text:
Luomutuote on luomumaatalouden tuote. Suomessa viranomaiset (Evira ja Ely-keskukset) valvovat luomuviljelyä, luomutuotteiden valmistusta, kuljetusta ja myyntiä. Luonnonmukaisen tuotannon vaatimukset määritetään EU-lainsäädännössä. Suomessa Elintarviketurvallisuusvirasto Evira ohjaa ja suunnittelee valvontaa sekä valvoo luomuelintarvikkeiden ja -rehujen valmistajia Luomutilat kuuluvat ELY-keskusten valvontaan. Suomeen tuotavia luomutuotteita valvoo Tullilaitos. Ahvenanmaalla luomutuotantoa valvoo Ahvenanmaan maakuntahallitus. Luomuvalvonta on siihen kuuluville toimijoille maksullista.
 Luomutuotteiden ja niiden lisäaineiden (esimerkiksi etikka ja mausteet) tulee olla pääsääntöisesti luonnonmukaisesti tuotettuja, mikä kuitenkin sallii rajoitetun lannoitteiden, tuholaismyrkkyjen ja antibioottien käytön. Luomumerkki voidaan myöntää viljellyille ja jalostetuille elintarvikkeille sekä myös luonnosta kerätyille tuotteille, mikäli tuotteiden keruualue on tarkastettu luomusäännösten mukaisesti.
 Laajan luomuruokaa koskevan katsauksen mukaan luomutuotetuissa ruoissa oli selvästi enemmän hyödyllisiä antioksidantteja sekä vähemmän haitallisia torjunta-ainejäämiä ja raskasmetalleja kuin tavallisesti tuotetuissa. Kyseistä katsausta on kritisoitu heikkotasoiseksi ja aiemmista katsauksista poikkeavaksi. Toisaalta Suomessa luomusta saa heikosti seleeniä ja D-vitamiinia, lannoitteena käytetty lanta voi aiheuttaa tauteja, ja luomun 2–6-kertainen hinta voi vähentää kasvisten syömistä haitallisesti. Useiden tutkimustulosten perusteella ei voida väittää luomuruoan olevan tavallista ruokaa turvallisempaa, terveellisempää, paremman makuista tai ympäristöystävällisempää.
 Biodynaamiset tuotteet
 Myös biodynaamisesti viljeltyjen tuotteiden edellytetään kuuluvan luomuvalvonnan piiriin. Biodynaamisille tuotteille myönnettävä Demeter-merkki on kansainvälinen tuotemerkki. Merkin käyttöä Suomessa valvoo Biodynaaminen yhdistys. Biodynaaminen viljely tehdään Rudolf Steinerin antroposofisten näkemysten mukaisesti ja siinä käytetään "biodynaamisia" ruiskutteita (ks. homeopatia), joiden on tarkoitus välittää maahan taivaankappaleiden kosmisia voimia.
 Luomu ja ympäristö
 Tieteellisen tutkimuksen perusteella luomutuotantoa ei voida sanoa tavanomaista ympäristöystävällisemmäksi, vaikka yksittäistutkimuksia on molempiin suuntiin.
 Aihetta tutkinut Oxfordin yliopiston tutkijaryhmä totesi, että sekä luomuviljely että tavanomainen viljely ovat ympäristölle haitallisempia kuin integroidut menetelmät, joissa mikään hyödyllinen käytäntö ei ole kiellettyä. Integroidut menetelmät ja tavanomainen tuotanto näyttävät paljon paremmilta päästöjen, energiankulutuksen ja biodiversiteettivaikutuksen suhteen, kun otetaan huomioon luomun vaatima laajempi peltoala.
 Tohtori Hanna Tuomiston mukaan monet luulevat luomun olevan automaattisesti ympäristöystävällistä, vaikka tutkimus osoittaa, että se on toisinaan ympäristölle haitallisempaa kuin tavanomainen viljely. Tuomiston Oxfordin yliopistossa johtama 71 vertaisarvioidun tutkimuksen meta-analyysi päätyi siihen, että luomuviljan, -maidon ja -sianlihan kasvihuonepäästöt ovat suuremmat kuin tavanomaisilla mutta naudanlihan ja oliivien kasvihuonepäästöt vähäisempiä. Luomutuotanto vaati enemmän peltoalaa saman tuotteen tuottamiseksi.
 Tutkijoiden mukaan asetelmasta "luomu vastaan tavanomainen" pitäisi luopua ja yhdistää molempien hyviä puolia, jotta saataisiin näitä ympäristöystävällisempää tuotantoa. Pitäisi jalostaa uusia lajikkeita vähentämään suojeluaineiden tarvetta ja käyttämään ravinteita tehokkaammin sekä lisäämään satoisuutta, jotta että peltoalaa ei tarvittaisi niin paljon, vaan villieliöillekin jäisi tilaa. Luomutuotanto vaatii Tuomiston et al. meta-analyysin mukaan 84 % enemmän peltoalaa.
 Luomutuotteen typpi-, typpioksidi- ja ammoniakkipäästöt ovat suurempia kuin tavanomaisen tuotteen tarvittavan suuremman peltoalan vuoksi, samoin rehevöittämis- ja happamoittamisvaikutukset mutta energiankulutus oli vähäisempää. Muut erot eivät olleet tilastollisesti merkitseviä.
 Ruoan luomu-status ei takaa ympäristöystävällisyyttä, ja luomuruoka tuodaan usein toiselta puolen maailmaa.
 Vain 8 % suomalaisista ilmoitti ostaneensa luomua ympäristösyin, ja Suomen ympäristökeskuksen tutkimuksen mukaan luomuruisleipä saastutti vesistöjä enemmän kuin tavallinen.
 Fosfaatit
 Luomutuotanto etsii ratkaisuja maatalouden ongelmakohtiin. Koska keinolannoitteiden valmistukseen kuluu paljon fossiilisia polttoaineita, luomutuotanto käyttää muun muassa typensitojakasvien ilmasta sitomaa typpeä ja eloperäisiä lannoitteita. Keinolannoitteissa käytetty fosfori tulee kaivannaisena loppumaan maapallolta noin 50 vuodessa, joten uusia ratkaisuja lannoittamiseen on etsittävä. Luomutuotannosta ei tässä asiassa ole kuitenkaan apua, koska uudet tehokkaat keinot fosforin kierrättämiseksi käyttävät kemiallisia menetelmiä, ja syntyvät kierrätyslannoitteet ovat siten automaattisesti luomusääntöjen kieltämiä.
 Varsinaisia fosfaattikivivarantoja arvioidaan olevan 67 miljardia tonnia (Jasinski 2013) eli tilastollisesti 338 vuodeksi. Laajemmin fosfaattikiveä on vielä moninkertainen määrä, arviolta 290–460 miljardia tonnia (Jasinski 2013; Van Kauwenbergh 2010).
 Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus
 Kuluttajatutkimukset ovat osoittaneet, että terveellisyys ja turvallisuus ovat keskeisiä luomutuotteiden valintaperusteita. Luomutuotteiden terveellisyyttä on kuitenkin tutkittu vasta vähän, väestötasolla ei juuri lainkaan. Myös tutkimusten laaduissa on eroja, eikä kaikissa tutkimuksissa ole lainkaan kontrolliryhmiä, joihin tuloksia voitaisiin verrata.
 Luomun turvallisuustutkimuksia vaivaa sama ongelma. Torjunta-ainepitoisuudet ovat pienempiä joissakin tutkimuksissa, mutta eivät kaikissa. Nitraattipitoisuudet ovat useimmissa tutkimuksissa pienempiä, ja tämä on uskottava ero vähemmän intensiivisen lannoituksen takia. Toisaalta eri kasvilajien väliset erot ovat suurempia kuin luomun ja tavanomaisen, joten sen merkitystä on vaikea tietää. Raskasmetalli- ja dioksiinipitoisuuksiin viljelytapa ei vaikuta, koska mm. lyijy, elohopea ja dioksiinit tulevat laskeumana ilmasta. Päinvastoin mm. luomukananmunissa on todettu suurempia dioksiinipitoisuuksia vapaan ulkoruokinnan takia kuin vakiorehulla ruokittujen tavanomaisten kanojen munissa. Siten luomu näyttää olevan aivan terveellinen ja turvallinen vaihtoehto, mutta erojen osoittaminen tavanomaisiin tuotteisiin edellyttäisi parempaa tutkimusta.
 Ruokaturvallisuuden professori Marina Heinosen mukaan "luontaisuus" tai luomu ei takaa terveyttä eikä turvallisuutta. Luomutuotteita saastuttavat bakteerit, homeet ja ympäristömyrkyt. Suomalaisissa elintarvikkeissa ei juurikaan ole kasvinsuojeluaineiden jäämiä, mutta vaarana ovat luontaiset yhdisteet, kuten sienimyrkyt, salaatin nitraatti ja kanelin kumariini.
 Luomun puolustajien kantoja
 Maatalousministeri Jari Koskinen puolustaa luomun edistämistä sen kysynnällä mutta myöntää kysyttäessä, ettei usko sen olevan tavallista terveellisempää. Luomuliiton puheenjohtaja Esa Partanen sanoo, ettei liitto ole koskaan väittänytkään luomun olevan terveellisempää, ravitsevampaa tai turvallisempaa.
 Organic Watch -luomujärjestön Roger Blobaumin mukaan luomuviljelijät eivät ole koskaan väittäneet luomun olevan tuholaismyrkytöntä, turvallisempaa tai ravinteikkaampaa kuin muut tuotteet.
 Ravintosisältö
 Toistaiseksi laajimmassa luomuruoan ravintosisältöä käsittelevässä tutkimuksessa, Newcastlen yliopiston vuonna 2014 julkaisemassa 343 tutkimusta kattaneessa metatutkimuksessa, luomutuotteiden havaittiin sisältävän merkittävästi enemmän hyödyllisiä antioksidantteja ja vähemmän haitallisia aineita kuin tavanomaisesti viljellyt tuotteet. Luomuhedelmissä, -kasviksissa ja -viljassa on esimerkiksi 17 prosenttia tavallista enemmän antioksidantteja, 69 prosenttia enemmän flavonoideja, sekä huomattavasti vähemmän torjunta-ainejäämiä ja myrkyllisiä raskasmetalleja kuten kadmiumia. Toisaalta aiemmissa, tuoreehkoissa metatutkimuksissa ei saatu tällaisia tuloksia ja erään metatutkimuksen johtava tekijä moitti Newcastlen tutkimusta epäluotettavaksi, koska siitä ei ollut suljettu pois menetelmällisesti huonoja tutkimuksia. Huomiota on kiinnitetty myös siihen, että eräs uuden metatutkimuksen rahoittajista on luomua tukeva säätiö.
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen emeritusprofessori Jouko Tuomisto johti luomun terveyshyötytutkimuksia analysoinutta (Kansanterveyslaitoksen) selvitystä. Luomun terveellisyydestä ei löytynyt näyttöä. American Journal of Clinical Nutrition kävi läpi melkein 100 000 tutkimusta luomun ravintosisällöstä. Tutkimuksista 99,99 % osoittautui kelvottomiksi. Useimmissa ei edes verrattu pitoisuuksia tavallisiin elintarvikkeisiin. C-vitamiinia voi olla hitunen enemmän.
 Vuonna 2012 tieteellinen konsensus oli, että todistusaineisto ei tue väitettä luomuruoan paremmasta ravintosisällöstä. FSA:n vuoden mittainen systemaattinen tutkimuskatsaus (2009) 50 vuoden tutkimusaineistoon päätyi samaan. Joissain luomukasviksissa (etenkin vihreät lehtivihannekset) on vähemmän nitraatteja, mutta tutkimuskirjallisuudesta ei löydy näyttöä sille, että tällä erolla olisi terveysvaikutuksia.
 Vuonna 2012 julkaistun systemaattisen tutkimuskatsauksen (17 ihmiskoetta ja 223 pitoisuuskoetta) mukaan eri tutkimuksissa on saatu erilaisia tuloksia, mutta kokonaisuutena luomu- ja tavallisen kasvis- ja eläinruoan väliltä ei löytynyt merkitseviä eroja vitamiinipitoisuudessa.
 Britannian elintarvikevirastolle tehtiin 162 tutkimusraportin yhteenveto 50 vuoden ajalta, ja siinäkään ei löytynyt olennaisia ravintosisältöeroja tavanomaisen ja luomuruoan välillä. Joissain raporteissa on puhuttu luomun terveellisyydestä, mutta ne eivät perustuneet kaiken tutkimuksen huomioon ottaviin systemaattisiin yhteenvetoihin. Dosentti Jussi Tammisolan mukaan eräitä huonoja tutkimuksia on törkeästi väärinkäytetty luomun markkinointiin mutta nyt tekijänä oli luotettava tutkimuslaitos ja tulokset julkaistiin The American Journal of Clinical Nutrition -tiedelehdessä.
 Jos myös laaduttomimmat tutkimukset huomioitiin, eroja löytyi, mutta ne erot eivät olleet terveydelle tärkeitä ja johtuivat todennäköisesti eri sadonkorjuuajoista tai eri lannoitteiden käytöstä.
 Brittitutkijat saivat tutkimuksesta uhkauksia ja vihaista palautetta. Suomessa reaktiot Kansanterveyslaitoksen tutkimukseen olivat samansuuntaisia.
 Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessori Antti Aron mukaan suomalainen luomu on parhaimmillaan yhtä terveellistä kuin tavallinen suomalainen ruoka. Ongelmana Aro pitää mm. sitä, että luomuruoassa on niukasti seleeniä, joskin onneksi kukaan ei syö pelkkää luomuruokaa.
 Helsingin yliopiston ravitsemustiedon professori Mikael Fogelholmin mukaan luomun ja normaalin ruoan terveellisyydessä, ravintosisällöissä tai kemikaalijäämissä ei ole havaittu merkittäviä eroja.
 Ennen vuotta 2005 joissain tutkimuksissa oli luomuruoassa todettu enemmän välttämättömiä aminohappoja mutta usein myös vähemmän proteiinia kuin tavanomaisessa ruoassa. Joissain tutkimuksissa oli todettu korkeampi kuiva-aine-, kuitu-, flavonoidi- ja C-vitamiinipitoisuus kuin tavanomaisessa ruoassa, mutta päinvastaisiakin tuloksia on. Sekä luomutuotteissa että tavanomaisissa tuotteissa nämä vaihtelevat suuresti mm. kypsyysasteen ja kesän kasvukauden mukaan. Ei siis ole aivan selvää, onko luomutuotteen ja tavanomaisen tuotteen välillä suurempaa eroa kuin kahden eri vuoden tuotteiden välillä. Tarvittaisiin siis laadullisesti parempia tutkimuksia, ennen kuin terveellisyydestä voitaisiin vakuuttavasti tehdä johtopäätöksiä.
 Eräät luomuhedelmät ovat tavallisia kuivempia. Ellei tutkimus ota tätä huomioon, kaikkien aineiden pitoisuudet näyttävät korkeammilta. (Korkeampi kuiva-ainepitoisuus kertoo juuri tästä.)
 Professori Mikael Fogelholmin mukaan tehotuotannossa voidaan kompensoida maaperän puutteita ja näin saavuttaa parempi ravintosisältö kuin samassa paikassa luomutuotetussa ruoassa.
 Luomutuotannossa lannoitteiden ja tautien torjunnan puutteen vuoksi kasvit elävät usein kituen ja vähällä typellä ja niissä voi siksi useammin olla homeita ja torajyviä. Tämä johtaa mm. proteiinivajeeseen. Normaaliviljelyssä kasvin ravintoainesaanti optimoidaan ja maaperän puutteet kompensoidaan.
 D-vitamiini
 Suomalaisten D-vitamiininsaanti on parantunut maitotuotteisiin lisätyn D-vitamiinin ansiosta, mutta luomumaitoon sitä ei saa lisätä, joten siitä saa heikosti D-vitamiinia, vuoden 2014 ravitsemussuositukset varoittavat. Tutkimustiedon perusteella D-vitamiinin heikko saanti lisäisi ainakin riisitautia, osteomalasiaa ja luunmurtumia, ja saantisuositusta nostettiin entisestään.
 Helsingin yliopiston tutkimuksen perusteella luomumaitoa juovat lapset saavat yli puolet vähemmän D-vitamiinia kuin tavanomaista maitoa juovat. Toisaalta he kompensoivat tätä D-vitamiinilisillä. Voitakaan ei D-vitaminoida toisin kuin margariinit.
 Useimmat kunnat eivät ole halunneet tarjota lapsille luomumaitoa kouluissa ja päiväkodeissa, koska lasten ei uskota saavan siitä D-vitamiinia ja se on yli kaksi kertaa kalliimpaa. Ratkaisuksi ministeriö suunnittelee pakollista D-vitamiinin lisäämistä, koska nyt sitä lisätään vain tavalliseen maitoon, vapaaehtoisesti, luomumaitoon ei saa lisätä ja Pohjoismainen saantisuositus nostettiin jo 10 mikrogrammaan.
 Ravitsemusasiantuntija kehottaa kompensoimaan luomumaidon D-vitamiinin vähyyttä esimerkiksi metsäsienillä.
 Seleeni
 Suomalaiset saavat seleeninsä pääosin lannoitteiden seleenilisästä. Luomutuotteiden seleenipitoisuus on hyvin alhainen, koska luomulannoitteisiin ei lisätä seleeniä. Vuoden 2014 ravitsemussuositukset varoittivat tästä ja kertoivat, että seleeniä tarvitaan entsyymien ja muiden proteiinien toimintaan. Sen puutos tuottaa sydänlihaksen rappeumaa, sydän- ja verisuonisairauksia ja syöpiä. Ei kuitenkaan ole tutkimustietoa siitä, miten tämä on vaikuttanut runsaasti luomuruokaa syövien ravitsemustilaan.
 Suomen maaperässä on poikkeuksellisen vähän liukoista seleeniä, joten lannoitteisiin on lisätty seleeniä vuodesta 1984 väestön ja eläinten seleeninsaannin turvaamiseksi. Kansanterveyslaitos (THL) ja MTT seuraavat toimenpiteen vaikutusta ja lannoitteiden seleenimääriä voidaan säädellä tilanteen mukaan.
 Joissain luomuruoissakin voi olla merkittävästi seleeniä, esimerkiksi osittain ulkomaalaisista jauhoista tehdyssä luomuleivässä voi olla enemmän seleeniä kuin kotimaisessa luomuleivässä. Luomumaidon seleenimäärä on alle puolet tavallisesta mutta luomusianlihassa ja -kananmunissa seleeniä on saman verran kuin tavallisessa. Tärkeimpiä seleeninlähteitä ovat maito ja liha.
 Kotieläimet voivat kärsiä ja saada puutossairauksia, jos ne eivät saa tarpeeksi seleeniä. Silti 1.1.2014 alkaen kiellettiin orgaanisen seleenihiivan käyttö luomueläinten rehussa eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta. Luomulannoitteista se oli jo aiemmin kiellettyä. Luomumaidontuottaja Heikki Korhonen pahoitteli päätöstä, koska jatkossa luomussa joudutaan turvautumaan epäorgaanisiin seleeninlähteisiin, jotka huonomman imeytyvyyden vuoksi tulevat kalliimmiksi ja eläimen terveydelle haitallisemmiksi.
 Myös Pro Agria toteaa seleeninpuutteen luomutilojen ongelmaksi ja johtavan karjan vastustuskyvyn alenemiseen ja altistumiseen monenlaisille sairauksille.
 Ravitsemussuositukset
 Suomen vuoden 2014 ravitsemussuosituksissa todetaan, että yleisesti ottaen luomun ravintosisällöstä on sekä myönteisiä että kielteisiä tutkimuksia, eikä johtopäätöksiä kumpaankaan suuntaan voida tehdä. Suositukset kuitenkin varoittavat, että Suomessa kuitenkin luomuruoasta saa heikosti seleeniä ja D-vitamiinia.
 Marjojen, hedelmien ja kasvisten saanti
 Professori Antti Aron mielestä luomu/lähiruoan suosiminen päiväkodeissa uhkaa johtaa hinnan vuoksi siihen, että päiväkotiruoan heikko ravitsemuksellinen laatu heikkenee entisestään.
 Dosentti Jussi Tammisolan mukaan suomalaisten terveydelle olisi erittäin tärkeää syödä kaksinkertaisesti marjoja, hedelmiä ja kasviksia, ja luomutuotteiden 2-6-kertainen hinta päinvastoin vähentää näiden syömistä.
 Myös kansainvälisen tiedelehden artikkeli arvioi, että vaikka luomuhedelmät ja -vihannekset voivat suojata kroonisilta sairauksilta ja kuolemalta siinä missä tavallisetkin, niiden korkeampi hinta voi estää tämän, etenkin kun nytkään moni ei syö suositeltua viittä päiväannosta.
 Taudit
 Luomuviljelyssä lannoitteena käytetty karjanlanta voi sisältää taudinaiheuttajia. Esimerkiksi Egyptistä Eurooppaan tuotujen sarviapilan luomusiemenien veriripuli-kolibakteeri (ehec) surmasi vuonna 2011 yli 50 ja vahingoitti 4000 ihmistä. Lähes 800 kärsi munuaisten vakavasta vajaatoiminnasta.
 Vuoden 2012 meta-analyysin mukaan E. coli -bakteereita ei ollut luomussa merkitsevästi enemmän kuin tavanomaisessa ruoassa (7 % luomussa, 6 % tavanomaisessa), vaikka neljä viidestä tutkimuksesta olikin siihen päätynyt. Poistettaessa salaattia koskeva tutkimus saatiin tulokseksi, että luomun kontaminaatioriski oli 5 % korkeampi kuin tavallisen ruoan.
 Ihmiskokeissa ei ollut merkitsevää eroa kampylobakteereissa.
 USA:n virallinen tautien valvontakeskus raportoi, että luomua syövillä on kahdeksankertainen ehec-riski. Ehec tappaa ainakin 250 yhdysvaltalaista vuosittain. Luomun korkeampi ehec-riski johtuu siitä, että lannoitteena käytetään karjan lantaa. Ehec tulee naudan suolistosta.
 Tutkijat varoittavat myös luomukananmunien salmonellariskistä ja luomusikojen trikiiniriskistä. Dosentti Jussi Tammisolan mukaa ulkona tarhatun luomusian trikiiniriski on jopa 28 000 -kertainen.
 Myrkyllisyys
 Sekä voimakkaimmat akuutit myrkyt että kaikkein karsinogeenisimmät aineet ovat kummatkin puhtaita luonnontuotteita. Ravitsemus- ja elintarvikebiotekniikan professori Atte von Wrightin mukaa ihmisen valmistamat ovat vähemmän vaarallisia.
 Ruoasta saatavista torjunta-aineista alle 0,01 % on keinotekoisia, yli 99,99 % luonnollisia (1500 mg/päivä). Myrkyillään kasvit puolustautuvat hyönteisiä, ihmisiä ja muita eläimiä vastaan, ja nämä myrkyt ovat yhtä karsinogeenisia kuin keinotekoiset aineet. Kupillinen kasvi sisältää luonnonmyrkkyjä enemmän kuin ihmisen koko vuosiannos keinotekoisia torjunta-aineita. Vihannesten ja hedelmien terveyshyödyt silti ylittävät haitat.
 Luomuviljelyssä käytetään luonnollista pyretriini-hyönteismyrkkyä. Sen sukulaisaineet pyretroidit ovat luomussa kiellettyjä, vaikka ne eivät allergisoi.
 Ulkomaisissa luomutuotteissa torjunta-aineita on useammin kuin kotimaisissa tavallisissa tuotteissa.
 Luomuviljelyssä tuhohyönteisiä torjutaan BT-bakteerilla (bacillus thuringiensis), mikä saattaa professori von Wrightin mukaan aiheuttaa ruokamyrkytyksiä.
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen emeritusprofessori Jouko Tuomisto toteaa, että torjunta-aineiden määrät suomalaisten ruoassa ovat valvonnan ansiosta muutenkin mitättömiä. Ne ovat prosentin luokkaa sallitusta määrästä, kotimaisessa ruoassa usein vähäisintä. Kuoriminen poistaa 90 % näistäkin jäämistä mutta samalla useimmat hyödylliset ainesosat.
 Homemyrkyt
 Luomussa saattaa olla korkeampi homeriski, koska luomuviljaan ei voi käyttää lakoontumista estäviä korrenvahvistajia. Suomen tuotantoeläimissä homemyrkkysairastumisia on havaittu.
 Raskasmetallit
 Kirjallisuuskatsauksissa ei löytynyt merkitseviä eroja arsenikin, kadmiumin tai muiden raskasmetallien pitoisuuksissa luomuruoan ja tavallisen väliltä.
 Allergiat
 Tutkimuskatsauksessa (2012) ihmiskokeissa ei löydetty merkitseviä eroja allergisoivuudessa.
 Luomukasveihin ei käytetä kasvinsuojeluaineita. Siksi kasvit voivat altistua hyönteisille, mikrobeille ja homeelle ja tuottaa ihmisillekin allergioita aiheuttavia puolustautumisaineita. Esimerkiksi perunan valmistamien myrkkyjen, glykoalkaloidien, pitoisuudet olivat 30 % suurempia luomuperunoissa ja etenkin lapsille haitalliset nitraattipitoisuudet 60 % suurempia. Myös luomumaidon pahemmasta allergeenisuudesta on tutkimysnäyttöä.
 Kaura sopii yleensä keliaakikoille mutta luomukaurassa on liikaa epäpuhtauksia, mm. rikkakasvien ja muiden viljojen siemeniä.
 Mutaatiojalostus
 Sertifioitujen luomutuotteiden raaka-aineet voivat olla mutaatiojalostettuja sekä Yhdysvalloissa että Euroopan unionissa.
 Koska luomuyhteisö on sallinut säteilytysmutaatiojalostuksen ja kromosomimutatoinnin, USA:n maatalousministeriö (USDA) katsoi, että myös GM-kasvien ja GM-eläinten tulisi saada kuulua luomutuotantoon, sillä niihin ei liity suurempia riskejä. Organic Watch -luomujärjestön Roger Blobaum vastusti ehdotusta vedoten siihen, että luomuviljelijät eivät ole koskaan väittäneetkään luomun olevan turvallisempaa tai ravinteikkaampaa kuin muut tuotteet tai tuholaismyrkytöntä.
 Lisäaineet
 Luomutuotteissakin voi olla niin paljon lisäaineita, että vastaavan valmistaminen synteettisesti todennäköisesti kiellettäisiin. Esimerkiksi luomupuolukassa voi olla erittäin paljon bentsoehappoa E210.
 Maku
 Kansainvälisen tutkimuskirjallisuuden ja meta-analyysin perusteella luomuruoka ei ole osoittautunut tavallista maukkaammaksi.
 Marieke Saherin väitöstutkimuksessa (HY 2006) koehenkilöt kehuivat luomuksi väitettyä ruokaa selvästi vertailuannosta paremmaksi, vaikka molemmat olivat samaa tavallista ruokaa. Ruotsalaisessa väitöstutkimuksessa tehdyssä kaksoissokkokokeessa jopa luomuihmiset pitivät tavallisia porkkanoita "oikean makuisina" ja luomuporkkanoita "karvaina", huonompina.
 Ylen MOT-ohjelman mukaan luomun mausta on tehty satoja testejä, mutta kuluttajat eivät ole pitäneet luomua tavallista ruokaa parempana.
 Luomu-merkinnät
 Luomutuotteen tunnistaa EU:n luomumerkistä, Eurolehti-tunnuksesta. Merkintä tarkoittaa, että vähintään 95 % tuotteen ainesosista on tuotettu luonnonmukaisesti, tuote on virallisen tarkastusjärjestelmän sääntöjen mukainen, suljettuun pakkaukseen pakattu tuote on lähtöisin suoraan tuottajalta tai valmistajalta ja että tuotteessa on tuottajan, valmistajan tai myyjän nimi sekä tarkastuselimen nimi tai kooditunnus.
 Lisäksi luomutuotteiden markkinoinnissa käytetään erilaisia luomumerkkejä, joita on käytössä useita. Suomessa on käytössä Maa- ja metsätalousministeriön aurinkomerkki ja Luomuliiton myöntämä ja valvoma leppäkerttumerkki, jotka ovat kansallisia merkkejä. Näillä merkeillä merkityt alkutuotteet tai jalosteet ovat 95 %:sti luonnonmukaisesti tuotettuja. Muita luomumerkkejä ovat muun muassa EU:n tähkämerkki ja ruotsalainen KRAV-merkki.
 Näkemyksiä luomusta
 VTT:n akatemiaprofessori Kaisa Poutasen mukaan "luonnollisuushysteria" liittyy menneisyyden haikailuun. Professori Marina Heinosen mukaan lisäainepelko on täysin aiheeton ja lisäaineet ovat usein turvallisempia ja testatumpia kuin luonnonaineet. Yksittäisistä lisäaineista löytyy tutkimusaineistoa, mutta lisäainepelon taustalla ovat usein kysymykset eri lisäaineiden yhteisvaikutuksista, joista ei ole juuri tutkimuksia.
 Helsingin yliopiston kasvinjalostuksen dosentin Jussi Tammisolan mukaan luomuruoassa on terveydellisiä riskejä. Luomu on hänen mukaansa vähemmän terveellistä, koska sitä tehdään uskomusten varassa. Hän väittää, että luomutuotannon suosiminen lisää vakavia sairauksia ja on ihmiskunnalle kohtalokasta. Tammisola on väittänyt luomun perustuvan taikauskoon, sillä luomulainsäädäntö estää antibioottien käytön tuotantoeläimillä ja määrää homeopatian ja fytoterapian ensisijaisiksi hoitomuodoiksi.
 Avaruustähtitieteen professori Esko Valtaoja ei hyväksy luomutuotantoa. Hänen mukaansa etenkin geenimuokkaus on välttämätöntä, jos ruoan halutaan riittävän koko ihmiskunnalle. Hänen mukaansa "puhdas luomutuotanto on yksi pahimmista ravintotulevaisuutemme vaaratekijöistä".
 Luomun kulutus
 Suomen maidonkulutuksesta 1,2 % oli luomua vuonna 2007. Tanskan maidonkulutuksesta oli 30 % luomua vuonna 2010.
 Ostopaikat
 Luomuruokaa saa halvimmalla suuresta marketista, seuraavana kivijalkakaupasta. Kalleimpia ostopaikkoja Vihreän Langan ostoskorivertailussa olivat luomutilat ja Maatilatori, vaikkei näiltä edes saanut kaikkia tuotteita. Syynä ovat marketin tehokas logistiikka ja suuren volyymin tuottama kustannustehokkuus. Lisäksi luomutiloilta saadut 5 tuotetta ostettiin neljältä eri tilalta.
 Luomua saa vähittäis- ja erikoiskaupoista tai suoraan tiloilta. Luomuruokaa on nykyään saatavilla myös marketeissa laajoin valikoimin. Luomua voi tilata myös suoraan kotiin nettikaupoista tai perustaa luomupiirin. Luomuruoan logistiikkaketju kauppaan tai kuluttajalle voi pienen volyymin vuoksi olla epäekologisempaa kuin tavanomaisen maidon.
 Kuluttajien mielikuvat
 Marieke Saher tutki väitöskirjassaan ruokaan liittyviä mielikuvia. Hän huomasi, että edes tieto ei horjuta niitä, vaan luomu koetaan terveelliseksi ja geenimuuntelu epäilyttäväksi (kuten Saher itsekin koki ennen tutkimusta), vaikka tutkijoiden mielestä lopputuloksissa ei ole laadullista eroa.
 Dosentti Jussi Tammisolan mukaan monet yritykset ovat alkaneet myydä ruokaa luonnonmukaisuushumpuukimielikuvilla sen sijaan, että tuottaisivat parempia tuotteita.
 Hinta
 Suomen Kuvalehden hintavertailussa luomutuotteet olivat 39–112 % kalliimpia kuin tavalliset. Näin on siitä huolimatta, että luomun tukiaiset ovat suurempia.
 Aviisin hintavertailussa luomukorin hinta oli 2,5-kertainen marketista, 3,5-kertainen erikoisliikkeistä. Useimpien luomukasvisten hinta oli moninkertainen marketissakin mutta lihan vain puolet enemmän ja soijarouheen sama kuin tavanomaisilla tuotteilla. Kokkolan Citymarketissa luomutomaatti maksoi yli tuplasti tavallisen hinnan mutta maito- ja lihatuotteissa ero oli paljon pienempi, keskiarvo 138 %.
 Vihreän Langan artikkeli neuvoo luomua kaipaavaa ostamaan luomua esimerkiksi silloin, kun löytää sitä melko edullisesti. Artikkelin mukaan väitetyt maku-, terveys- ja ekologisuuserot ovat tutkimuksen valossa kyseenalaisia mutta luomueläimiä kohdellaan paremmin ja luomulihan kalleus saa vähentämään lihansyöntiä.
 Yhdysvalloissa luomuruoan on laskettu olevan 40–175 % tavanomaista kalliimpaa.
 Luomubisnes
 Luomu on Yhdysvalloissa 20 miljardin dollarin bisnes (2009). Sitä hallitsevat monet suuryhtiöt kuten Pepsi, Nestle, Kraft, Kellogg, Danone, Cargill ja M&M.
 Globaalit kuljetukset
 Ruoan luomu-status ei takaa ympäristöystävällisyyttä, ja luomuruoka tuodaan usein toiselta puolen maailmaa.
 Katso myös
 Luomuviljely
 Luomueläintuotanto
 Lähteet
 Viitteet
 Aiheesta muualla
 Luomuliitto ry
 Luomu.fi
 www.geenit.fi Kasvibiologian tietosivusto, jonka ylläpidosta Helsingin yliopistossa vastaa Jussi Tammisola.
 Luonnonsuojeluyhdistys Tuottava Maa-Turvattu Luonto ry - Luomutuotannon kritiikkiin keskittyvä sivusto
 Luomulakko - Luomukriittinen blogi
 Ruoka
 Seulonnan keskeiset artikkelit


type: other

text:
Ilman miehiä autokaupassa – miten sujui? | Optimismia ja energiaa
 ← Kasarilapsen muistelot ja ehdotus aineettomaksi joululahjaksi
 Sunnuntaina se alkaa! →
 Ilman miehiä autokaupassa – miten sujui?
 *kaupallinen yhteistyö J.Rinta-Jouppi Oy
 Autoilu on itselleni vähän akilleen kantapää. Haluaisin olla ekoihminen, joka ei ajele autolla juurikaan, mutta en ole. Se nimittäin vaikeuttaisi elämää aika tavalla. Vaikka asumme paikassa, mistä on esimerkiksi hyvät julkiset yhteydet keskustaan, olisi lapsiperhe-elämä aika haasteellista ilman autoa. Lähimpään kauppaan on matkaa, päiväkoti on useiden kilometrien päässä ja tuo matka kuljettiin kyllä ennen räntäkelejä pyöräkärryillä ja harrastukset menevät niin, että kello 17.15 alkavaan harrastukseen olisi suorastaan mahdoton ehtiä työpäivän jälkeen. Sinne tulisi kiertää kahden bussin taktiikalla menemällä ensin keskustaan ns. väärään suuntaan ja sieltä perille.
 Itse asiassa jopa yhdellä autolla pärjääminen on välillä haasteellista. Minä taitan aina julkisilla matkat Helsinkiin, mutta jos ajaa muutamia kymmeniä kilometrejä lähikuntaan töiden vuoksi, on auto melkein pakollinen. Yhden auton taktiikka vaatii välillä tiukkaa sopimista ja aikatauluttamista – jos mies menee autolla aamukuudelta uimaan, hänen on ehdittävä sieltä kotiin puoli kahdeksaan mennessä, jotta voimme jatkaa kohti päiväkotia sillä autolla.
 Saimmekin marraskuun alussa kokeilla viikon ajan elämää kahden auton taktiikalla ja kyllähän se oli yllättävän helppoa, eikä aikataulut niin kriittisiä. Vaikka jatkammekin elämää ehdottomasti yhden auton taktiikalla, en voisi suoraan sanottuna kuvitella tämän paketin pyörittämistä ilman autoa kokonaan tai ainakin se vaatisi joistain harrastuksista luopumista.
 Autohan on meillä miehen aina hankkima ja päättämä ja minä vain sitten ajan. Tosin olen niin tykästynyt samaan merkkiin, että meillä on ollut vain yhden merkin autoja, nyt viides sellainen menossa (ja eka farmari, hommattiin lasten myötä). Olen tykästynyt tiettyihin ominaisuuksiin (kuten ilmastointi ja neliveto), mutta mistään tehoista, moottorin koosta tai vastaavasta ymmärrystä on huonosti. Kulutuksesta sentään jotain tajuan! Myöskään siitä, kannattaako bensa-auto, hybridi sähkö vai mikä en voi sanoa tajuavani. Niinpä en lähtisi yksin autokauppaan, vaan vähintään isäni kanssa, jos päätyisin hommaamaan auton yksin. Ja voin kuvitella, että olisin vähän statisti miesten maailmassa.
 Kun kävelin yksin J. Rinta-Joupin ovista sisään, sain todeta tämän ajatuksen olevan kyllä vähän pöljä ja vanhanaikainen. Autokaupoille tulee paljon nykyään naisia ihan yksin ja minua vastassakin oli naismyyjä Sari Vaitovaara! Se lisäsi rohkeutta kummasti, kun vastassa oli nainen. Ja se, että naisille on monesti tärkeää vaikkapa auton väri ei ole yhtään pöljä juttu. Jotenkin olen kammonnut ”miesten kauppoja” siitä asti, kun vuonna 2006 lähdin ostamaan maitokahvin väristä maalia rautakaupasta yksin. Ajattelin, että sen niminen väri varmaan löytyy. Miesmyyjä nauroi minulle ääneen kaverinsa kanssa, että sehän riippuu siitä paljonko kahviin laittaa maitoa ja iski käteeni värilätkät. Tuli nöyryytetty olo ja ajattelin, etten enää ikinä puhu missään väreistä, kun pitäisi puhua moottoreista tai pulteista. Nykyään on kuulkaa saatavana vaikka mitä värejä ja Sari oli sitä mieltä, että auto on niin iso sijoitus, että totta kai värilläkin on väliä. Sitä paitsi metallinhohtoiset värit vielä suojaavat ruosteelta vähän enemmän. Tutkailin metallivärimalleja ihastellen, ne tuovat hintaan pienen lisän ja yllätyin, että kallein väri oli snow white, marianne-karkin kimmeltelevä valkoinen.
 Lielahden Green (eli mahdollisimman ”vihreisiin” autoihin erikoistuneessa) myymälässä Sari on ainoa naismyyjä, eikä heitä montaa ketjussa ole, mutta ihanaa oli asioida hänen kanssaan! Istuimme alas ja aloimme teemukin ääressä pohtia sitä, minkälainen tarve meillä on autolle. Ajammeko paljon kaupunkiajoa (kyllä!), montako istuinta kyytiin pitää mahtua, täytyykö mahtua rattaita, vaunuja, kenties koiria? Sari kysyi muun muassa paljonko suunnilleen ajamme vuodessa ja minä kaivoin nolona luurini esiin, tähän tämä nyt sitten meni – whatsapp-viestiin miehelle. Ajamme kuulemma siis noin 17 000 km vuodessa selvisi tämän puhelun myötä (isoimmat kilometrit lienevät mm. ajoista mummilaan ja takaisin sekä Kuusamon reissuista). Sen nyt sentään tiesin, että pääsääntoisesti arkiajomme on päiväkoti-, ruokakauppa- ja harrasteajoa, eli paljon liikennevaloja ja pysähdyksiä. Tämän perusteella meille sopisikin hyvin bensa-hybridiauto.
 Sitten kartoitettiin tilan tarvetta. Hullua, mutta kaukalo-, vaunu- ja nyt jopa tuplakärryajat alkavat olla tiessään. Lapset ovat kuitenkin niin pieniä, että istuimet heillä on ja uusista autoista löytyykin aina Isofix-kiinnitys turvaistuimille. Minkälaisia varusteita haluaisin? Peruutustutka kustantaa noin 150 euroa lisää, mikä on lopulta auton hinnassa pieni lisä, mutta arjessa siitä on iso apu.
 Päädyimme siihen, että perheemme testaisi ihan uutta Kian XCEED-mallia, joka on ensimmäinen cross over-muotoiltu auto Kialta. Sari näytti kädestä pitäen kuinka takakonttia saa suurennettua, mistä toimii mikäkin asia (etsin kuskin penkin alta vipua mistä nykiä penkkiä lähemmäs tajuamatta, että uusissa autoissa tämäkin toimii sähköllä). Ei siis tarvinnut ottaa avaimia käteen ja istua orpona ihmettelemään autoon, mistä saan penkkiä siirrettyä, mistä saan navin päälle ja niin pois päin, Sari näytti kaiken.
 Viikon verran ajelimme XCEEDillä ja onhan uusi auto aina uusi auto. Tunsin olevani matkustaja, kun panin päälle maantiellä välimatkaa arvioivan vakionopeudensäätimen ja auto sen myötä hidasti ja kiihdytti itse. Puhumattakaan automaattivaihteista, olen aina ajanut manuaalilla joten sai muistutella kytkimen puuttumisesta itseään vähän joka välissä. Ja kun palasin takaisin omaan autoon, unohdin pienentää valoihin vaihdetta ekalla kerralla. Näin sitä ihminen sopeutuu. Teimme yhden viikonloppureissun autolla ja totesimme, että vielä jos joudumme ottamaan kärryt mukaan siinä on ehkä hieman naftisti tilaa, mutta muuten tykkäsimme. Takapenkiltä tuli mutinaa, sillä kun auton sammuttaa ja nousee ylös, se sähköllä automaattisesti peruuttaa penkkiä, jotta on helpompaa päästä ulos. Kuskin takana istunut esikoinen totesi tämän hänen litistysominaisuuden huonoksi (no, ei hän oikeasti litistynyt), sen sijaan kattoikkuna ihastutti takapenkin prinsessoja kovasti!
 Tietyt asiat ovat edelleen hirveän sukupuolivärittyneitä, vaikkei niiden tarvitsisi olla. Nainen pärjää yksin autokaupassa ja hänen ei tarvitse tietää kaikkea pientä nippelitietoa, sen takia myyjät ovat apuna. Sari kertoikin saaneensa palautetta naisasiakkaaltaaan, joka oli muutaman viikon uudella autolla ajon jälkeen sanonut, että mistä sinä tiesit millaisen auton juuri minä tarvitsen? Autokauppaa ei tarvitse pelätä, siellä on ammattilaiset apuna. Sanoisin, että oli itse asiassa hauskaa olla vähän uunona yksin paikalla kysymässä kaikkia kysymyksiä, jotka ovat miehelle itsestäänselvyyksiä ja joiden kohdalla olen sitten hiljaa vieressä, kun miehet asioivat keskenään. Ihan uusi ulottuvuus!
 Mikä on oma suhtautumisesi autoihin, onko teillä perheessä yksi, useampi, ei ollenkaan? Miten hyvin lapsiperheessä pärjää ilman, kuinka hoidatte harrastukset? Oletko itse ollut yksin autokaupoilla naispuolisena?
 Posted in Yleinen and tagged auto, elämä, j.rintajouppi, kaupallinen yhteistyö, perhe by Katja/Optimismiajaenergiaa.
 12 thoughts on “Ilman miehiä autokaupassa – miten sujui?”
 28.11.2019 12:00 NOORA sanoi:
 Meillä perheessä on vain yksi auto, jolla pärjäämme loistavasti, sillä en itse aja autoa lainkaan. Suosin julkisia, mutta pakko myöntää, että haasteellista olisi meidänkin elämä ilman omaa autoa. ”Vihreämpiin” vaihtoehtoihin olemme tosin alkaneet kiinnittää enemmän huomiota ja perehtyä niihin! :)
 28.11.2019 13:04 Katja/Optimismiajaenergiaa sanoi:
 Kyllä se montaa asiaa helpottaa. Ja itse asiassa, ennen lapsia meillä oli kaksi autoa, sillä kävin itse toisessa kunnassa töissä ja miehenkin työmatka oli huomattavasti pidempi! Nyt tuntuisi haasteelliselta hoitaa kaikki harrastusrumbat autotta, ei moneen vain ehtisi.
 28.11.2019 13:59 neito sanoi:
 Meillä on kaksi lasta, ja asumme Järvenpäässä. Toinen meistä on töissä Helsingissä ja toinen Riihimäellä. Töihin kuljemme junalla. Itse olen keskustan tuntumassa töihin, ja eikä todellakaan kannata tulla autolla töihin. Meillä ei ole autoa laisinkaan. Lapsemme ovat alakouluikäisiä. Järvenpää on napakan kokoinen paikka, ja asumme keskustan tuntumassa rivitalossa. Lapsilla on koulumatka 300 metriä. Harastukset löytyvät 1,5 km säteellä, ja niihin pääsee kävellen/pyörällä. Oli autoa tai ei, niin meillä ei ole halua juoksuttaa lapsia monia kertoja viikossa harrastuksissa. Kerta viikko riittää ja siihen päälle perheen yhteiset tekemiset. Auto ollaan vuokrattu lomille, ja arkisin mennään ilman. Homma on toiminut loistavasti näin. Ruokakauppoja meillä löytyy 0,5 km isoimmat kaupat, välillä tilataan ruuat kotiin asti ja välillä käydään kaupassa.
 28.11.2019 14:09 Katja/Optimismiajaenergiaa sanoi:
 Tuo on pääkaupunkiseudulla hyvä puoli, että junat kulkevat ja ei ole mitään järkeäkään ajella yleensä Helsinkiin töihin. Itse kun kävin Nokialla töissä, sekin oli jo haasteellinen kulkea julkisilla, autolla matkaan meni 10 minuuttia. Se ei aina tosiaan ole matkasta vaan paikkakunnastakin kiinni.
 300 metrin koulumatka on kyllä mahtava, tai lyhyt matka harrastuksiin! Meilläkin on lapsilla 1 harrastus/nenä, eli kaksi iltaa viikossa, mutta molempiin matkaa yli 5 kilometriä, mikä ei enää sitten ole kävelymatka. Ja uinti harrastuksena vähän vaativa sen puolesta, kun on mentävä sinne missä allas on! Samoin olemme joskus nauraneet, että suunnistukseen ei tarvitse juuri muita välineitä kuin auton – iltarastit ovat todella kaukana monesti ja paikoissa, joihin ei julkisilla pääse!
 Mahtavan napakan kuuloisesti teillä kyllä kaikki, meillä ei päikkyyn ole kuin kolmisen kilsaa (olemme jo vuoden jonottaneet lähimpään päikkyn onnistumatta) ja usein sen taittanut paremmilla keleillä kävellen/pyörällä, mutta näillä keleillä 3veen kanssa kävely jää tekemättä aamun pimeydessä.
 28.11.2019 14:53 Laura/ Tässä kaupungissa tuulee aina sanoi:
 Meillä on kaksi lasta, yksi auto ja ainoastaan yksi ajokortti perheessä- meillä siis ratin takana istuu vain mies. Mun vanhemmilla ei ollut varaa hankkia minulle ajokorttia silloin, kun kaikki muut sen ajoivat, ja myöhemmin kun kortin olisi voinut hankkia itse, tuli aina jotain muuta, mihin käytin rahani paljon mieluummin. Nykyään ajokortittomuus on jo osa minua enkä koe sitä juurikaan ongelmaksi.
 Töihin menen bussilla ja tokihan matka kävisi nopeammin autolla. Silti tykkään siitä omasta ajasta bussissa podien kanssa. Mies menee töihin kävellen ja autoa käytetään meillä vain pari kertaa viikossa ruokakauppareissuihin ja kerran viikossa pienemmän pojan treeneihin. Isomman pojan harrastukset 3krt viikossa ovat kaikki kävelymatkan päässä, samoin palloilukerho, missä molemmat pojat käy sekä päiväkoti ja koulu.
 Musta on tärkeää, että pojat oppivat, ettei aina tarvitse mennä autolla. Ja että järkätään kimppakyyti aina kun mahdollista ja kuskataan kavereita, jos on sama suunta. Ja että joskus hypätään bussiin tai junaan, vaikka se veisikin välillä vähän kauemmin.
 29.11.2019 08:04 Katja/Optimismiajaenergiaa sanoi:
 Meilläkään ei ollut rahaa autokouluun, joten äitini opetti ajamaan. Voi apua, se oli kyllä aika menoa aluksi, kiljuttiin molemmat. :D
 Samaa mieltä siitä, että tärkeää, että lapset oppivat, että joka paikkaan ei voi mennä autolla tai tarvitse mennä. Minähän kuljen arjessa aina kävellen, pyörällä tai bussilla, jo senkin takia että bussilla on vuodet päässyt ilmaiseksi rattaiden kanssa ja parkkeeraaminen on kallista! Joskus kun olen juossut lasten kanssa lääkäriin esimerkiksi sen takia, ettei mahdu bussiin kärryjen kanssa, mies on todennut että on siinä autokin pihassa. Koska mies kulkee kesät talvet pyörällä töihin, niin päivisin auto pääasiassa seisoo pihassa. Mutta muutamien iltojen harrastusrumbaa ja satoja satoja mummilareissuja vartenkin auto on aika must olla olemassa.
 28.11.2019 20:38 Minna sanoi:
 Meidän perhe on niin köyhä että ollaan ilman autoa koska siihen ei vaan ole varaa. Toki asia selitetään trendikkäästi sillä, että näin lähellä keskustaa asuessa ja ylipäänsä joukkoliikennekaupungissa ei autoa edes tarvitse 😄
 Vähän säätöä kaikki vaatii mutta toisaalta kun ei ole vaihtoehtoja kun ei vaan voi valita ottaako bussin vai auton. Lapset menee kouluun bussilla, päiväkoti on 2,5km päässä ha sinne kuljetaan kahdella bussilla. Vaihto tehdään ihan ajansäästämiseksi aamuisin. Kotiinpäin usein kävellään kun on noin lyhyt jatka kumminkin. Kotimaan päiväreissut tehdään sinne minne juna kuljettaa eikä muita kohteita edes mietitä.
 Kaikki lapset harrastaa, talli on valittu sen mukaan että sinne pääsee suoraan yhdellä bussilla ja sijaitsee ab-vyöhykkeellä. Telinevoimistelu ja säbä on valittu sen järjestäjän mukaan joiden ryhmä on kodin lähellä. Eli siis 2-3km säteellä jolloin pääsee kävellen/bussilla/pyörällä. Ja kunhan taas uimakoulut pyörähtää käyntiin niin pääseehän meiltä yhdellä bussilla suoraan kaikkiin kaupungin uimahalleihin 😄 harrastuksissa ei ehkä voi valita sitä halvinta jos sijainti on toisella puolen kaupunkia mutta toisaalta vielä ainakin on löytyneet hyvät harrastusryhmät.
 Kauppakassitilauksen teen säännöllisesti jotta saan kissanhiekat, -ruuat, maitotölkin ja vessapaperit kotiin ilman että niitä tarvii monta kertaa hakea bussilla kaupasta.
 Pakko myöntää kyllä, että auto helpottaisi arkea välillä mutta kun ei siihen ole mahdollisuutta niin sitten on vaan pakko sopeutua.
 29.11.2019 08:07 Katja/Optimismiajaenergiaa sanoi:
 Se on kyllä hyvä, jos pääsee yhdellä bussilla! Meillä oli esim. eilen aamulla tilanne, että piti olla klo 8 hakemassa kaikille neljälle influenssarokotteet neuvolassa. Sinne on matkaa 3km ja bussilla olisi pitänyt mennä keskustan kautta, matkaksi olisi tullut 15 kilometriä. Neuvolasta sitten eskariin 4 kilometriä ja päiväkotiin 7 kilometriä. Taas sama, eli täysin ristikkäisliikenne joka olisi pitänyt hoitaa keskustan kautta. Matkaksi olisi tullut kymmeniä kilometrejä! Eli olisi ollut aika mahdoton yhtälö hoitaa ilman autoa, nyt minä sitten heitin ensiksi miehen ja sitten lapset ja kaikki olivat järkevässä ajassa töissä ja päikyssä. En tiedä miten jotkut tilanteet ratkaisisi ilman autoa, toki sitten olisi pakko keksiä toinen ratkaisu. Näinhän se on, että ihminen sopeutuu. :) Ja auto on kyllä yleensä aikamoinen rahareikä valitettavasti, sen arvo kun ei vanhetessa nouse!
 30.11.2019 19:17 Anne sanoi:
 Töiden vuoksi pakko olla molemmilla omat autot. Täälläpäin julkiset kulkevat todella huonosti, vuorotyötä tekevälle ne ovat nykyisillä aikatauluilla sula mahdottomuus.
 Itse olen myös vuosien ajan suosinut samaa merkkiä kuin tekin, vasta päivitin lähes uuteen ja taas kelpaa ajella.
 30.11.2019 19:28 Katja/Optimismiajaenergiaa sanoi:
 Ai apua, mua alkoi jännittää tämä kommentti, sillä en kertonut minkä merkkinen auto meillä on ollut vuosia! Tunnemmeko? Kia on meille aika vieras, mutta oli kivaa tutustua siihenkin. Varmasti vuorotyössä tarvitsee auton, varsinkin sunnuntaisin saattaa julkiset mennä todella huonosti ja jos ne teillä menevät muutenkin huonosti.
 30.11.2019 19:39 Anne sanoi:
 Heh joo, arvasin että olis pitäny tarkentaa että et luule stokkeriksi 😂
 Ei tunneta, saman merkin omistajana instan tarinoista on ollut vaan helppo tunnistaa auto.
 30.11.2019 19:43 Katja/Optimismiajaenergiaa sanoi:
 :D Oho, en ole ajatellutkaan, mutta varmastikin totta, että IGsta bongaa. Wau, meillä ei ole koskaan ollut uutta autoa, niillä on kyllä hienoa ajaa, huomasi tästä Kiastakin että uusi on!


text:
ΠΑΙΔΙΚΕΣ ΚΑΤΑΣΚΗΝΩΣΕΙΣ ΜΕΣΩ ΟΑΕΔ ΓΙΑ ΤΟ 2018 – ΣΕΔΘ
 ΠΑΙΔΙΚΕΣ ΚΑΤΑΣΚΗΝΩΣΕΙΣ ΜΕΣΩ ΟΑΕΔ ΓΙΑ ΤΟ 2018
 17-04-2018 ΣΕΔΘ ανακοινώσεις, ενημέρωση, κατασκηνωσεις, οαεδ
 Ξεκίνησαν οι αιτήσεις για τις δωρεάν κατασκηνώσεις 2017 με «επιταγή» από τον ΟΑΕΔ – Εκδόθηκε η απόφαση με τους όρους χορήγησης της «επιταγής» – Ο αριθμός των ωφελούμενων παιδιών των δικαιούχων για το έτος 2017 ανέρχεται σε 60.000 περίπου. -Οι αιτήσεις συμμετοχής των υποψηφίων παροχών υποβάλλονται προς τον ΟΑΕΔ αποκλειστικά με ηλεκτρονικό τρόπο μέσω των ηλεκτρονικών Υπηρεσιών της Δια-δικτυακής Πύλης του ΟΑΕΔ (www.oaed.gr)
 ← ΣΕΔΘ: ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΗΝ ΕΓΚΥΚΛΙΟ ΓΙΑ ΤΗΝ ΤΗΡΗΣΗ ΑΠΟΛΟΓΙΣΤΙΚΩΝ ΣΤΟΙΧΕΙΩΝ ΑΠΟ ΤΟΥΣ ΕΡΓΑΖΟΜΕΝΟΥΣ ΤΟΥ Δ.Θ.
 ΕΔΟΘ – ΠΡΩΤΟΜΑΓΙΑ 2018 →
 ΑΝΑΚΟΙΝΩΣΗ ΣΕΔΘ ΓΙΑ ΑΠΕΡΓΙΑ Β.Α.Ε. ΣΤΙΣ 21-2-2019
 20-02-2019 ΣΕΔΘ Δεν επιτρέπεται σχολιασμός στο ΑΝΑΚΟΙΝΩΣΗ ΣΕΔΘ ΓΙΑ ΑΠΕΡΓΙΑ Β.Α.Ε. ΣΤΙΣ 21-2-2019
 ΕΔΟΘ: ΕΚΔΗΛΩΣΗ – ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ ΓΙΑ ΤΟ ΣΥΝΤΑΞΙΟΔΟΤΙΚΟ
 21-03-2019 ΣΕΔΘ Δεν επιτρέπεται σχολιασμός στο ΕΔΟΘ: ΕΚΔΗΛΩΣΗ – ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ ΓΙΑ ΤΟ ΣΥΝΤΑΞΙΟΔΟΤΙΚΟ


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 1.2.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 38/60
 Usnesení Tribunálu ze dne 2. prosince 2015 – Lidl Stiftung v. OHIM – toom Baumarkt (Super Samstag)
 (Věc T-213/15) (1)
 („Ochranná známka Společenství - Návrh na prohlášení neplatnosti - Zpětvzetí návrhu na prohlášení neplatnosti - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)
 (2016/C 038/81)
 Jednací jazyk: němčina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Německo) (zástupci: M. Wolter a A.C. Berger, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: H.P. Kunz, zaměstnanec)
 Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: toom Baumarkt GmbH (Kolín, Německo) (zástupci: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a J. Rosenhäger, advokáti)
 Předmět věci
 Žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 16. února 2015 (věc R 657/2014-5) týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi toom Baumarkt GmbH a Lidl Stiftung & Co. KG.
 Výrok
 1.
 O žalobě již není třeba rozhodnout.
 2.
 Společnosti Lidl Stiftung & Co. KG se ukládá náhrada nákladů řízení.
 (1) Úř. věst. C 205, 22. 6. 2015.


type: legislation

text:
 7.3.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 59/34
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/386
 z dne 6. marca 2017
 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011 o določitvi zahtev glede učinkovitosti in interoperabilnosti nadzora za enotno evropsko nebo
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 552/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o interoperabilnosti evropske mreže za upravljanje zračnega prometa (uredba o interoperabilnosti) (1) in zlasti člena 3(5) Uredbe,
 po posvetovanju z Odborom za enotno evropsko nebo,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1207/2011 (2) določa zahteve za sisteme, ki prispevajo k zagotavljanju nadzornih podatkov, njihove sestavne dele in pripadajoče postopke, da bi se zagotovili usklajeno delovanje, interoperabilnost in učinkovitost teh sistemov v okviru evropske mreže za upravljanje zračnega prometa ter za namen civilno-vojaškega usklajevanja.
 (2)
 Da bi zrakoplove lahko opremili z novimi ali posodobljenimi zmogljivostmi, morajo operaterji imeti potrebne specifikacije za opremo do datumov, določenih v členih 5(4) in 5(5) Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011. Vendar ustrezne certifikacijske specifikacije, ki jih je oblikovala Evropska agencija za varnost v letalstvu (v nadaljnjem besedilu: Agencija), niso popolnoma skladne z zahtevami iz Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011, zato bi jih bilo treba na novo uskladiti z navedenimi zahtevami. Nekateri operaterji zato novih zrakoplovov do 8. junija 2016 niso mogli opremiti z novima funkcijama ADS-B „Out“ in Mode S Enhanced.
 (3)
 Poleg tega so zainteresirane strani poročale, da trenutno opremljeni sestavni deli nadzornih sistemov v zraku niso vedno skladni z Izvedbeno uredbo (EU) št. 1207/2011. To zlasti velja za vgrajene odzivnike Mode S Elementary, za katere se zdi, da niso skladni z najnovejšim standardom (ED-73E), kakor je določen v ustreznih certifikacijskih specifikacijah Agencije. Neskladne odzivnike Mode S Elementary je treba posodobiti, da bi jih uskladili z zahtevami. Ob upoštevanju zahteve, da je treba zrakoplove opremiti tudi s funkcijama ADS-B in Mode S Enhanced, bi bila zaradi stroškovne učinkovitosti potrebna ena sama posodobitev sestavnih delov v zraku z vsemi tremi funkcijami.
 (4)
 Zato bi bilo treba spremeniti datume, do katerih morajo operaterji izpolniti ustrezne zahteve glede interoperabilnosti iz Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011, da bi jim omogočili dovolj dodatnega časa. Ob upoštevanju dodatnih zamud pri certificiranju in razpoložljivosti zahtevane opreme, ki vplivajo na nemoteno naknadno opremljanje obstoječe flote, v tem pogledu ni več primerno razlikovati med zrakoplovi na podlagi datuma njihovega individualnega spričevala o plovnosti.
 (5)
 Da bi države članice izpolnile svoje obveznosti glede zaščite spektra iz člena 6 Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011, morajo zagotoviti, da imajo izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa potrebna merilna orodja in načine usklajevanja za preprečevanje, da bi nadzorni sistemi na zemlji povzročali škodljive motnje. Ob upoštevanju, da navedeni načini usklajevanja in orodja niso brez težav dosegljivi ter da so datumi, da katerih morajo operaterji izpolniti ustrezne zahteve glede interoperabilnosti, zdaj spremenjeni, bi bilo treba datume, do katerih morajo države članice izpolniti ustrezne zahteve glede zaščite spektra iz Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011, prav tako spremeniti, da bi dali državam članicam dovolj dodatnega časa za izpolnitev njihovih obveznosti.
 (6)
 Da bi zagotovili skladnost, bi morala za operaterje državnih zrakoplovov veljati podobna podaljšanja datumov za izvedbo kot za operaterje drugih zrakoplovov. Datume, do katerih morajo države članice zagotoviti, da državni zrakoplovi izpolnjujejo ustrezne zahteve iz Izvedbene uredbe (EU) št. 1207/2011, bi bilo zato prav tako treba spremeniti. Poleg tega bi bilo treba prilagoditi datume glede izvzetij za določene kategorije zrakoplovov iz navedene izvedbene uredbe, da bi ohranili praktični učinek navedenih pravil, prav tako pa bi bilo treba posodobiti sklice v Prilogi II k Izvedbeni uredbi.
 (7)
 Izvedbeno uredbo (EU) št. 1207/2011 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Izvedbena uredba (EU) št. 1207/2011 se spremeni:
 1.
 člen 5 se spremeni:
 (a)
 odstavek 4 se črta,
 (b)
 odstavki 5, 6 in 7 se nadomestijo z naslednjim:
 „5. Operaterji najpozneje do 7. junija 2020 zagotovijo:
 (a)
 da so zrakoplovi, ki opravljajo lete iz člena 2(2), opremljeni s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki z zmogljivostmi iz dela A Priloge II;
 (b)
 da so zrakoplovi, katerih največja certificirana vzletna masa presega 5 700 kg ali katerih največja hitrost letenja presega 250 vozlov, ki opravljajo lete iz člena 2(2), opremljeni s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki, ki imajo poleg zmogljivosti iz dela A Priloge II tudi zmogljivosti iz dela B navedene priloge;
 (c)
 da so zrakoplovi z nepremičnimi krili, katerih največja certificirana vzletna masa presega 5 700 kg ali katerih največja hitrost letenja presega 250 vozlov, ki opravljajo lete iz člena 2(2), opremljeni s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki, ki imajo poleg zmogljivosti iz dela A Priloge II tudi zmogljivosti iz dela C navedene priloge.
 6. Operaterji zagotovijo, da zrakoplovi, opremljeni v skladu z odstavkom 5 in katerih največja certificirana vzletna masa presega 5 700 kg ali katerih največja hitrost letenja presega 250 vozlov, opravljajo lete z uporabo več anten, kot je določeno v odstavku 3.1.2.10.4 Priloge 10 k Čikaški konvenciji, Zvezek IV, četrta izdaja, vključno z vsemi spremembami do št. 85.
 7. Države članice lahko uvedejo zahteve za prevoz v skladu s točko (b) odstavka 5 za vse zrakoplove, ki opravljajo lete iz člena 2(2) na območjih, na katerih nadzorne storitve opravljajo izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa z uporabo nadzornih podatkov iz dela B Priloge II.“;
 2.
 v odstavkih 1 in 3 člena 6 se datum „5. februarja 2015“ nadomesti z datumom „2. januarja 2020“;
 3.
 v členu 8 se odstavki 1, 2 in 3 nadomestijo z naslednjim:
 „1. Države članice zagotovijo, da so državni zrakoplovi, ki opravljajo lete v skladu s členom 2(2), najpozneje do 7. junija 2020 opremljeni s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki z zmogljivostjo iz dela A Priloge II.
 2. Države članice zagotovijo, da so najpozneje do 7. junija 2020 državni zrakoplovi, namenjeni za prevoz, katerih največja certificirana vzletna masa presega 5 700 kg ali katerih največja hitrost letenja presega 250 vozlov, ki opravljajo lete v skladu s členom 2(2), opremljeni s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki, ki imajo poleg zmogljivosti iz dela A Priloge II tudi zmogljivosti iz delov B in C navedene priloge.
 3. Države članice najpozneje do 1. januarja 2019 pošljejo Komisiji seznam državnih zrakoplovov, ki jih ni mogoče opremiti s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki, ki so v skladu z zahtevami iz dela A Priloge II, ter utemeljitev za neopremljenost.
 Države članice najpozneje do 1. januarja 2019 pošljejo Komisiji seznam državnih zrakoplovov, namenjenih za prevoz, katerih največja certificirana vzletna masa presega 5 700 kg ali katerih največja hitrost letenja presega 250 vozlov, ki jih ni mogoče opremiti s sekundarnimi nadzornimi radarskimi odzivniki, ki so v skladu z zahtevami iz delov B in C Priloge II, ter utemeljitev za neopremljenost.
 Neopremljenost je utemeljena v enem od naslednjih primerov:
 (a)
 v primeru prepričljivih tehničnih razlogov;
 (b)
 v primeru državnih zrakoplovov, ki opravljajo lete v skladu s členom 2(2), ki bodo najpozneje do 1. januarja 2024 prenehali obratovati;
 (c)
 v primeru omejitev pri naročanju.“;
 4.
 člen 14 se spremeni:
 (a)
 v odstavku 1 se datum „8. junijem 2016“ nadomesti z datumom „7. junijem 2020“;
 (b)
 v odstavku 3 se datum „1. julija 2017“ nadomesti z datumom „1. januarja 2019“;
 5.
 Priloga II se spremeni:
 (a)
 naslov dela A se nadomesti z naslednjim:
 „Del A: Zmogljivosti sekundarnega nadzornega radarskega odzivnika iz člena 4(3), točke (a) člena 5(5), člena 7(2) ter člena 8(1) in (3)“;
 (b)
 naslov dela B se nadomesti z naslednjim:
 „Del B: Zmogljivosti sekundarnega nadzornega radarskega odzivnika iz člena 4(3), točke (b) člena 5(5), člena 5(7), člena 7(2) ter člena 8(2) in (3)“;
 (c)
 naslov dela C se nadomesti z naslednjim:
 „Del C: Zmogljivost sekundarnega nadzornega radarskega odzivnika za dodatne nadzorne podatke iz člena 4(3), točke (c) člena 5(5), člena 7(2), člena 8(2) in (3) ter člena 14(1)“.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 6. marca 2017
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 96, 31.3.2004, str. 26.
 (2) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1207/2011 z dne 22. novembra 2011 o določitvi zahtev glede učinkovitosti in interoperabilnosti nadzora za enotno evropsko nebo (UL L 305, 23.11.2011, str. 35).


type: contracts

text:
 21.2.2008
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 47/65
 ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
 N:o 130/2007,
 tehty 28 päivänä syyskuuta 2007,
 ETA-sopimuksen liitteen XXI (Tilastot) muuttamisesta
 ETA:N SEKAKOMITEA, joka
 ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)
 Sopimuksen liite XXI muutettiin 6 päivänä heinäkuuta 2007 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 94/2007 (1).
 (2)
 Eurooppalaisesta sosiaalisen suojelun integroidusta tilastointijärjestelmästä (ESSPROS) 25 päivänä huhtikuuta 2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 458/2007 (2) olisi otettava osaksi sopimusta.
 (3)
 Tätä päätöstä ei sovelleta Liechtensteiniin,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
 1 artikla
 Lisätään sopimuksen liitteessä XXI olevan 18t kohdan (komission asetus (EY) N:o 215/2007) jälkeen kohta seuraavasti:
 ”18u.
 32007 R 0458: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 458/2007, annettu 25 päivänä huhtikuuta 2007, eurooppalaisesta sosiaalisen suojelun integroidusta tilastointijärjestelmästä (ESSPROS) (EUVL L 113, 30.4.2007, s. 3).
 Tätä sopimusta sovellettaessa asetuksen säännöksiä koskee seuraava mukautus:
 Tätä asetusta ei sovelleta Liechtensteiniin.”
 2 artikla
 Asetuksen (EY) N:o 458/2007 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 29 päivänä syyskuuta 2007, jos kaikki sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle (3).
 4 artikla
 Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.
 Tehty Brysselissä 28 päivänä syyskuuta 2007.
 ETA:n sekakomitean puolesta
 Puheenjohtaja
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) EUVL L 328, 13.12.2007, s. 46.
 (2) EUVL L 113, 30.4.2007, s. 3.
 (3) Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.


text:
 15.10.2020
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 341/7
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE RADY (UE) 2020/1481
 z dnia 14 października 2020 r.
 wykonujące art. 21 ust. 2 rozporządzenia (UE) 2016/44 w sprawie środków ograniczających w związku z sytuacją w Libii
 RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (UE) 2016/44 z dnia 18 stycznia 2016 r. w sprawie środków ograniczających w związku z sytuacją w Libii oraz uchylające rozporządzenie (UE) nr 204/2011 (1), w szczególności jego art. 21 ust. 2,
 uwzględniając wniosek Wysokiego Przedstawiciela Unii do Spraw Zagranicznych i Polityki Bezpieczeństwa,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W dniu 18 stycznia 2016 r. Rada przyjęła rozporządzenie (UE) 2016/44.
 (2)
 W dniu 12 maja 2020 r. Wysoki Przedstawiciel Unii do Spraw Zagranicznych i Polityki Bezpieczeństwa wydał w imieniu Unii oświadczenie, w którym stwierdził, że Unia jest nadal zdecydowana dopilnować, by w pełni przestrzegane było embargo ONZ na broń w Libii. Podkreślono też, że należy dołożyć wszelkich starań, aby stosowne rezolucje Rady Bezpieczeństwa ONZ zostały całkowicie i skutecznie wykonane, także na granicach lądowych i powietrznych z Libią.
 (3)
 W dniu 21 września 2020 r. Rada przyjęła rozporządzenie wykonawcze (UE) 2020/1309 (2), w którym wskazano trzy podmioty zaangażowane w naruszanie embarga ONZ na broń.
 (4)
 Rada pozostaje głęboko zaniepokojona sytuacją w Libii, w szczególności działaniami, które zagrażają pokojowi, bezpieczeństwu lub stabilności w Libii, w tym naruszeniami embarga ONZ na broń.
 (5)
 W tym kontekście, do wykazu osób fizycznych i prawnych, podmiotów lub organów objętych środkami ograniczającymi zamieszczonego w załączniku III do rozporządzenia (UE) 2016/44 należy dodać jedną osobę zaangażowaną w takie działania.
 (6)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik III do rozporządzenia (UE) 2016/44,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 W załączniku III do rozporządzenia (UE) 2016/44 wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 14 października 2020 r.
 W imieniu Rady
 Przewodniczący
 M. ROTH
 (1) Dz.U. L 12 z 19.1.2016, s. 1.
 (2) Rozporządzenie wykonawcze Rady (UE) 2020/1309 z dnia 21 września 2020 r. wykonujące art. 21 ust. 2 rozporządzenia (UE) 2016/44 w sprawie środków ograniczających w związku z sytuacją w Libii (Dz.U. L 305 I z 21.9.2020, s. 1).
 ZAŁĄCZNIK
 W załączniku III do rozporządzenia (UE) 2016/44 pod nagłówkiem „A. Osoby” dodaje się następujący wpis:
 Imię i nazwisko
 Informacje umożliwiające identyfikację
 Powody
 Data umieszczenia w wykazie
 „22.
 Yevgeniy Viktorovich PRIGOZHIN
 (Евгений Викторович Пригожин)
 Data urodzenia: 1 czerwca 1961 r.
 Miejsce urodzenia: Leningrad (St. Petersburg)
 Obywatelstwo: rosyjskie
 Płeć: mężczyzna
 Yevgeniy Viktorovich Prigozhin jest rosyjskim biznesmenem posiadającym bliskie powiązania, także finansowe, z prywatnym przedsiębiorstwem wojskowym Wagner Group.
 W związku z tym Prigozhin ma udział w działaniach Wagner Group w Libii i zapewnia ich wsparcie; działania te zagrażają pokojowi, stabilności i bezpieczeństwu w tym kraju.
 W szczególności Wagner Group zamieszana jest w liczne i powtarzające się naruszenia embarga na broń w Libii ustanowionego w rezolucji 1970 (2011) Rady Bezpieczeństwa ONZ i transponowanego w art. 1 decyzji (WPZiB) 2015/1333, w tym dostawy broni i rozmieszczanie w Libii najemników wspierających Narodową Armię Libii. Wagner Group brała udział w wielu operacjach wojskowych przeciwko popieranemu przez ONZ rządowi zgody narodowej i przyczyniła się do naruszenia stabilności Libii i podważania procesu pokojowego.”.
 15.10.2020


text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 12006E/PRO/25
 Europos Bendrijos steigimo Sutarties (Konsoliduota redakcija) - D. Protokolai, pridedami prie Europos bendrijos steigimo sutarties - Protokolas (Nr. 25) dėl tam tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste susijusių nuostatų (1992)
 Oficialusis leidinys C 321 E , 29/12/2006 p. 0299 - 0301
 Protokolas (Nr. 25)dėl tam tikrų su Jungtine Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalyste susijusių nuostatų (1992)AUKŠTOSIOS SUSITARIANČIOS ŠALYS,PRIPAŽINDAMOS, kad Jungtinė Karalystė neprivalo ar neįsipareigoja pereiti į trečiąjį Ekonominės ir pinigų sąjungos etapą be atskiro savo Vyriausybės ir Parlamento sprendimo tai daryti,ATSIŽVELGDAMOS į Jungtinės Karalystės Vyriausybės praktiką finansuoti savo skolinimosi poreikį parduodant skolą privačiam sektoriui,SUSITARĖ dėl šių nuostatų, kurios pridedamos prie Europos bendrijos steigimo sutarties:1. Jungtinė Karalystė praneša Tarybai, ar ji ketina pereiti į trečiąjį etapą iki Tarybai atliekant įvertinimą pagal šios Sutarties 121 straipsnio 2 dalį.Jei Jungtinė Karalystė nepraneša Tarybai, kad ji ketina pereiti į trečiąjį etapą, ji nėra įpareigota tai daryti.Jei pagal šios Sutarties 121 straipsnio 3 dalį nenustatoma trečiojo etapo pradžios data, Jungtinė Karalystė gali pranešti apie savo ketinimą pereiti į trečiąjį etapą iki 1998 m. sausio 1 d.2. 3–9 dalys galioja, jei Jungtinė Karalystė praneša Tarybai, kad ji neketina pereiti į trečiąjį etapą.3. Jungtinė Karalystė neįtraukiama į valstybių narių, kurios įvykdo reikiamas sąlygas, nurodytas šios Sutarties 121 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje ir 121 straipsnio 3 dalies pirmoje įtraukoje, daugumą.4. Jungtinė Karalystė išlaiko savo įgaliojimus pinigų politikos srityje pagal nacionalinę teisę.5. Jungtinei Karalystei netaikomi šios Sutarties 4 straipsnio 2 dalis, 104 straipsnio 1, 9 ir 11 dalys, 105 straipsnio 1–5 dalys, 106, 108, 109, 110, 111 straipsniai, 112 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas bei 123 straipsnio 4 ir 5 dalys. Šiose nuostatose nuorodos į Bendriją ar valstybes nares neapima Jungtinės Karalystės, o nuorodos į nacionalinius centrinius bankus neapima Anglijos banko.6. Jungtinei Karalystei toliau taikoma šios Sutarties 116 straipsnio 4 dalis ir 119 ir 120 straipsniai. 114 straipsnio 4 dalis ir 124 straipsnis taikomi Jungtinei Karalystei taip, lyg jai būtų taikomas nukrypimas.7. Jungtinės Karalystės balsavimo teisės sustabdomos dėl Tarybos aktų, nurodytų 5 dalyje išvardytuose straipsniuose. Šiuo tikslu Jungtinei Karalystei skirtų balsų skaičius neįtraukiamas į visus kvalifikuotosios daugumos skaičiavimus pagal šios Sutarties 122 straipsnio 5 dalį.Jungtinė Karalystė taip pat neturi teisės dalyvauti skiriant ECB pirmininką, pirmininko pavaduotoją ir kitus Vykdomosios valdybos narius pagal šios Sutarties 112 straipsnio 2 dalies b punktą ir 123 straipsnio 1 dalį.8. Jungtinei Karalystei netaikomi Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto ("Statuto") 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18-20, 22, 23, 26, 27, 30–34, 50 ir 52 straipsniai.Šiuose straipsniuose nuorodos į Bendriją ar valstybes nares neapima Jungtinės Karalystės, o nuorodos į nacionalinius centrinius bankus ar dalininkus neapima Anglijos banko.Statuto 10.3 ir 30.2 straipsniuose nuorodos į "pasirašytą ECB kapitalą" nereiškia Anglijos banko pasirašytojo kapitalo.9. Šios Sutarties 123 straipsnio 3 dalis ir Statuto 44–48 straipsniai galioja nepaisant to, ar yra ar nėra kokių nors valstybių narių, kurioms taikomas nukrypimas laikantis šių pakeitimų:a) nuorodos 44 straipsnyje į ECB ir EPI uždavinius apima tuos uždavinius, kurie vis dar turės būti atlikti trečiajame etape dėl bet kokio Jungtinės Karalystės sprendimo nepereiti į tą etapą;b) be 47 straipsnyje nurodytų uždavinių ECB taip pat teikia patarimus ir prisideda prie kiekvieno Tarybos sprendimo dėl Jungtinės Karalystės, priimamo pagal 10 dalies a ir c papunkčius, parengimo;c) Anglijos bankas apmoka savo pasirašytą ECB kapitalą, kaip įnašą, skirtą prisidėti prie ECB veiklos išlaidų tuo pačiu pagrindu, kaip ir valstybių narių, kurioms taikomas nukrypimas, nacionaliniai centriniai bankai.10. Jei Jungtinė Karalystė nepereina į trečiąjį etapą, ji gali pakeisti savo pranešimą bet kuriuo metu po trečiojo etapo pradžios. Tuo atveju:a) Jungtinė Karalystė turi teisę pereiti į trečiąjį etapą tik tuomet, jei ji tenkina būtinas sąlygas. Taryba, veikdama pagal Jungtinės Karalystės prašymą ir šios Sutarties 122 straipsnio 2 dalyje nustatytomis sąlygomis ir tvarka, sprendžia, ar ji atitinka būtinas sąlygas;b) Anglijos bankas apmoka savo pasirašytąjį kapitalą, perveda į ECB užsienio atsargas ir prisideda prie jo atsargų, tuo pačiu pagrindu, kaip ir kiekvienos valstybės narės, kuriai nukrypimas panaikintas, nacionalinis centrinis bankas;c) Taryba, veikdama šios Sutarties 123 straipsnio 5 dalyje nustatytomis sąlygomis ir tvarka, priima visus kitus būtinus sprendimus, leidžiančius Jungtinei Karalystei pereiti į trečiąjį etapą.Jei Jungtinė Karalystė pereina į trečiąjį etapą pagal šio Protokolo nuostatas, nustoja galioti 3–9 dalys.11. Nepaisydama šios Sutarties 101 straipsnio ir 116 straipsnio 3 dalies bei Statuto 21 straipsnio 1 dalies, Jungtinės Karalystės Vyriausybė gali išlaikyti savo "Ways and Means" galimybę Anglijos banke, jei ir iki tol, kol Jungtinė Karalystė nepereina į trečiąjį etapą.--------------------------------------------------