type: legislation

text:
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 11.10.2019
 COM(2019) 480 final
 LIITE
 asiakirjaan
 Ehdotus neuvoston päätökseksi
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150, ehdotuksesta muutoksiksi maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2, ehdotuksesta muutoksiksi keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1, ehdotuksista muutoksiksi konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5 sekä ehdotuksista luviksi, jotka koskevat muutoksen laatimista GTR-sääntöön nro 6 ja sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP) annettavan uuden GTR-säännön laatimista
 LIITE
 Sääntö nro
 Työjärjestyksen kohdan otsikko
 Asiakirjaviite
 1
 0
 Ehdotus: täydennys 1 E-säännön nro 0 alkuperäiseen versioon (IWVTA)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/74
 0
 Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 0 (IWVTA)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/75
 0
 Ehdotus: uusi muutossarja 02 E-sääntöön nro 0 (IWVTA)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/76
 16
 Ehdotus: täydennys 12 muutossarjaan 06, E-sääntö nro 16 (turvavyöt)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/104
 16
 Ehdotus: täydennys 5 muutossarjaan 07, E-sääntö nro 16 (turvavyöt)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/105
 17
 Ehdotus: oikaisu 1 muutossarjaan 08, E-sääntö nro 17 (istuinten lujuus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/115
 17
 Ehdotus: oikaisu 1 muutossarjaan 09, E-sääntö nro 17 (istuinten lujuus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/116
 21
 Ehdotus: täydennys 4 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 21 (sisustus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/106
 29
 Ehdotus: täydennys 5 muutossarjaan 03, E-sääntö nro 29 (hyötyajoneuvojen ohjaamot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/107
 43
 Ehdotus: täydennys 9 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 43 (turvalasit)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/95
 44
 Ehdotus: täydennys 17 muutossarjaan 04, E-sääntö nro 44 (lasten turvajärjestelmät)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/108
 48
 Ehdotus: täydennys 13 muutossarjaan 06, E-sääntö nro 48 (valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/84
 53
 Ehdotus: uusi muutossarja 03 E-sääntöön nro 53
 ECE/TRANS/WP.29/2019/80
 53
 Ehdotus: täydennys 3 muutossarjaan 02, E-sääntö nro 53 (luokan L3 ajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/85
 53
 Ehdotus: täydennys 21 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 53 (luokan L3 ajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/86
 55
 Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 55 (mekaaniset kytkinlaitteet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/96
 58
 Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 03, E-sääntö nro 58 (taka-alleajosuojat)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/97
 67
 Ehdotus: muutossarja 03 E-sääntöön nro 67 (nestekaasuajoneuvot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/94
 67
 Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 02, E-sääntö nro 67 (nestekaasuajoneuvot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/98
 74
 Ehdotus: uusi muutossarja 02, E-sääntö nro 74 (mopojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/79
 74
 Ehdotus: täydennys 11 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 74 (mopojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/87
 80
 Ehdotus: muutossarja 04, E-sääntö nro 80 (istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuus – linja-autot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/103
 83
 Ehdotus: täydennys 10 muutossarjaan 07, E-sääntö nro 83 (luokkien M1 ja N1 ajoneuvojen päästöt)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/127
 85
 Ehdotus: täydennys 10 E-sääntöön nro 85 (nettotehon ja 30 minuutin tehon mittaus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/112
 86
 Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 86 (maatalous- ja metsätraktorien valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/88
 98
 Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 02, E-sääntö nro 98 (kaasupurkausvalonlähteillä varustetut ajovalaisimet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/89
 107
 Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 06, E-sääntö nro 107 (luokkien M2 ja M3 ajoneuvot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/99
 107
 Ehdotus: täydennys 7 muutossarjaan 07, E-sääntö nro 107 (luokkien M2 ja M3 ajoneuvot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/100
 107
 Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 08, E-sääntö nro 107 (luokkien M2 ja M3 ajoneuvot)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/101
 112
 Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 02, E-sääntö nro 112 (epäsymmetrisen ajovalon aikaansaavat ajovalaisimet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/90
 113
 Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 03, E-sääntö nro 113 (symmetrisen ajovalon aikaansaavat ajovalaisimet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/91
 115
 Ehdotus: täydennys 9 E-sääntöön nro 115 (jälkiasennettavat neste- ja maakaasujärjestelmät)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/113
 116
 Ehdotus: täydennys 7 E-sääntöön nro 116 (luvattoman käytön estävät ja hälytysjärjestelmät)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/102
 123
 Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 02, E-sääntö nro 123 (mukautuvat etuvalaisinjärjestelmät)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/92
 129
 Ehdotus: täydennys 3 muutossarjaan 03, E-sääntö nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/109
 135
 Ehdotus: täydennys 2 E-säännön nro 135 alkuperäiseen versioon (pylvässivutörmäys)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/110
 135
 Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 01, E-sääntö nro 135 (pylvässivutörmäys)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/111
 148
 Ehdotus: täydennys 1 E-säännön nro 148 alkuperäiseen versioon (merkkivalolaitteet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/81
 149
 Ehdotus: täydennys 1 E-säännön nro 149 alkuperäiseen versioon (katuvalaistuslaitteet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/82
 149
 Ehdotus: täydennys 2 E-säännön nro 149 alkuperäiseen versioon (katuvalaistuslaitteet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/125
 150
 Ehdotus: täydennys 1 E-säännön nro 150 alkuperäiseen versioon (heijastimet)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/83
 GTR-säännön numero
 Työjärjestyksen kohdan otsikko
 Asiakirjaviite
 2
 Ehdotus: muutos 4 UN GTR -sääntöön nro 2 (kipinä- tai puristussytytysmoottorilla varustettujen kaksipyöräisten moottoripyörien kaasumaisten epäpuhtauksien, hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen mittausmenetelmä)
 Tekninen raportti UN GTR -säännön nro 2 (kipinä- tai puristussytytysmoottorilla varustettujen kaksipyöräisten moottoripyörien kaasumaisten epäpuhtauksien, hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineenkulutuksen mittausmenetelmä) muutoksen 4 laatimisesta
 Lupa laatia muutos 4 asianomaiseen maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön
 ECE/TRANS/WP.29/2019/121
 ECE/TRANS/WP.29/2019/122
 ECE/TRANS/WP.29/AC.3/36/Rev.1
 Päätöslauselman nro
 Työjärjestyksen kohdan otsikko
 Asiakirjaviite
 R.E.3
 Ehdotus: muutos ajoneuvojen rakennetta koskevaan konsolidoituun päätöslauselmaan (R.E.3)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/117
 R.E.3
 Ehdotus: muutos ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteeseen IV
 ECE/TRANS/WP.29/2019/118,
 WP.29-179-06
 R.E.5
 Ehdotus: muutos 4 valonlähdeluokkien yhteisistä määritelmistä annettuun konsolidoituun päätöslauselmaan (R.E.5)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/126
 MR.1
 Ehdotus: muutos 2 keskinäiseen päätöslauselmaan nro 1 (MR.1) – luonnos lisäykseksi 3
 ECE/TRANS/WP.29/2019/119
 Muut
 Työjärjestyksen kohdan otsikko
 Asiakirjaviite
 Ehdotus: lupa laatia muutos UN GTR -sääntöön nro 6
 ECE/TRANS/WP.29/2019/123
 Ehdotus: tarkistus 1 lupaan laatia uusi UN GTR -sääntö sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP)
 ECE/TRANS/WP.29/2019/124
 (1)
 Kaikki taulukossa mainitut asiakirjat ovat saatavilla osoitteessa
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2019.html
 .
 ---documentbreak---
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 11.10.2019
 COM(2019) 480 final
 2019/0232(NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150, ehdotuksesta muutoksiksi maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2, ehdotuksesta muutoksiksi keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1, ehdotuksista muutoksiksi konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5 sekä ehdotuksista luviksi, jotka koskevat muutoksen laatimista GTR-sääntöön nro 6 ja sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP) annettavan uuden GTR-säännön laatimista
 PERUSTELUT
 1.EHDOTUKSEN KOHDE
 Tämä ehdotus koskee päätöstä, jolla vahvistetaan yhdessä Yhdistyneiden kansakuntien puitteissa toimivassa pysyvässä työryhmässä eli Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevässä maailmanfoorumissa (työryhmä 29 eli WP.29) unionin puolesta otettava kanta. Kanta liittyy siihen, että kyseisen työryhmän on määrä hyväksyä muutoksia voimassa oleviin UNECE:n sääntöihin (vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen perustuvat E-säännöt) tai UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin (rinnakkaissopimukseen perustuvat UN GTR -säännöt) sekä eräisiin kumpaankin sopimukseen perustuviin päätöslauselmiin.
 2.EHDOTUKSEN TAUSTA
 2.1.Vuoden 1958 sopimus ja vuoden 1998 sopimus
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sopimuksella pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) ja pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevalla sopimuksella (rinnakkaissopimus) pyritään poistamaan kaupan tekniset esteet UNECE:n sopimuspuolten välisestä moottoriajoneuvojen kaupasta ja varmistamaan tällaisten ajoneuvojen osalta korkeatasoinen turvallisuus ja ympäristönsuojelu. Vuoden 1958 tarkistettu sopimus tuli voimaan EU:ssa 24. maaliskuuta 1998 ja rinnakkaissopimus 15. helmikuuta 2000. Kummankin sopimuksen hallinnoinnista vastaa UNECE:n ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevä maailmanfoorumi (työryhmä 29 eli WP.29).
 Euroopan unioni on näiden sopimusten sopimuspuoli.
 1
 2.2. Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevä maailmanfoorumi (työryhmä 29 eli WP.29)
 WP.29 tarjoaa yhtenäiset puitteet ajoneuvoja koskeville maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetuille säännöille. WP.29 on Yhdistyneiden kansakuntien puitteissa toimiva pysyvä työryhmä, jolla on erityinen toimeksianto ja oma työjärjestys. Se toimii maailmanlaajuisena foorumina, jolla voidaan käydä avoimia keskusteluja moottoriajoneuvoja koskevista säännöistä ja jolla keskustellaan vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen ja rinnakkaissopimuksen täytäntöönpanosta. Kaikki Yhdistyneiden kansakuntien jäsenmaat ja kaikki Yhdistyneiden kansakuntien jäsenmaiden perustamat alueelliset taloudelliset yhdentymisjärjestöt voivat osallistua täysimääräisesti WP.29:n toimintaan ja liittyä WP.29:n hallinnoimien ajoneuvoja koskevien sopimusten sopimuspuoliksi.
 UNECE WP.29:n kokoukset pidetään kolme kertaa vuodessa eli maalis-, kesä- ja marraskuussa. Kussakin kokouksessa vahvistetaan uusia UNECE:n sääntöjä (E-sääntöjä), uusia UNECE:n maailmanlaajuisia teknisiä sääntöjä (UN GTR) ja/tai muutoksia voimassa oleviin UNECE:n sääntöihin (vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen perustuvat E-säännöt) tai maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin (rinnakkaissopimukseen perustuvat UN GTR -säännöt) tekniikan kehityksen ottamiseksi huomioon. Muutoksista käydään ennen kutakin WP.29:n kokousta tekniset keskustelut asianomaisissa WP.29:n apuelimissä.
 Sen jälkeen niistä äänestetään WP.29:ssä (vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen perustuvista ehdotuksista läsnä olevien ja äänestykseen osallistuvien sopimuspuolten määräenemmistöllä ja rinnakkaissopimukseen perustuvista ehdotuksista läsnä olevien ja äänestykseen osallistuvien sopimuspuolten yksimielisellä päätöksellä).
 Unionin puolesta otettava kanta, joka koskee uusia E- ja GTR-sääntöjä sekä niiden muutoksia, täydennyksiä ja oikaisuja, vahvistetaan ennen kutakin WP.29:n kokousta annettavalla SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaan perustuvalla neuvoston päätöksellä.
 2.3. Suunniteltu WP.29:n säädös
 Marraskuun 12.–14. päivänä 2019 pidettävässä 179:nnessä kokouksessaan WP.29 voi hyväksyä ehdotukset muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 0, 16, 17, 21, 35, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150, ehdotuksen muutoksiksi maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2, ehdotuksen muutoksiksi keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1, ehdotukset muutoksiksi konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5 sekä ehdotukset luviksi, jotka koskevat muutoksen laatimista GTR-sääntöön nro 6 ja sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP) annettavan uuden GTR-säännön laatimista.
 3. UNIONIN PUOLESTA OTETTAVA KANTA
 WP.29-järjestelmä vahvistaa ajoneuvostandardien kansainvälistä yhdenmukaistamista. Vuoden 1958 sopimus on tässä suhteessa olennainen, sillä sen ansiosta EU:n valmistajat voivat toimia yhteisten tyyppihyväksyntäsääntöjen pohjalta ja tietävät, että sopimuspuolet hyväksyvät niiden tuotteet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisina. Järjestelmän ansiosta on esimerkiksi pystytty moottoriajoneuvojen yleisestä turvallisuudesta annetulla asetuksella (EY) N:o 661/2009 kumoamaan yli 50 EU-direktiiviä ja korvaamaan ne vuoden 1958 sopimuksen puitteissa laadituilla vastaavilla säännöillä.
 Vastaavaa mallia sovellettiin myös direktiiviin 2007/46/EY, jolla korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin UNECE:n säännöt EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Kyseisen direktiivin antamisen jälkeen UNECE:n sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty EU-tyyppihyväksyntää koskevaan unionin lainsäädäntöön.
 Kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun WP.29 on hyväksynyt ehdotukset UNECE:n sääntöihin tehtäviksi muutoksiksi tai uusiksi UNECE:n säännöiksi ja kun UNECE:n pääsihteeri on antanut nämä säädökset tiedoksi sopimuspuolille, ne voivat, elleivät määrävähemmistön muodostavat sopimuspuolet ole esittäneet vastalauseita, tulla voimaan ja ne voidaan saattaa osaksi kunkin sopimuspuolen asianomaisia kansallisia sääntöjä. EU:ssa osaksi lainsäädäntöä saattaminen saadaan päätökseen, kun säädökset on julkaistu EU:n virallisessa lehdessä. Muutettuja tai uusia vaatimuksia, jotka perustuvat näiden säädösten voimaantuloon, sovelletaan sellaisenaan EU:n oikeudessa (eli koko ajoneuvon eurooppalaisessa tyyppihyväksynnässä) sen jälkeen, kun direktiivin 2007/46/EY liitettä 4 ja asetuksen (EY) N:o 661/2009 liitettä 1 on muutettu.
 Sen vuoksi on syytä vahvistaa unionin kanta
 –ehdotuksiin muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150,
 –ehdotukseen muutoksiksi maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2,
 –ehdotukseen muutoksiksi keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1,
 –ehdotuksiin muutoksiksi konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5 ja
 –ehdotuksiin luviksi, jotka koskevat muutoksen laatimista GTR-sääntöön nro 6 ja sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP) annettavan uuden GTR-säännön laatimista,
 jotka on toimitettu äänestettäväksi 12.–14. marraskuuta 2019 pidettävään WP.29:n kokoukseen.
 Unionin olisi tuettava edellä mainittuja säädöksiä, koska ne ovat täysin unionin sisämarkkinapolitiikan mukaisia siltä osin kuin kyse on autoteollisuudesta ja yhdenmukaisia suhteessa unionin liikenne-, ilmasto- ja energiapolitiikkaan. Näillä säädöksillä on erittäin myönteinen vaikutus EU:n autoteollisuuden kilpailukykyyn ja kansainväliseen kauppaan. Äänestämällä näiden säädösten puolesta edistetään teknistä kehitystä, saadaan mittakaavaetuja, estetään sisämarkkinoiden hajanaistuminen ja varmistetaan yhtäläiset ympäristö- ja turvallisuusstandardit kaikkialla EU:ssa.
 Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu tämän ehdotuksen yhteydessä. Moottoriajoneuvoja käsittelevä tekninen komitea kuitenkin tarkastelee sitä.
 4.OIKEUSPERUSTA
 4.1.
 Menettelyllinen oikeusperusta
 4.1.1.
 Periaatteet
 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.
 Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” käsittää myös sellaiset säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.
 2
 4.1.2.
 Soveltaminen tässä asiassa
 WP.29 on elin, jossa keskustellaan vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen ja rinnakkaissopimuksen täytäntöönpanosta.
 Säädökset, jotka WP.29:n on määrä hyväksyä, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia.
 Suunniteltuun säädökseen sisältyvät UNECE:n säännöt sitovat unionia ja voivat vaikuttaa ratkaisevasti ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevan unionin lainsäädännön sisältöön. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY
 3
 korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen nojalla vahvistetut UNECE:n säännöt, jäljempänä ’E-säännöt’, EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Direktiivin 2007/46/EU antamisen jälkeen E-sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty unionin lainsäädäntöön.
 Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalista kehystä.
 Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.
 4.2.
 Aineellinen oikeusperusta
 4.2.1.
 Periaatteet
 SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.
 4.2.2. Soveltaminen tässä asiassa
 Suunniteltujen säädösten pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät lainsäädännön lähentämiseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on 114 artikla.
 4.3.
 Päätelmät
 Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 114 artikla luettuna yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.
 2019/0232 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150, ehdotuksesta muutoksiksi maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2, ehdotuksesta muutoksiksi keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1, ehdotuksista muutoksiksi konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5 sekä ehdotuksista luviksi, jotka koskevat muutoksen laatimista GTR-sääntöön nro 6 ja sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP) annettavan uuden GTR-säännön laatimista
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan luettuna yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)Unioni on neuvoston päätöksellä 97/836/EY
 4
 liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’. Vuoden 1958 tarkistettu sopimus tuli voimaan 24 päivänä maaliskuuta 1998.
 (2)Unioni on neuvoston päätöksellä 2000/125/EY
 5
 liittynyt sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamisesta, jäljempänä ’rinnakkaissopimus’. Rinnakkaissopimus tuli voimaan 15 päivänä helmikuuta 2000.
 (3)UNECE:n ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevä maailmanfoorumi, jäljempänä ’työryhmä 29’ eli ’WP.29’, voi tapauksen mukaan vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen 1 artiklan ja rinnakkaissopimuksen 6 artiklan nojalla hyväksyä ehdotukset muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150, ehdotuksen muutoksiksi maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2, ehdotuksen muutoksiksi keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1, ehdotukset muutoksiksi konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5 sekä ehdotukset luviksi, jotka koskevat muutoksen laatimista GTR-sääntöön nro 6 ja sähköajoneuvon tehon määrittämisestä (DEVP) annettavan uuden GTR-säännön laatimista.
 (4)WP.29:n on 12 ja 14 päivän marraskuuta 2019 välisenä aikana pidettävän maailmanfoorumin 179. kokouksen aikana määrä hyväksyä edellä mainitut säädökset, jotka liittyvät pyörillä varustettujen ajoneuvojen ja niihin asennettavien tai niissä käytettävien varusteiden ja/tai osien hyväksymistä koskeviin hallinnollisiin määräyksiin ja yhdenmukaisiin teknisiin vaatimuksiin sekä niihin sovellettaviin maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin.
 (5)On aiheellista vahvistaa kanta, joka otetaan unionin puolesta WP.29:ssä siltä osin kuin on kyse UNECE:n sääntöjä koskevien ehdotusten hyväksymisestä, sillä UNECE:n säännöistä tulee unionia sitovia ja ne voivat ratkaisevalla tavalla vaikuttaa unionin oikeuden sisältöön ajoneuvojen tyyppihyväksynnän alalla.
 (6)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY
 6
 korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen nojalla vahvistetut UNECE:n säännöt, jäljempänä ’E-säännöt’, EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Direktiivin 2007/46/EU antamisen jälkeen E-sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty unionin lainsäädäntöön.
 (7)Saatujen kokemusten ja tekniikan kehityksen vuoksi olisi mukautettava tai täydennettävä tiettyjä vaatimuksia, jotka liittyvät E-sääntöihin nro 0, 16, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150. Lisäksi on tarpeen muuttaa tiettyjä UNECE:n maailmanlaajuisen teknisen säännön nro 2 määräyksiä ja oikaista tietyt E-säännön nro 17 määräykset. Samoin on tarpeen hyväksyä muutokset keskinäiseen päätöslauselmaan MR.1 ja muutokset konsolidoituihin päätöslauselmiin R.E.3 ja R.E.5.
 (8)WP.29:n valmisteluasiakirja ECE/TRANS/WP.29/2019/93 koskee ehdotusta E-säännön nro 35 (hallintapolkimet) muutossarjaksi 01. Koska EU ei sovella E-säännön nro 35 yhtenäisiä vaatimuksia, ei ole tarpeen vahvistaa unionin kantaa ehdotukseen ECE/TRANS/WP.29/2019/93.
 (9)WP.29:n valmisteluasiakirjan ECE/TRANS/WP.29/2019/114 aiheena on E-säännön nro 79 (ohjauslaitteet) muutossarjan 03 täydennystä 2 koskeva ehdotus sellaisena kuin puheenjohtaja sen alun perin toimitti asianomaiselle WP.29:n apuelimelle. Eräiden sopimuspuolten esitettyä ehdotukseen liittyviä huolenaiheitaan puheenjohtaja lupasi asianomaisen apuelimen viimeisessä kokouksessa, että WP.29:lle toimitetaan asiakirjasta tarkistettu versio. Koska kyseistä asiakirjaa ei tällä hetkellä ole saatavana WP.29:n sihteeristön verkkoportaalissa ja koska asiantuntijoiden voi olla tarpeen käsitellä sitä vielä tarkemmin, olisi asianmukaista palauttaa asiakirja asianomaisen apuelimen käsiteltäväksi.
 (10)WP.29:n sihteeristön verkkoportaalissa annetut viitetiedot, jotka liittyvät lupaan laatia muutos 4 maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön (GTR) nro 2, ovat virheelliset, minkä vuoksi viite ECE/TRANS/WP.29/AC.3./36 olisi oikaistava muotoon ECE/TRANS/WP.29/AC.3./36/Rev.1.
 (11)WP.29:n valmisteluasiakirjan ECE/TRANS/WP.29/2019/118 aiheena on ehdotus muutokseksi ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteeseen IV. Ehdotusta on tarkasteltava yhdessä epävirallisen asiakirjan WP.29-179-06 kanssa; tässä asiakirjassa selvennetään viittaus ISO-standardiin, jonka mukaisesti tiettyjä parametreja koskevat polttoaineen laadun mittaukset tehdään,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 WP.29:ssä 12 ja 14 päivän marraskuuta 2019 välisenä aikana pidettävässä WP.29:n 179. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on äänestää tämän päätöksen liitteessä 1 lueteltujen ehdotusten puolesta.
 2 artikla
 WP.29:ssä 12 ja 14 päivän marraskuuta 2019 välisenä aikana pidettävässä WP.29:n 179. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on äänestää E-säännön nro 79 (ohjauslaitteet) muutossarjan 03 täydennystä 2 koskevaa ehdotusta (valmisteluasiakirja ECE/TRANS/WP.29/2019/114) vastaan.
 3 artikla
 Tämä päätös on osoitettu komissiolle.
 Tehty Brysselissä
 Puheenjohtaja
 Neuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 (1)
 Neuvoston päätös 97/836/EY, tehty 27 päivänä marraskuuta 1997, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78).Neuvoston päätös 2000/125/EY, tehty 31 päivänä tammikuuta 2000, pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen (”rinnakkaissopimus”) tekemisestä (EYVL L 35, 10.2.2000, s. 12).
 (2)
 Unionin tuomioistuimen tuomio, 7. lokakuuta 2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.
 (3)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).
 (4)
 Neuvoston päätös 97/836/EY, tehty 27 päivänä marraskuuta 1997, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78).
 (5)
 Neuvoston päätös 2000/125/EY, tehty 31 päivänä tammikuuta 2000, pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen (”rinnakkaissopimus”) tekemisestä (EYVL L 35, 10.2.2000, s. 12).
 (6)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 28.5.2009
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 130/17
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 26/2009
 (2009. gada 17. marts),
 ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija)
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko pielāgo Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, turpmāk “Līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 Līguma II pielikums ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2009. gada 5. februāra Lēmumu Nr. 5/2009 (1).
 (2)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2008. gada 12. februāra Regula (EK) Nr. 123/2008, ar ko groza VI pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem (2).
 (3)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2008. gada 17. aprīļa Regula (EK) Nr. 345/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātas normas režīma noteikšanai importam no trešām valstīm, kuras noteiktas Padomes Regulā (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem (Pārstrādāta versija) (3).
 (4)
 Regula (EK) Nr. 345/2008 atceļ Komisijas Regulu (EEK) Nr. 94/92 (4), kas ir iekļauta Līgumā un tādējādi ir jāatceļ saskaņā ar Līgumu.
 (5)
 Šis lēmums neattiecas uz Lihtenšteinu,
 IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
 1. pants
 Līguma II pielikuma XII nodaļu groza šādi.
 1.
 Svītro 54.b punkta (Padomes Regula (EKK) Nr. 2092/91) pirmā ievilkuma (Komisijas Regula (EEK) Nr. 94/92), 17. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 314/97), 20. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr 1367/98), 26. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr 1566/2000), 29. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 2589/2001), 30. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr 548/2000), 31. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 1616/2000), 32. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr 2426/2000), 33. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr 349/2001), 36. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 1162/2002), 37. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 2382/2002), 39. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 545/2003), 41. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 2144/2003) un 57. ievilkuma (Komisijas Regula (EK) Nr. 956/2006) tekstus.
 2.
 Pielikuma 54.b punktu (Padomes Regula (EEK) Nr. 2092/91) papildina ar šādu ievilkumu:
 “–
 32008 R 0123: Komisijas 2008. gada 12. februāra Regula (EK) Nr. 123/2008 (OV L 38, 13.2.2008., 3. lpp.).”
 3.
 Aiz 54.zzzw punkta (Komisijas Direktīva 2008/5/EK) iekļauj šādu punktu:
 “54.zzzx
 32008 R 0345: Komisijas 2008. gada 17. aprīļa Regula (EK) Nr. 345/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātas normas režīma noteikšanai importam no trešām valstīm, kuras noteiktas Padomes Regulā (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem (Pārstrādāta versija) (OV L 108, 18.4.2008., 8. lpp.).”
 2. pants
 Regulu (EK) Nr. 123/2008 un Nr. 345/2008 teksti islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentiski.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2009. gada 18. martā, ja EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar Līguma 103. panta 1. punktu (5).
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2009. gada 17. martā
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā —
 priekšsēdētājs
 Alan SEATTER
 (1) OV L 73, 19.3.2009., 38. lpp.
 (2) OV L 38, 13.2.2008., 3. lpp.
 (3) OV L 108, 18.4.2008., 8. lpp.
 (4) OV L 11, 17.1.1992., 14. lpp.
 (5) Konstitucionālās prasības nav norādītas.


type: caselaw

text:
 12.2.2011
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 46/3
 Överklagande ingett den 24 november 2010 av Konungariket Nederländerna av den dom som tribunalen meddelade den 9 september 2010 i mål T-348/07, Stichting Al-Aqsa mot Europeiska unionens råd
 (Mål C-550/10 P)
 2011/C 46/05
 Rättegångsspråk: nederländska
 Parter
 Klagande: Konungariket Nederländerna (ombud: C. M. Wissels och M. Noort)
 Övriga parter i målet: Stichting Al-Aqsa, Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen
 Klagandens yrkanden
 Klaganden yrkar att domstolen ska
 —
 upphäva domen i mål T-348/07 och återförvisa målet till tribunalen, och
 —
 förplikta övriga parter i målet att ersätta rättegångskostnaderna.
 Grunder och huvudargument
 Tribunalen har feltolkat artiklarna 1.4 och 6 i gemensam ståndpunkt 2001/931 och artikel 2.3 i förordning 2580/2001 (1) genom att besluta att beslutet om interimistiska åtgärder efter upphävandet av Sanctieregeling [Sanctieregeling terrorisme 2003] inte längre kan utgöra grund för att förteckna Al-Aqsa i EU-förteckningen om frysning av medel.
 (1) Rådets förordning (EG) nr 2580/2001 av den 27 december 2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism (EGT L 344, s. 70).


text:
 Avis juridique important
 |
 21996D0523(08)
 ETA:n sekakomitean päätös N:o 9/96, tehty 26 päivänä maaliskuuta 1996, ETA-sopimuksen liitteen II (tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta
 Virallinen lehti nro L 124 , 23/05/1996 s. 0023 - 0023
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 9/96,tehty 26 päivänä maaliskuuta 1996,ETA-sopimuksen liitteen II (tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta ETA:N SEKAKOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna mainitun sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä `sopimus`, ja erityisesti sen 98 artiklan,sekä katsoo, ettäsopimuksen liitettä II on viimeksi muutettu ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 15/96 (1), jahydraulikaivureiden, köysikäyttöisten kaivureiden, puskutraktoreiden, kuormaajien ja kaivurikuormaajien melupäästöjen rajoittamisesta annetun neuvoston direktiivin 86/662/ETY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 85/27/EY (2) on otettava osaksi sopimusta,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaLisätään sopimuksen liitteessä I olevan VII luvun 10 kohtaan (neuvoston direktiivi 86/662/ETY) luetelmakohta seuraavasti:"- 395 L 0027: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/27/EY, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995 (EYVL N:o L 168, 18.7.1995, s. 14)."2 artiklaDirektiivin 95/27/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka on liitetty tämän päätöksen vastaavaan toisintoon, ovat todistusvoimaisia.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1996, jos sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaan vaadittavat ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle.4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 1996.ETA:n sekakomitean puolestaP. BENAVIDESPuheenjohtaja(1) Ks. tämän virallisen lehden s. 17.(2) EYVL N:o L 168, 18.7.1995, s. 14


text:
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 8.12.2016
 COM(2016) 779 final
 2016/0385(NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä esitettävästä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevia sääntöjä koskevasta unionin kannasta
 PERUSTELUT
 1.EHDOTUKSEN TAUSTA
 Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
 OECD:n julkisesti tuettuja vientiluottoja koskeva järjestely (jäljempänä ’järjestely’) on EU:n ja Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin, Etelä-Korean, Norjan, Sveitsin, Uuden-Seelannin ja Australian välinen herrasmiessopimus. Brasilia, joka ei ole OECD:n jäsen, osallistuu siviili-ilma-alusten vientiluottoja koskevaan alakohtaiseen sopimukseen.
 Järjestelyn tarkoituksena on luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle. Käytännössä järjestelyllä pyritään luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset siten, että kilpailu perustuu vientitavaroiden hintaan ja laatuun eikä rahoitusehtoihin. Lisäksi sillä pyritään estämään tuet ja kaupan vääristymät, jotka liittyvät julkisesti tuettuihin vientiluottoihin.
 Järjestely tuli voimaan vuonna 1978. Sen perustana on tiettyjen OECD-maiden vuonna 1976 saavuttama yhteisymmärrys vientiluotoista. Aiemmin, kun sääntöjä ei ollut, kilpailu perustui siihen, mikä maa tarjosi parhaimmat rahoitusehdot kauppasopimuksista kilpaileville viejille, mikä puolestaan johti rahoitustukiin ja mahdollisiin kaupan vääristymiin. Järjestelyllä rajoitetaan julkisesti tuettujen vientiluottojen ehtoja ja edellytyksiä ja sidotun avun soveltamista. Järjestelyä ajantasaistetaan säännöllisesti muun muassa poliittisen kehityksen ja maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden kehityksen perusteella.
 Järjestelyyn sisältyvät markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevat suuntaviivat auttavat takuumaksujen vahvistamisessa sellaisia toimia varten, joissa velallisina on luokkaan 0 luokiteltuja maita, korkean tulotason OECD-maita ja korkean tulotason euroalueen maita. Nykyiset markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevat suuntaviivat otettiin käyttöön osana niin sanottua Malzkuhn–Drysdale-pakettia, joka tuli voimaan syyskuussa 2011. Vaikka nykyiset suuntaviivat luovat kehyksen alihinnoittelun estämiseksi yksityisillä markkinoilla, tulkinnanvaraa on edelleen paljon, mistä syystä järjestelyyn osallistuvat soveltavat edelleen usein toisistaan eroavia käytäntöjä. OECD:n sihteeristön esittämässä ehdotuksessa – puheenjohtajan tarkistettu ehdotus markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi – annetaan selkeämmät suuntaviivat, joiden avulla on tarkoitus luoda tasapuoliset toimintaedellytykset OECD:n puitteissa.
 Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa
 Jos ehdotus hyväksytään, sillä korvataan nykyiset markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevat suuntaviivat muuttamatta kuitenkaan järjestelyn rakennetta.
 Hyväksymispäätöksen tekee julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmä. Euroopan unionin kannan ilmaisee komissio.
 Järjestelyn OECD-osallistujat todennäköisesti hyväksyvät puheenjohtajan tarkistetun ehdotuksen markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi sääntömääräisessä kokouksessaan marraskuun 2016 puolivälissä tai kyseiseen kokoukseen liittyvällä kirjallisella menettelyllä ja vahvistavat tarvittavat OECD:n järjestelyn muutokset, jotta uudet säännöt voidaan panna täytäntöön viimeistään 1. helmikuuta 2017. Nyt kun neuvottelut on saatettu onnistuneeksi päätökseen ja puheenjohtajan tarkistetusta ehdotuksesta markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi on määrä tehdä päätös, on tärkeää, että Euroopan unioni voi antaa virallisen hyväksyntänsä kyseiselle ehdotukselle ja OECD:n järjestelyn muutoksille.
 Järjestelyn uusi toisinto sisällytetään osaksi EU:n säännöstöä delegoidulla säädöksellä. OECD:n järjestelyllä ja sen liitteillä sekä siihen tehdyillä muutoksilla on unionissa oikeusvaikutuksia, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1233/2011. Asetuksen (EU) N:o 1233/2011 2 artiklassa todetaan, että ”[k]omissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena”.
 Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa
 Ei sovelleta.
 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE
 Oikeusperusta
 OECD:n järjestely on EU:n ja kahdeksan muun osapuolen (Yhdysvallat, Kanada, Japani, Korea, Norja, Sveitsi, Uusi-Seelanti ja Australia) välinen herrasmiessopimus. Järjestely – samoin kuin sen liitteet ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset – on sisällytetty osaksi EU:n lainsäädäntöä tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1233/2011 1 ja 2 artiklan nojalla. Järjestelyllä, sen liitteillä ja siihen tehdyillä muutoksilla on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja oikeusvaikutuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-399/12, Saksa v. neuvosto, 7. lokakuuta 2014 antaman tuomion 63 kohta). Asiasisällön osalta järjestelyn tavoitteena on 1 kohdan mukaisesti luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle ja edistää tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja oikeudenmukaista kilpailua viejien välillä maailmanlaajuisesti. Tarkoituksena on helpottaa ja säännellä kansainvälistä kauppaa ja erityisesti vientipolitiikkaa SEUT-sopimuksen 207 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Tästä syystä tarvitaan SEUT-sopimuksen 207 artiklaan ja 218 artiklan 9 kohtaan perustuva neuvoston päätös, jotta voidaan vahvistaa kanta, joka esitetään Euroopan unionin puolesta julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä.
 Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)
 OECD:n järjestely on osa jäsenvaltioiden kauppapolitiikkaa, joka kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
 Suhteellisuusperiaate
 Ei sovelleta.
 Toimintatavan valinta
 Ei sovelleta.
 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
 Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset
 Tästä ehdotuksesta ei laadittu vaikutustenarviointia, koska ehdotetut muutokset ovat osa pitkäaikaista vientiluottoja koskevan EU-politiikan jatkumoa ja ne saatetaan järjestelyn jokaisen vuotuisen muutoksen jälkeen delegoidulla säädöksellä osaksi EU:n lainsäädäntöä. Neuvoston vientiluottotyöryhmä kannatti ehdotuksen sisältöä 31. toukokuuta 2016 pitämässään kokouksessa.
 Sidosryhmien kuuleminen
 Ei sovelleta.
 Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö
 Ei sovelleta.
 Vaikutustenarviointi
 Ei sovelleta.
 Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen
 Ei sovelleta.
 Perusoikeudet
 Ei sovelleta.
 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Talousarviovaikutukset rajoittuvat hallintomenoihin.
 5.LISÄTIEDOT
 Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt
 Ei sovelleta.
 Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)
 Ei sovelleta.
 Yksityiskohtainen selvitys ehdotuksen erityisistä määräyksistä – tiivistelmä OECD:n järjestelyyn ehdotetuista muutoksista ja Euroopan unionin suositeltu kanta
 Ehdotus
 Ehdotus on neuvoston päätöksen liitteenä.
 Suositeltu kanta:
 Tuetaan ehdotusta.
 2016/0385 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä esitettävästä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevia sääntöjä koskevasta unionin kannasta
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)Kansainvälisen kehyksen luominen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle on olennaisen tärkeää maailmanlaajuisesti tasapuolisten toimintaedellytysten edistämisen ja kansainvälisen kaupan helpottamisen kannalta. Tällaista kehystä on ajantasaistettava säännöllisesti. Tällainen ajantasaistus on ehdotus markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi, josta käydään parhaillaan keskusteluja julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn, jäljempänä ’OECD:n järjestely’, osallistujien välillä.
 (2)Markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevista säännöistä on käyty perusteellisia keskusteluja OECD:n vientiluottoja ja luottotakuita käsittelevässä työryhmässä.
 (3)Muutokset, joita OECD:n järjestelyyn tehdään markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevien sääntöjen osalta, on tarkoitus hyväksyä 1 päivänä helmikuuta 2017.
 (5)OECD:n järjestelyllä ja sen liitteillä sekä siihen tehdyillä muutoksilla on unionissa oikeusvaikutuksia, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1233/2011
 1
 . Asetuksen (EU) N:o 1233/2011 2 artiklassa todetaan, että ”[k]omissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena”.
 (6)Näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti on tarpeen vahvistaa OECD:n järjestelyyn tehtäviä muutoksia koskeva kanta, joka esitetään unionin puolesta OECD:n vientiluottokomiteoissa.
 (7)Unionin edustajien olisi hyväksyttävä muutokset, jotka tehdään OECD:n järjestelyyn niiden päälinjojen perusteella, jotka sisältyvät tähän päätökseen liitettyyn puheenjohtajan tarkistettuun ehdotukseen markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi, OECD:n vientiluottokomiteoissa. Tämä voi kattaa myös hyväksynnän antamisen ilman uutta neuvoston päätöstä muutoksille, jotka koskevat kohtia, joilla ei muuteta päälinjoja.
 (8)Jotta tässä päätöksessä säädetyillä toimenpiteillä olisi tavoiteltu vaikutus, päätöksen olisi tultava voimaan välittömästi,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien vientiluottoja ja luottotakuita käsittelevässä työryhmässä esitettävä Euroopan unionin kanta on tukea päälinjoja, jotka sisältyvät tähän päätökseen liitettyyn puheenjohtajan tarkistettuun ehdotukseen markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi, ja hyväksyä ne.
 2 artikla
 Unionin edustajat OECD:n vientiluottokomiteoissa voivat ilman neuvoston uutta päätöstä sopia sellaisten muutosten tekemisestä tiettyihin kohtiin, joilla ei muuteta liitteenä olevan ehdotuksen päälinjoja.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 (1)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 45).
 ---documentbreak---
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 8.12.2016
 COM(2016) 779 final
 LIITE
 asiakirjaan
 ehdotus neuvoston päätökseksi
 julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä esitettävästä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevia sääntöjä koskevasta unionin kannasta
 LISÄYS
 EHDOTUS
 24.LUOTTORISKIN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUT
 Osallistujien on laskutettava vähintään luottoriskeihin sovellettava vähimmäistakuumaksu (Minimum Premium Rate – MPR).
 a)Sovellettava vähimmäistakuumaksu määritetään seuraavien tekijöiden mukaisesti:
 –sovellettava maariskiluokitus,
 –riskikauden pituus (Horizon of Risk – HOR),
 –valittu velallisen ostajariskiluokka,
 –poliittiseen ja kaupalliseen riskiin liittyvän tarjotun takuukatteen suuruus ja julkisen vientiluottotuotteen laatu,
 –sovelletut maariskin lieventämismenetelmät sekä
 –sovelletut ostajariskien kattamiseen tarkoitetut lisävakuusjärjestelyt.
 b)MPR:t ilmaistaan prosentteina luoton pääoman arvosta, ikään kuin takuumaksut kerättäisiin täysimääräisinä luoton ensimmäisenä nostopäivänä. Vähimmäistakuumaksujen laskemisessa käytetty tapa, myös matemaattinen kaava, esitetään liitteessä IX.
 c)Määrämaasta riippumatta takuumaksut, joita osallistujat laskuttavat markkinaviitearvoihin perustuvista toimista, joissa velalliset/takaajat (eli luottoriskiyhteisöt) ovat luokkaan 0 luokitelluista maista, korkean tulotason OECD-maista ja korkean tulotason euroalueen maista
 1
 , on määritettävä tapauskohtaisesti. Jotta takuumaksut, joita laskutetaan toimista, joissa velalliset ja tarvittaessa myös takaajat ovat tällaisista maista, eivät alittaisi maksujen hinnoittelua yksityisillä markkinoilla, osallistujien on muunnettava asiaa koskevat viitearvoihin perustuvat hinnat takuumaksuiksi sovittujen käytäntöjen mukaisesti ja seuraavilla menettelyillä:
 1.Jos osallistuja antaa julkista tukea osana syndikoitua lainaa joko omaisuusvakuudellisena toimena
 2
 tai hankerahoitustoimena
 3
 , julkisesti tuetun osuuden kokonaiskustannukset eivät saa olla pienemmät kuin kaupallisten markkinaosallistujien laskuttamat kokonaiskustannukset syndikoidun lainan osalta eikä laskutettava takuumaksu saa olla pienempi kuin kaupallisten markkinaosallistujien laskuttama takuumaksu. Syndikoitu laina edellyttää, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
 –Syndikoidusta lainasta vähintään 25 prosenttia
 4
 on kaupallista lainaa/takuuta, eikä siihen myönnetä minkäänlaista kahden- tai monenvälistä tukea (esimerkiksi vientiluotto- tai kehitysrahoituslaitoksilta taikka kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta tai kehityspankeilta)
 5
 . Syndikoidussa lainassa kaikki rahoitusosapuolet ovat tasavertaisia kaikkien rahoitusehtojen suhteen, mukaan lukien vakuuspaketti.
 –Toimen rahoitusehdot ovat kaikilta osin järjestelyn mukaisia, sellaisena kuin se on muutettuna näillä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevilla määräyksillä syndikoitujen lainojen osalta.
 2.Kaikkien muiden markkinaviitearvoihin perustuvien toimien osalta sovelletaan seuraavia menettelyjä:
 –Osallistujien on markkinatiedon saatavuus ja toimen erityispiirteet huomioon ottaen määritettävä takuumaksu, jota sovelletaan käyttämällä viitearvoina yhtä tai useampaa liitteessä X mainittua markkinaviitearvoa, ja valittava tietylle toimelle parhaiten soveltuva(t) viitearvo(t).
 –Takuumaksua määrittäessään osallistujan on määritettävä velallisen riskiluokitus, mukaan lukien se, luokitteleeko velallisen akkreditoitu luottoluokituslaitos
 6
 (CRA). Osallistuja voi antaa akkreditoidun CRA:n
 7
 antamaa luokitusta paremman luokituksen (yksi luokka ylempänä akkreditoidun CRA:n skaalassa). Jos akkreditoitu CRA ei ole antanut luokitusta, riskiluokitus ei saa olla kahta luokkaa korkeampi (suotuisampi) kuin CRA:n antama velallisen/takaajan sijoittautumisvaltion luokitus. Osallistujan on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus, kun osallistuja luokittelee velallisen/takaajan luokkaan, joka on korkeampi kuin paras luokitus, jonka tämä on saanut akkreditoidulta CRA:lta, tai jos akkreditoitu CRA ei ole antanut luokitusta, kun osallistuja luokittelee toimen vähintään luokkaan CC2 tai luokkaan AAA–A- tai yhtä suotuisaksi tai suotuisammaksi kuin paras luokitus, jonka akkreditoitu CRA on antanut velallisen/takaajan sijoittautumisvaltiolle.
 –Sen estämättä, mitä edeltävissä kohdissa määrätään, osallistujien on laskutettava takuumaksu, joka on vähintään yhtä korkea kuin TCMB-mallilla (Through the Cycle Market Benchmark Model) määritetty vastaava maksu. Tässä yhteydessä lähtökohtana käytetään riskiluokitusta ja toimen kestoa, paitsi kun markkinaviitearvo perustuu (i) joukkolainaan jälkimarkkinoilla tai (ii) luottotappio-swapiin (Credit Default Swap – CDS) nimetyssä yksikössä tai lähiyksikössä. Osallistujan on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus, jos se laskuttaa takuumaksun, joka on alempi kuin TCMB-mallilla määritetty vastaava maksu, kun lähtökohtana käytetään akkreditoidun CRA:n antamaa nimetyn markkinaviitearvon
 8
 luokitusta.
 d)Luokkaan 7 kuuluviin ”suurimman riskin” maihin sovelletaan periaatteessa takuumaksuja kyseiselle luokalle määrättyjen MPR:ien lisäksi. Nämä takuumaksut määrittää julkista tukea tarjoava osallistuja.
 e)Toimen MPR:ää laskettaessa käytetään sovellettavana maariskiluokituksena velallisen maan luokitusta ja sovellettavana ostajariskin luokituksena velallisen luokitusta
 9
 , ellei
 –suhteessa taattavan velan suuruuteen luottokelpoinen kolmas osapuoli tarjoa koko luottoajaksi vakuutta peruuttamattoman, varauksettoman, pyynnöstä maksettavan, oikeudellisesti pätevän ja täytäntöönpanokelpoisen takuun muodossa. Kun takuun antajana on kolmas osapuoli, osallistuja voi soveltaa sen maan maariskiluokitusta, jossa takuun antaja sijaitsee, ja takaajan ostajariskiluokkaa
 10
 , tai
 –28 artiklan mukainen monenvälinen tai alueellinen instituutio toimi joko luotonsaajana tai toimen takaajana, jolloin sovellettava maariskiluokitus ja ostajariskiluokka voi olla kyseisen monenvälisen tai alueellisen instituution luokitus.
 f)Edellä olevan e kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa kuvattujen tilanteiden mukaiset kolmannen osapuolen takuun soveltamiseen liittyvät perusteet ja edellytykset esitetään liitteessä XI.
 g)Riskikauden pituus, jota käytetään vähimmäistakuumaksun laskemisessa, on puolet nostoajasta ja koko takaisinmaksuaika, ja oletuksena on asianmukainen vientiluoton takaisinmaksuprofiili eli pääoman takaisinmaksu puolivuosittaisina tasaerinä ja korko, jonka kertyminen alkaa kuusi kuukautta luoton alkamisen jälkeen. Vientiluottojen, joiden takaisinmaksuprofiili on poikkeava, vastaava takaisinmaksuaika (ilmaistuna puolivuosittaisina tasaerinä) lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen: vastaava takaisinmaksuaika = (keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika -0,25)/0,5.
 h)Osallistuja, joka päättää soveltaa MPR:ää, joka liittyy muuhun kuin velallisen maahan sijoittautuneen kolmannen osapuolen takuuseen, on tehtävä 47 artiklan mukainen ennakkoilmoitus. Jos osallistuja päättää soveltaa MPR:ää takaajana toimivaan monenväliseen tai alueelliseen instituutioon, sen on tehtävä siitä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.
 25.MAARISKIN LUOKITTELU
 Lukuun ottamatta korkean tulotason OECD-maita ja korkean tulotason euroalueen maita, maat luokitellaan sen todennäköisyyden mukaan, joka niillä on suoriutua ulkomaanvelastaan (maakohtainen luottoriski).
 a)Maakohtainen luottoriski muodostuu seuraavista viidestä tekijästä:
 –velallisen/takaajan hallituksen tai sen laitoksen, jonka kautta takaisinmaksu suoritetaan, määräämä takaisinmaksujen yleinen moratorio,
 –ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella esiintyvät poliittiset tapahtumat ja/tai taloudelliset vaikeudet taikka kyseisen maan ulkopuolella toteutetut lainsäädännölliset tai hallinnolliset toimenpiteet, jotka estävät tai viivyttävät luottoon liittyvien jo maksettujen varojen siirtämistä,
 –velallisen/takaajan maassa annetut säännökset, joiden mukaisesti paikallisessa valuutassa suoritetut lyhennykset muodostavat laillisen velanmaksun siitä huolimatta, että vaihtokurssien vaihtelun seurauksena nämä lyhennykset eivät enää luoton valuutaksi muunnettuina kata luoton koko määrää varojen siirtopäivänä,
 –kaikki muiden maiden hallitusten toimenpiteet tai päätökset, jotka estävät luoton takaisinmaksun, sekä
 –ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella ilmenevät ylivoimaiset esteet, kuten sota (mukaan lukien sisällissota), pakkolunastus, vallankumous, kapina, kansalaislevottomuudet, pyörremyrskyt, tulvat, maanjäristykset, tulivuorenpurkaukset, hyökyaallot ja ydinonnettomuudet.
 b)Maat luokitellaan johonkin kahdeksasta maariskiluokasta (0–7). Luokille 1–7 on määritelty vähimmäistakuumaksut, mutta luokalle 0 ei, koska siihen kuuluvien maiden maakohtaista riskiä pidetään vähäpätöisenä. Luokkaan 0 luokiteltujen maiden toimiin liittyvä luottoriski koskee lähinnä velallisen/takaajan riskiä.
 c)Maat luokitellaan
 11
 käyttäen maariskin luokitusmenetelmää, johon kuuluu
 –maariskin arviointimalli, jäljempänä ’malli’, johon sisältyy maakohtaisen luottoriskin määrällinen arviointi ja joka perustuu jokaisen maan osalta kolmeen riskinosoitinryhmään: osallistujien kokemukseen maan maksukyvystä, maan rahoitustilanteeseen ja maan taloudelliseen tilanteeseen. Mallin menetelmät sisältävät eri vaiheita, kuten riskinosoitinryhmän arvioinnin sekä näiden yhdistämisen ja joustavan painotuksen,
 –mallin tulosten laadullinen arviointi, jossa tarkastellaan maakohtaisesti poliittisia ja/tai muita riskitekijöitä, jotta nämä mallissa kokonaan tai osittain huomiotta jätetyt riskitekijät saataisiin otettua huomioon. Tämä voi tarvittaessa johtaa mallin perusteella tehdyn määrällisen arvioinnin tarkistukseen lopullisen maakohtaisen luottoriskiarvion suuntaan.
 d)Maariskiluokitusta seurataan jatkuvasti, ja se tarkistetaan vähintään kerran vuodessa. Sihteeristö ilmoittaa välittömästi maariskiluokitusmenetelmästä johtuvat muutokset. Kun maa luokitellaan uudestaan alempaan tai korkeampaan maariskiluokkaan, osallistujat alkavat laskuttaa uuden maariskiluokan MPR:ien tasoisia tai niitä korkeampia takuumaksuja viimeistään viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun sihteeristö on ilmoittanut uudelleenluokituksesta.
 e)Sihteeristö julkistaa maariskiluokitukset.
 26.VALTION LUOTTORISKIN ARVIOINTI
 a)Kaikkien 25 artiklan d kohdan mukaisesti maariskin luokitusmenetelmää käyttäen luokiteltujen maiden valtion luottoriski arvioidaan niiden poikkeuksen mukaisten valtioiden yksilöimiseksi,
 –jotka eivät ole maan alhaisimman riskin velallisia ja
 –joiden luottoriski on merkittävästi suurempi kuin maariski.
 b)Edellä a kohdassa luetellut perusteet täyttävät valtiot yksilöidään käyttäen valtion luottoriskin arviointimenetelmää, jonka osallistujat ovat laatineet ja josta ne ovat sopineet.
 c)Edellä a kohdassa luetellut perusteet täyttävien valtioiden luetteloa seurataan jatkuvasti, ja sitä tarkastellaan vähintään kerran vuodessa. Sihteeristö ilmoittaa välittömästi valtion luottoriskin arviointimenetelmän käyttöön perustuvat muutokset.
 d)Sihteeristö julkistaa luettelon edellä olevan b kohdan mukaisesti yksilöidyistä valtioista.
 27.OSTAJARISKIN LUOKITTELU
 Maariskiluokkiin 1–7 luokitelluissa maissa sijaitsevat velalliset ja tarvittaessa takaajat luokitellaan johonkin ostajariskiluokista, jotka on määritetty velallisen/takaajan maan
 12
 perusteella. Liite IX sisältää ostajariskiluokat, joihin velalliset ja takaajat luokitellaan. Kunkin ostajariskiluokan laadulliset kuvaukset esitetään liitteessä XII.
 a)Ostajariskiluokitukset perustuvat velallisen/takaajan etuoikeutettujen vakuudettomien lainojen luokitukseen, jonka osallistuja on määrittänyt.
 b)Sen estämättä, mitä edellä a kohdassa määrätään, liitteen VII ehtojen mukaisesti tukea saavat toimet ja toimet, joiden luoton arvo on enintään viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta, voidaan luokitella toimikohtaisesti eli ostajariskeihin liittyvien lisävakuusjärjestelyjen soveltamisen jälkeen. Tällaisiin toimiin – riippumatta niiden luokituksesta – ei kuitenkaan voida soveltaa alennuksia ostajariskeihin liittyvien lisävakuusjärjestelyjen perusteella.
 c)Valtiovelalliset ja valtiotakaajat luokitellaan ostajariskiluokkaan SOV/CC0.
 d)Poikkeustapauksissa muut kuin valtiovelalliset ja muut kuin valtiotakaajat voidaan luokitella ostajariskiluokaltaan valtion luottoriskiä parempaan luokkaan ”Better than Sovereign” (SOV+)
 13
 , jos
 –velallisella/takaajalla on akkreditoidun CRA:n myöntämä ulkomaanvaluuttainen luokitus, joka on parempi kuin saman CRA:n tämän sijaintivaltiolle myöntämä ulkomaanvaluuttainen luokitus, tai
 –velallinen/takaaja sijaitsee maassa, jossa valtion luottoriski on määritelty merkittävästi maariskiä suuremmaksi.
 e)Osallistujien on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus toimista, joissa
 –velallisena/takaajana ei ole valtio ja joista laskutettu takuumaksu on alhaisempi kuin ostajariskiluokan CC1 mukainen maksu eli CC0 tai SOV+,
 –velallisena/takaajana ei ole valtio ja joiden luoton arvo ylittää viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja joissa osallistuja arvioi akkreditoidun CRA:n jo luokittelemaa muuta kuin valtiovelallista/valtiotakaajaa koskevan riskiluokituksen paremmaksi kuin akkreditoitu CRA
 14
 .
 f)Kun osallistujat kilpailevat tietystä toimesta, jonka yhteydessä kilpailevat osallistujat ovat luokitelleet velallisen/takaajan eri ostajariskiluokkiin, niiden on pyrittävä sopimaan yhteisestä ostajariskiluokituksesta. Jos yhteisestä luokituksesta ei päästä sopimukseen, osallistujia, jotka ovat luokitelleet velallisen/takaajan korkeampaan ostajariskiluokkaan, ei estetä soveltamasta alempaa ostajariskiluokitusta.
 28.MONENVÄLISTEN JA ALUEELLISTEN INSTITUUTIOIDEN LUOKITUS
 Monenväliset ja alueelliset instituutiot luokitellaan yhteen kahdeksasta maariskiluokasta (0–7)
 15
 ja niiden luokitusta tarkistetaan tarvittaessa. Sihteeristö julkistaa sovellettavat luokitukset.
 29.JULKISEN VIENTILUOTON KATTAVUUDEN PROSENTTIOSUUS JA LAATU
 MPR:t eriytetään vientiluottotuotteiden laatuerojen ja osallistujien tarjoaman takuukatteen huomioon ottamiseksi liitteen IX mukaisesti. Eriyttäminen perustuu viejän näkökulmaan (tarkoituksena on poistaa viejille/rahoituslaitoksille tarjottavien tuotteiden vaihtelevasta laadusta aiheutuva kilpailuvaikutus).
 a)Vientiluottotuotteen laatu riippuu siitä, onko tuote vakuutus, takuu vai suora luotto/rahoitus, ja vakuutustuotteiden laatu siitä, kattavatko ne korvausvaatimusten odotusajan (eli jakso velallista koskevasta eräpäivästä siihen päivään, jona viejä/rahoituslaitos voi vaatia takaisinmaksua vakuutuksen antajalta) korot ilman lisämaksua.
 b)Kaikki osallistujien tarjoamat vientiluottotuotteet luokitellaan johonkin seuraavista kolmesta tuoteluokasta:
 –vakiotasoa rajoitetumpi tuote eli vakuutus, joka ei kata korvausvaatimusten odotusaikaan liittyviä korkoja, ja vakuutus, joka kattaa kyseiset korot ja jossa takuumaksuihin sovelletaan asianmukaista korotusta,
 –vakiotuote eli vakuutus, joka kattaa korvausvaatimusten odotusaikaan liittyvät korot ja jossa takuumaksuihin ei sovelleta korotusta, sekä suora luotto / suora rahoitus, sekä
 –vakiotasoa täydellisempi tuote eli takuut.
 30.MAARISKIN LIEVENTÄMISMENETELMÄT
 a)Osallistujat voivat soveltaa seuraavia maariskin lieventämismenetelmiä, joita koskevat erityismääräykset sisältyvät liitteeseen XIII:
 –ulkomailla sijaitseva tulevien rahavirtojen rakenne ja sulkutili,
 –paikallisvaluuttamääräinen rahoitus.
 b)Osallistujan, joka soveltaa maariskin lieventämismenetelmään perustuvaa MPR:ää, on tehtävä 47 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.
 31.OSTAJARISKEIHIN LIITTYVÄT LISÄVAKUUSJÄRJESTELYT
 a)Osallistujat voivat käyttää seuraavia ostajariskien kattamiseen tarkoitettuja lisävakuusjärjestelyjä (Buyer Risk Credit Enhancement – BRCE), joiden perusteella voidaan soveltaa luoton lisävakuustekijää (Credit Enhancement Factor – CEF), joka on suurempi kuin 0:
 –sopimustuottojen tai sopimussaatavien siirtäminen,
 –omaisuus-eriin perustuva vakuus,
 –käyttöomaisuuteen perustuva vakuus,
 –sulkutili.
 b)CEF:n enimmäisarvot ja BRCE:n arvot määritellään liitteessä XIII.
 c)BRCE:itä käytetään yksinään tai yhdistelminä seuraavien edellytysten mukaisesti:
 –BRCE:n käytön perusteella saatava CEF on enintään 0,35,
 –’omaisuuseriin perustuvaa vakuutta’ ja ’käyttöomaisuuteen perustuvaa vakuutta’ ei voida käyttää samassa toimessa,
 –BRCE:itä ei voida soveltaa, jos sovellettava maariskiluokitus on parantunut ’ulkomailla sijaitsevan tulevien rahavirtojen rakenteen ja sulkutilin’ käytön vuoksi.
 d)Toimissa, joissa on velallisia, joihin sovelletaan markkinaviitearvoja, seuraavia alennuksia voidaan soveltaa riskin takuumaksuun, kun on kyse markkinaviitearvoista, jotka koskevat etuoikeutettua vakuudetonta nimettyä luottotappio-swapia ja joukkolainaa, tai TCMB-mallista:
 –omaisuus-eriin perustuva vakuus 15 prosentin enimmäisalennus,
 –käyttöomaisuuteen perustuva vakuus 10 prosentin enimmäisalennus,
 –sulkutili (velanhoidon varantotili): 10 prosentin enimmäisalennus ja
 –CEF-yhdistelmän osalta yhteensä: 25 prosentin enimmäisalennus.
 e)Osallistujien on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus toimista, joissa velallisena/takaajana ei ole valtio ja joiden luoton arvo ylittää viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta, jos BRCE:iden perusteella sovelletaan CEF:ää, joka on suurempi kuin 0, tai aina, kun BRCE:itä käytetään markkinaviitearvoihin perustuvassa toimessa, minkä seurauksena hinta alittaa TCMB-mallilla määritetyn vastaavan MPR:n hinnan.
 32.LUOTTORISKIEN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN SOVELTUVUUDEN
 UUDELLEENTARKASTELU
 a)MPR:ien asianmukaisuuden arvioimiseksi ja mahdollisten tarkistusten tekemiseksi joko ylös- tai alaspäin MPR:ien säännöllisessä seuraamisessa ja tarkistamisessa käytetään samanaikaisesti takuumaksuja koskevia palautelähteitä (Premium Feedback Tool – PFT).
 b)Palautelähteillä arvioidaan MPR:ien asianmukaisuutta virallisia vientiluottoja tarjoavien instituutioiden todellisten kokemusten ja luottoriskin hinnoittelua koskevan yksityisten markkinoiden tiedon perusteella.
 c)Järjestelyn takuumaksuja koskevia sääntöjä on tarkasteltava uudelleen 31. joulukuuta 2018 mennessä kaikilta osin, erityisesti kuitenkin markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevien sääntöjen osalta.
 48.ENNAKKOILMOITUS
 a)Osallistujan on liitteen VIII mukaisesti ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 10 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä aikomuksestaan
 1)myöntää tukea 10 artiklan d kohdan 3 alakohdan mukaisesti,
 2)tukea luokkaan I kuuluvalle maalle myönnettävää luottoa, jonka takaisinmaksuaika on pitempi kuin viisi vuotta,
 3)myöntää tukea 13 artiklan a kohdan mukaisesti,
 4)myöntää tukea 14 artiklan d kohdan mukaisesti,
 5)soveltaa takuumaksua 24 artiklan c kohdan 1 alakohdan määräysten mukaisesti, kun se osallistuu syndikoituun lainaan,
 6)luokitella markkinaviitearvoja perustuvassa toimessa velallinen/takaaja luokkaan, joka on korkeampi kuin paras luokitus, jonka tämä on saanut akkreditoidulta CRA:lta, tai jos akkreditoitu CRA ei ole antanut luokitusta, luokitella toimi vähintään luokkaan CC2 tai luokkaan AAA–A- tai yhtä suotuisaksi tai suotuisammaksi kuin paras luokitus, jonka akkreditoitu CRA on antanut velallisen/takaajan sijoittautumisvaltiolle,
 7)soveltaa 24 artiklan c kohdan 2 alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaista takuumaksua, joka on alempi kuin TCMB-mallilla määritetty vastaava maksu,
 8)soveltaa 24 artiklan e kohdan toisen luetelmakohdan mukaista takuumaksua, kun MPR:n laskennassa käytetty maariskiluokitus ja ostajariskiluokka on määritetty velallisena tai takaajana olevan luokitellun monenvälisen tai alueellisen instituution osallistumisen perusteella,
 9)soveltaa 27 artiklan e kohdan mukaista takuumaksua, jossa MPR:n laskennassa käytetty ostajariskiluokka on toimessa,
 –jossa velallisena/takaajana on muu kuin valtio, alhaisempi kuin CC1 (eli CC0 tai SOV+),
 –jossa velallisena/takaajana on muu kuin valtio ja jonka luoton arvo ylittää viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta, parempi kuin akkreditoidun CRA:n antama luokitus,
 10)soveltaa 31 artiklan a kohdan mukaista takuumaksua, kun ostajariskeihin liittyvän lisävakuusjärjestelyn käyttäminen johtaa sellaisen CEF:n soveltamiseen, joka on suurempi kuin 0, tai aina, kun BRCE:itä käytetään markkinaviitearvoihin perustuvassa toimessa, minkä seurauksena hinta alittaa TCMB-mallilla määritetyn vastaavan MPR:n hinnan,
 11)myöntää tukea liitteessä II olevan 8 artiklan a kohdan mukaisesti,
 12)myöntää tukea liitteessä IV olevan 10 artiklan a kohdan 1 alakohdan mukaisesti,
 13)myöntää tukea liitteessä V olevan 5 artiklan b kohdan mukaisesti,
 14)myöntää tukea liitteessä VI olevan 4 artiklan a kohdan mukaisesti.
 b)Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea tällaista toimea, sen on ilmoitettava siitä välittömästi kaikille muille osallistujille.
 LIITE VIII: ILMOITUKSISSA ANNETTAVAT TIEDOT
 Kaikissa järjestelyn (liitteineen) mukaisesti tehtävissä ilmoituksissa on annettava jäljempänä I jaksossa luetellut tiedot. Lisäksi on ilmoituksen tyypin mukaan annettava II jaksossa tarkoitetut tiedot.
 I.KAIKISSA ILMOITUKSISSA ANNETTAVAT TIEDOT
 a)Perustiedot
 1.Ilmoituksen tekevä maa
 2.Ilmoituksen päivämäärä
 3.Ilmoituksen tekevä viranomainen tai virasto
 4.Viitenumero
 5.Alkuperäinen ilmoitus tai edellisen ilmoituksen tarkistus (tarkistuksen numero mainittava)
 6.Erän numero (tarvittaessa)
 7.Luoton viitenumero (tarvittaessa)
 8.Järjestelyn artiklat, joihin ilmoitus perustuu
 9.Sopeutettavan ilmoituksen viitenumero (tarvittaessa)
 10.Sopeutettavan tuen kuvaus (tarvittaessa)
 11.Määrämaa
 b)Ostajan, luotonsaajan ja takaajan tiedot
 12.Ostajamaa
 13.Ostajan nimi
 14.Ostajan sijaintipaikka
 15.Ostajan asema
 16.Luotonsaajamaa (jos eri kuin ostajan)
 17.Luotonsaajan nimi (jos eri kuin ostajan)
 18.Luotonsaajan sijaintipaikka (jos eri kuin ostajan)
 19.Luotonsaajan asema (jos eri kuin ostajan)
 20.Takaajamaa (tarvittaessa)
 21.Takaajan nimi (tarvittaessa)
 22.Takaajan sijaintipaikka (tarvittaessa)
 23.Takaajan asema (tarvittaessa)
 c)Tiedot vietävistä tavaroista ja/tai palveluista sekä hankkeesta
 24.Vietävien tavaroiden ja/tai palvelujen kuvaus
 25.Hankkeen kuvaus (tarvittaessa)
 26.Hankkeen sijaintipaikka (tarvittaessa)
 27.Tarjousten määräpäivä (tarvittaessa)
 28.Luoton päättymispäivä (tarvittaessa)
 29.Tuettavien sopimusten arvo joko todellisena arvona (kaikki luottojärjestelyt ja hankerahoitustoimet tai yksittäiset toimet vapaaehtoiselta pohjalta) tai seuraavan miljoonina erityisnosto-oikeuksina esitetyn asteikon mukaisesti:
 Luokka
 Tästä
 Tähän
 I:
 0
 1
 II:
 1
 2
 III:
 2
 3
 IV:
 3
 5
 V:
 5
 7
 VI:
 7
 10
 VII:
 10
 20
 VIII:
 20
 40
 IX:
 40
 80
 X:
 80
 120
 XI:
 120
 160
 XII:
 160
 200
 XIII:
 200
 240
 XIV:
 240
 280
 XV:
 280
 *
 *Jos arvo ylittää 280 miljoonaa erityisnosto-oikeutta, ilmoitetaan ylittävä osuus 40 miljoonan monikertoina, ts. 410 miljoonaa erityisnosto-oikeutta olisi luokka XV+3.
 30.Sopimusten valuutta
 d)Julkisen vientiluottotuen rahoitusehdot
 31.Luoton arvo: ilmoitusten, jotka koskevat luottojärjestelyjä ja hankerahoitustoimia tai vapaaehtoisesti yksittäisiä toimia, todellinen tai erityisnosto-oikeustaulukkoon perustuva arvo
 32.Luoton valuutta
 33.Ennakkomaksu (prosentteina tuettujen sopimusten kokonaisarvosta)
 34.Paikalliskustannukset (prosentteina tuettujen sopimusten kokonaisarvosta)
 35.Luoton alkamisajankohta ja viittaus sovellettavaan 10 artiklan alakohtaan
 36.Takaisinmaksuajan pituus
 37.Korkokanta
 38.Korko tai marginaali
 II:LISÄTIETOJA TOIMITETTAVAKSI TAPAUKSEN MUKAAN, KUN KYSE ON ERITYISIIN MÄÄRÄYKSIIN LIITTYVISTÄ ILMOITUKSISTA
 a)Järjestelyn 14 artiklan d kohdan 5 alakohta
 1.Takaisinmaksuprofiili
 2.Takaisinmaksuerien maksuväli
 3.Aika luoton alkamisajankohdasta pääoman ensimmäiseen takaisinmaksuerään
 4.Ennen luoton alkamisajankohtaa pääomitetun koron määrä
 5.Keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika
 6.Selvitys syystä, jonka vuoksi tukea ei myönnetä 14 artiklan a–c kohdan mukaisesti
 b)Järjestelyn 24, 27, 30 ja 31 artikla
 1.Velallisen maan maariskiluokitus
 2.Valittu velallisen ostajariskiluokka
 3.Nostoajan pituus
 4.Poliittisen riskin (maariskin) takuukate prosentteina
 5.Kaupallisen riskin (ostajariskin) takuukate prosentteina
 6.Katteen laatu (vakiotasoa rajoitetumpi, vakiotaso, vakiotasoa täydellisempi)
 7.Velallisen maan maariskiluokitukseen perustuva vähimmäistakuumaksu (MPR) ilman kolmannen maan takuuta, monenvälisen tai alueellisen instituution osallistumista, riskin lieventämistä ja/tai ostajariskin lisävakuutta
 8.Sovellettavat vähimmäistakuumaksut
 9.Tosiasiallinen veloitettu takuumaksu (ilmaistuna MPR-muodossa prosentteina pääomasta)
 c)Järjestelyn 24 artiklan c kohta
 1.Velallisella olevat akkreditoidun CRA:n myöntämät ulkomaanvaluuttaiset luokitukset
 2.Valtiolla olevat akkreditoidun CRA:n myöntämät ulkomaanvaluuttaiset luokitukset
 3.TCMB-mallilla määritetty vastaava MPR toimessa, joka perustuu parhaaseen saatavilla olevaan ulkomaanvaluuttaiseen luokitukseen, jonka akkreditoitu CRA on myöntänyt velalliselle
 4.Kun kyseessä on syndikoidun lainan hinnoittelu, yksityiskohtainen kuvaus menetelmistä, joilla takuumaksu määritetään kokonaishinnoittelun perusteella
 5.Kun kyseessä on nimetyn joukkolainan tai CDS:n hinnoittelu, yksityiskohtainen kuvaus menetelmistä, joilla hinnoittelu määritetään, yksityiskohtaiset perustelut hinnoittelun tarkoituksenmukaisuudelle, mukaan lukien se, liittyykö hinnoittelu tosiasialliseen velalliseen vai lähiyksikköön, ja jos se liittyy lähiyksikköön, selostus siitä, miten lähiyksikköä koskevat kriteerit täyttyvät.
 LIITE X: MARKKINOIDEN VIITEARVOT LUOKKAAN 0 LUOKITELLUISSA MAISSA TOTEUTETTAVISSA TOIMISSA
 Vientiluottojen kattamaton osuus tai muun kuin vientiluottolaitoksen kattama osuus syndikoidusta lainasta
 Yksityisten pankkien/instituutioiden ilmoittama hinta kyseisen vientiluoton kattamattomasta osuudesta (tai joissakin tapauksissa muun kuin vientiluottolaitoksen kattama osuus syndikoidusta lainasta) voi vastata parhaiten vientiluottolaitoksen katetta. Tällaisten kattamattomien osuuksien tai muiden kuin katettujen osien hinnoittelua olisi käytettävä ainoastaan, jos se perustuu kaupallisiin ehtoihin (tämä sulkee pois esimerkiksi kansainvälisten rahoituslaitosten rahoittamat osuudet).
 Nimetyt yritysten joukkolainat (Name-Specific Corporate Bonds)
 Yritysten joukkolainat koskevat nimettyjä luottoriskejä. Vientiluottolaitoksen sopimuksen eritysehtojen, kuten maturiteetin ja merkityn valuutan, ja mahdollisen luoton lisävakuuden sopeuttamisen on oltava varovaista. Jos käytetään ensisijaisia yritysten joukkolainoja (vakuutuksen kokonaistuotto) tai toissijaisia yritysten joukkolainoja (vaihtoehtoa, jossa spreadi on mukautettu soveltuvaan käyrään, joka on yleensä asiaankuuluva valuuttaswap-käyrä), olisi ensisijaisesti käytettävä velkojan lainoja. Jos niitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää lähiyksikköjen ensisijaisia tai toissijaisia yritysten joukkolainoja.
 Nimetyt luottotappio-swapit (Name-Specific Credit Default Swaps)
 Luottotappio-swapit (CDS) ovat suojautumistapa tappioita vastaan. CDS-käyrä kuvaa CDS:n ostajan tiettynä kautena maksamaa määrää osuutena nimellispääomasta ja se ilmaistaan yleensä peruspisteinä. CDS:n ostaja ostaa tosiasiassa vakuutuksen luottotappion varalta suorittamalla CDS:n myyjälle maksut swapin voimassaoloajalta tai kunnes luottotapahtuma realisoituu. Ensisijaisesti olisi käytettävä velkojan CDS-käyrää. Jos sitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää lähiyksiköiden CDS-käyriä.
 Luoton viitearvot
 Luoton ensisijaiset viitearvot (vakuuttamisen hinnoittelu) tai toissijaiset viitearvot (luoton toiselta rahoituslaitokselta ostavan rahoituslaitoksen luoton odotettavissa oleva tuotto). Luoton ensisijaisten viitearvojen kaikki maksut on oltava tiedossa, jotta kokonaistuotto voidaan laskea. Jos käytetään luoton viitearvoja, ensisijaisesti on käytettävä velkojan viitearvoja. Jos niitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää lähiyksiköiden viitearvoja.
 Markkinaviitearvojen käyrät
 Markkinaviitearvojen käyrät kuvaavat koko sektorin tai ostajaluokan luottoriskiä. Tällainen markkinatieto voi olla tärkeää, jos nimettyä tietoa ei ole saatavilla. Yleensä näiden markkinoiden sisäisen tiedon laatu riippuu markkinoiden likviditeetistä. Joka tapauksessa on tarkasteltava markkinavälineitä, jotka vastaavat parhaiten vientiluottolaitoksen sopimuksen erityisehtoja, kuten päivämäärää, luottoluokitusta, maturiteettia ja merkittyä valuuttaa.
 LIITE XV: MÄÄRITELMÄT
 Tässä järjestelyssä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
 a)sitoumuksella tarkoitetaan kaikenlaisia lausuntoja, joissa vastaanottajamaalle, ostajalle, luotonsaajalle, viejälle tai rahoituslaitokselle ilmoitetaan halukkuudesta tai aikomuksesta myöntää julkista tukea;
 b)yhteisellä kannalla tarkoitetaan sopimuspuolten välistä sopimusta julkisen tuen rahoittamisen perusteista tietyn toimen yhteydessä tai tietyissä olosuhteissa. Hyväksytyn yhteisen kannan mukaisia sääntöjä sovelletaan järjestelyn sääntöjen sijasta ainoastaan yhteisessä kannassa yksilöidyn toimen tai siinä yksilöityjen olosuhteiden yhteydessä;
 c)sidotun avun lahja-asteella tarkoitetaan 100 prosentin lahja-astetta, kun kyseessä on lahjoitus. Lainojen osalta lahja-aste on puolestaan lainan nimellisen arvon ja luotonsaajan suorittamien tulevien lainanhoitomaksujen diskontatun nykyarvon välinen erotus. Tämä erotus ilmaistaan prosenttiosuutena lainan nimellisestä arvosta;
 d)käytöstä poistamisella tarkoitetaan ydinvoimalaitoksen sulkemista tai purkamista;
 e)vientisopimuksen arvolla tarkoitetaan vientitavaroiden ja/tai -palvelujen ostajan maksamaa tai hänen puolestaan maksettavaa kokonaismäärää jäljempänä määriteltyjä paikalliskustannuksia lukuun ottamatta. Leasingvuokraustoimen yhteydessä leasingvuokrasta vähennetään korkoa vastaava osa;
 f)lopullisella maksusitoumuksella tarkoitetaan sitoumusta, jossa sopimuspuoli sitoutuu (joko yksittäisenä toimena tai puiteluottona toteutettavan) vientiluottotoimen yhteydessä täsmällisiin ja täydellisiin rahoitusehtoihin joko kahdenvälisellä sopimuksella tai yksipuolisella tahdonilmaisulla;
 g)ensimmäisellä polttoainelatauksella tarkoitetaan polttoainelatausta, joka koostuu enintään alun perin asennettavasta ytimestä sekä kahdesta seuraavasta uudelleenlatauksesta, jotka saavat yhdessä muodostaa enintään kaksi kolmasosaa ytimestä;
 h)korkotuella tarkoitetaan hallituksen ja pankkien tai muiden rahoituslaitosten välistä järjestelyä, jonka avulla voidaan myöntää kiinteäkorkoista vientirahoitusta, joka vastaa markkinakorkoa tai on sitä korkeampi;
 i)puiteluotolla tarkoitetaan kaikenlaisia vientiluottojen kehyksiä, jotka koskevat useita tiettyyn hankkeeseen mahdollisesti liittyviä liiketoimia;
 j)paikalliskustannuksilla tarkoitetaan kustannuksia sellaisten ostajamaasta peräisin olevien tavaroiden ja palvelujen hankkimisesta, jotka ovat tarpeen joko viejän sopimuksen panemiseksi täytäntöön tai sellaisen hankkeen päätökseen saattamiseksi, josta viejän sopimus on osa. Paikalliskustannuksiin ei lasketa viejän edustajalle ostajamaassa maksettavaa palkkiota;
 k)nimetyllä joukkolainalla tai CDS:llä tarkoitetaan täsmälleen saman velallisen viitearvovälineitä kuin tuettavassa toimessa;
 l)pelkällä takuuturvalla tarkoitetaan hallituksen myöntämää tai sen puolesta myönnettävää julkista tukea, jota tarjotaan ainoastaan vientiluoton takuuna tai vakuutuksena ja joka ei siten saa julkista rahoitustukea;
 m)lähiyksikköä koskevilla viittauksilla ei tarkoiteta täsmälleen saman luotonsaajan viitearvovälineitä kuin tuettavassa toimessa vaan siihen etuyhteydessä olevan luotonsaajan viitearvovälineitä. Jos velallisella ei ole noteerattuja joukkolainoja tai CDS:iä ja jos velallisen organisaatiorakenteeseen kuuluu emo-, tytär- tai sisaryhtiö, jolla on liikkeessä joukkolainoja tai CDS:iä, kyseisiä nimettyjä joukkolainoja tai CDS:iä voidaan 24 artiklan c kohdan mukaisesti käyttää samoin kuin jos velallinen itse olisi laskenut ne liikkeeseen, jos
 1)emo-, tytär- tai sisaryhtiöllä on sama CRA:n antama liikkeeseenlaskijan luokitus kuin velallisella; tai
 2)kaikki seuraavat kriteerit täyttyvät:
 a.osallistujan antama velallisen/takaajan sisäinen luokitus vastaa CRA:n antamaa lähiyksikön luokitusta,
 b.velallinen/takaaja on emoyhtiön/holdingyhtiön tärkein operatiivinen yhtiö ja muodostaa keskeisen ja erottamattoman osan konsernin liiketoimintaa,
 c.CRA:n antama luokitus perustuu konsernin ydinliiketoimintaan,
 d.velallinen/takaaja tuottaa merkittävän osan konsernin tuloista joko tarjoamalla joitakin konsernin keskeisiä tuotteita/palveluja tärkeimmille asiakkaille tai hallinnoimalla omistajana huomattavaa osuutta emoyhtiön omaisuuseristä,
 e.olisi tuskin mahdollista myydä velallinen/takaaja pois konsernista ilman, että myynti muuttaisi merkittävällä tavalla konsernin yleistä rakennetta,
 f.velallisen/takaajan maksukyvyttömyys olisi konsernin kannalta valtava maineriski, vahingoittaisi konsernin franchisingia ja vaarantaisi konsernin elinkelpoisuuden,
 g.kyseessä on korkean tason hallinnollinen ja operatiivinen integrointi: emo- tai tytäryhtiö tarjoaa pääomaa ja rahoitusta yleensä konsernin sisäisten lainojen kautta ja emoyhtiön tuki on kiistaton;
 n)takaisinmaksuajalla tarkoitetaan ajanjaksoa, joka alkaa tässä liitteessä tarkoitettuna luoton alkamisajankohtana ja päättyy sopimuksen mukaisena pääoman viimeisen lyhennyserän maksupäivänä;
 o)luoton alkamisajankohdalla tarkoitetaan seuraavaa:
 1)osat tai komponentit (välituotteet), mukaan lukien niihin liittyvät palvelut: osien tai komponenttien osalta luoton alkamisajankohta on viimeistään se tosiasiallinen päivä tai painotettu keskimääräinen ajankohta, jona ostaja vastaanottaa tavarat (tarvittaessa mahdollisine palveluineen), tai palvelujen osalta päivä, jona asiakkaalle esitetään lasku tai jona tämä vastaanottaa palvelun,
 2)kvasituotantohyödykkeet, mukaan lukien niihin liittyvät palvelut – koneet tai laitteet, yksikköarvoltaan yleensä melko alhaiset, tarkoitettu käytettäviksi teollisessa prosessissa tai tuotannolliseen taikka kaupalliseen käyttöön: kvasituotantohyödykkeiden osalta luoton alkamisajankohta on viimeistään se tosiasiallinen päivä tai painotettu keskimääräinen ajankohta, jona ostaja vastaanottaa tavarat, tai jos käyttöönotosta vastaa viejä, alkamisajankohta on viimeistään käyttöönoton ajankohta tai palvelujen osalta ajankohta, jona asiakkaalle esitetään laskut tai jona tämä vastaanottaa palvelun. Kun kyseessä on sopimus sellaisen palvelun toimittamisesta, jonka käyttöönotosta vastaa palvelun toimittaja, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta,
 3)tuotantohyödykkeet ja hankepalvelut – arvokkaat koneet tai laitteet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi teollisessa prosessissa tai tuotannolliseen tai kaupalliseen käyttöön:
 –kun kyse on sellaisten pääomatavaroiden kauppasopimuksesta, jotka koostuvat useista yksiköistä, joita voidaan käyttää erikseen, viimeinen alkamisajankohta on se tosiasiallinen päivä tai keskimääräinen ajankohta, jona ostaja ottaa tosiasiallisesti haltuunsa tavarat,
 –kun kyse on kokonaisten laitosten tai tehtaiden laitteiden kauppasopimuksesta ja kun toimittaja ei vastaa käyttöönotosta, viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona ostajan on määrä ottaa sopimuksen mukaan toimitettu kokonaisuus haltuunsa (lukuun ottamatta varaosia),
 –jos käyttöönotosta vastaa viejä, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta,
 –palvelujen osalta luoton viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona asiakkaalle esitetään lasku tai jona tämä vastaanottaa palvelun. Kun kyseessä on sopimus sellaisen palvelun toimittamisesta, jonka käyttöönotosta vastaa palvelun toimittaja, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta,
 4)kokonaiset laitokset ja tehtaat – arvokkaat kokonaiset tuotantoyksiköt, jotka edellyttävät tuotantohyödykkeiden käyttöä:
 –kun kyse on kokonaisten laitosten tai tehtaiden laitteiden kauppasopimuksesta ja kun toimittaja ei vastaa käyttöönotosta, luoton viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona ostajan on määrä ottaa sopimuksen mukaan toimitettu kokonaisuus haltuunsa (lukuun ottamatta varaosia),
 –kun kyse on rakennussopimuksesta, jonka mukaan urakoitsija ei vastaa käyttöönotosta, viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona rakentaminen on saatu päätökseen,
 –kun kyse on sopimuksesta, jonka mukaan toimittaja tai urakoitsija vastaa laitoksen käyttöönotosta, viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona asennus tai rakentaminen on saatu päätökseen ja jona käyttövalmiuden osoittavat perustutkimukset on suoritettu. Tätä sääntöä sovelletaan riippumatta siitä, luovutetaanko työ ostajan haltuun kyseisellä hetkellä sopimusehtojen mukaisesti, ja riippumatta mistään jatkuvasta sitoumuksesta, joka toimittajalla tai urakoitsijalla saattaa olla (esimerkiksi tehokkaan toiminnan tai paikallisen henkilöstön kouluttamisen takaamiseksi),
 –jos sopimukseen liittyy hankkeen yksittäisten osien erillinen toteuttaminen, alkamisajankohta on kunkin yksittäisen osan alkamisajankohta tai näiden alkamisajankohtien keskimääräinen päivä taikka jos toimittajalla on sopimus, joka ei koske koko hanketta vaan huomattavaa osaa siitä, alkamisajankohta voi olla se, joka on koko hankkeen kannalta tarkoituksenmukainen,
 –palvelujen osalta luoton viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona asiakkaalle esitetään lasku tai jona tämä vastaanottaa palvelun. Kun kyseessä on sopimus sellaisen palvelun toimittamisesta, jonka käyttöönotosta vastaa palvelun toimittaja, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta;
 p)sidotulla avulla tarkoitetaan tukea, joka on tosiasiallisesti (oikeudellisesti tai käytännössä) sidottu tuotteiden ja/tai palveluiden hankintaan rahoituksen myöntävästä maasta ja/tai rajallisesta määrästä maita. Siihen kuuluvat lainat, lahjoitukset tai yhdistelmärahoitus, joiden lahja-aste on suurempi kuin nolla prosenttia.
 Tätä määritelmää sovelletaan riippumatta siitä, ovatko rahoituksen myöntävä ja sen vastaanottava maa sopineet avustuksen ’sitomisesta’ virallisella sopimuksella tai epävirallisesti, taikka siitä, sisältyykö rahoitukseen järjestelyn 34 artiklassa esitetyissä muodoissa esiintyviä tekijöitä, joita ei voida vapaasti ja kokonaisuudessaan käyttää vastaanottajamaassa, muissa kehitysmaissa ja osallistujamaissa tehtyjen ostojen rahoittamiseen, tai sisältääkö se käytäntöjä, joiden OECD:n kehitysapukomitea (DAC) tai osallistujat arvioivat vastaavan tällaista sitomista;
 q)sitomattomalla avulla tarkoitetaan apua, johon sisältyvät lainat ja lahjoitukset ovat täysimääräisesti ja vapaasti käytettävissä hankintojen tekemiseen mistä tahansa maasta;
 r)keskimääräisllä painotetulla takaisinmaksuajalla tarkoitetaan aikaa, jonka kuluessa puolet luottopääomasta maksetaan takaisin. Se on luoton alkamisajankohdasta kuhunkin pääomalyhennykseen kuluvien vuosien summa painotettuna kunakin lyhennysajankohtana maksetun määrän osuudella pääomasta.
 (1)
 Maan asemaa tarkastellaan vuosittain sen mukaan, 1) onko se korkean tulotason maa (Maailmanpankin vuosittain määrittelemän asukasta kohti lasketun bruttokansantulon mukaan), 2) onko se OECD:n jäsen ja 3) kuuluuko se euroalueeseen. Maan luokittelu 25 artiklan c kohdan mukaisesti korkean tulotason OECD-maaksi tai korkean tulotason euroalueen maaksi sekä tällaisen luokittelun poistaminen tulee voimaan vasta sen jälkeen, kun maan tulotason luokitus (korkean tulotason maa tai muu) on pysynyt samana kaksi peräkkäistä vuotta. Muutos maan luokittelussa korkean tulotason OECD-maaksi tai korkean tulotason euroalueen maaksi sekä tällaisen luokittelun poistaminen sen vuoksi, että sen tilanne OECD:n jäsenyyden tai euroalueeseen kuulumisen kannalta muuttuu, tulee voimaan välittömästi maiden aseman vuotuisen tarkastelun yhteydessä.
 (2)
 Omaisuusvakuudellisessa toimessa ensisijaisen takauksen on koskettava rahoitettavaa omaisuutta. Leasingrakenteen yhteydessä siirtäminen tai ensisijainen takaus liittyy leasingmaksuihin.
 (3)
 Hankerahoitustoimessa toimen on täytettävä liitteessä VI olevassa lisäyksessä 1 vahvistetut peruskriteerit.
 (4)
 Tätä kaupallisten lainojen vähimmäisosuutta ei kuitenkaan sovelleta markkinaviitearvoja soveltavissa maissa toteutettaviin toimiin, joihin sovelletaan liitteissä V (rautatie) tai VI (hankerahoitus) olevien ehtojen mukaista vähimmäisosuutta.
 (5)
 Tämän 25 prosentin kriteerin katsotaan täyttyvän, jos muusta kuin käteisosuudesta toimessa, jossa on ainoastaan yksi vientiluottolaitoksen kattama pankki, on kattamatonta vähintään 25 prosenttia. Tällaisten toimien on täytettävä kaikki muut 1 alakohdan edellytykset, mukaan lukien tässä luetelmakohdassa vahvistetut tasavertaisuusmääräykset.
 (6)
 Sihteeristö laatii luettelon akkreditoiduista CRA:ista ja ylläpitää sitä.
 (7)
 Kun velallinen/takaaja on saanut luokituksen useammalta kuin yhdeltä akkreditoiduilta CRA:lta, velalliseen (tai takaajaan) sovelletaan parasta saatavilla olevaa ulkomaanvaluuttaista luokitusta etuoikeutetun vakuudettoman lainan pohjalta.
 (8)
 Jos asianomaisella nimetyllä yksiköllä, johon sovelletaan markkinaviitearvoja, ei ole akkreditoidun CRA:n antamaa luokitusta, tulokseksi saatavaa markkinahintaa pidetään TCMB-mallilla määritettyä vastaavaa hintaa alempana. Tällaisessa tapauksessa osallistujan on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.
 (9)
 Takuumaksuihin, joita laskutetaan toimista, joilla on kolmannen osapuolen myöntämä takuu, jonka tarjoaa korkean tulotason OECD-maasta tai korkean tulotason euroalueen maasta oleva velallinen, sovelletaan 24 artiklan c kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
 (10)
 Kun takuun on myöntänyt kolmas osapuoli, sovellettava maariskiluokitus ja ostajariskiluokka on määritettävä saman yksikön eli velallisen tai takaajan perusteella.
 (11)
 Hallinnollisista syistä joitakin maita, jotka soveltuvat luokiteltaviksi johonkin kahdeksasta maariskiluokasta, ei mahdollisesti ole luokiteltu, jos ne eivät tavallisesti saa julkisesti tuettuja vientiluottoja. Osallistujat voivat soveltaa tällaisiin luokittelemattomiin maihin vapaasti tarkoituksenmukaiseksi katsomaansa maariskiluokitusta.
 (12)
 Ostajien luokittelusääntöjen on ymmärrettävä tarkoittavan suotuisinta sovellettavissa olevaa luokitusta eli esimerkiksi valtio-ostajalle annettava ostajariskiluokitus voi olla sitä heikompi.
 (13)
 Valtion luottoriskiä parempaan (SOV+) ostajariskiluokkaan liittyvät vähimmäistakuumaksut ovat 10 prosenttia pienemmät kuin valtio-ostajan riskiluokkaan (CC0) liittyvät vähimmäistakuumaksut.
 (14)
 Jos useampi kuin yksi akkreditoitu CRA on luokitellut muun kuin valtiolainaajan, ilmoitus on tehtävä ainoastaan, jos ostajariskiluokitus on korkeampi kuin korkein CRA:n myöntämä luokitus.
 (15)
 Ostajariskin perusteella luokitellut monenväliset ja alueelliset instituutiot luokitellaan ostajariskiluokkaan SOV/CC0.