text:
Työpolitiikan palvelurakennearviointi: Työpoliittisten palvelujen tuottamistavat julkinen työnvälitys - PDF
 Työpolitiikan palvelurakennearviointi: Työpoliittisten palvelujen tuottamistavat julkinen työnvälitys
 Download "Työpolitiikan palvelurakennearviointi: Työpoliittisten palvelujen tuottamistavat julkinen työnvälitys"
 Anni Tarja Niemi
 1 TEM/1165/ /2013 (TEM036:01/2011) Työpolitiikan palvelurakennearviointi: Työpoliittisten palvelujen tuottamistavat julkinen työnvälitys Valmisteluryhmän raportti TYÖ- JA ELINKEINOMINISTERIÖ ARBETS- OCH NÄRINGSMINISTERIET MINISTRY OF EMPLOYMENT AND THE ECONOMY PL 32 (Aleksanterinkatu 4) PB 32 (Alexandersgatan 4) P.O. Box 32 (Aleksanterinkatu 4) Valtioneuvosto Puh Statsrådet Tfn FI Government Tel Faksi Fax Fax
 2 2 (25) Sisältö YHTEENVETO KEHITTÄMISSUOSITUKSISTA 3 1 JOHDANTO 4 2 VALMISTELURYHMÄN TEHTÄVÄ, KOKOONPANO JA TYÖSKENTELY 5 3 ARVIOINTITEHTÄVÄN TÄSMENTÄMINEN JA ARVIOINTIPROSESSI 7 4 NYKYTILAN ARVIOINTI Elinkeinorakenteen ja työmarkkinoiden muutostekijät Julkisen työnvälityksen toimintaympäristö muutoksessa Julkisen työnvälityksen oikeutuksesta ja roolista Julkisen työnvälityksen vahvuudet ja haasteet suhteessa kumppaneihin 11 5 VISIO JA JOHTOPÄÄTÖKSET Asiakaskeskeinen palvelumalli Asiakkaan rooli objektista subjektiksi ja aktiiviseksi toimijaksi Monikanavaisuudesta kaikkikanavaisuuteen Julkisen työnvälityksen tuotantorakenne Tuotantoresurssien johtaminen ja TE-toimiston oma rooli tuotannossa Kumppanuuksien strateginen hyödyntäminen Palveluhankinnan strateginen hyödyntäminen Digitaalinen työnvälitys kohti työnvälityksen yhteistä virtuaalista kohtaamispaikkaa 18 6 KEHITTÄMISSUOSITUKSET 22 7 VAIKUTUSTEN ARVIOINTI 24
 3 3 (25) Yhteenveto kehittämissuosituksista Valmisteluryhmä esittää arviointitehtävän käsittelyn perusteella seuraavia suosituksia julkisen työnvälityksen kehittämiseksi. Suositukset ovat vähimmäisedellytyksiä ryhmän määrittämän asiakaskeskeisen palvelumallin vision toteuttamiseksi. Suositukset ovat luonteeltaan strategisia ja niiden toteuttaminen edellyttää lisäksi konkreettista toimeenpanosuunnitelmaa. Julkisen työnvälityksen asiakaskeskeinen palvelumalli Kehittämissuositus 1. Julkisen työnvälityksen eri palvelukanavien yhteiskäyttö tulee varmistaa monikanavaisuudesta kaikkikanavaisuuteen Kehittämissuositus 2. Asiakkaiden omaa roolia palvelutarpeiden ja -ratkaisujen tunnistamisessa sekä palvelujen tuottamisessa ja kehittämisessä tulee vahvistaa Kehittämissuositus 3. Julkisessa työnvälityksessä tulee edetä kohti tuotantoajattelua ja ottaa käyttöön koko tuotantopotentiaali eri resursseja yhdistämällä Kumppanuudet ja ostopalvelut tehokäyttöön Kehittämissuositus 4. Julkisen työnvälityksen keskeiset kumppanuudet tulee tunnistaa, luoda kumppanuusstrategia ja valtakunnalliset kumppanikohtaiset sopimukset, samanaikaisesti operatiivista yhteistyötä paikallistasolla edistäen Kehittämissuositus 5. Työvoima- ja yrityspalvelujen palveluhankinnan kokonaisuus tulee arvioida ja uudistaa kohti älykästä ostamista Julkisen työnvälityksen digitalisointi Kehittämissuositus 6. Digitalisaation mahdollisuudet tulee ottaa täysimääräisesti käyttöön julkisessa työnvälityksessä ja työmarkkinatietoa tulee avata kohti työnvälityksen yhteistä virtuaalista kohtaamispaikkaa Asiakaskeskeisen palvelumallin vision edellyttämä osaaminen Kehittämissuositus 7. Julkisen työnvälityksen asiakaskeskeisen palvelumallin ja siihen kytkeytyvän tuotantoajattelun edellyttämät osaamisvaatimukset tulee määritellä, tunnistaa osaamisvajeet ja luoda vision mukainen osaamisen kehittämisstrategia
 4 4 (25) 1 Johdanto Julkinen työnvälitys on TE-toimiston ydintoiminto ja koko julkisen työvoimapolitiikan keskeinen perusta. Julkisen työnvälityksen arviointi ja kehittäminen on paitsi keskeisen roolinsa niin myös kansantalouden näkökulmasta erittäin perusteltua. Työttömyysjaksojen lyhentyminen yhdellä viikolla tarkoittaisi suuruusluokkaa 100 miljoonan euron vuosittaista kustannussäästöä. Vastaavasti julkiseen työnvälitykseen ilmoitettujen työpaikkojen täyttyminen yhtä päivää nopeammin tarkoittaisi suuruusluokkaa 50 miljoonaa euroa vuosittaisena tuotannon lisäyksenä. Julkisen työnvälityksen tehostamisella ja panostuksilla on siis merkitystä. 1 Suomen työmarkkinat ovat monella tapaa erityislaatuiset ja suoria vertailukohteita on vaikea löytää. Ensinnäkin Suomessa sekä palkansaajien että työnantajien järjestäytyminen on huomattavasti yleisempää kuin muissa maissa. Pohjoismaiden ulkopuolella lähinnä vain Belgiassa yli puolet työntekijöistä on järjestäytynyt. Toiseksi, Suomen aluerakenne ja sitä myötä työmarkkinoiden rakenne on poikkeuksellinen: Suomessa on ohut väestöpohja ja paljon pinta-alaa. Työmarkkinoilla on riittävä tiheys ja monipuolisuus lähinnä vain yliopistokaupungeissa. Kolmanneksi, suomalaisessa työttömyysturvassa työmarkkinatuen enimmäiskesto on 48 vuotta. Neljänneksi, naiset ovat Suomessa yleisesti kokoaikatyössä Suomessa on kahden ansaitsijan malli ja miehillä poikkeuksellisen alhainen työllisyys. Viidenneksi, opiskelijoiden työssäkäynti erittäin yleistä varsinkin 3. asteella, millä on yhteys myöhäiseen valmistumiseen yliopistoista. Julkisella työnvälityksellä on pitkät perinteet Suomessa. Työnvälitystoiminta on määritelty laissa jo luvulta lähtien ja ensimmäiset työnvälitystoimistot perustettiin 1900-luvun alussa Helsinkiin ja Tampereelle. Työnvälitys on keskeinen palvelu työnhakija- ja työnantaja-asiakkaille. Viime vuosina työnvälityksen roolia TE-toimistojen ydinpalveluna on pyritty eri tavoin vahvistamaan. Ehdokkaiden haku, työtarjousten tekeminen ja omatoimisen työnhaun tuki ovat työnvälityksen keskeisiä palveluja työnhakijoille ja työnantajille. Sähköisten palvelujen kehittäminen (työpaikan ilmoittaminen ja työnhaun käynnistäminen verkon kautta) on vaikuttanut keskeisesti työnvälityksen toimintatapoihin ja palvelumalliin. Julkisen ja yksityisen työnvälityksen rajapintaa ja yhteistyötä ei ole Suomessa systemaattisesti tarkasteltu. Yhteistyön erilaisia muotoja on alueellisesti ja paikallisesti toteutettu, mutta tavoitteellinen kansallinen tarkastelu on puuttunut. Kaiken kaikkiaan julkisen työnvälityksen tuotantorakennetta ja tuotantotapoja (esim. kumppanuuksien ja ostopalvelujen hyödyntäminen) ei ole kokonaisuutena arvioitu. Työnvälityksen ydintoiminnollinen asema on pitänyt fokuksen TE-toimiston itse tuottamassa palvelussa. Yksityinen työnvälitys on suhteellisen nuori toimiala Suomessa. Vaikka meillä on ollut esimerkiksi henkilöstöpalveluyrityksiä jo 1960-luvulta lähtien, vasta 1990-luvun loppupuolella niiden määrä alkoi vähitellen lisääntyä. Useimmat henkilöstöpalveluyritykset välittävät työntekijöitä joko suoraan yrityksille (suorarekrytointi) tai henkilöstövuokrauksen kautta. Varsin nopeasti ne ovat vallanneet ns. perinteisten rekrytointiyritysten markkinaosuutta. Myös kunnilla sekä monilla yliopistoilla on nykyisin tarjota omia rekrytointipalveluita. Yksityisen työnvälityksen kehittyessä toimialana on syytä arvioida uudelleen julkisen ja yksityisen työnvälityksen yhteistyömahdollisuuksia. Viime vuosien aikana on toimeenpantu koko työnvälityksen historian suurimmat uudistukset. Julkisen sektorin säästöt, palveluverkon muutokset, uudet palvelumallit, monikanavaiset palvelut, lainsäädäntö, nuorisotakuun toimeenpano sekä heikkenevä työllisyystilanne ovat ravistelleet palvelukykyä, palvelukokemuksia ja yhteistyön rajoja. Yli 110-vuotisen toiminnan keskiössä on aina ollut työnvälitys. Ennen, nyt ja tulevaisuudessa toiminta-ajatus on kuitenkin sama: oikea henkilö oikealle paikalle. 1 Kustannusvaikutusten laskelmat ovat suuntaa-antavia ja tasot riippuvat käytetystä laskentamallista.
 5 5 (25) 2 Valmisteluryhmän tehtävä, kokoonpano ja työskentely Valmisteluryhmän asettamispäätöksen mukaan arviointitehtävässä tarkastellaan julkisen työnvälityksen nykytilaa ja asemaa tulevaisuudessa sekä yhteistyö- ja työnjakokysymyksiä toimijasektorien (mm. henkilöstöpalvelualan yritykset ja kunnalliset toimijat) kesken työvoiman käytön ja hankinnan toimintaympäristömuutoksiin ja kansainvälisiin vertailukohteisiin peilaten. Valmisteluryhmän kokoonpano on: Johtaja Vesa Jouppila, Pirkanmaan työ- ja elinkeinotoimisto (TE-toimisto) (pj) Kehitysjohtaja Elisabet Heinonen, työ- ja elinkeinoministeriö (siht.) Kehittämispäällikkö Tuija Laiho, työ- ja elinkeinoministeriö (siht.) Palvelujohtaja Anna Viitanen, Uudenmaan TE-toimisto Yksikön päällikkö Tiina Keränen, Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (ELY-keskus) Opetusneuvos Kirsti Kylä-Tuomola, opetus- ja kulttuuriministeriö Erityisasiantuntija Sami Napari, valtiovarainministeriö ( lähtien neuvotteleva virkamies Meri Obstbaum) Toimitusjohtaja Merru Tuliara, Henkilöstöpalveluyritysten Liitto ry Toimitusjohtaja Tuula Nurminen, KL-Kuntarekry Oy Erityisasiantuntija Tommi Eskonen, Suomen Kuntaliitto Lainsäädäntöasioiden päällikkö Janne Makkula, Suomen Yrittäjät Pääekonomisti Ralf Sund, Toimihenkilökeskusjärjestö STTK ry Työllisyysasioiden päällikkö Pirjo Väänänen, Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK ry Asiantuntija Mikko Räsänen Elinkeinoelämän keskusliitto EK Ekonomisti Heikki Taulu, Akava ry Valmisteluryhmä on toimikautensa aikana kokoontunut kolmetoista kertaa yhteisesti käsittelemään arviointitehtävää. Yhteisten kokoontumisten lisäksi on toteutettu etätehtäviä, joita varten ryhmän jäsenet ovat keränneet tietoa mm. omista organisaatioistaan ja verkostoistaan. Valmisteluryhmän sihteeristö (Vesa Jouppila, Tuija Laiho, Elisabet Heinonen, Jarkko Tonttila (TEM)) ovat vastanneet kokousten ja käsittelyn valmistelusta ja johtamisesta. Ryhmän apuna on kevään ja kesän 2014 aikana ollut ulkopuolinen konsultti, Mikko Valtakari (Tempo Economics Oy). Sähköisten palvelujen käsittelyn osalta on kuultu ja tehty yhteistyötä työ- ja elinkeinoministeriön tieto-osaston sähköisten palvelujen ryhmän kanssa. Arviointitehtävien käsittelyn tietopohja perustuu pääasiassa valmisteluryhmän jäsenten (ja heidän taustayhteisöjen) omaan asiantuntemukseen, Työpolitiikan palvelurakennearvioinnin osana toteutettuun palvelu- ja ohjausjärjestelmien kansainväliseen vertaisarviointiin, tilastokatsauksiin sekä aikaisempiin arviointeihin ja selvityksiin. Valmisteluryhmä on lisäksi kuullut käsittelyn tueksi seuraavia asiantuntijaalustuksia: Julkisen työnvälityksen rooli tutkimustiedon valossa. Tutkimusjohtaja Heikki Räisänen, työ- ja elinkeinoministeriö ( ) Match2Talent-menetelmä. Senior Partner Janne Vainio, M2Talent Oy ( ) Kv-osaajien työllistäminen/mätsääminen: Teemu Haapalehto Espoon kaupunki; Melissa Arni- Hardén, Otaniemen kehitys Oy ( ) Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusmallit esittelyssä case ManpowerGroup. Director, Marketing & External Affairs, Mika Wilén ja Business Man-ager Markku Suoperä ( ) Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusmallit esittelyssä. Toimitusjohtaja Minna Vanhala- Harmanen, Opteam Yhtiöt Oy ( ) Yksityisten yritysten rooli julkisen työnvälityksen täydentäjänä kansainvälisen vertaisarvioinnin valossa (Britannia, Ruotsi, Australia). Senior Partner Olli Oosi, Owal Group Oy ( )
 6 6 (25) Sähköisten TE-palvelujen kehittämisohjelman sekä URA-asiakastietojärjestelmän uudistamisen linjaukset. Kehitysjohtaja Kari Rintanen, työ- ja elinkeinoministeriö ( ) Työnvälityksen sähköisen markkinapaikan mallin mm. Saksan kokemusten valossa. Mika Rossi, Niina Drachman, Isa-Maria Ääri ja Rainer Binder, Accenture Oy ( ) Valmistelutyöryhmän raporttiluonnoksesta on pyydetty valmistelutyöryhmän jäsenten kautta heidän edustamiensa tahojen palautteita. Valmisteluryhmän työn etenemistä on käsitelty Työpolitiikan palvelurakennearvioinnin koordinaatioryhmässä ( , , , , ja ). Ryhmän käsittelyä ja esitysaihioita on lisäksi esitelty Työpolitiikan palvelurakennearvioinnin työseminaarissa
 7 7 (25) 3 Arviointitehtävän täsmentäminen ja arviointiprosessi Julkista työnvälitystä koskevassa arviointitehtävässä tarkastellaan julkisen työnvälityksen nykytilaa ja asemaa tulevaisuudessa sekä yhteistyö- ja työnjakokysymyksiä toimijasektorien (mm. henkilöstöpalvelualan yritykset ja kunnalliset toimijat) kesken kansainvälisiin vertailukohteisiin peilaten. Arvioinnissa huomioidaan työnvälityksen toimintaympäristössä tapahtuneet (ja ennustetut) muutokset. Valmisteluryhmä rajasi käsittelyn alussa arviointikohdetta siten, että tarkastelun ytimessä ovat työnhakijan ja työpaikan tuloksellinen kohtaaminen ( match ) ja tätä välittömästi tukevat ja edistäjät tekijät, toiminnot ja palvelut. Arviointikohteen tarkastelussa otetaan huomioon työnhakija- ja työnantaja-asiakkuudet sekä työnteon ja yrittäjyyden eri muodot. Muut työnvälityksen ja rekrytoinnin kannalta keskeiset toiminnot ja palvelut muodostavat arviointikohteen viitekehyksen ja tulevat huomioitua sitä kautta. (ks. kuva 1) Kuva 1. Arviointikohteen rajaus työnhakijan ja työpaikan tuloksekkaan kohtaamisen välittömässä läheisyydessä oleviin tekijöihin ja toimintoihin Arviointitehtävän rajaus tarkoittaa, että julkista työnvälitystä tarkastellaan erillään muista TE-palveluista (mm. yrityspalvelut, osaamisen kehittäminen ja tuetun työllistymisen palvelut) ja työnvälityksen ytimeen keskittyen ( match ). Arviointihetkellä julkista työnvälitystä kehitetään työ- ja elinkeinoministeriön linjauksilla laajemmassa viitekehyksessä yrityspalveluna. Työnvälityksen toimivuutta tästä näkökulmasta on tarkasteltu tuoreessa julkisen työnvälityksen rekrytointiselvityksessä 2. On tärkeä huomata, että Suomessa työllisyys- ja yrittäjyyspolitiikka kytkeytyy vahvemmin elinkeinopolitiikkaan kuin muissa EU-maissa. Työnvälitys- ja yrityspalvelujen toiminnan painopisteenä on yrityslähtöisyys ja palveluja pyritään kehittämään tiiviissä yhteistyössä TE-toimiston yrityspalvelun ja työnhakijapalvelun kanssa. Yritys- ja työnantaja-asiakkaiden palvelutarpeiden tunnistaminen ja kumppanuuksien hyödyntäminen ovat keskeinen osa rekrytointipalveluja ja yrityslähtöistä työnvälitystä. Työnvälitys ei pysty yksin, ilman yhteyttä elinkeinoelämään ratkaisemaan työllistämisen haasteita. 2 Työ ja työvoiman kysyntä muuttuvat uudistuuko julkinen työnvälitys rekrytointipalveluna 2014, TEM:n julkaisuja 37/2014
 8 8 (25) Suomessa julkinen työnvälitys määritellään sekä työnhakijapalveluna että yritys- ja työnantajapalveluna. Tältä osin Suomen voidaan katsoa olevan edelläkävijänä molempien asiakkuuksien tasapainoisessa huomioimisessa. Jäljempänä tässä raportissa asiakkaalla ja asiakkuudella viitataan lähtökohtaisesti sekä työnhakija- että työnantaja-asiakkaaseen. Valmisteluryhmä on tarkastellut julkista työnvälitystä monipuolisesti sen perustehtävän ja roolin määrittelyn näkökulmasta. Käsittely on pitänyt sisällään institutionaalisen perustan, yhteiskunnallisen ja kansantaloudellisen perustan ja julkisen toimijan moniarvoisen ja neutraalin roolin tarkastelut. Käsittelyssä on todettu, että työnjaon ja kumppanuuksien määrittelyn edellytyksenä on julkisen työnvälityksen vision, reunaehtojen ja palvelutason määrittely sekä nykyisen vahvuuksien ja haasteiden tunnistaminen. Arviointitehtävän käsittelyn viitekehys on esitetty kuvassa 2. Kuva 2. Arviointitehtävän käsittelyn viitekehys
 9 9 (25) 4 Nykytilan arviointi 4.1 Elinkeinorakenteen ja työmarkkinoiden muutostekijät Julkisen työnvälityksen toimintaympäristö on muuttunut entistä haastavammaksi finanssikriisiä seuranneen kaksoistaantuman ja sen paljastamien kotimaisten rakenteellisten heikkouksien vuoksi. Viimeisen viiden vuoden aikana teollisuudesta on kadonnut miltei työpaikkaa, kun niitä on palvelusektorille syntynyt vajaa Teollisuuden rakennemuutos hakee vertaistaan lähihistoriassa. Tehdasteollisuuden osuus tuotannosta on supistunut voimakkaasti lähinnä sähkö- ja elektroniikkateollisuuden sekä metsäteollisuuden tuotannonjärjestelyjen johdosta. Palvelusektorilla työllisyyden kasvu on painottunut toisaalta teollisuutta palveleviin aloihin ja toisaalta sosiaali- ja terveyspalveluihin. Meneillään olevan rakennemuutoksen myötä työpaikkoja on syntynyt eri aloille ja alueille kuin mistä niitä on tuhoutunut. Lisäksi yritysten rakenne on muuttunut yhä pienyritysvaltaisemmaksi ja uusien työpaikkojen synty keskittyy vahvasti mikro- ja pienyrityksiin. Työttömyys on suhdannesyistä noussut ja työmarkkinoiden rakenteelliset ongelmat ovat yhä ilmeisempiä. Työmarkkinoiden rakenneongelmien lisääntyminen hidastaa työllisyystilanteen paranemista ja kasvattaa rakennetyöttömyyden riskiä. Talouden rakennemuutoksen seurauksena havaitaan selviä yhteensopivuusongelmia työttömien työnhakijoiden ja avoimien työpaikkojen välillä niin alueellisesti kuin ammatillisestikin. Tämä ilmenee mm. siten, että avoimien työpaikkojen avoinna olon kesto on pidentynyt (vuonna vrk, 2014 tammi-kesäkuun aikana 27 vrk) ja pitkäaikaistyöttömyys on kasvanut. Pitkäaikaistyöttömyys on noussut yli henkilön tasolle (2014 syyskuun lopun tilanne). Vastaavana ajankohtana nuoria alle 25-vuotiaita työttömiä on Työttömistä työnhakijoista on ulkomaiden kansalaisia Työttömiä työnhakijoita on kaikkiaan Vaikka viime aikoina keskeinen ongelma työmarkkinoilla on ollut heikko työvoiman kysyntä ja sen elpymistä joudutaan vielä odottamaan, on myös työvoiman tarjonnasta pidettävä huolta, ettei siitä muodostu pullonkaulatekijää talouskasvun vauhdittuessa. Työn vastaanottamisen kannustimet ja velvoittavuus ovat tässä keskeisessä roolissa. Julkinen työnvälitys luo edellytyksiä työmarkkinoiden toimivuudelle ja vaikuttaa oleellisesti työmarkkinoiden kohtaantoon. Tehokas työnvälitystoiminta on edellytys sille, että työttömät työnhakijat ja avoimet työpaikat löytävät toisensa, niin alueellisesti kuin ammatillisestikin, eivätkä työttömyysjaksot veny tarpeettoman pitkiksi. Työnvälityksen tehostaminen on siis suhdannetilanteesta riippumatta tärkeää. Mitä paremmin työmarkkinat toimivat sitä pienempi on rakenteellinen työttömyys. Aktiivisella työvoimapolitiikalla voidaan vaikuttaa kohtaantoon seuraavien kanavien kautta: työnhakijoiden taitoja parantavan ja ylläpitävän koulutuksen tai palvelun kautta, työtarjousten lisäämisen ja kohdentumisen kautta, työn vastaanottamiseen liittyvän velvoittavuuden kautta sekä työnvälitysteknologian parantamisen kautta, erityisesti sähköistä järjestelmää hyödyntämällä. 4.2 Julkisen työnvälityksen toimintaympäristö muutoksessa Muutostekijöitä työvoiman kysynnän näkökulmasta 3 Työn kysynnän rakenteet ovat muutoksessa ja muutos haastaa julkisen työnvälityksen uudistumaan. Mm. seuraavia yleisiä muutostrendejä voidaan tunnistaa: Yritysten työvoiman tarpeet ovat monipuolistuneet ja monimuotoistuneet sekä tehtäväprofiilien että osaamisprofiilien osalta. Digitaalinen ja teknologinen kehitys sekä globaalit arvoketjut muuttavat ammatteja ja tehtäviä. Työn luonne on muuttunut ja ammatit ovat laaja-alaistuneet (moniosaaminen, yhdistelmäosaamiset jne) Työvoiman tarpeiden muutokset ja syklit ovat nopeutuneet 3 Muutostekijöitä lisää mm. Katsaus työn tulevaisuuteen, Työ- ja elinkeinoministeriön julkaisuja 30/2014.
 10 10 (25) Työvoiman hankinnassa (sekä työnantajat että työnhakijat) käytetään samanaikaisesti monia eri kanavia Työvoiman käytön joustavuusvaatimus on lisääntynyt (mm. osa-aikatyö, määräaikainen työ, vuokratyö). Perinteisten muodollisten kvalifikaatioiden lisäksi työntekijöiltä vaadittavat kvalifikaatiot painottuvat enenevässä määrin henkilökohtaisiin ominaisuuksiin, taitotekijöihin erityisosaamiseen ja erilaisten osaamisten yhdistelmiin Yrittäjyyden ja palkkatyön välimaastossa tapahtuneen työn osuus ja muut itsensä työllistämisen ja oman osaamisen tai työpanoksen myynnin muodot ovat lisääntyneet (yrittäjätyöpaikat, välittömät paikat etc.) Osaamis- ja työvoiman tarpeiden ennakointi on vaikeutunut Muutostekijöitä työvoiman tarjonnan näkökulmasta Myös työvoiman tarjonnan tekijät ovat muutoksessa ja luovat uudistumispaineen julkiselle työnvälitykselle: Työmarkkinoiden erityisryhmien 4 (nuoret, ikääntyvät, maahanmuuttajat, pitkäaikaistyöttömät, osatyökykyiset) määrä on kasvussa ja yksilölliset palvelutarpeet aiheuttavat haasteita julkiselle työnvälitykselle. Työmarkkinatilanne on heikentynyt eniten parhaassa työiässä olevilla ja riskinä on, että osa näistä työllisistä syrjäytyy pysyvästi työmarkkinoilta. Myös korkeasti koulutettujen ja ikääntyvien (pitkäaikaistyöttömyys, uudelleentyöllistyminen) työmarkkinatilanne on heikentymässä ja julkisen työnvälityksen pitäisi pystyä reagoimaan tilanteeseen. Myös työnhakijat, erityisesti nuoret hakevat entistä useammin joustavia ja uusia työnteon muotoja (esim. vuokratyö 5 ). Työn arvopohjaisuus ja eettisyys sekä työn ja harrastuksen yhdistyminen ovat nuorille yhä tärkeämpiä tekijöitä. Osaamisen ylläpitäminen ja kehittäminen hankaloituu työn sisältöjen ja teknologian muutosvauhdin kiihtyessä. Samalla koulutusjärjestelmältä edellytetään aikaisempaa parempaa joustavuutta. Työn ja työnteon tulevaisuuden tarkastelut piirtävät kuvaa toimintaympäristöstä, jossa työpaikan epävarmuudesta, työpaikan vaihtamisesta ja työn ja työttömyyden vuorottelusta on tulossa normaali tila. Edellä kuvattu toimintaympäristö haastaa julkisen työnvälityksen perinteisillä menetelmillä ja prosessilähtöisillä toimintatavoilla (yksittäistä) matching-tehtävää on vaikeaa laadukkaasti ja tehokkaasti hoitaa. Työnvälityksen nykyinen prosessi on rakentunut palvelemaan selvästi nykyistä stabiilimpia ja ennustettavampia työmarkkinoita. Edellä kuvatut työvoiman kysynnän rakenteen muutokset haastavat etenkin julkisen työnvälityksen prosessi- ja tuotekeskeisen (työkalupakki) organisoitumistavan jalostumaan kohti aitio asiakaskeskeisyyttä. Työnantajien ja yritysten tarpeiden ja rekrytointikäyttäytymisen nopeasti muuttuessa on niiden tuntemus jäänyt julkiselta työnvälitykseltä jossain määrin ohueksi. Samoin yhteydet tiettyjen (toimi-)alojen työnantajiin ovat vähäisiä, vaikka saman alan hakijoita on runsaasti työnhakijoina. Työnhakijoiden ja työnantajien/avoimien paikkojen kohtaamisten tukeminen on hankalaa. 4 Aiheesta lisää mm. Onko työmarkkinoilla tilaa kaikille, Työ- ja elinkeinoministeriön julkaisuja 22/ Tutkimustulos HPL:n teettämästä Vuokratyöntekijätutkimuksesta Vastaajista 39 prosenttia kertoi tekevänsä vuokratyötä, koska voi itse valita työajan ja -paikan ja 28 prosenttia, koska haluaa nähdä erilaisia työpaikkoja ja saada monipuolista työkokemusta. Vastaavat luvut vuonna 2007 tehdyssä vuokratyöntekijätutkimuksessa olivat 32 % ja 26 %, joka kertoo siitä, että toiveet työn joustavuudesta ovat työntekijöiden parissa kasvaneet. Vuoden 2014 tutkimukseen vastasi 5552 vuokratyöntekijää, joista 44 prosenttia oli alle 25-vuotiaita. Tutkimuksen teki Promenade Research Oy
 11 11 (25) Erityiseksi haasteeksi nousee se, miten julkisen työnvälitys kykenee toimimaan tilanteessa, jossa mahdollisesti kiihtyvällä tahdilla heikosti tuottavista tai lopettaneista yrityksistä työttömäksi jääneitä työntekijöitä pyritään työllistämään uusiin entistä tuottavampiin ja osaamiskvalifikaatioiltaan entistä vaativampiin työtehtäviin. Tästä näkökulmasta voidaan tunnistaa, että julkisessa työnvälityksessä ennakoivalla (esimerkiksi irtisanomistilanteet) työstä työhön -toiminnalla on jatkossa entistä keskeisempi rooli. Vaikka sähköiset työkalut pystyvät automaation ja skaalautuvuuden johdosta varmasti nostamaan julkisen työnvälityksen tuottavuutta, eivät verkkopalvelut kuitenkaan yksin ratkaise kohtaanto-ongelmaa. Työvoiman kysynnän ja tarjonnan matching-työ edellyttää useissa tapauksissa vahvaa henkilökohtaista palvelua. Henkilökohtaisen ja riittävän varhaisen neuvonnan hyvä vaikuttavuus on myös todennettu useammissa työvoimapalvelujen vaikuttavuustutkimuksissa Julkisen työnvälityksen oikeutuksesta ja roolista Julkisella työnvälityksellä on vahva lainsäädännöllinen ja institutionaalinen perusta. Julkinen maksuton työnvälitys on ILO:n sopimukseen perustuva julkinen peruspalvelu. Sopimuksen ratifioineet maat ovat sitoutuneet tarjoamaan työnvälityspalveluja maksutta. Työnvälitys on suomalaisessa lainsäädännössä määritelty keskeiseksi palveluksi työnhakijoille ja työnantajille. Lainsäädännössä on myös määritelty yrityksille ja työnantajille tarjottavat TE-palvelut. Institutionaalisen perustan osalta työttömyysturvan järjestämiseen liittyvät tehtävät ovat keskiössä. Julkisen työnvälityksen oikeutus perustuu lähtökohtaisesti sen tehtävään toimia markkinapuutteiden korjaajana ja edellytysten luojana työmarkkinoiden toimivuudelle. Julkiset rekrytointipalvelut sekä TEpalvelut eivät saa vääristää kilpailua ja niiden tulisi olla yhteismitallisesti kaikkien saatavilla. Julkisen työnvälityksen yhteiskunnallinen ja kansantaloudellinen perusta on kirkas. Yhteiskunnallisen tuoton ja kustannusten näkökulmasta työmarkkinoilla tarvitaan välittävää toimintoa, jolla voidaan nopeuttaa osaavan työvoiman löytymistä. Työvoimapolitiikka ylläpitää ja edistää kohtaantoa reaktiivisesti ja proaktiivisesti. Työllisyyden hoidon näkökulmasta työnvälityksellä vaikutetaan työttömyysjaksojen lyhentämisen kautta työttömyyden alentamiseen. Myös yhteiskunnallinen moniarvoisuus ja neutraliteetti määrittävät julkisen työnvälityksen roolia. Palvelut tulee olla tasapuolisesti ja yhdenmukaisesti kaikkien asiakkaiden saatavilla. Vaikka julkisen työnvälityksen oikeutus ja rooli yleisellä tasolla ovat kirkkaita, voidaan myös todeta, että aseman tarkempi määrittely (ja esim. kehittämistarpeiden jäsentäminen sen kautta) on haasteellista. Lainsäädäntö ei varsinaisesti määritä julkisen työnvälityksen palvelutasoa tai -laatua. Kehittämisen visio tai tahtotila on jossain määrin epäselvä, eivätkö toiminnan ydin ja reunaehdot ole kaikilta osin selviä. 4.4 Julkisen työnvälityksen vahvuudet ja haasteet suhteessa kumppaneihin Julkisen työnvälityksen keskeisiksi vahvuusalueiksi voidaan tunnistaa ainakin: 1) merkittävä osaamis- ja asiantuntijapanos (työmarkkinat, toimijat, asiakkuudet), 2) palvelun laaja-alaisuus ja kattavuus (palveluvalikoima työnhakijoille, työnantajille ja yrityksille; palveluverkko; työnantaja- ja työmarkkinakontaktit), 3) yhteiskunnallinen neutraali ja moniarvoinen asema työvoiman kysynnän ja tarjonnan kohtauspaikkana sekä 4) kansallinen (ja osin kansainvälinen) tehtävä alueellisen ja ammatillisen liikkuvuuden edistämisessä. Valtakunnallinen palvelujärjestelmä rakentuu näiden tekijöiden varaan ja myös sen kehittämisen nähdään lähtevän tästä perustasta. Valtakunnallisen, kattavan ja yhdenmukaisen julkisen työnvälityksen keskeiset haasteet kumpuavat juurikin sen perusarvoista toimintaympäristön nopeasti muuttuessa: 1) kattava palveluverkko sekä 6 Esim. Pedersen, Rosholm, Svarer (2012): Experimental evidence on the effects of early meetings and activation ; Vikström, Rosholm, Svarer (2011): The relative efficiency of active labour market policies: evidence from a social experiment and non-parametric methods ; Martin, John P and Grubb, David (2001): What works and for whom: a review of OECD countries' experiences with active labour market policies
 12 12 (25) lisääntyvä, monimuotoistuva ja suhdanneherkkä palvelutarve ovat ongelma resurssikestävyyden näkökulmasta; 2) työmarkkinoiden alueellinen erilaisuus lisää paikallisten joustavien palveluratkaisujen tarvetta ja haastaa näin olleen valtakunnallisen yhdenmukaisuuden ja sitä ylläpitävät prosessit ja toimintatavat; 3) sisäisen (hallinnollinen tehokkuus, tuottavuus) ja ulkoisen (työmarkkinat) toimintaympäristön muutokset haastavat julkisen työnvälityksen fokuksen uudelleenmäärittelyyn. Yksityisen työnvälityksen vahvuudet ja haasteet voidaan jossain määrin nähdä käänteisinä suhteessa julkiseen toimijaan. Toimialaerikoistuminen, markkinamekanismit ja -insentiivit, työnantajien liiketoimintatuntemus, joustavuus, nopeus ja räätälöitävyys sekä selektiivisyyden mahdollisuus ovat yksityisten toimijoiden selkeitä vahvuuksia. Vahvuuksien kääntöpuolina ovat palvelun ja osaamisen kapeaalaisuus, paikallisuus, kustannukset työnantajille sekä toimialan uutuus ja jossain määrin epäyhtenäinen palvelutaso.
 13 13 (25) 5 Visio ja johtopäätökset Nykytilan arvioinnin pohjalta valmisteluryhmä määrittää julkiselle työnvälitykselle seuraavan vision: Julkinen työnvälitys on työvoiman kysyntää ja tarjontaa yhteensovittava palvelu, joka perustuu aitoon asiakaskeskeisyyteen ja vahvaan henkilökohtaiseen asiantuntijapalveluun. Henkilökohtainen asiantuntijapalvelu on aidosti yksilöllistä palvelua, jossa vahvaan työmarkkina- ja elinkeino-osaamiseen yhdistyy ammatillinen neuvonta- ja ohjausosaaminen, asiakkaan tilanteeseen paneutuminen, ohjaus, motivointi ja palveluratkaisun hakeminen. Asiakaskeskeisyys, henkilökohtaisuus ja vuorovaikutus ovat kaikki palvelukanavat läpileikkaavia ohjaavia periaatteita. Tahtotilana on asiakkuuksien hoitoon perustuva palvelumalli, jossa lähtökohtana asiakkaan tilanteen ja palvelutarpeen kokonaisvaltainen hahmottaminen ja ymmärtäminen asiakasymmärrys. Tuote- ja prosessikeskeisyydestä siirrytään asiakaskeskeisyyteen. Asiakkaan palvelu ja työkalut rakennetaan asiakastarpeiden pohjalta ei siten, että asiakas istutetaan valmiiseen prosessiin tai valmiisiin tuotteisiin. Vision mukaisessa palvelumallissa julkisen työnvälityksen järjestämisvastuu ja asiakasvastuu ovat vahvasti TE-toimistolla, mutta palvelujen tuottamisvastuu voi olla jaettu eri toimijoille. Lähtökohtana on TEhallinnon vastuu asiakkuuksista ja niiden hoidosta, julkisen työnvälityksen ydintehtävien resurssien turvaaminen sekä toiminnan tehokkuus ja vaikuttavuus. Henkilökohtaista palvelua tukee julkinen virtuaalinen työnvälityksen kohtaamispaikka, jota voivat käyttää kaikki työmarkkinatoimijat. 5.1 Asiakaskeskeinen palvelumalli Tulevaisuuden julkinen työnvälitys perustuu aidosti asiakaskeskeiselle palvelumallille, jossa yksilölliset palveluratkaisut rakentuvat eri palvelukanavien saumattomalla yhteistoiminnalle ja tuotantoresurssien tarkoituksenmukaiselle yhteiskäytölle. Henkilökohtainen palveluote ja -kokemus ovat läsnä kaikissa palvelukanavissa. Palvelumalli aktivoi julkisen työnvälityksen asiakkaan (työnhakija ja työnantaja) itse työskentelemään oman palvelutarpeensa ratkaisemiseksi. Palveluratkaisua tuetaan vahvalla asiantuntijapanoksella eri toimijoiden taholta. Julkisen työnvälityksen asiantuntemus ja palveluote perustuvat vahvaan elinkeino- ja työmarkkinaosaamiseen sekä välittömiin ja monipuolisiin työnantajakontakteihin Asiakkaan rooli objektista subjektiksi ja aktiiviseksi toimijaksi Asiakaskeskeisessä palvelumallissa asiakkaan tilanne asetetaan palvelutoiminnan keskiöön ja ratkaisut haetaan siihen. Asiakasta kuunnellaan ja annettuihin tietoihin luotetaan. Palveluja tarjotaan asiakkaan palvelutarpeen mukaisesti. Asiakas sisäistää oman roolinsa palvelutapahtumassa ja muokkaa itse omaa palvelukokemustaan. Asiakas on itse aktiivinen toimija palvelutarpeiden tunnistamisessa ja palveluratkaisujen sovittamisessa, omien voimavarojensa mukaisesti. Erityisesti vuorovaikutuksellinen ja asiakkaan palveluprosessia tukeva sähköinen palvelukanava antaa asiakkaalle hyvät puitteet myös itse olla mukana tuottamassa palvelujaan. Asiakas osallistetaan palvelujen luomiseen ja kehittämiseen mm. aktiivisen palautejärjestelmän avulla. Asiakkaan tilannetta ja palvelun etenemistä seurataan sähköisillä työkaluilla reaaliaikaisesti sekä asiakkaan itsensä että asiantuntijan toimesta Monikanavaisuudesta kaikkikanavaisuuteen Asiakaskeskeisessä palvelumallissa eri palvelukanavat sulautuvat saumattomasti yhteen ja keskustelevat keskenään. Asiakkuuden käynnistyessä sähköisessä palvelukanavassa siirtymä kasvokkain tapahtuvaan palveluun on luonteva ja asiakas-/palvelutieto seuraa mukana. 7 Vaikuttavuustutkimukset osoittavat, että työnhakijoita neuvovien asiantuntijoiden omat suorat työnantajakontaktit parantavat työnvälityksen vaikuttavuutta (työllistymisen todennäköisyys). Behncke, Frölich & Lechner (2007): Public Employment Services and Employers: How Important are Networks with Firms? Forschungsinstitut zur Zukunft der Arbeit Institute for the Study of Labor August 2007
 14 14 (25) Kaikkikanavaiseen palvelumalliin edetään monikanavaisuutta asteittain kehittäen. Ensin tulee varmistaa se, että TE-palveluissa ja julkisessa työnvälityksessä toimitaan aidosti monikanavaisesti: verkko-, puhelinja käyntiasiointi muodostavat asiakkaalle selkeän ja helppokäyttöisen palvelukokonaisuuden. Asiakkaan palvelutarve ohjaa ja määrittelee palvelukanavien käyttöä. Asiakasta koskevan tieto liikkuu sujuvasti näiden kanavien välillä. On myös varmistettava se, että asiakas pystyy toimimaan omatoimisesti verkkoasiakkuuden aikana. Tähän tarvitaan yhteensopivia, eri rajapinnat ylittäviä sähköisiä työvälineitä. TE-palvelujen sähköisten palvelujen kehittämisellä on pitkät perinteet (vuodesta 1992 lähtien). Lähtökohtana on palvelukokonaisuus, eli miten sähköiset palvelut täydentävät ja hyödyntävät henkilökohtaista palvelua ja päinvastoin. Kehittämistyön painopiste on asiakaspalvelun kehittämisessä henkilökohtaisuutta ja sähköisiä mahdollisuuksia hyödyntäen ei siis yksin sähköisten palvelujen tai yksin henkilökohtaisen palvelun kehittämisessä. Monikanavaisen palvelumallin lähtökohtana on, että TEtoimistojen palvelujen kehittäminen rakentuu selkeästi eri palvelukanavien vahvuuksien hyödyntämiselle siten, että verkkopalvelu, puhelinpalvelu ja käyntiasiointipalvelu muodostavat toimivan, tehokkaan ja asiakkaan palvelutarpeen mukaisen tavan tarjota palvelua. 5.2 Julkisen työnvälityksen tuotantorakenne 8 Tuotannon lähtökohtana ovat kokonaisresurssien optimointi asiakastarpeiden, tuottavuuden ja vaikuttavuuden viitekehyksessä. Asiakaskeskeisen tuotantorakenteen resursseina toimivat 1) asiakkaan oma panos erityisesti sähköisen palvelukanavan kautta, 2) TE-toimiston vahva asiantuntijapanos, 3) kumppanuuksien kautta tuleva asiantuntijapanos sekä 4) ostopalvelun kautta välittyvä täydentävä asiantuntija (ks. kuva 3). Palvelumalli yhdistää tuotantoresursseja asiakkuuksien hoitoon tarkoituksenmukaisesti julkisen työnvälityksen työnantaja-asiakkuuksia hoidetaan pääasiassa sähköisen palvelukanavan kautta, työnhakija-asiakkuuksien hoidossa palveluratkaisu syntyy useamman tuotantoresurssin yhteiskäytöstä Julkisen työnvälityksen sisäisen (tehokkuus- ja tuottavuusvaateet) ja ulkoisen (tehtäväkentän vaikeutuminen työmarkkinoiden, tehtävä- ja osaamiskvalifikaatioiden monimutkaistuminen) toimintaympäristön muuttuessa palvelun tuottamistapoja tulee monipuolistaa. TE-toimiston avainresurssit tulee kohdentaa sen vahvuuksien mukaisesti julkisen työnvälityksen ydintoimintoihin. Julkisen työnvälityksen kokonaisresurssien tarkoituksenmukainen kohdentaminen edellyttää i) tuotantoresurssien kokonaisuuden tunnistamista ja määrittämistä (tuotantostrategia), ii) resurssikohtaisten suunnitelmien laatimista ja toimeenpanoa (kumppanuusstrategia, ostopalvelustrategia ym.) sekä iii) tuotantoresurssien johtamiskulttuurin ja -mallin käyttöönottoa. 8 Tuotantorakenteella tarkoitetaan julkisen työnvälityksen tehtävien toteuttamiseksi käytössä olevien voimavarojen (resurssien) kokonaisuutta. Palvelumalli ohjaa näitä voimavaroja asiakkaiden palveluun tarkoituksenmukaisella tavalla.
 15 15 (25) Kuva 3. Julkisen työnvälityksen tuotantorakenne Tuotantoresurssien johtaminen ja TE-toimiston oma rooli tuotannossa Uudessa tuotantorakenteessa TE-toimiston palvelun tuottajaroolin rinnalle rakentuu uusi rooli, joka edellyttää uutta osaamista. Tulevaisuudessa TE-toimistolta edellytetään entistä vahvempaa palvelujen tuottamisrakenteiden ja -verkostojen koordinoijan, orkestroijan tai ohjaajan roolia. Uudessa roolissa korostuu kyvykkyys kytkeä ja aktivoida eri toimijoita ja palvelukanavia yhteiseen päämäärään. Julkisen työnvälityksen arvoverkossa toimijat tuottavat vahvuuksiensa perusteella lisäarvoa asiakkuuksiin ja saavat itse lisäarvoa verkostoon kuulumisesta. Toiminnan vaikuttavuus työmarkkinoiden toimivuus syntyy verkoston yhteistoiminnan tuloksena. Tarkastelun fokus (ml. johtaminen ja mittaaminen) siirtyy yksittäisten toimijan tuotoksista kokonaisvaikuttavuuteen. TE-toimiston itse tuottamien tehtävien ja palvelujen määrittämisen lähtökohtana ovat arvioidut julkisen työnvälityksen vahvuudet, vaikuttavuus, viranomaisvelvoitteet (esim. työttömyysturvaan liittyen) sekä selkeä vastuunotto asiakkuuksien hoitamisesta. Tämän arvion perusteella TE-toimiston omaan tuotantoon sopiviksi palvelutehtäviksi voidaan tunnistaa esimerkiksi asiakkaiden palvelutarpeiden määrittämiseen liittyvät perusprosessit, asiakas- ja palveluohjaus, asiantuntijamätsäys suoraviivaisten/yksinkertaisten tehtävä- ja osaamiskvalifikaatioiden toimialoilla sekä proaktiivinen ennakoiva toiminta muutosturva, rakennemuutokset. Palvelun tuottavuuden ja vaikuttavuuden näkökulmasta muiden
 16 16 (25) tehtäväkokonaisuuksien hoitamisessa saattaa olla tarkoituksenmukaista hakea ensisijaisesti ratkaisuja kumppanuuksista, ostopalveluista, sähköistämisestä sekä ulkoistamisesta 9 (tukipalvelut, rutiinit) Kumppanuuksien strateginen hyödyntäminen Kumppanuudet ja TE-toimiston omaa palvelutuotantoa täydentävät ostopalvelut on tarkoituksenmukaista kohdentaa tehtäväalueille, joilla arvioidaan olevan suuri merkitys työnvälityksen vaikuttavuuden kannalta ja samalla suuri tehostamistarve ja kehityspotentiaali. Valmisteluryhmä on tarkastellut tällaisia alueita sekä prosessuaalisesta näkökulmasta (esim. työttömyyden kesto) että ammattiryhmien näkökulmasta. Prosessitarkastelussa huomio kiinnittyy palveluintensiteettiin heti työttömyyden alussa sekä tutkimuksilla ja tilastoilla todennetuissa kriittisissä taitekohdissa (mm. 3 kk ja 12 kk). Palveluintensiteetin nostaminen kumppanuuksien ja täydentävien ostopalvelujen avulla näissä kohdissa voisi parantaa vaikuttavuutta. Kustannusvaikuttavuuden näkökulmasta yhteistyöhön perustuvat kumppanuusmallit ovat ostopalveluja tarkoituksenmukaisempia työttömyyden alkuvaiheessa. Kansainvälisen vertaisarvioinnin kokemukset tukevat varhaisen palveluintensiteetin merkitystä ja strategiaa vertailumaissa (ks. alla). Case early intervention : Kansainvälisessä vertaisarvioinnissa nousee esiin, että eri maat suhtautuvat eri tavoin varhaiseen palveluun ja henkilökohtaiseen kasvokkain tapahtuvaan palveluun. Esim. Iso-Britannia, Sveitsi ja Saksa ovat tutkimuksissaan ja strategioissaan päätyneet painottamaan varhaista kasvokkain tapahtuvaa palvelua. Iso-Britanniassa asiakkuus käynnistyy vahvalla intensiteetillä: viiden ensimmäisen päivän aikana mm. järjestetään kaikille työnhakijoille sähköpostiosoite, hoidetaan CV kuntoon ja luodaan hakijaprofiili mätsäysjärjestelmään, jonka kautta työpaikkaehdotuksia alkaa tulla heti. Hollanti on puolestaan rankkojen resurssileikkausten johdosta joutunut omaksumaan erilaisen palvelustrategian: 90 % asiakkuuksista hoidetaan verkkopalveluna ja ensimmäiseen kolmeen kuukauteen ei ole mahdollisuutta kasvokkain tapahtuvaan palveluun. On toki huomioitava, että Hollanti on onnistunut rakentamaan henkilökohtaisen palveluotteen sähköiseen palvelukanavaan ja panostaa kovasti verkkopalvelun ja kasvokkain tapahtuvan palvelun integrointiin ( blended services ). Myös ammattialakohtaisessa tarkastelussa voidaan tilasto- ja empiirisen tarkastelun perusteella tunnistaa aloja, jotka ovat julkiselle työnvälitykselle haasteellisia nykyisessä tuotantorakenteessa. Työnvälityksen haasteellisuus näillä aloilla johtuu tulkinnan mukaan pääasiassa muista syistä kuin perinteisestä kohtaanto-ongelmasta, ja siksi aloja voidaan tarkastella haastetyypeittäin : i) rakennemuutosalat (mm. insinöörit, toimittajat, ohjelmistokehittäjät), ii) julkisen työnvälityksen kysyntävajealat (mm. arkkitehdit, kemistit, biologit, asianajajat, tutkijat, johtajat, ict-erityisasiantuntijat, mainosalan asiantuntijat) ja iii) uusia työn muotoja käsittävät alat (mm. viestintätyö, taide- ja viihdeala, asiantuntijatyö). Rakennemuutosaloilla ammatti- ja toimialaliittojen kanssa tehtävä kumppanuuspohjainen yhteistyö sekä työllistymistä tukevat henkilökohtaiset valmennukset ja tukevat palvelut ostopalveluina voisivat parantaa vaikuttavuutta. Kysyntävajealoilla työnhakijoita voidaan tukea luomaan työnantajakontakteja vahvistamalla kumppanuuspohjaista yhteistyötä esim. toimialaliittojen kanssa. Uusia työn muotoja soveltavilla aloilla on tarkoituksenmukaista täydentää TE-toimiston asiantuntemusta kohdennetuilla ostopalveluilla ja projektitoiminnalla (esim. yrittäjyys, osuuskunnat) ja erilaisiin verkostoihin kytkeytymällä. Kansainvälinen vertaisarviointi nostaa esiin julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön potentiaalisena kehittämiskohteena, jolla olisi saavutettavissa lisäarvoa myös julkiseen työnvälitykseen. Useat vertailumaat toteuttavat sekä strategista että operatiivista kumppanuusyhteistyötä systemaattisesti. Julkisen ja yksityisen työnvälityksen yhteistyö on viety pisimmälle Hollannissa (ks. alla). Case Hollanti PPC-malli: Hollannin työhallinnolla on julkisen ja yksityisen työnvälityksen kansallinen yhteistyöstrategia. Henkilöstöpalveluala on tunnustettu ja arvostettu työnantajasektori ja työnvälittäjä. Työhallinnon ja alan välisellä sopimuksella yhteistyölle on rakennettu konkreettinen sisältö, lisäarvo ja 9 Valmisteluryhmä ei työssään käsitellyt seikkaperäisesti ulkoistettavia tuki- ja rutiinitehtäviä, mutta tunnisti joitakin potentiaalisia kokonaisuuksia. 10 Kappaleessa mainittu työnjako TE-toimiston oman tuotannon ja ulkoisen tuotannon työnjaosta on esimerkinomainen eikä pyri olemaa missään määrin poissulkeva.
 17 17 (25) systemaattisuus sekä nostettu sen profiili korkealle. Työhallinto ja henkilöstöpalvelualan yhteistyö on monimuotoista ja toimijat ovat luoneet yhteisen imagon ja profiilin. Valmisteluryhmä on arviointitehtävässään käsitellyt pääasiassa kumppanuusrajapintaa suhteessa henkilöstöpalvelualaan. Julkinen työnvälitys on tehnyt pitkään yhteistyötä Henkilöstöpalveluyritysten Liiton (HPL) ja henkilöstöpalveluyritysten kanssa. Yhteistyötä on tehty paikallistasolla mm. yksittäisten palvelujen hankinnassa, yhteisissä rekrytointitilaisuuksissa ja työpaikkailmoittelussa. Yhteistyössä ja suhtautumisessa henkilöstöpalveluyrityksiin on kuitenkin eroja eri ELY-keskusten ja TE-toimistojen välillä. On tarpeen yhtenäistää yhteistyökäytäntöjä sekä nostaa esille paikallistason hyviä käytäntöjä ja panostaa uusien palvelumuotojen kehitystyöhön. HPL-kumppanuuden konkretisointi ja systematisointi on tarkoituksenmukaista käynnistää paitsi paikallistason pilottien kautta, niin myös keskushallintotason ja alan välisenä yhteistyöjulistuksena. Julkisen ja yksityisen työnvälityksen yhteistyöstrategia ja siihen kytkeytyvä aiesopimus tms. määrittäisi yhteisen tahtotilan ja antaisi esimerkkejä yhteistyön muodoista. Lisäksi se osoittaisi sekä omalle hallinnolle että ulkopuolelle, että henkilöstöpalvelualalla on tunnistettu ja tunnustettu rooli työnantajana ja työnvälittäjänä. Tunnistaminen ja tunnustaminen toimisi arvo-/asenneilmaston muokkaajana ja loisi suotuisan maaperän uusien yhteistyömuotojen kasvamiselle. Muita työnvälityksen strategisia kumppanuuksia ovat yksityiset työnvälitystoimijat, ammatti- ja toimialaliittojen rekrytointipalvelut, korkeakoulujen työelämä- ja urapalvelut sekä Suomen Kuntaliitto ry:n omistama KL-Kuntarekry Oy. Kuntarekry on tärkeä kumppani kuntasektorin työnhakijoiden ja työnantajien rekrytoinnin tuessa sekä työelämätietouden välittämisessä. Ammatti- ja toimialaliittojen kumppanuusyhteistyön tavoitteena on nopeuttaa työnhakijoiden työllistymistä tietyille toimialoille tai ammattiryhmille tarjottavan erikoistuneen palvelun avulla. Julkinen työnvälitys ja TE-toimistojen korkeasti koulutettujen työnvälityksen erikoistuneet yksiköt ovat tehneet aiemmin yhteistyötä korkeakoulujen ja oppilaitosten työelämä- ja urapalvelujen kanssa (mm. toimittu yhteisissä tiloissa). Korkeasti koulutettujen palvelun tehostamiseksi on tärkeää tiivistää oppilaitosyhteistyötä ja rakentaa kumppanuudet eri korkeakoulujen ja oppilaitosten kanssa. Tähän liittyvä ESR-hanke on valmisteilla Palveluhankinnan strateginen hyödyntäminen Kansainvälinen vertaisarviointi osoittaa, että työvoimapalvelujen tulosperusteinen hankinta on vallitseva hankintamalli tarkastelluissa kohdemaissa. Iso-Britannia ja Australia käyttävät mallia hyvin laajasti. Myös Hollanti ja Ranska soveltavat mallia ja Ruotsissa sen käyttö on tasaisesti kasvanut vuodesta 2007 alkaen. Hankintamalli tukee pitkäjänteistä ja yksilöllistä palveluotetta asiakkuuksien hoidossa. Oikein sovellettuna siinä nähdään myös potentiaalia kustannusvaikuttavuuden näkökulmasta. Yli puolet julkisen työvoima- ja yrityspalvelun vuosittaisesta määrärahasta käytetään suoraan palvelutuotantoon joko hankintalainsäädännön mukaisena ostopalveluna tai avustuksina. Hankitun palvelutuotannon volyymi määrärahalla mitattuna on huomattavasti suurempi kuin TE-toimistojen itse tuottaman palvelun volyymi 11. Rakennerahastoresurssien ottaminen mukaan tarkasteluun suurentaa eroa entisestään. Yleisenä havaintona voidaan kuitenkin esittää, että merkittävästä volyymista huolimatta tai siihen suhteutettuna hankittuun palvelutuotantoon kokonaisuutena on kiinnitetty viime vuosina vähemmän huomiota kuin TE-toimiston omaan palvelutuotantoon. Tuotantotavasta riippumatta kaikki palvelu on kuitenkin julkista työvoima- ja yrityspalvelua, jolle voidaan asettaa laatu- ja vaikuttavuustavoitteita, joista julkishallinto viime kädessä vastaa. Palveluhankinnan kehittämis- ja vaikuttavuuspotentiaali voidaan arvioida vähintäänkin kohtalaisen suureksi. Sovelletut hankinta- ja sopimusmallit eivät ole nykyisellään kiinnittäneet riittävästi huomiota palvelujen laatuun, vaikuttavuuteen tai uusiutumiseen. Palveluhankinnan hajautetussa rakenteessa (ELY- 11 Talousarvio 2014: Julkiset työvoima- ja yrityspalvelut 511 M, josta hankittavan palvelutuotannon osuus 278 M (asiantuntija-arvioinnit, kokeilut ja valmennukset, työvoimakoulutus, työllisyyspoliittinen avustus). Työ- ja elinkeinotoimistojen toimintamenot 157 M.
 18 18 (25) keskukset ja TE-toimistot hankintayksikköinä) myös palvelumarkkinat hajautuvat ja ovat staattiset. Palveluhankinnan nykykäytäntöjen voidaan jossain määrin nähdä pikemminkin ylläpitävän palvelujen nykyistä tuottajarakennetta ja totunnaisia palvelusisältöjä kuin edistävän uusiutumista. Tämä asettaa haasteita asiakaslähtöisyyden ja kustannusvaikuttavuuden toteutumiselle. Kehittämis- ja vaikuttavuuspotentiaalin käyttöön saaminen edellyttää palveluhankinnan järjestelmätasoista (kulttuuri, strategia, toimintamalli) läpikäyntiä ja päivittämistä nykypäivään. Kulttuurin tasolla tulee ensinnäkin päästä eroon oman tuotannon ja muun tuotannon välisestä ideologisesta tai asenteellisesta vastakkainasettelusta. Molemmat ovat oikein toteutettuna ja johdettuna hyvää ja laadukasta julkista työvoima- ja yrityspalvelua. Toiseksi, palveluhankinnan profiilia tulee nostaa hallinnon strategioissa ja keskusteluissa, jotta koko henkilöstö ymmärtää sen kriittisen merkityksen ja potentiaalin. Strategian tasolla tarvitaan uudet määrittelyt mm. palveluhankinnan organisoinnin (hankinta, sopimuksenhallinta ym.), hallitun markkinavuoropuhelun ja hallinnon hankintaosaamisen järjestämiseen ja kehittämiseen. Palveluhankinnan strategian tulisi varmistaa ja edistää esim. palvelumarkkinoiden perusperiaatteiden toteutuminen kilpailun kautta tapahtuva laadun ja vaikuttavuuden jalostuminen. Toimintamallien tasolla tulisi enenevässä määrin siirtyä käyttämään hankintamalleja, jotka edistävät uusien palveluinnovaatioiden syntymistä. Näissä malleissa palvelun tilaaja tai hankintayksikkö ei kuvaa hankittavan palvelun sisältöä yksityiskohtaisesti, vaan se jätetään palveluntarjoajan tehtäväksi. Vastaavasti sopimusmalleissa korostetaan palvelun tuloksellisuutta palvelusta maksetaan pääasiassa tulosten perusteella. 5.3 Digitaalinen työnvälitys kohti työnvälityksen yhteistä virtuaalista kohtaamispaikkaa Rekrytoinnin ja työnvälityksen kanavien fragmentaatiokehitys on tunnistettu riski työvoiman kysynnän ja tarjonnan kohtaamiselle. Erilliset ja itsenäiset kanavat hajauttavat työnantajien, työpaikkailmoitusten, työnhakijoiden kriittisen massan ja vaikeuttavat tuloksekkaiden kohtaamisten aikaansaamista. Osaamisprofiilien ja tehtäväprofiilien yhteensaattaminen ja yhteensovittaminen on vaikuttavimmin toteutettavissa avoimessa systeemissä ja mahdollisimman kattavalla volyymillä. Modernissa työnvälityksessä kriittistä on työnvälitystiedon avoimuus ja laadukkuus sekä tiedonvälittymisen nopeus. Työnhakijoiden (osaamisprofiilien) ja työpaikkojen (tehtäväprofiilien) nopeat ja osuvat kohtaamiset ovat kriittinen menestystekijä. Viranomaisen tehtävänä on järjestää kohtaamisille suotuisat puitteet ja mahdollisuudet alustat, erityisesti virtuaaliset. Tärkeintä mallissa on dynamiikka, joka syntyy kriittisestä massasta työnhakijoita, työnantajia ja aktiivisia työnvälitystoimijoita. Tieto on avointa ja tulos syntyy yhteisen tekemisen kautta. Työnhakijoiden/osaamisprofiilien ja työnantajien/tehtäväprofiilien kohtaamiset ovat ratkaisevassa asemassa. Valmisteluryhmä on em. tarve- ja periaatepohjalta määrittänyt tulevaisuuden visiota työmarkkinatoimijoiden yhteiseksi työnvälityksen virtuaaliseksi kohtaamispaikaksi. Vision määrittämisessä on kuultu kokemuksia Saksassa käytössä olevasta sähköisen työmarkkinapaikan mallista. 12 Työnvälityksen virtuaalinen kohtaamispaikka kokoaa yhteen mm. työnhakijat, työnantajat, yritykset, yksityiset palveluntuottajat ja strategiset kumppanit sekä eri työnvälitystoimijoiden sähköiset työnvälityskanavat. Keskiössä ovat työnhakijoiden osaamisen ja työnantajien osaamisvaatimusten kohtaamiset. Älykäs automatiikka sovittaa yhteen tehtävävaatimukset ja hakijoiden osaamisen. Tavoitteena on, että mahdollisimman monet työnhakijat ja työnantajat löytävät toisensa ilman erillistä työnvälittäjää ja järjestelmä tunnistaa tehokkaasti asiantuntija-apua edellyttävät tilanteet. Järjestelmän sisäiset toiminnot profilointi, hakutekijät, ennakointitieto ja automatiikka tuottavat käyttäjille suosituksia ja ohjaavat palveluprosessia. Toimintatapa on asiakas- ja käyttäjäkeskeistä ja toiminta perustuu työnvälitystiedon avoimuuteen ja tiedonvälittämisen nopeuteen. Toiminnan hyötyjä olisivat mm. työvoiman kysynnän ja tarjonnan parempi 12 Saksan kokemuksia valmisteluryhmälle on osaltaan välittänyt Accenture Oy, joka on toiminut Saksan hallinnon kumppanina mallia rakennettaessa ja kehitettäessä.
 19 19 (25) kohtaaminen, työmarkkinoiden läpinäkyvyyden lisääntyminen ja avointen työpaikkojen sekä työstä työhön siirtyvien asiakkaiden määrän lisääntyminen. Mallin keskeiset elementit case Saksan sähköinen työmarkkinapaikka Kuvaus: Case Saksan sähköinen työmarkkinapaikka: 13 Saksan sähköisen työmarkkinapaikan (Virtual Labour Market VLM) kehitysprojekti toteutettiin Alkuperäisenä tarkoituksena oli arvioida ja tehostaa sisäisiä ict-prosesseja, mutta tavoiteasetanta laajeni hankkeen kytkeytyessä samanaikaisesti käynnissä olleeseen kokonaisvaltaiseen työmarkkinareformiin Saksassa. Hankkeen tavoitteina oli: 1) rakentaa älykäs työnhaun menetelmä työnantajien ja työnhakijoiden tarpeisiin, 2) yhdistää erilliset tietovarannot yhteen, 3) kehittää tehokas apuväline työvoimaneuvojille ja 4) kehittää sisäisiä prosesseja. VLM muodostaa yhteisen alustan kaikille työmarkkinatoimijoille. Se kytkee yhteen julkisen työvoimapalvelun, työnantajat, työnhakijat, valmennus- ja koulutuspalvelujen tuottajat, yksityiset työnvälitystoimijat etc. Alustan tarkoituksena on toimia työkaluna työnhakijoiden osaamisprofiilien ja työpaikkojen tehtäväprofiilien yhteensovittamisessa sekä tukea julkisen työvoimapalvelun asiantuntijoita asiakastiedon hallinnassa ja työllistymissuunnitelmien laadinnassa. VLM koostuu kolmesta keskeisestä elementistä: 1) JobBörse online työpaikkaportaali työnhakijoille ja työnantajille (www.jobboerse.arbeitsagentur.de 14 ), 2) VerBIS julkisen työvoimapalvelujen ydintoimintoja (neuvonta, työnvälitys, työttömyysturva) tukeva sisäinen it-järjestelmä ja 3) JobRobot online hakurobotti, joka kokoaa yhteen työpaikkailmoituksia yritysten www-sivuilta. Potentiaaliset hyödyt eri tahojen näkökulmista: Case Saksan sähköinen työmarkkinapaikka: 15 Sähköinen työmarkkinapaikka mahdollistaa aidon markkina- ja asiakaslähtöisyyden tuodessaan työmarkkinoiden toimijat yhteiselle foorumille, jossa jokaisella on oma tehtävänsä ja vastuunsa yhteisen edun saavuttamiseksi. Toimijat tulevat yhteiselle työmarkkinapaikalle omasta tahdostaan, ilman vastakkainasettelua tai kilpailuasetelmaa. Heidän mukanaan tuoma tieto kerryttää yhteistä tietopääomaa, joka puolestaan palvelee eri tavoin työmarkkinapaikan toimijoita heidän omien päämääriensä saavuttamisessa. Tuomalla nämä toimijat; kansalaiset, työnantajat, julkisen työnvälityksen, koulutuksen tarjoajat, yksityiset rekrytoijat ja työvälityskanavat sekä työmarkkinajärjestöt yhteiselle sähköiselle työmarkkinapaikalle, mahdollistetaan tiedon avoimuus ja sitä kautta myös tarkempi kokonaiskuva työmarkkinoiden toiminnasta. Kansalaiset, niin työttömät työnhakijat kuin työllistetyt, edustavat työntarjontaa. He hyötyvät yhteisestä työmarkkinapaikasta sen tietoa kokoavan luonteen takia. Kun työpaikkailmoitukset eivät ole hajaantuneina eri kanaviin on työnhaku vaivattomampaa ja nopeampaa. Työnantajat, niin julkiset kuin yksityiset organisaatiot, edustavat työn kysyntää. Työpaikkailmoitusten muodossa he tuovat sähköiselle työmarkkinapaikalle tiedon siitä, millaisia taitoja työvoimalta odotetaan nyt ja lähitulevaisuudessa. Tiedon avoimuuden ansiosta työnantajilla on ymmärrys työvoiman osaamisprofiileista. Tämän tiedon pohjalta he pystyvät tekemään omat johtopäätöksensä työntarjonnan laadusta ja määrästä ja tarvittaessa sopeuttamaan omia toimiaan. Kansalaisten osaamisprofiilien kautta julkinen työnvälitys pystyy tuottamaan tarkan näkemyksen siitä, millaisia taitoja työntekijöillä ja -hakijoilla tällä hetkellä on ja mitä taitoja heiltä puuttuu suhteutettuna työn kysyntään. Julkisten työnvälityspalvelujen laatu paranee kun asiantuntijoilla on kokonaisvaltaisempi ja 13 Case study: A Virtual Labour Market Platform for the Public Employment Service in Germany. 19 December : hakijaprofiilia, työpaikkaa, harjoittelupaikkaa 15 Teksti perustuu Accenture Oy:n tuottamaan kuvaukseen työnvälityksen sähköisen markkinapaikan toimintaperiaatteista ja mahdollista hyödyistä Saksan kokemusten valossa.
 20 20 (25) tarkempi kuva niin työmarkkinoiden kysynnästä kuin tarjonnasta. Tämän tiedon pohjalta he pystyvät tekemään luotettavia ennusteita ja tarkkaan harkittuja ratkaisuja. Sähköisen työmarkkinapaikan mukanaan tuoman tiedon läpinäkyvyyden ansiosta koulutusten tarjoajat pystyvät kohdentamaan palveluitaan entistä tehokkaammin. Työvoiman osaamisprofiilien ja työnantajien tehtäväprofiilien välinen osaamiskuilu toimii hyvänä indikaattorina koulutustarpeille. Yksittäisten työnhakijoiden sekä työnantajien tarpeet pystytään huomioimaan tarkasti ja koulutuksia on helpompi räätälöidä ja kohdistaa oikealle kohderyhmälle. Jaetun tiedon ansiosta yhteistyö julkisen työvoimapalvelun ja koulutusten tarjoajien välillä helpottuu ja toteutettujen koulutustoimenpiteiden onnistumista pystytään mittaamaan hyvinkin tarkasti. Myös työmarkkinajärjestöt saavat arvokasta tietoa työmarkkinoiden tilanteesta, minkä pohjalta ne pystyvät tukemaan jäsentensä työllistymistä tarkoituksenmukaisimmalla tavalla. Yksityisten rekrytoijien ja työnhakupalveluiden (esim. Oikotie tai LinkedIn) ensisijainen tavoite on välittää työtä mahdollisimman nopeasti, tehokkaasti ja laadukkaasti. Tuomalla oman liiketoimintansa yhteisen sähköisen työmarkkinapaikan piiriin ne eivät menetä asiakkaitaan, vaan sen sijaan lisäävät omien työpaikkailmoitustensa näkyvyyttä merkittävästi. Sähköinen työmarkkinapaikka kokoaa yhteen niin työnantajien omat ilmoitukset kuin yksityisten rekrytoijien ja työnhakupalveluiden kautta ilmoitetut avoimet työpaikkailmoitukset. Tästä massasta työnhakija pystyy etsimään omaan profiiliinsa sopivia työpaikkoja. Kun työnhakija avaa haussa esiinnousseen työpaikkailmoituksen, siirtää työmarkkinapaikka työnhakijan automaattisesti ilmoituksen alkuperäiseen osoitteeseen. Kokemusten perusteella tämä on lisännyt huomattavasti työnhakupalveluiden kävijämääriä sekä parantanut kävijöiden laatua koska uudet kävijät ovat päätyneet ilmoitukselle yksityiskohtaisen haun kautta. Tällöin he ovat lähtökohtaisesti varteenotettavampia kandidaatteja kuin suoraan työnhakuportaaliin saapuneet, avoimia ilmoituksia selailevat henkilöt. Ennakoivan analytiikan avulla luodaan perusta työvoiman ja työn kysynnän tilastolliselle segmentoinnille. Tilastollisen segmentoinnin kautta saatu tietämys on käytettävissä yli hallinnonrajojen mahdollistaen päätöksenteon, joka on linjassa ja joka palvelee tehokkaasti yhteisten tavoitteiden täyttämistä. Saksassa siirryttiin vuonna 2006 käyttämään yhteistä sähköistä työmarkkinapaikkaa. Tällä hetkellä työmarkkinapaikka yhdistää yli 60 yksityisen työnvälityskanavan työpaikkailmoitukset, kattaen jopa 70 % Saksan avoimista työpaikoista. Sähköisellä työmarkkinapaikalla vierailee päivittäin jopa ihmistä. Saksassa onkin saavutettu merkittäviä hyötyjä muun muassa lyhentyneiden työttömyysjaksojen, kasvaneiden työstä-työhön siirtymien ja julkisten työnvälityspalveluiden parantuneen laadun ja kohdentamisen avulla. Mallin keskeiset hyödyt julkisen työnvälityksen ja työmarkkinoiden näkökulmasta Valmisteluryhmä arvioi, että suomalaiseen toimintaympäristöön sovellettuna edellä kuvatut virtuaalisen kohtaamispaikan toimintaperiaatteet voisivat edistää julkisen työnvälityksen keskeisten prosessitavoitteiden toteutumista ja kehittämishaasteiden ratkaisemista seuraavasti. Työtarjouskäytännön tehostuminen: Työnhakijoiden osaamisprofiilien ja työpaikkojen tehtäväprofiilien suuri volyymi yhteisellä alustalla luo hyvät lähtökohdat vaikuttavalle työn tarjoamiselle. Älykäs mätsäysanalytiikka huolehtii profiilien alustavasti yhteensovittamisesta, jonka jälkeen asiantuntijatyötä edellyttävä työtarjousten tekeminen tehostuu. Työtarjousten osuvuutta voidaan parantaa ja määrää nostaa. Rakennemuutostilanteiden hoitamisen tehostuminen: Yhteinen, avoin työvoiman kysynnän ja tarjonnan alusta luo hyvät puitteet työstä-työhön -siirtymien tukemiselle rakennemuutostilanteissa. Työnantajat pystyvät tehokkaasti tunnistamaan vapautuvan uuden osaamisen. Työnhakijat puolestaan näkevät, millaista kysyntää työmarkkinoilla (toimialat, työmarkkina-alueet ym.) on heidän osaamiselleen. Työmarkkinoiden dynamiikan tehostuminen: Avoin, yhteinen tietopohja havainnollistaa tehokkaasti työmarkkinoiden ammatillisen ja alueellisen jakautumisen sekä helpottaa liikkuvuutta edistäjien toimintojen kohdentamista. Kattava, avoin, laadukas ja kohdennettu kohtaantotieto itsessään edistää ammatillista ja alueellista liikkuvuutta osaamis- ja tehtäväprofiilien löytäessä tehokkaasti toisensa. Prosessitavoitteiden vaikuttavuuden parantuessa myös julkisen työnvälityksen yhteiskunnallisen vaikuttavuuden voidaan arvioida parantuvan työnvälityksen tehostuessa työttömyysjaksot lyhentyvät ja työpaikat täyttyvät nopeammin.
 Työpolitiikan palvelurakennearviointi: Työpoliittisten palvelujen tuottamistavat heikossa työmarkkinaasemassa olevien palvelukokonaisuus
 30.10.2014 TEM/1165/00.04.03/2013 (TEM036:01/2011) Työpolitiikan palvelurakennearviointi: Työpoliittisten palvelujen tuottamistavat heikossa työmarkkinaasemassa olevien palvelukokonaisuus Muistio TYÖ-
 Julkinen työnvälitys yritysten rekrytointipalveluna 1
 Julkinen työnvälitys yritysten rekrytointipalveluna 1 Mikko Valtakari 2 Jarmo Palm 3 Tuija Groop 4 Osaavan ja yrityksen tarpeisiin sopivan työvoiman saatavuus on monien tutkimusten mukaan keskeinen kilpailukykytekijä


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 19.1.2015
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 16/37
 Vispārējās tiesas 2014. gada 6. novembra rīkojums – ANKO/Komisija
 (Lieta T-64/13) (1)
 (Šķīrējklauzula - Sestā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002 – 2006) - Līgums par Doc@Hand projektu - Avansā izmaksāto summu atmaksa - Vēstule, ar kuru darīts zināms, ka ir izdots paziņojums par parādu - Intereses celt prasību neesamība - Nepieņemamība)
 (2015/C 016/59)
 Tiesvedības valoda – grieķu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis – V. Christianos, advokāts)
 Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – R. Lyal un A. Cordewener, piedaloties S. Drakakakis, advokāts)
 Priekšmets
 Prasība, kas celta atbilstoši LESD 272. pantam un ar ko Vispārējai tiesai tiek lūgts atzīt, pirmkārt, ka prasītājai nav jāatmaksā samaksātās summas, ko Komisija tai samaksājusi saskaņā ar projektu Doc@Hand, kas noslēgts Sestās pamatprogrammas pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (2002–2006) ietvaros, un, otrkārt, ka prasītājai nav jāmaksā zaudējumu atlīdzība Komisijai saistībā ar šo pašu projektu
 Rezolutīvā daļa:
 1)
 prasību noraidīt kā nepieņemamu;
 2)
 ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
 (1) OV C 86, 23.3.3013.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0113(02)
 Avtal genom skriftväxling mellan europeiska gemenskapen och republiken Indien om garantipriser för rörsocker för leveransperioden 1999/2000
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 010 , 13/01/2001 s. 0054 - 0055
 Avtalgenom skriftväxling mellan europeiska gemenskapen och republiken Indien om garantipriser för rörsocker för leveransperioden 1999/2000A. Skrivelse nr 1Bryssel, den 13 november 2000Företrädarna för Indien och kommissionen, på Europeiska gemenskapens vägnar, har inom ramen för de förhandlingar som avses i artikel 5.4 i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Republiken Indien kommit överens om följande:För leveransperioden 1 juli 1999-30 juni 2000 skall, såvitt avser intervention i enlighet med artikel 6 i avtalet, de garantipriser som avses i artikel 5.4 i avtalet vara följande, nämligena) för råsocker: 52,37 EUR per 100 kg,b) för vitsocker: 64,65 EUR per 100 kg.Dessa priser skall avse socker av standardkvalitet enligt gemenskapslagstiftningens definition, i opackat skick, cif, fritt gemenskapens europeiska hamnar. Införandet av dessa priser påverkar inte på något sätt de avtalsslutande parternas respektive ståndpunkter när det gäller principerna för fastställande av garantipriserna.Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta mottagandet av denna skrivelse och det förhållandet att denna skrivelse och Ert svar utgör ett avtal mellan Er regering och gemenskapen.Med utmärkt högaktningPå Europeiska unionens råds vägnar>PIC FILE= "L_2001010SV.005402.EPS">B. Skrivelse nr 2Bryssel, den 13 november 2000Jag har äran att bekräfta att jag har mottagit Er idag daterade skrivelse med följande lydelse:"Företrädarna för Indien och kommissionen, på Europeiska gemenskapens vägnar, har inom ramen för de förhandlingar som avses i artikel 5.4 i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Republiken Indien kommit överens om följande:För leveransperioden 1 juli 1999-30 juni 2000 skall, såvitt avser intervention i enlighet med artikel 6 i avtalet, de garantipriser som avses i artikel 5.4 i avtalet vara följande, nämligena) för råsocker: 52,37 EUR per 100 kg,b) för vitsocker: 64,65 EUR per 100 kg.Dessa priser skall avse socker av standardkvalitet enligt gemenskapslagstiftningens definition, i opackat skick, cif, fritt gemenskapens europeiska hamnar. Införandet av dessa priser påverkar inte på något sätt de avtalsslutande parternas respektive ståndpunkter när det gäller principerna för fastställande av garantipriserna.Jag vore tacksam om Ni ville bekräfta mottagandet av denna skrivelse och det förhållandet att denna skrivelse och Ert svar utgör ett avtal mellan Er regering och gemenskapen."Jag har äran att bekräfta att min regering är införstådd med vad som ovan anförs.Med utmärkt högaktningPå Republiken Indiens regerings vägnar>PIC FILE= "L_2001010SV.005501.EPS">


text:
 25 . 2. 74 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L .53 / 11
 AFTALE
 mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og kejserdømmet Etiopien vedrørende
 levering af blød hvede som fødevarehjælp
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
 på den ene side,
 REGERINGEN FOR KEJSERDØMMET ETIOPIEN
 på den ene side,
 HAR VEDTAGET at indgå denne aftale og har med henblik herpå som befuldmægtigede
 udpeget :
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER :
 REGERINGEN FOR KEJSERDØMMET ETIOPIEN :
 SOM ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER :
 Artikel I port og forsikring af den leverede vare fra losnings
 havnene til bestemmelsesstederne .
 Inden for rammerne af fødevarehjælpeprogrammet
 for korn for året 1972/ 1973 leverer Det europæiske
 økonomiske Fællesskab, herefter benævnt » Fælles Artikel V
 skabet «, som gave til kejserdømmet Etiopien , heref
 ter benævnt » bestemmelseslandet « en mængde på Bestemmelseslandet forpligter sig til at anvende den
 5 000 tons blød hvede . som fødevarejælp modtagne vare som forbrugs
 vare, og til gratis at uddele den til de nødlidende
 Artikel II befolkningsgrupper.
 Leverancerne foretages cif bestemmelseslandets losse Artikel VI
 havne i nye jutesække med en nettovægt på hver
 50 kg. De kontraherende parter forpligter sig til at gennem
 føre denne aftale, således at produktionens og den
 Artikel III internationale handels normale struktur ikke berøres .
 Med henblik herpå træffer de de nødvendige foran
 Fællesskabets og bestemmelseslandets forpligtelser staltninger for at sikre, at leverancerne som fødeva
 og ansvar, navnlig vedrørende levering og overta rehjælp ikke erstatter, men supplerer de handelstrans
 gelse, defineres i bilaget, som er en integrerende del aktioner, der med rimelighed kunne forventes i
 af denne aftale . mangel af sådanne leverancer.
 Artikel IV Artikel VII
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at træffe alle Bestemmelseslandet træffer alle nødvendige foran
 nødvendige foranstaltninger med henblik på trans staltninger for at forhindre :
 ---pagebreak--- Nr. L 53 / 12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 . 2 . 74
 — genudførsel af den vare, der er modtaget som kvalitet af den udlossede vare, dato for losnin
 fødevarehjælp, såvel som produkter og biproduk gens afslutning ;
 ter, der stammer derfra ;
 — hver 3 . måned indtil de som hjælp modtagne
 — handelsmæssig og ikke-handelsmæssig udførsel i mængder er fuldstændig opbrugt : distribuerede
 en periode på 6 måneder efter den seneste leve mængder, modtagernes antal og art, distribu
 ring såvel af den lokalt fremstillede vare, som tionssted og -måde .
 måtte være af samme art som den, der er modta
 get som fødevarehjælp, som af de produkter og
 biprodukter, der stammer derfra ; Artikel IX
 Artikel VIII På begæring af en af de kontraherende parter råd
 fører disse sig med hinanden om alle spørgsmål ved
 Bestemmelseslandet forpligter sig til at give Fælles rørende anvendelsen af denne aftale .
 skabet meddelelse om gennemførelsesbetingelserne
 for denne aftale. I dette øjemed giver det Kommis Artikel X
 sionen for De europæiske Fællesskaber følgende op
 lysninger :
 Denne aftale er affattet i to eksemplarer på dansk,
 — senest 30 dage efter losningen af hver ladning : engelsk, fransk, italiensk, nederlandsk og tysk, og
 skibets ankomsttid og -havn, art, mængde og hver af disse tekster har samme gyldighed.
 BILAG
 Bestemmelser fastsat i artikel III i aftalen
 Artikel 1
 Levering har fundet sted, og risikoen overgår fra Fællesskabet til bestemmelseslandet, når
 varerne faktisk overtages i skibets last i lossehavnen .
 Bestemmelseslandet afholder alle omkostninger efter varernes levering, herunder losseomkost
 ninger (såsom omstuvning, ophejsning, modtagelse) samt eventuelle lægterpenge.
 Eventuelle omkostninger for overliggedage eller en eventuel ekspeditionspræmie (dispatch
 nioney) i lossehavnen afholdes af bestemmelseslandet eller kommer dette til gode. Beløbenes
 størrelse og de nærmere retningslinjer, der er fastsat i kontrakten mellem Fællesskabets i
 artikel 5 omhandlede befuldmægtigede og fragtføreren, må på forhånd aftales mellem den
 befuldmægtigede og modtagerlandets i artikel 5 nævnte ladningsmodtager.
 Artikel 2
 Fællesskabet giver så hurtigt som muligt efter ombordbringelsen af varen meddelelse til
 bestemmelseslandet med angivelse af skib, tidspunkt for lastning, varens mængde og kvalitet
 konstateret ved lastningen samt lossehavn .
 Artikel 3
 Fællesskabet giver bestemmelseslandet meddelelse om det forventede tidspunkt for skibets
 ankomst til lossehavnen mindst 10 fulde dage før dette tidspunkt.
 Fællesskabet lader i certepartiet indsætte en klausul, om at kaptajnen er forpligtet til mindst
 tooghalvfjerds timer i forvejen at oplyse bestemmelseslandet om det sandsynlige tidspunkt
 for skibets ankomst til lossehavnen .
 ---pagebreak--- 25 . 2 . 74 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 53 / 13
 Artikel 4
 Ved varernes levering tillades en afvigelse på 5 % eller mindre af den i aftalens artikel I fast
 satte mængde.
 Artikel 5
 Til gennemførelsen af bestemmelserne i dette bilag udpeger Fællesskabet en befuldmægtiget,
 hvis navn og adresse det rettidigt meddeler bestemmelseslandet.
 Bestemmelseslandet udpeger i hver lossehavn en ladningsmodtager, hvis navn og adresse det
 forud for aftalens gennemførelse meddeler Fællesskabet.
 Meddelelse vedrørende undertegnelse af aftalen om levering af fødevarehjælp mellem
 Det europæiske økonomiske Fællesskab og kejserdømmet Etiopien
 Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Etiopien om levering af
 blød hvede som fødevarehjælp, som Rådet har besluttet at indgå den 10 . december
 1973 , er blevet undertegnet i Bruxelles den 20. december 1973 ;
 for Rådet for De europæiske Fællesskaber af Niels Ersbøll, overordentlig og befuld
 mægtiget ambassadør, formand for De faste repræsentanters Komité, samt Hans-Broder
 Krohn, generaldirektør for udvikling og samarbejde i Kommissionen for De euro
 pæiske Fællesskaber ;
 for regeringen for Etiopien af Michael Imru, overordentlig og befuldmægtiget ambas
 sadør, chef for dette lands mission ved EØF.


text:
 31.10.2013
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 291/24
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 N. 67/2013
 del 3 maggio 2013
 che modifica l’allegato II (Regolamentazioni tecniche, norme, prove e certificazioni) dell’accordo SEE
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in seguito denominato «l’accordo SEE», in particolare l’articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Occorre integrare nell’accordo SEE la direttiva 2011/65/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’8 giugno 2011, sulla restrizione dell’uso di determinate sostanze pericolose nelle apparecchiature elettriche ed elettroniche (1).
 (2)
 Occorre integrare nell’accordo SEE la direttiva delegata 2012/50/UE della Commissione, del 10 ottobre 2012, che modifica, adattandolo al progresso tecnico, l’allegato III della direttiva 2011/65/UE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda l’esenzione relativa alle applicazioni contenenti piombo (2).
 (3)
 Occorre integrare nell’accordo SEE la direttiva delegata 2012/51/UE della Commissione, del 10 ottobre 2012, che modifica, adattandolo al progresso tecnico, l’allegato III della direttiva 2011/65/UE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda l’esenzione relativa alle applicazioni contenenti cadmio (3).
 (4)
 La direttiva 2011/65/UE abroga la direttiva 2002/95/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4), che è integrata nell’accordo SEE e deve quindi essere soppressa ai sensi del medesimo.
 (5)
 Occorre pertanto modificare opportunamente l’allegato II dell’accordo SEE,
 HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
 Articolo 1
 Il testo del punto 12q (direttiva 2002/95/CE del Parlamento europeo e del Consiglio) del capitolo XV dell’allegato II dell’accordo SEE è sostituito dal testo seguente:
 «32011 L 0065: Direttiva 2011/65/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’8 giugno 2011, sulla restrizione dell’uso di determinate sostanze pericolose nelle apparecchiature elettriche ed elettroniche (GU L 174 dell’1.7.2011, pag. 88.), modificata da:
 —
 32012 L 0050: Direttiva delegata 2012/50/UE della Commissione, del 10 ottobre 2012 (GU L 348 del 18.12.2012, pag. 16),
 —
 32012 L 0051: Direttiva delegata 2012/51/UE della Commissione, del 10 ottobre 2012 (GU L 348 del 18.12.2012, pag. 18).»
 Articolo 2
 I testi della direttiva 2011/65/UE e delle direttive delegate 2012/50/UE e 2012/51/UE nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 4 maggio 2013, a condizione che siano state effettuate tutte le notifiche previste all’articolo 103, paragrafo 1, dell’accordo SEE (5).
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 3 maggio 2013
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Gianluca GRIPPA
 (1) GU L 174 dell’1.7.2011, pag. 88.
 (2) GU L 348 del 18.12.2012, pag. 16.
 (3) GU L 348 del 18.12.2012, pag. 18.
 (4) GU L 37 del 13.2.2003, pag. 19.
 (5) Non è stata comunicata l’esistenza di obblighi costituzionali.


text:
 21.3.2016
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 106/5
 Domstolens dom (första avdelningen) av den 4 februari 2016 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Sonthofen – Tyskland) – brottmål mot Sebat Ince
 (Mål C-336/14) (1)
 ((Frihet att tillhandahålla tjänster - Artikel 56 FEUF - Hasardspel - Statligt monopol på vadslagning vid sportevenemang - Föregående tillstånd från myndighet - Privata aktörer utesluts - Upptagande av vadslagningsinsatser för en aktör med säte i en annan medlemsstat - Straffrättsliga påföljder - Nationell bestämmelse som strider mot unionsrätten - Avlägsnande - Övergång till ett system varigenom ett begränsat antal koncessioner kan utfärdas till privata aktörer - Principerna om öppenhet och opartiskhet - Direktiv 98/34/EG - Artikel 8 - Tekniska föreskrifter - Föreskrifter för tjänster - Anmälningsskyldighet))
 (2016/C 106/05)
 Rättegångsspråk: tyska
 Hänskjutande domstol
 Amtsgericht Sonthofen
 Part i brottmålet vid den nationella domstolen
 Sebat Ince
 Domslut
 1)
 Artikel 56 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för att en brottsbekämpande myndighet i en medlemsstat vidtar sanktionsåtgärder för sådan förmedling av sportvadslagning utan tillstånd som företas av en privat aktör för en annan privat aktörs räkning, vilken saknar tillstånd att anordna sportvadslagning i den medlemsstaten men innehar licens i en annan medlemsstat, när skyldigheten att ha ett tillstånd för att anordna eller förmedla sportvadslagning ingår i ett system med statligt monopol som de nationella domstolarna har funnit strida mot unionsrätten. Artikel 56 FEUF utgör hinder för en sådan sanktion även när en privat aktör teoretiskt sett kan erhålla ett tillstånd att anordna eller förmedla sportvadslagning, i den mån kännedom om förfarandet för ett sådant tillstånd inte är säkerställd och systemet för statligt monopol för sportvadslagning, som de nationella domstolarna har funnit strida mot unionsrätten, har bestått trots att ett sådant förfarande har antagits.
 2)
 Artikel 8.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998, ska tolkas så, att utkastet till en regional lag, som föreskriver att bestämmelserna i en lagstiftning som är gemensam för olika regioner i en medlemsstat och som inte längre gäller ska fortsätta att gälla i den berörda regionen, ska underkastas anmälningsskyldigheten i artikel 8.1 i den mån utkastet innehåller tekniska föreskrifter i den mening som avses i artikel 1 i det direktivet, så att åsidosättandet av denna skyldighet medför att de tekniska föreskrifterna inte kan göras gällande mot en enskild i ett brottmål. En sådan skyldighet påverkas inte av den omständigheten att den gemensamma lagstiftningen tidigare anmälts till kommissionen i utkaststadiet i enlighet med artikel 8.1 i det direktivet, och uttryckligen föreskrev möjligheten till förlängning, vilken möjlighet emellertid inte togs i anspråk.
 3)
 Artikel 56 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat vidtar sanktionsåtgärder för förmedling av sportvadslagning utan tillstånd i den medlemsstaten för en aktör som har licens för att anordna sportvadslagning i en annan medlemsstat
 —
 när ett tillstånd för att anordna sportvadslagning förutsätter att aktören har erhållit en koncession enligt ett sådant förfarande för beviljande av koncessioner som det som är aktuellt i det nationella målet, i den mån den hänskjutande domstolen finner att förfarandet inte iakttar principerna om likabehandling och om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet samt den därav följande skyldigheten att lämna insyn, och
 —
 i den mån bestämmelser om införande av ett statligt monopol på anordnande och förmedling av sportvadslagning, vilka de nationella domstolarna har funnit strida mot unionsrätten, fortsätter att tillämpas i praktiken, trots att en nationell bestämmelse som gör det möjligt att utfärda koncessioner till privata aktörer har trätt i kraft.
 (1) EUT C 339, 29.9.2014.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22004D0037
 EMP ühiskomitee otsus nr 37/2004, 23. aprill 2004, millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IV lisa (energia) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ (ehitiste energiatõhusus)
 Euroopa Liidu Teataja L 277 , 26/08/2004 Lk 0006 - 0006
 EMP ühiskomitee otsusnr 37/2004,23. aprill 2004,millega muudetakse EMP lepingu IV lisa (energeetika)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, nagu seda on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi "leping", eriti selle artiklit 98ning arvestades järgmist:(1) Lepingu IV lisa on muudetud EMP ühiskomitee 19. märtsi 2004. aasta otsusega nr 19/2004. [1](2) Lepingusse tuleb lisada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiv 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta. [2](3) Direktiivi 2002/91/EÜ sätteid ei kohaldata Islandi suhtes,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu IV lisa punkti 16 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/30/EÜ) järele lisatakse järgmine punkt:"17. 32002 L 0091: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ, 16. detsember 2002, ehitiste energiatõhususe kohta (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65).Käesolevas lepingus loetakse selle direktiivi sätteid järgmises kohanduses:Direktiivi sätteid ei kohaldata Islandi suhtes."Artikkel 2Direktiivi 2002/91/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentne.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub 24. aprillil 2004, tingimusel et EMP ühiskomiteele on esitatud kõik lepingu artikli 103 lõikele 1 vastavad teatised. [3]Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osa EMP kaasandes.Brüssel, 23. aprill 2004EMP ühiskomitee nimeleesistujaP. Westerlund[1] ELT L 127, 29.4.2004, lk 122.[2] EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65.[3] Põhiseadusest tulenevatest nõuetest on teatatud.--------------------------------------------------


type: other

text:
Højesteret finder, at rumænske fængsler er så kummerlige, at rumænske statsborgere undgår udsendelse - Indsat.dk
 HjemDomstoleHøjesteret finder, at rumænske fængsler er så kummerlige, at rumænske statsborgere undgår udsendelse
 Højesteret finder, at rumænske fængsler er så kummerlige, at rumænske statsborgere undgår udsendelse
 31. maj 2017 Domstole, Fængsler, Justitsministeriet, Myndighederne 2
 Justitsminister Søren Pape Poulsen (K) beklager, at Højesteret onsdag har afvist at lade fire rumænske statsborgere blive udleveret til retsforfølgelse og afsoning i Rumænien.
 – Det er et eller andet sted grotesk, at vi har EU-lande, hvor deres egne borgere ikke kan sendes til afsoning. Det holder jo ikke, siger Søren Pape Poulsen og tilføjer:
 – Det vil jeg selvfølgelig tage op med min rumænske kollega. For det er fuldstændig uholdbart.
 Højesteret finder, at rumænske fængsler er så kummerlige, at rumænerne undgår udsendelse. Højesteret slår bremsen i, efter at både Justitsministeriet og Østre Landsret tidligere har godkendt udsendelsen.
 – Jeg står jo ikke over Højesteret. Når Højesteret har afsagt en kendelse, så er det sådan, det er, siger Søren Pape Poulsen.
 De fem højesteretsdommere påpeger i deres afgørelse, at rumænerne kunne risikere at afsone i celler med et personligt rum på to kvadratmeter.
 Det strider ifølge Højesteret imod Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 3.
 Den siger, at “ingen må underkastes tortur og ej heller umenneskelig eller vanærende behandling eller straf”.
 – Jeg erkender, hvad menneskerettighedsdomstolen og Højesteret har sagt, Siger Søren Pape Poulsen.
 Højesterets hjemmeside
 Bedre sikkerhed med bodyscannere
 4. juli 2017 Fængsler, Indsatte, Kriminalforsorgen 0
 Nyborg og Enner Mark fængsler er begyndt at bruge bodyscannere fra 3. juli. Det gør det endnu sværere at smugle mobiltelefoner og andre ulovlige genstande ind. Når man fra mandag den 3. juli skal ind [...]
 Fængselsbetjente skal nu bære kropskameraer
 2. maj 2017 Justitsministeriet 0
 Fremover skal fængselsbetjente bære kropskameraer, når de går på arbejde, og installere kameraer i deres tjenestekøretøjer. Det sker, efter der har været et stigende antal voldelige episoder og trusler mod betjentene, oplyser Justitsministeriet i en pressemeddelelse [...]
 31. maj 2017 kl. 19:40
 Justitsministeren er i øjeblikket i dialog med sine kolleger i Litauen og Rumænien om at leje fængselspladser i de to lande, og det sætter dommen fra Højesteret ikke en stopper for.
 – Vi vil stadig arbejde videre med fængselspladser, som skal være efter dansk standard. Lav standard, men dansk standard. Og så skal vi have en dialog med min rumænske kollega om, at de må bringe det her i orden, så vi kan sende deres egne borgere hjem til dem.
 – Pape efter udleverings-bremse: ‘Det er helt absurd’ (DR Nyheder)
 – Forsvarer efter højesteretsdom: Helt rigtigt ikke at udlevere rumænere (DR Nyheder)
 6. juli 2017 kl. 13:41
 Ekstra Bladet har været forbi fængslet i Bacau i det nordøstlige Rumænien for se, hvordan der så ud.
 Se selv med på: Ekstra Bladet