) "regulativni ukrep" pomeni vsak zakon, uredbo, predpis, postopek, odločbo, politiko ali upravni ukrep;(f) "interoperabilnost" pomeni na uporabniški ravni stanje, v katerem dvosistemski sprejemnik lahko uporabi signale z dveh sistemov skupaj za enakovreden ali boljši učinek, kakor samo prek enega sistema;(g) "intelektualna lastnina" ima pomen, opredeljen v členu 2 Konvencije o ustanovitvi Svetovne organizacije za intelektualno lastnino, podpisane v Stockholmu 14. julija 1967;(h) "odgovornost" pomeni pravno odgovornost fizične ali pravne osebe zaradi povrnitve škode, povzročene drugi fizični ali pravni osebi, v skladu z določenimi pravnimi načeli in pravili. Ta odgovornost se lahko predpiše v sporazumu (pogodbena odgovornost) ali s pravno normo (nepogodbena odgovornost);(i) "zaupne informacije" so informacije, ki lahko izvirajo iz EU ali se prejmejo od držav članic, držav nečlanic EU ali mednarodne organizacije, ki zahtevajo varovanje pred nepooblaščenim razkritjem, ki bi lahko na razne načine škodilo bistvenim interesom, tudi nacionalni varnosti pogodbenic ali posameznih držav članic. Njihova zaupnost se označi z razvrstitveno oznako. Takšne informacije se razvrstijo v skladu z veljavnimi predpisi in zakoni ter morajo biti zaščiteni pred vsako izgubo zaupnosti, celovitosti ali dostopnosti.Člen 3Načela sodelovanjaPogodbenici soglašata glede uporabe naslednjih načel pri dejavnostih sodelovanja iz tega sporazuma:1. Skupna korist na podlagi splošnega ravnovesja pravic in obveznosti, vključno s prispevki.2. Partnerstvo pri programu Galileo v skladu s postopki in pravili, ki urejajo upravljanje programa Galileo.3. Vzajemne možnosti za vključitev v dejavnosti sodelovanja pri projektih GNSS za civilno uporabo v Evropski skupnosti, njenih državah članicah in Koreji.4. Pravočasna izmenjava informacij, ki lahko vplivajo na dejavnosti sodelovanja.5. Ustrezna zaščita pravic intelektualne lastnine, kot je navedeno v členu 8(3) tega sporazuma.6. Svoboda do zagotavljanja storitev satelitske navigacije na območjih pogodbenic.7. Neomejena trgovina z blagom GNSS na območjih pogodbenic.Člen 4Obseg dejavnosti sodelovanja1. Področja, ki so odprta za dejavnosti sodelovanja pri satelitski navigaciji in sinhronizaciji, so: radijski spekter, znanstvene raziskave in usposabljanje, industrijsko sodelovanje, trgovina in razvoj trga, standardi, certificiranje in regulativni ukrepi, razširjene storitve GNSS, varnost, odgovornost in pokrivanje stroškov. Pogodbenice lahko prilagodijo seznam iz odstavka 1 z odločitvijo Usmerjevalnega odbora za GNSS, ustanovljenega s členom 14 tega sporazuma.2. Ta sporazum ne vključuje sodelovanja med pogodbenicami na naslednjih področjih. Če se pogodbenici dogovorita, da bosta imeli vzajemne koristi iz razširitve sodelovanja na katero koli od naslednji področij, se morata pogoditi in skleniti ustrezne sporazume:2.1 občutljive tehnologije in predmeti Galileo, za katere velja nadzor izvoza in ureditveni ukrepi za neširjenje, ki se uporabljajo v Evropski skupnosti ali njenih državah članicah,2.2 kriptografija in varovanje informacij Galilea (Infosec),2.3 varnostna struktura sistema Galileo (vesolje, zemlja in uporabniški segmenti),2.4 lastnosti varnostnega nadzora globalnih Galileo segmentov,2.5 opredelitev, razvoj, izvajanje, preskušanje in ocenjevanje ter delovanje (upravljanje in uporaba) predpisanih javnih storitev, in2.6 izmenjava zaupnih podatkov o satelitski navigaciji in sistemu Galileo.3. Ta sporazum ne vpliva na institucionalno strukturo, določeno z zakonodajo Evropske skupnosti za namen delovanja programa Galileo. Prav tako sporazum ne vpliva niti na veljavne regulativne ukrepe za izvajanje neširjenja in obveznosti nadzora izvoza, vključno z nadzorom neoprijemljivih prenosov tehnologije, niti na ukrepe nacionalne varnosti.Člen 5Oblike sodelovanja1. V skladu z veljavnimi regulativnimi ukrepi pogodbenici v čim večjem možnem obsegu spodbujata dejavnosti sodelovanja iz tega sporazuma, da se zagotovijo primerljive možnosti za sodelovanje pri dejavnostih na področjih, naštetih v členu 4.2. Pogodbenici soglašata, da bosta izvajali dejavnosti sodelovanja, kot je navedeno v členih 6 do 13 tega sporazuma.Člen 6Radijski spekter1. Z nadaljevanjem preteklih uspehov v okviru Mednarodne telekomunikacijske zveze pogodbenici soglašata, da bosta nadaljevali sodelovanje in vzajemno podporo pri vprašanjih radijskega spektra.2. V ta namen si pogodbenici izmenjata informacije o vlogah za frekvence in spodbujata primerne dodelitve frekvenc za Galileo in Korejski GNSS, vključno za sistem SBAB (Satellite Based Augmentation System), da se zagotovi razpoložljivost storitev Galileo v korist uporabnikov po svetu in zlasti v Koreji in Skupnosti.3. Zaradi pomena zaščite radijskega navigacijskega spektra pred motnjami in interferencami pogodbenici opredelita vire intereference in poiščeta sprejemljive rešitve zanje.4. Pogodbenici se strinjata, da odbor iz člena 14 zadolžita, da določi ustrezne mehanizme za zagotavljanje učinkovitih stikov in sodelovanja na tem področju.5. Nobena določba tega sporazuma ne sme odstopati od veljavnih določb Mednarodne telekomunikacijske zveze, vključno s Pravilnikom o radijskih zvezah ITU.Člen 7Znanstvene raziskavePogodbenici spodbujata skupne raziskovalne dejavnosti na področju GNSS preko evropskih in korejskih raziskovalnih programov, vključno z evropskim okvirnim programom Skupnosti za raziskave in razvoj, raziskovalnimi programi Evropske vesoljske agencije ter korejskimi ministrstvi in agencijami, ki so povezani z GNSS.Skupne raziskovalne dejavnosti morajo prispevati k načrtovanju prihodnjega razvoja GNSS za civilno uporabo.Pogodbenici se strinjata, da Odbor iz člena 14 zadolžita, da določi ustrezne mehanizme za zagotavljanje učinkovitih stikov in sodelovanja v raziskovalnih programih.Člen 8Industrijsko sodelovanje1. Pogodbenici spodbujata in podpirata sodelovanje med industrijami obeh strani, predvsem v obliki skupnih dejavnosti in korejskega sodelovanja v bistvenih evropskih industrijskih združenjih kot tudi evropskega sodelovanja v korejskih industrijskih združenjih, da se vzpostavi sistem Galileo in spodbuja uporaba ter razvoj aplikacij in storitev Galileo.2. Pogodbenici ustanovita skupno svetovalno skupino za industrijsko sodelovanje v sklopu usmerjevalnega odbora iz člena 14, ki bo raziskovala in vodila sodelovanje za razvoj in izdelavo satelitov, izstrelitev, gradnjo zemeljskih postaj in razvoj aplikacijskih proizvodov.3. Za namene industrijskega sodelovanja pogodbenici zagotavljata zadostno in učinkovito zaščito pravic intelektualne lastnine na področjih in sektorjih, ki so pomembni za razvoj in delovanje Galileo/EGNOS, v skladu z bistvenimi mednarodnimi standardi, ki jih določajo Sporazum TRIPS in mednarodne konvencije, katerih podpisnici sta obe pogodbenici, vključno z učinkovitimi sredstvi uveljavljanja takih standardov.4. Koreja mora od pristojnega varnostnega organa GALILEO dobiti predhodno dovoljenje za izvoz iz Koreje v tretje države občutljive zadeve in tehnologije, ki so bile posebej razvite in financirane s programom Galileo ter jih je pristojni varnostni organ Galileo označil za nadzorovani izvoz. Vsak ločeni sporazum, naveden v členu 4(2) Sporazuma, prav tako določi ustrezni mehanizem, s katerim pogodbenici priporočita, da je za morebitne predmete potrebno izvozno dovoljenje.5. Za prispevanje k ciljem sporazuma pogodbenici spodbujata okrepljene vezi med Evropsko vesoljsko agencijo in korejskimi ministrstvi ter agencijami, ki so kakor koli povezani z GNSS.Člen 9Trgovina in razvoj trga1. Pogodbenici spodbujata trgovino in vlaganja v infrastrukturo za satelitsko navigacijo v Skupnosti in Koreji, in sicer v opremo, lokalne elemente in aplikacije Galileo.2. V ta namen si pogodbenici prizadevata osveščati javnost o dejavnostih satelitske navigacije Galileo, opredeliti morebitne ovire za rast aplikacij GNSS in sprejeti ustrezne ukrepe za omogočanje te rasti.3. Za opredelitev in učinkovit odgovor na potrebe uporabnikov pogodbenici preučita možnost za ustanovitev skupnega uporabniškega foruma za GNSS.4. Ta sporazum ne spremeni pravic in obveznosti pogodbenic v okviru marakeškega sporazuma o ustanovitvi svetovne trgovinske organizacije.Člen 10Standardi, certificiranje in regulativni ukrepi1. Zaradi velikega pomena usklajevalnih prizadevanj pri mednarodni standardizaciji in certifikatih glede storitev globalne satelitske navigacije bodo pogodbenice s poudarjanjem interoperabilnosti z ostalimi GNSS sistemi skupno podprle razvoj standardov Galileo in spodbujale svoje aplikacije po svetu.Eden od ciljev tega usklajevanja je pospeševanje širše in inovativne rabe storitev Galileo kot svetovnega navigacijskega standarda in standarda določanja točnega časa za razne namene: storitve za prost dostop, za komercialne namene in storitve za varovanje človeškega življenja. Pogodbenici soglašata, da bosta ustvarili ugodne pogoje za razvoj aplikacij Galileo.2. Zato bosta pogodbenici za spodbujanje in doseganje ciljev tega sporazuma po potrebi sodelovali pri vseh vprašanjih glede postavitve satelitov, navigacije in sinhronizacije, ki se pojavijo predvsem v Mednarodni organizaciji za civilno letalstvo, Mednarodni pomorski organizaciji in Mednarodni telekomunikacijski zvezi.3. Na dvostranski ravni pogodbenici zagotavljata, da ukrepi glede tehničnih standardov, zahtev po certificiranju ter zahtev in postopkov za pridobitev licenc v zvezi z GNSS ne predstavljajo nepotrebnih ovir za trgovino. Domače zahteve temeljijo na objektivnih, nediskriminatornih, vnaprej določenih transparentih merilih.4. Pogodbenici sprejmeta potrebne regulativne ukrepe za odobritev uporabe Galileo sprejemnikov, zemeljskih in vesoljskih segmentov na območjih, ki so pod njuno pristojnostjo. V ta namen vlada Republike Koreje na področju radijskih zvez zagotovi Galileu obravnavo, ki ni nič manj ugodna od obravnave, ki so jo deležne katere koli druge podobne storitve.5. Pogodbenici spodbujata sodelovanje korejskih predstavnikov v evropskih standardizacijskih organizacijah.Člen 11Razvoj globalnih in regionalnih zemeljskih sistemov razširjenih storitev GNSS1. Pogodbenici sodelujeta pri opredelitvi in izvajanju struktur zemeljskih sistemov, ki omogočajo optimalno garancijo celovitosti Galileo/EGNOS, točnosti in kontinuitete storitev Galileo in EGNOS ter interoperabilnosti z drugimi sistemi GNSS.2. V ta namen pogodbenici na regionalni ravni sodelujeta z namenom izvajanja zemeljskega regionalnega sistema razširjenih storitev v Koreji, ki temelji na sistemu Galileo. Za tak regionalni sistem se predvideva, da bo poleg storitev, ki jih sistem Galileo zagotavlja globalno, zagotavljal tudi regionalno celovite storitve. Pogodbenici lahko za začetek razmislita o razširitvi EGNOS-a na vzhodno azijsko regijo.3. Na lokalni ravni pogodbenici omogočata razvoj lokalnih elementov sistema Galileo.Člen 12Varnost1. Pogodbenici varujeta globalne satelitske navigacijske sisteme pred zlorabo, interferenco, prekinitvami in sovražnimi dejanji.2. Pogodbenici sprejmeta vse praktične ukrepe za zagotovitev kontinuitete in varnosti storitev satelitske navigacije ter z njimi povezane infrastrukture pod njuno pristojnostjo.3. Pogodbenici se zavedata, da je sodelovanje za zagotovitev varnosti sistema in storitev Galileo pomemben skupni cilj.4. Zato pogodbenici določita ustrezne načine posvetovanja za reševanje varnostnih vprašanj v zvezi z GNSS.Pristojni varnostni organi obeh pogodbenic opredelijo praktično ureditev in postopke.Člen 13Odgovornost in pokrivanje stroškovPogodbenici sodelujeta pri opredelitvi in izvajanju režima odgovornosti ter pokrivanja stroškov, da se olajša zagotavljanje civilnih storitev GNSS.Člen 14Načini sodelovanja1. Usklajevanje in omogočanje dejavnosti sodelovanja po tem sporazumu v imenu Koreje doseže Vlada Republike Koreje, v imenu Skupnosti in njenih držav članic pa Evropska komisija.2. V skladu s ciljem iz člena 1 ta dva subjekta ustanovita Usmerjevalni odbor za GNSS, v nadaljevanju "odbor" za upravljanje tega sporazuma. Ta odbor, ki ga sestavljajo uradni predstavniki obeh pogodbenic, soglasno določi svoj poslovnik.Naloge Usmerjevalnega odbora so:(a) promocija, dajanje priporočil pogodbenicama in pregled nad raznimi dejavnostmi sodelovanja v zvezi s sporazumom;(b) svetovanje pogodbenicama o načinih krepitve in izboljšanja sodelovanja v skladu z načeli tega sporazuma;(c) pregled učinkovitosti delovanja in izvajanja tega sporazuma; ter(d) razpravljanje o možnosti razširitve sodelovanja na področjih iz člena 4(2).3. Odbor se praviloma sestaja enkrat letno. Sestanki potekajo izmenično v Skupnosti in Koreji. Na zahtevo ene od pogodbenic se lahko skličejo izredna zasedanja.Stroške, nastale iz delovanja odbora, ali stroške, nastale v njegovem imenu, nosi pogodbenica, ki je predlagala ali imenovala člana ali člane odbora. Stroške, povezane s sestanki odbora, razen potnih stroškov in stroškov bivanja, krije pogodbenica gostiteljica. Odbor lahko sestavi skupne tehnične delovne skupine za posamezna področja, s katerimi pogodbenici soglašata, kot so na primer industrijsko sodelovanje in standardizacija.4. Pogodbenici pozdravljata možno sodelovanje korejskih in evropskih nadzornih organov za GNSS v skladu z veljavno zakonodajo Evropske Skupnosti, načini ter postopki, ki urejajo tako sodelovanje.Člen 15Financiranje1. Vsaka pogodbenica prevzame stroške izpolnjevanja svojih obveznosti v skladu s tem sporazumom, razen če se pogodbenici ne dogovorita drugače. V določbe in postopke iz člena 14(4) se bo vključil ustrezni finančni prispevek za program Galileo države nečlanice EU, ki se bo odločila, da zaprosi za udeležbo v nadzornem organu.2. Pogodbenici sprejmeta v skladu s svojimi zakoni in drugimi predpisi ustrezne ukrepe, s katerimi omogočita vstop in bivanje na svojem ozemlju ter izstop z njega osebju, kapitalu, gradivu, podatkom in opremi, ki so udeleženi ali uporabljeni v dejavnostih sodelovanja na podlagi tega sporazuma.3. Če posebne sheme sodelovanja ene pogodbenice zagotavljajo finančno podporo za udeležence druge pogodbenice, so taka sredstva, finančni prispevki ali druge oblike prispevka ene pogodbenice za udeležence druge pogodbenice v podporo teh dejavnosti izvzete iz plačila davkov in carine v skladu z veljavnimi predpisi in zakoni na območju vsake pogodbenice, ko so taka sredstva ali finančni prispevki ali druge oblike prispevka opravljene.Člen 16Izmenjava informacij1. Pogodbenici oblikujeta upravne določbe in določita kontaktne točke, da se omogočijo posvetovanja in zagotovi učinkovita izvedba določb tega sporazuma.2. Pogodbenici spodbujata nadaljnje izmenjave podatkov o satelitski navigaciji med institucijami in podjetji na obeh straneh.Člen 17Posvetovanje in reševanje sporov1. Pogodbenici se na zahtevo ene od njiju nemudoma posvetujeta o vsakem vprašanju, ki se pojavi pri razlaganju ali uporabi tega sporazuma. Vsi spori zaradi razlage ali uporabe tega sporazuma se rešujejo s prijateljskimi posvetovanji med pogodbenicama.2. Odstavek 1 ne preprečuje, da se pogodbenici ne bi zatekli k postopkom reševanja sporov v okviru sporazumov STO.Člen 18Začetek veljavnosti in prenehanje sporazuma1. Ta sporazum začne veljati prvi dan v mesecu, ki sledi mesecu, ko se pogodbenici uradno obvestita, da so končani za ta namen potrebni postopki. Uradna obvestila se pošljejo Svetu Evropske unije, ki je depozitar tega sporazuma.2. Prenehanje tega sporazuma ne vpliva na veljavnost ali trajanje katere koli ureditve v okviru tega sporazuma ali katerih koli posebnih pravic in obveznosti na področju pravic intelektualne lastnine.3. Ta sporazum se lahko spremeni s pisnim soglasjem pogodbenic. Ta sporazum začne veljati prvi dan v mesecu, ki sledi mesecu, ko pogodbenici uradno obvestita depozitarja, da so končani za ta namen potrebni postopki.4. Ta sporazum velja pet let in se nadaljuje, če ga po koncu začetnega petletnega obdobja ali kadar koli po tem obdobju katera od pogodbenic ne konča s pisnim uradnim obvestilom najmanj šest mesecev prej, preden želi prenehanje sporazuma.Ta sporazum je sestavljen v češkem, danskem, nizozemskem, angleškem, estonskem, finskem, francoskem, nemškem, grškem, madžarskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, malteškem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, španskem, švedskem in korejskem jeziku. Vsa besedila so enako verodostojna.Pour le Royaume de BelgiqueVoor het Koninkrijk BelgiëFür das Königreich Belgien+++++ TIFF +++++Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.Za Českou republiku+++++ TIFF +++++På Kongeriget Danmarks vegne+++++ TIFF +++++Für die Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Eesti Vabariigi nimel+++++ TIFF +++++Για την Ελληνική Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Por el Reino de España+++++ TIFF +++++Pour la Republique française+++++ TIFF +++++Thar cheani Na hÉireannFor Ireland+++++ TIFF +++++Per la Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Για την Κυπριακή Δημοκρατία,+++++ TIFF +++++Latvijas Republikas vārdā+++++ TIFF +++++Lietuvos Respublikos vardu+++++ TIFF +++++Pour le Grand-Duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++A Magyar Köztársaság részéről+++++ TIFF +++++Għar-Repubblika ta’ Malta+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Republik Osterreich+++++ TIFF +++++W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej+++++ TIFF +++++Pela República Portuguesa+++++ TIFF +++++Za Republiko Slovenijo+++++ TIFF +++++Za Slovenskú republiku+++++ TIFF +++++Suomen tasavallan puolestaFor Republiken Finland+++++ TIFF +++++För Konungariket Sverige+++++ TIFF +++++For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer Ia Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlGħall-Komunitâ EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoza Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vagnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Die IVF Hartmann Holding AG mit Sitz in Neuhausen am Rheinfall ist ein international tätiger Schweizer Hersteller medizinischer Verbrauchsgüter. Die Kernaktivitäten der Unternehmensgruppe umfassen die vier Geschäftsfelder Wundversorgung, Inkontinenz, OP-Produkte sowie Erste Hilfe. Ergänzt werden diese Bereiche durch verschiedene Produktsegmente wie Watte, therapeutische Wärmepflaster, Damenhygiene, Babyhygiene und Immobilisation.
 Die Unternehmensgruppe, zu der nebst die IVF Hartmann AG drei weitere Tochtergesellschaften zählen, beschäftigt rund 380 Mitarbeiter und erwirtschaftete 2016 einen Umsatz von 134,7 Millionen Schweizer Franken. Die Aktien der IVF Hartmann Holding AG sind an der Schweizer Börse SIX Swiss Exchange kotiert.
 Geschichte
 Das Unternehmen wurde als «Schaffhauser Woll- und Baumwollcarderie» durch Heinrich Theophil Bäschlin (1845–1887) gegründet. Dieser begann 1870 in Schaffhausen mit der Fabrikation antiseptischer und hydrophiler Verbandstoffe. Diese fanden im Deutsch-Französischen Krieg Verwendung. Basis dafür waren die Erkenntnisse von Victor von Bruns, dem es 1865 als Erstem gelang, Baumwolle zu entfetten und auf diese Weise saugfähig zu machen. 1871 verarbeitete die «Schaffhauser Woll- und Baumwollcarderie» erstmals auf der Welt Baumwolle im industriellen Massstab zu Verbandwatte.
 Unter Mitwirkung von führenden Chirurgen aus Deutschland und der Schweiz wandelte Bäschlin 1874 seinen in der Zwischenzeit in «Fabrik für medizinische Verbandstoffe» umbenannten Betrieb in eine Aktiengesellschaft mit dem Namen «Internationale Verbandstoff-Fabrik Schaffhausen» (IVF) um. 1879 entstand in Montpellier eine Fabrikfiliale, von wo Bäschlin auch das Unternehmen in Schaffhausen leitete.
 In der Folge wurde das Produktsortiment erweitert, Akquisitionen getätigt und 1908 eine neue Fabrik in Neuhausen am Rheinfall bezogen. Im Verlaufe des 20. Jahrhunderts wuchs die IVF kontinuierlich sowohl durch Erweiterung der Produktpalette und Eröffnung neuer Standorte wie auch durch verschiedene Übernahmen. Mit den Zukäufen der auf Pflaster spezialisierten Isoplast AG (1972), der auf Watte spezialisierten Kistler AG (1984) und der auf Inkontinenzprodukten ausgerichteten Vlesia AG (2000) erweiterte die IVF ihre Geschäftsfelder fortlaufend.
 1993 erwarb die deutsche Hartmann Gruppe die Mehrheit des Aktienkapitals der IVF, welche bis zu diesem Zeitpunkt von der Galenica in Bern gehalten wurde. Seither tritt das Unternehmen unter dem Namen IVF Hartmann unter dem Dach der Hartmann-Gruppe auf.
 Literatur
 Albert Steinegger: Heinrich Theophil Bäschlin. In: Schaffhauser Beiträge zur Geschichte. Biographien Band II. 34. Jg. 1957, S. 213–216 (PDF-Datei; 193 kB).
 Weblinks
 Website der IVF Hartmann AG
 Einzelnachweise
 Gesundheitsunternehmen (Schweiz)
 Unternehmen (Neuhausen am Rheinfall)
 Unternehmen im Swiss Performance Index
 Gegründet 1870
 Produzierendes Unternehmen (Schweiz)


text:
 Personnalités
 Daniel Lind Lagerlöf (1969-2011), réalisateur suédois ;
 (1880-1952), homme d'affaires suédois ;
 Marijke Lagerlöf (née en 1960), coureuse cycliste néerlandaise ;
 Selma Lagerlöf (1858-1940), femme de lettres suédoise, prix Nobel de littérature.
 Autres
 Sont nommés en l'honneur de Selma Lagerlöf :
 (11061) Lagerlöf, astéroïde de la ceinture principale d'astéroïdes ;
 Prix Selma Lagerlöf, prix littéraire suédois créé en 1983 ;
 20 couronnes Selma Lagerlöf, billet de banque suédois


text:
 30.3.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 85/45
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 222/2015
 z 25. septembra 2015,
 ktorým sa mení príloha XIII (Doprava) k Dohode o EHP [2017/529]
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Smernica Komisie (EÚ) 2015/653 z 24. apríla 2015, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES o vodičských preukazoch (1), sa má začleniť do Dohody o EHP.
 (2)
 Príloha XIII k Dohode o EHP by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 V bode 24f (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES) prílohy XIII k Dohode o EHP sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32015 L 0653: smernica Komisie (EÚ) 2015/653 z 24. apríla 2015 (Ú. v. EÚ L 107, 25.4.2015, s. 68).“
 Článok 2
 Znenie smernice (EÚ) 2015/653 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa má uverejniť v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 26. septembra 2015 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (*1)
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 25. septembra 2015
 Za Spoločný výbor EHP
 predsedníčka
 Ingrid SCHULERUD
 (1) Ú. v. EÚ L 107, 25.4.2015, s. 68.
 (*1) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


text:
 12.1.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 7/4
 Presuda Suda (prvo vijeće) od 5. studenoga 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Sofia-grad – Bugarska) – Snezhana Somova protiv Glaven director na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane”
 (Predmet C-103/13) (1)
 ((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna sigurnost - Uredba (EEZ) br. 1408/71 - Članci 12., 45., 46. i 94. - Nacionalni propis prema kojem je prekid uplate doprinosa za slučaj starosti pretpostavka stjecanja prava na mirovinu - Dokup razdoblja osiguranja koje nedostaje uplatom doprinosa - Preklapanje razdoblja osiguranja u više država članica - Mogućnost osiguranika da izuzme iz primjene pravilo o preklapanju razdoblja uplate doprinosa i osiguranja - Ukidanje priznatog prava na mirovinu i povrat preplaćenog iznosa - Obveza plaćanja kamata))
 (2015/C 007/05)
 Jezik postupka: bugarski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Administrativen sad Sofia-grad
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: Snezhana Somova
 Tuženik: Glaven director na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane”
 Izreka
 1.
 Članak 49. UFEU-a protivi se odredbi nacionalnog prava države članice, kao što je to članak 94. stavak 1. Zakonika o socijalnom osiguranju (Kodeks za sotsialnoto osiguryavane), prema kojem je prekid uplate doprinosa za socijalnu sigurnost koji se odnose na aktivnost obavljanu u drugoj državi članici pretpostavka priznavanja prava na starosnu mirovine.
 2.
 Članak 45., članak 46. stavak 2. i članak 94. stavak 2. Uredbe br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996., kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1992/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006., treba tumačiti na način da osobama osiguranim u sustavu socijalne sigurnosti ne daju mogućnost odabira da se prilikom stjecanja prava u jednoj državi članici ne uzmu u obzir razdoblja osiguranja navršena u drugoj državi članici prije datuma primjene te uredbe u prvoj državi članici.
 (1) SL C 129, 4.5.2013.


text:
 31.7.2010
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 209/7
 Domstolens dom (andra avdelningen) av den 3 juni 2010 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof (Österrike)) — Internetportal und Marketing GmbH mot Richard Schlicht
 (Mål C-569/08) (1)
 (Internet - Toppdomänen.eu - Förordning (EG) nr 874/2004 - Domännamn - Stegvis registrering - Särskilda skrivtecken - Spekulativ och oegentlig registrering - Begreppet ”ond tro”)
 2010/C 209/10
 Rättegångsspråk: tyska
 Hänskjutande domstol
 Oberster Gerichtshof
 Parter i målet vid den nationella domstolen
 Klagande: Internetportal und Marketing GmbH
 Motpart: Richard Schlicht
 Saken
 Begäran om förhandsavgörande — Oberster Gerichtshof (Österrike) — Tolkningen av artikel 21.1 a och b, 21.2 och 21.3 i kommissionens förordning (EG) nr 874/2004 av den 28 april 2004 om allmänna riktlinjer för inrättandet och driften av toppdomänen.eu och allmänna principer för registrering (EGT L 162, s. 40) — Spekulativ och oegentlig registrering — Begreppen ”rätt eller legitimt intresse” och ”ond tro” — Registrering av ett domännamn av innehavaren av ett nationellt varumärke vilket uteslutande har förvärvats i syfte att möjliggöra denna registrering i det första steget av den stegvisa registreringen — Domännamn som påtagligt skiljer sig från det varumärke som låg till grund för dess registrering till följd av att det särskilda skrivtecknet ”&” har avlägsnats — Varumärket ”&R&E&I&F&E&N&”
 Domslut
 1.
 Artikel 21.3 i kommissionens förordning (EG) nr 874/2004 av den 28 april 2004 om allmänna riktlinjer för inrättandet och driften av toppdomänen.eu och allmänna principer för registrering ska tolkas så att ond tro kan visas genom andra omständigheter än dem som räknas upp i punkterna a–e i denna bestämmelse.
 2.
 Vid bedömningen av om en person har handlat i ond tro i den mening som avses i artikel 21.1 b i förordning nr 874/2004, jämförd med artikel 21.3 i samma förordning, ska den nationella domstolen beakta samtliga relevanta faktorer i det enskilda fallet, i synnerhet de villkor under vilka registrering av varumärket har erhållits och under vilka namnet har registrerats under toppdomänen.eu.
 Vad avser de villkor under vilka registrering av varumärket har erhållits, ska den nationella domstolen särskilt beakta följande:
 —
 Avsikten att inte använda varumärket på den marknad som ansökan om skydd avsåg.
 —
 Det sätt på vilket varumärket framställs.
 —
 Den omständigheten att ett stort antal andra varumärken som motsvarar generiska benämningar har registrerats.
 —
 Den omständigheten att varumärket har registrerats kort innan den stegvisa registreringen av namn under toppdomänen.eu inleddes.
 Vad avser de villkor under vilka namnet har registrerats under toppdomänen.eu, ska den nationella domstolen särskilt beakta följande:
 —
 Oegentlig användning av särskilda skrivtecken eller skiljetecken, i den mening som avses i artikel 11 i förordning nr 874/2004, i syfte att tillämpa omskrivningsreglerna i denna artikel.
 —
 Registrering under det första steget av den stegvisa registrering som föreskrivs i denna förordning på grundval av ett varumärke som har erhållits under de omständigheter som är aktuella i målet vid den nationella domstolen.
 —
 Den omständigheten att ett stort antal registreringsansökningar för domännamn som motsvarar generiska beteckningar har lämnats in.
 (1) EUT C 69, 21.03.2009.


text:
Častkov je obec na Slovensku v okrese Senica.
 Dejiny
 Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1394 v tvare Chaztow. Nadmorská výška v strede obce je
 Kultúra a zaujímavosti
 Pamiatky
 Evanjelický kostol, jednoloďová historizujúca stavba s polkruhovým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z rokov 1876-1877. Autorom stavby je staviteľ J. Pokorný. Interiér kostola je plochostropý, presbytérium je zaklenuté konchou. Fasády kostola spájajú prvky neogotického a neorománskeho štýlu. Sú členené lizénami a oknami s lomenými oblúkmi a šambránami. Veža vyrastá z priečelia vo forme rizalitu. Nachádza sa tu zdvojené polkruhovo ukončené okno. Veža je ukončená ihlanovou helmicou.
 Rímskokatolícky kostol sv. Cyrila a Metoda, jednoloďová modernistická stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1939. Kostol má hladké fasády s polkruhovo ukončenými oknami. Stupňovito ukončená veža má plochú strechu.
 Referencie
 Externé odkazy
 Oficiálna stránka obce
 Iné projekty
 Obce okresu Senica


text:
Братово е село, разположено в Североизточна България. Намира се в община Търговище, област Търговище.
 История
 Допуска се, че селищната могила при Братово е възникнала през късния неолит. Тя е с диаметър 50 м и височина до 6 м. Разположена е източно от селото до приток на река Врана. Наблизо има селище от същия период.
 Има сведения за потурчване на местното (днешно турско) население през 16 век.
 Население
 Численост на населението според преброяванията през годините:
 Етнически състав
 Преброяване на населението през 2011 г.
 Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
 Забележителности
 В землището на селото се намира защитената местност „Петка Балкан“, на която местните жители провеждат събори.
 Източници
 Външни препратки
 Местоположение на селото в Уикимапия
 Села в област Търговище
 Населени места в община Търговище


text:
11/Sv. 92 HR Službeni list Europske unije 201
 22011D0067
 6.10.2011. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 262/21
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 67/2011
 od 1. srpnja 2011.
 o izmjeni Priloga II. (Tehnički propisi, norme, ispitivanje i potvrđivanje) i Priloga IV. (Energetika)
 Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a, za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji
 koriste energiju (SL L 285, 31.10.2009., str. 10.).
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom
 prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Spora U smislu ovog Sporazuma vrijede odredbe ove Direktive sa
 zuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu sljedećim prilagodbama:
 „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.
 budući da: Države EFTA-e u potpunosti sudjeluju u radu Odbora, uspo
 stavljenog člankom 19., ali nemaju pravo glasa.”
 (1) Prilog II. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedničkog
 odbora EGP-a br. 2/2011 od 11. veljače 2011. (1). 2. U točku 10. (Uredba Komisije (EZ) br. 244/2009) dodaje se
 sljedeća alineja:
 (2) Prilog IV. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedni
 čkog odbora EGP-a br. 7/2011 od 1. travnja 2011. (2). „— 32010 R 0347: Uredba Komisije (EU) br. 347/2010 od
 21. travnja 2010. (SL L 104, 24.4.2010., str. 20.).”
 (3) Direktiva 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
 od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje Članak 2.
 zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energi
 ju (3) treba unijeti u Sporazum. Prilog IV. Sporazumu mijenja se kako slijedi:
 (4) Uredbu Komisije (EU) br. 347/2010 od 21. travnja 2010. 1. Tekst točke 26. (Direktiva 2005/32/EZ Europskog parla
 o izmjeni Uredbe Komisije (EZ) br. 245/2009 s obzirom menta i Vijeća) zamjenjuje se sljedećim:
 na zahtjeve za ekološki dizajn za fluorescentne svjetiljke
 bez ugrađenih prigušnica, izbojne svjetiljke visokog
 intenziteta te prigušnice i rasvjetna tijela koja mogu „32009 L 0125: Direktiva 2009/125/EZ Europskog parla
 upravljati takvim svjetiljkama (4) treba unijeti u Spora menta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira
 zum. za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji
 koriste energiju (SL L 285, 31.10.2009., str. 10.).
 (5) Direktiva 2009/125/EZ stavlja izvan snage Direktivu
 2005/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5), koja je U smislu ovog Sporazuma vrijede odredbe ove Direktive sa
 uključena u Sporazum, i koja se stoga treba staviti sljedećim prilagodbama:
 izvan snage sukladno Sporazumu,
 Države EFTA-e u potpunosti sudjeluju u radu Odbora, uspo
 ODLUČIO JE: stavljenog člankom 19., ali nemaju pravo glasa.”
 Članak 1.
 2. U točku 34. (Uredba Komisije (EZ) br. 245/2009) dodaje se
 Poglavlje IV. Priloga II. Sporazumu mijenja se kako slijedi: sljedeće:
 1. Tekst točke 6. (Direktiva 2005/32/EZ Europskog parlamenta „, kako je izmijenjena prema:
 i Vijeća) zamjenjuje se sljedećim:
 — 32010 R 0347: Uredba Komisije (EU) br. 347/2010 od
 „32009 L 0125: Direktiva 2009/125/EZ Europskog parla
 21. travnja 2010. (SL L 104, 24.4.2010., str. 20.).”
 menta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira
 (1 ) SL L 93, 7.4.2011., str. 31. Članak 3.
 (2 ) SL L 171, 30.6.2011., str. 1.
 (3 ) SL L 285, 31.10.2009., str. 10. Tekstovi Uredbe (EU) br. 347/2010 i Direktive 2009/125/EZ na
 (4 ) SL L 104, 24.4.2010., str. 20. islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o
 (5 ) SL L 191, 22.7.2005., str. 29. EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
 ---pagebreak--- 202 HR Službeni list Europske unije 11/Sv. 92
 Članak 4.
 Ova Odluka stupa na snagu 2. srpnja 2011., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1.
 Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a (*).
 Članak 5.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 1. srpnja 2011.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Kurt JÄGER
 (*) Ustavni zahtjevi su navedeni.