text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,16.5.2022
 COM(2022) 205 final
 2022/0150(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta) muutmisega (Programm „InvestEU“)
 (EMPs kohaldatav tekst)
 SELETUSKIRI
 1.Kavandatav reguleerimisese
 Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta) muutmist
 2.Ettepaneku taust
 2.1.EMP leping
 Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) tagatakse EMP kodanikele ja ettevõtjatele siseturul võrdsed õigused ja kohustused. Sellega nähakse ette nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis, mille hulka kuuluvad ELi liikmesriigid, Norra, Island ja Liechtenstein. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ning kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. Leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Euroopa Liit koos liikmesriikidega on lepingu osaline.
 2.2.EMP ühiskomitee
 EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Tegemist on foorumiga, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Otsused võetakse vastu konsensuse alusel.
 2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt
 EMP ühiskomitee võtab eeldatavasti vastu EMP ühiskomitee otsuse (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust ja protokolli nr 32 artikli 82 rakendamise finantskorra kohta.
 Kavandatava õigusakti eesmärk on laiendada EMP lepingu osaliste koostööd nii, et see hõlmaks EMP EFTA riikide osalemist programmis „InvestEU“. Seetõttu tuleb EMP lepingusse inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. märtsi 2021. aasta määrus (EL) 2021/523,
 1
 millega luuakse programm „InvestEU“ ja millega muudetakse määrust (EL) 2015/1017.
 Kuna Liechtenstein ei ole väljendanud huvi programmis „InvestEU“ osalemise vastu, puudutab EMP ühiskomitee otsuse eelnõu üksnes Norrat ja Islandi. EMP EFTA riigid otsustasid ka mitte osaleda InvestEU nõustamiskeskuse tegevuses, kuid võivad otsustada osaleda InvestEU fondi ELi osa raames ühes või mitmes finantstootes. Selleks et EMP EFTA riikide rahaline osalus oleks piisav, peab selline osalus põhinema nende finantstoodete riskiprofiilil, milles nad osaleda soovivad. EMP EFTA riikide rahaline osalus suurendab ELi tagatist.
 EMP EFTA riikide rahalise osaluse arvutamisel InvestEU fondis ei pruugi EMP lepingu artikli 82 lõikes 1 eelarveridade jaoks sätestatud suhtarv asjaomaste finantstoodete kaudu InvestEU fondis osalemise määra täpselt kajastada. Seetõttu sõlmivad EFTA riigid protokolli nr 32 artikli 8 kohaselt rahalist osalust käsitlevad lepingud ELiga, keda esindab komisjon. Võttes arvesse valitud finantstoodete kaudu antavat rahalist osalust, tuleb rahalist osalust käsitlevate lepingute alusel määrata kindlaks EFTA riikide poolt ELi tagatisele antava rahalise osaluse summad, sätestada kõnealuse osaluse kasutamise tingimused, määrata kindlaks osaluse maksmise sagedus ja summad ning kehtestada eeskirjad kasutamata vahendite ja tulude tagasimaksmiseks EFTA riikidele.
 Kooskõlas ELi eelarvepoliitikaga on ELi tegevuses võimalik osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav rahaline osalus. Makse võib teha aga alles pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist ja pärast seda, kui Euroopa Komisjon on esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.
 Seetõttu kohaldatakse ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2022, et katta 1. jaanuari 2022 ja asjaomase makse saamise vaheline ajavahemik. Tagasiulatuvus ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle kohaldamisel peetakse kinni õiguspärase ootuse põhimõttest.
 Vastavalt EMP lepingu artiklitele 103 ja 104 muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.
 3.Liidu nimel võetav seisukoht
 Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab esitada selle seisukoha EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.
 Lisatud EMP ühiskomitee otsuste eelnõu sisu ja laadi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõike 3 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.
 4.Õiguslik alus
 4.1.Menetlusõiguslik alus
 4.1.1.Põhimõtted
 Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.
 Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
 2
 .
 4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 EMP ühiskomitee on lepinguga, täpsemalt EMP lepinguga loodud organ. Õigusakt, mille EMP ühiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas EMP lepingu artiklitega 103 ja 104.
 Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta EMP lepingu institutsioonilist raamistikku. Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 9 koostoimes nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta) artikli 1 lõikega 3.
 4.2.Materiaalõiguslik alus
 4.2.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning ühte neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus, nimelt peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav materiaalõiguslik alus.
 Kui kavandatava aktiga taotletakse mitut eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda, mis on üksteisega lahutamatult seotud ning millest ükski ei ole võrreldes teistega kõrvalise tähtsusega, tuleb erandina nimetada ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõigusliku alusena mitu vastavat õiguslikku alust.
 4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 Kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus vastab EMP lepingusse inkorporeeritava õigusakti materiaalõiguslikule alusele.
 Programm „InvestEU“ põhineb ELi toimimise lepingu jaotistel „Tööstus“ ning „Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus“ (artikkel 173 ja artikli 175 kolmas lõik).
 Seetõttu moodustavad esildatud otsuse materiaalõigusliku aluse järgmised sätted: ELi toimimise lepingu artikkel 173 ja artikli 175 kolmas lõik.
 4.3.Kokkuvõte
 Kavandatava otsuse õiguslikuks aluseks peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 173 ja artikli 175 kolmas lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta) artikli 1 lõikega 3.
 5.Mõju eelarvele
 Norra ja Island toetavad rahaliselt liidu eelarvet. Täpne summa määratakse kindlaks kooskõlas EMP lepingu sätetega pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist.
 6.Kavandatava akti avaldamine
 Kuna EMP ühiskomitee aktiga muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust ja protokolli nr 32 artikli 82 rakendamise finantskorra kohta, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.
 2022/0150 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta) muutmisega
 (Programm „InvestEU“)
 (EMPs kohaldatav tekst)
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 173 ja artikli 175 kolmandat lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta,
 3
 eriti selle artikli 1 lõiget 3,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
 4
 (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.
 (2)EMP lepingu artikli 98 kohaselt võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust ja protokolli nr 32 artikli 82 rakendamise finantskorra kohta.
 (3)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/523
 5
 .
 (4)Seepärast tuleks protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta) vastavalt muuta.
 (5)EMP ühiskomitees võetav liidu seisukoht peaks seega põhinema käesoleva otsuse lisas esitatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Seisukoht, mis võetakse liidu nimel EMP ühiskomitees seoses protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta) muutmise ettepanekuga, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.
 Artikkel 2
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 ELT L 107, 26.3.2021, lk 30-89.
 (2)
 Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.
 (3)
 EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.
 (4)
 EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.
 (5)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. märtsi 2021. aasta määrus (EL) 2021/523, millega luuakse programm „InvestEU“ ja millega muudetakse määrust (EL) 2015/1017 (ELT L 107, 26.3.2021, lk 30–89).
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,16.5.2022
 COM(2022) 205 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,
 millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta) muutmisega(Programm "InvestEU")
 LISA
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS,
 nr [...]
 [kuupäev],
 millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) ja protokolli nr 32 (artikli 82 rakendamise finantskorra kohta)
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artikleid 86 ja 98
 ning arvestades järgmist:
 (1)On asjakohane laiendada EMP lepingu osaliste koostööd nii, et see hõlmaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. märtsi 2021. aasta määrust (EL) 2021/523, millega luuakse programm „InvestEU“ ja millega muudetakse määrust (EL) 2015/1017
 1
 .
 (2)Määruse (EL) 2021/523 artikli 5 kohaselt võivad EFTA riigid selleks, et osaleda InvestEU fondi ELi osa raames teatavates finantstoodetes, teha osamakseid ELi tagatisse. EFTA riikide rahalise osalemisega ELi tagatise jaoks eelarvevahendite eraldamises võib kaasneda kompensatsioonitagatis, mis katab ELi tagatisega seotud vastava tingimusliku kohustuse. Teise võimalusena võivad nad eraldada kogu rahalise osaluse InvestEU fondi raha vormis.
 (3)EFTA riikide ning nende asutuste, ettevõtete, organisatsioonide ja kodanike Euroopa Liidu programmides osalemise tingimused on sätestatud EMP lepingus, eelkõige selle artiklis 81.
 (4)Nõukogu 14. detsembri 2020 aasta määrusega (EL) 2020/2094, millega luuakse Euroopa Liidu taasterahastu COVID-19 kriisi järgse taastumise toetuseks,
 2
 eraldatakse täiendavat sihtotstarbelist välistulu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2021/523 loodud programmile „InvestEU“. EMP lepingu protokollis nr 32 artikli 82 rakendamise finantskorra kohta on asjakohane täpsustada, et EFTA riikide rahalise osaluse arvutamisel programmis „InvestEU“ tuleks arvutamise alust suurendada nõukogu määruse (EL) 2020/2094 artikli 3 lõike 1 kohaselt eraldatud sihtotstarbelisele välistulule vastavate assigneeringute võrra seoses nende riikide osalemisega selles programmis.
 (5)Seepärast tuleks EMP lepingu protokolle nr 31 ja nr 32 vastavalt muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda alates 1. jaanuarist 2022,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 EMP lepingu protokolli nr 31 artikli 19 (Majanduslike ja sotsiaalsete erinevuste vähendamine) järele lisatakse järgmine artikkel:
 „Artikkel 20
 Konkurentsivõime ning sotsiaal-majandusliku lähenemise ja ühtekuuluvuse parandamine programmi „InvestEU“ raames
 1.EFTA riigid osalevad alates 1. jaanuarist 2022 meetmetes, mis võivad tuleneda järgmisest liidu õigusaktist:
 -32021 R 0523: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. märtsi 2021. aasta määrus (EL) 2021/523, millega luuakse programm „InvestEU“ ja millega muudetakse määrust (EL) 2015/1017 (ELT L 107, 26.3.2021, lk 30).
 2.EFTA riigid ei osale InvestEU nõustamiskeskuse tegevuses.
 3.EFTA riigid võivad otsustada osaleda InvestEU fondi ELi osa raames ühes või mitmes finantstootes. EFTA riikide rahaline osalus põhineb nende finantstoodete riskiprofiilil, milles nad osaleda soovivad. EFTA riikide rahaline osalus suurendab ELi tagatist.
 4.EFTA riikide rahalise osaluse arvutamisel InvestEU fondis ei kohaldata EMP lepingu artikli 82 lõikes 1 eelarveridade jaoks sätestatud suhtarvu. EFTA riigid sõlmivad protokolli nr 32 artikli 8 kohaselt rahalist osalust käsitlevad lepingud ELiga, keda esindab komisjon. Rahalist osalust käsitlevate lepingute alusel määratakse kindlaks EFTA riikide poolt ELi tagatisele antava rahalise osaluse summad, sätestatakse kõnealuse osaluse kasutamise tingimused, määratakse kindlaks osaluse maksmise sagedus ja summad ning kehtestatakse eeskirjad kasutamata vahendite ja tulude tagasimaksmiseks EFTA riikidele.
 5.Kui EFTA riikide kogu rahalist osalust ELi tagatises ei eraldata raha vormis, st eraldisteks on määratud alla 100 %, kohustuvad EFTA riigid katma vastava tingimusliku kohustuse tagasivõtmatu, tingimusteta ja nõudmisel realiseeritava kompensatsioonitagatisega. Kompensatsioonitagatis antakse samaaegselt rahalist osalust käsitleva lepingu allkirjastamisega.
 6.Liechtenstein ei osale kõnealuses programmis ega selle rahastamises.“
 Artikkel 2
 EMP lepingu protokolli nr 32 artikli 1 lõike 10 tekst asendatakse järgmiselt:
 „10. Lepingu artikli 82 punktide a ja b kohase tegevustoetuse arvutamiseks suurendatakse programmi „Euroopa horisont“ (loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2021/695), programmi „InvestEU“ (loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2021/523) ja liidu elanikkonnakaitse mehhanismi (mida reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1313/2013/EL) rahastamiseks Euroopa Liidu lõplikult vastu võetud eelarvesse kantud kulukohustuste ja maksete assigneeringuid asjaomastel aastatel assigneeringute võrra, mis vastavad nõukogu 14. detsembri 2020 aasta määruse (EL) 2020/2094 (millega luuakse Euroopa Liidu taasterahastu COVID-19 kriisi järgse taastumise toetuseks)
 3
 artikli 3 lõike 1 kohaselt nendele tegevustele eraldatud sihtotstarbelisele välistulule.“
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated on edastatud
 4*.
 Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2022.
 Artikkel 4
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, [...].
 EMP ühiskomitee nimel
 eesistuja
 [...]
 EMP ühiskomitee
 sekretärid
 [...]
 (1)
 ELT L 107, 26.3.2021, lk 30.
 (2)
 ELT L 433I, 22.12.2020, lk 23.
 (3)
 ELT L 433I, 22.12.2020, lk 23.
 (4)
 *
 [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


type: wikipedia

text:
Los frisominos (Phrissomini) son una tribu de coleópteros crisomeloideos de la familia Cerambycidae.
 Géneros
 Comprende los siguientes géneros:
 Brimidius Breuning, 1936
 Brimopsis Breuning, 1942
 Brimus Pascoe, 1862
 Echinovelleda Breuning, 1936
 Granulhepomidion Breuning, 1958
 Hayashiechthistatus Miyake, 1980
 Hepomidion Thomson, 1878
 Herophila Mulsant, 1863
 Macrospina Mateu, 1957
 Megalobrimus Aurivillius, 1916
 Mesechthistatus Breuning, 1950
 Mimechthistatus Breuning, 1956
 Morimopsidius Breuning, 1948
 Morimospasma Ganglbauer, 1890
 Morimus Audinet-Serville, 1835
 Neophrissoma Breuning, 1938
 Neotrachystola Breuning, 1942
 Oriaethus Pascoe, 1864
 Parabrimidius Breuning, 1938
 Parabrimus Breuning, 1936
 Parahepomidion Breuning, 1936
 Paravelleda Breuning, 1936
 Parechthistatus Breuning, 1942
 Phrissoma Laporte de Castenau, 1840
 Phrissomorimus Breuning & Itzinger, 1943
 Pseudoechthistatus Pic, 1917
 Pseudostixis Breuning, 1936
 Pseudovelleda Breuning, 1936
 Setovelleda Breuning, 1961
 Spinospasma Breuning, 1970
 Spinovelleda Breuning, 1942
 Stixis Gahan, 1890
 Strandiata Breuning, 1936
 Trichostixis Breuning, 1936
 Velleda Thomson, 1858
 Velledopsis Breuning, 1936
 Referencias
 Enlaces externos
 http://www.fsca-dpi.org/Coleoptera/Mike/FloridaCerambycids/Lamiinae.htm
 Lamiinae


type: other

text:
ΟΑΕΔ κατασκηνώσεις: Αυτά είναι τα οριστικά αποτελέσματα ΟΑΕΔ κατασκηνώσεις: Αυτά είναι τα οριστικά αποτελέσματα Newse
 Τετάρτη, 16 Οκτωβρίου 2019, 00:52
 Αν ήμουν πλούσιος: Κάνουν εκβιασμούς με θύμα την Δάφνη
 Φτερωτός θεός 16/10: Κάποιος θα προσπαθήσει να τα τινάξει όλα στον αέρα!
 Αστέρια στην Άμμο επεισόδιο 25: Θα γίνει ένας χαμός με την προδοσία
 8 λέξεις: Χαμός απόψε στο επεισόδιο με τον Άκη να μαθαίνει την αλήθεια
 Ελλάδα - 23:43
 Έρωτας μετά επεισόδιο 16: Ξύπνησε η Ηλέκτρα και έχει αρκετές ερωτήσεις
 ΚΟΙΝΩΝΙΚΟΣ ΤΟΥΡΙΣΜΟΣ 2018 ΑΙΤΗΣΗΚΟΙΝΩΝΙΚΟΣ ΤΟΥΡΙΣΜΟΣ ΟΑΕΔΟΑΕΔ ΕΙΣΟΔΟΣΟΑΕΔ ΚΑΤΑΣΚΗΝΩΣΕΙΣ ΔΙΚΑΙΟΛΟΓΗΤΙΚΑΟΑΕΔ ΠΡΟΓΡΑΜΜΑΤΑ 2018ΠΑΙΔΙΚΕΣ ΚΑΤΑΣΚΗΝΩΣΕΙΣ ΟΑΕΔ ΑΙΤΗΣΗ
 ΟΑΕΔ κατασκηνώσεις: Αυτά είναι τα οριστικά αποτελέσματα
 Κυριακή, 30 Ιουνίου 2019 - 12:18:28 πμ
 Αναρτήθηκαν, τα προσωρινά Μητρώα Δικαιούχων και Παρόχων και οι προσωρινοί Πίνακες Αποκλειομένων στο πλαίσιο του Προγράμματος Διαμονής Παιδιών σε Παιδικές Κατασκηνώσεις έτους 2019.
 Οι Δικαιούχοι και οι Πάροχοι που κατέθεσαν ηλεκτρονική αίτηση συμμετοχής έχουν δικαίωμα υποβολής ένστασης κατά των αποτελεσμάτων των προσωρινών Μητρώων και Πινάκων από την 13.05.2019 και ώρα 08:00 μέχρι την 15.05.2019 και ώρα 23:59.
 Δικαιολογητικά που συνοδεύουν την ένσταση των δικαιούχων είτε σαρώνονται και συνυποβάλλονται με αυτήν ηλεκτρονικά είτε κατατίθενται στην αρμόδια Υπηρεσία του ΟΑΕΔ μέχρι την 16.05.2019 και ώρα 14:00.
 Για να δείτε τα αποτελέσματα πατήστε εδώ
 Δες πως κάνεις αίτηση για τις κατασκηνώσεις του ΟΑΕΔ
 Οικονομία - Ειδησεις: Τη δυνατότητα σε περίπου 70.000 παιδιά, από 5,5 έως 16 ετών, χαμηλόμισθων εργαζομένων και ανέργων να πραγματοποιήσουν μέσω Επιταγών Διαμονής (voucher) διακοπές 15 ημερών σε κατασκηνώσεις θα δώσει το νέο πρόγραμμα του υπουργείου Εργασίας, το οποίο θα υλοποιηθεί από τον ΟΑΕΔ.
 Την έναρξη της διαδικασίας υποβολής αιτήσεων θα καθορίσει η επικείμενη δημόσια πρόσκληση από τον ΟΑΕΔ (αναμένεται να δημοσιοποιηθεί μέχρι τις 5 Απριλίου).
 Μέσω του προγράμματος θα επιδοτηθούν οι δικαιούχοι γονείς με τη χορήγηση Επιταγής Διαμονής. Εάν ήταν άνεργοι πέρυσι, πρέπει να είχαν τουλάχιστον δύο μήνες τακτικής επιδότησης.
 Επίσης, το δηλωθέν οικογενειακό εισόδημα, όπως αυτό εμφανίζεται στο εκκαθαριστικό σημείωμα του φορολογικού έτους 2017, δεν δύναται να υπερβαίνει τα 28.000 ευρώ.
 Τα ωφελούμενα τέκνα πρέπει να είχαν γεννηθεί από την 1η Ιανουαρίου 2003 έως και τις 14 Ιουνίου 2013. Το πρόγραμμα θα υλοποιηθεί από τις 15 Ιουνίου έως τις 3 Σεπτεμβρίου για τα παιδιά τυπικής ανάπτυξης και έως τις 10 Σεπτεμβρίου για όσα έχουν ποσοστό αναπηρίας 50% και άνω. Η διάρκεια διαμονής ορίζεται έως 15 συνεχόμενες ημέρες κατ’ ανώτατο όριο.
 GNTM: Αυτή η κοπέλα αποχώρησε στις 15/10 από το ριάλιτι!
 Άγριες Μέλισσες 16/10: Θα γίνει χαμός μιας και φθάνει η ώρα της αλήθειας
 Γυναίκα χωρίς όνομα επεισόδια: Κάτι περίεργο συμβαίνει με την Κάτια
 Μετεγγραφές φοιτητών: Αυτή είναι η διαδικασία
 Πανσέληνος Νοεμβρίου 2019: Πότε θα απολαύσουμε το φεγγάρι;
 Το κόκκινο ποτάμι: Συγκλονιστικά τα επόμενα επεισόδια της σειράς
 Επίδομα παιδιού και τέκνων Α21: Πότε πληρώνονται τα χρήματα της πέμπτης δόσης;
 Επίδομα θέρμανσης: Πότε θα ξεκινήσουν οι αιτήσεις;
 Αργίες δημοσίου 2019: Αυτά είναι τα τριήμερα του έτους που έμειναν
 Φορολοταρία αποδείξεων 2019: Δες ΕΔΩ αν κερδίζεις τα 1000 ευρώ στην προηγούμενη κλήρωση
 Επίδομα γάμου: Ποιοι είναι οι δικαιούχοι που θα πάρουν χρήματα;


text:
Viljandi Vana kalmistu kultuurimälestiseks tunnistamine – Riigi Teataja
 Viljandi Vana kalmistu kultuurimälestiseks tunnistamine
 RT III, 28.07.2020, 2
 Vastu võetud 23.07.2020 nr 118
 1. Tunnistan kultuurimälestiseks mälestise liigiga ajaloomälestis Viljandi Vana kalmistu (Viljandi maakond, Viljandi linn, Vana kalmistu 1 KÜ 89714:002:0035, Vana kalmistu 2 KÜ 89714:002:0026, Vana kalmistu 3 KÜ 89714:002:0032, Vana kalmistu 4 KÜ 89714:002:0038, Vana kalmistu 5 KÜ 89714:002:0027, Saksa sõjaväekalmistu KÜ 89701:001:0611, Kalmu tn 6 KÜ 89701:001:0364).
 3. Muinsuskaitseameti tööde tegemise luba ei ole nõutav hauaplatsi haljastustöödeks ning hauaplatsile uute hauarajatiste (hauatähis, hauaplatsi piire) paigaldamiseks.
 4. Muinsuskaitseametil kanda mälestise andmed kultuurimälestiste registrisse ja Maa-ameti kaardile ning teha käskkiri menetlusosalistele teatavaks.
 Viljandi Vana kalmistu asub Viljandi linnas Vaksali tn, Riia mnt, Kalmu tn, Reinu tee ja Ugala teatri vahelisel alal. Kalmistu koosneb seitsmest maaüksusest, millest kolme omanik on Viljandi linn, kolme omanik EELK Viljandi Pauluse Kogudus, ning reformimata riigimaast, mille valitseja on Maa-amet. Tegemist on liitkalmistuga, kus on kõrvuti erinevate koguduste kalmistud ja sõdades langenute matmispaigad. Kalmistu on ka tänapäeval matmispaigana kasutusel.
 Viljandi Vana kalmistu on asutatud kihelkonnakalmistuna 1773. aastal. Maa eraldati kalmistule Riia maantee äärde Viljandi mõisa maast. Kabel valmis 1775. aastal. Kalmistut laiendati teadaolevalt esimest korda 1813.
 1860. aastal jagati Viljandi rahvarohke luterlik kogudus Viljandi linnakoguduseks ehk Jaani koguduseks (sai kalmistust ühe kolmandiku, KÜ Vana kalmistu 4 alal) ja Viljandi maakoguduseks ehk Pauluse koguduseks (sai kalmistust kaks kolmandikku, KÜ Vana kalmistu 2 alal). Luterlike koguduste kalmistuala laiendati etapiti ka järgnevatel aegadel.
 1846. aastal asutati Vaksali tn ja Riia mnt nurgal asuvale maale (KÜ Vana kalmistu 1) Viljandi õigeusu koguduse liikmete matmiseks õigeusu kalmistu.
 1915 eraldati kalmistu edelanurgas Riia mnt ääres maatükk (KÜ Kalmu tn 6) I maailmasõjas langenute matmiseks, mida tänapäeval tuntakse Garnisoni kalmistuna. Sinna on maetud I maailmasõja ajal vene sõjaväelasi ning Eesti Vabariigi ajal Viljandis aega teeninud sõjaväelasi. Matmisala kujundati ümber Roman Haavamäe kavandi alusel aastatel 1939–1940. Matmispaik korrastati 1994.
 Vabadussõja ajal rajati kalmistu idaossa (KÜ Vana kalmistu 4 alale) Vabadussõjas hukkunute matmispaik, kuhu on maetud 42 langenut. 1933. aastal kujundati matmisala Roman Haavamäe kavandi alusel ümber ning püstitati uus mälestussammas. Matmispaik korrastati ja mälestussammas taasavati 1991.
 1941. aastal II maailmasõja ajal rajati Viljandi kalmistu kaguossa saksa sõjaväelaste kalmistu, kuhu on maetud ligi 700 langenut. Saksa sõjaväelaste kalmistu rekonstrueeriti Saksa Sõjahaudade Hoolde Rahvaliidu eestvedamisel 1993.
 Viljandi Vana kalmistu mälestiseks tunnistamise ettepaneku tegi Viljandi linna elanik J. M. 2017. aastal. Kalmistu kultuuriväärtuse hindamiseks tellis Muinsuskaitseamet eksperdihinnangu, mille koostas Janis Tobreluts 2018. aastal.
 Eksperdihinnangu põhjal teavitas Muinsuskaitseamet 07.06.2019 maaüksuste omanikke ja valitsejat tehtud ettepanekust ning küsis arvamust kalmistu mälestiseks tunnistamise kohta.
 08.07.2019 vastas Viljandi Linnavalitsus, et mälestise piiride määramisel ei ole otstarbekas mälestise koosseisu arvata Vana-Vaksali tänava maa-alal (KÜ 89714:002:0036) asuvat avalikku parklat.
 Muinsuskaitseamet asus 08.08.2019 vastuskirjas seisukohale, et arvestades asjaolusid, et ala on nüüdseks oma ajaloolise välimuse ja otstarbe kaotanud, on kasutusel avaliku autoparklana ning et kalmistuga seotud kultuuriväärtuslikke elemente ei ole antud kohal säilinud, arvestab Muinsuskaitseamet mälestiseks tunnistamise edasises menetluses esitatud ettepanekuga. EELK Viljandi Pauluse Kogudus ja Maa-amet arvamusi ei esitanud.
 01.04.2020 tutvustas Muinsuskaitseamet Viljandi Vana kalmistu mälestiseks tunnistamise õigusakti eelnõud maaüksuste omanikele ja valitsejale. EELK Viljandi Pauluse Kogudus vastas, et Viljandi Vana kalmistu on väärt ajaloomälestiseks tunnistamist. Viljandi Linnavalitsus andis teada, et täiendav arvamus puudub. Maa-amet arvamust ei esitanud.
 Muinsuskaitseseaduse § 10 lõike 1 kohaselt on riikliku kaitse alla võtmise eelduseks, et kultuuriväärtusega asi või maa-ala esindab Eesti ainelise kultuuripärandi väärtuslikumat osa, millel on teaduslik, ajalooline, kunstiline või muu kultuuriväärtus. Riikliku kaitse eelduse hindamisel lähtutakse kultuuriministri 15.05.2019 määruses nr 23 „Mälestise liikide ja muinsuskaitseala riikliku kaitse üldised kriteeriumid ning muinsuskaitsealal asuvate ehitiste väärtusklassid” sätestatud kriteeriumitest.
 Viljandi Vana kalmistu mälestiseks tunnistamisel on hinnatud selle vastavust üldistele kriteeriumitele ja ajaloomälestise kriteeriumile „seos kalmistukultuuri arenguga”.
 1) olulisus – 1773. aastal asutatud Viljandi Vana kalmistu on Eesti üks väärtuslikumaid ja esinduslikumaid ajaloolisi kalmistuid ning on oma tähenduselt võrreldav Tallinna Siselinna kalmistu, Tallinna Rahumäe kalmistu, Tallinna Metsakalmistu, Tartu Raadi kalmistu, Kudjape kalmistu, Pärnu Alevi kalmistu ja Haapsalu vana kalmistuga. Viljandi Vana kalmistu tõuseb esile kõrge kunstiväärtusega hauarajatiste arvukuse poolest. Tähelepanuväärse osa kalmistul säilinud hauatähistest on valmistanud Viljandi kivitöömeistrid. Kalmistul kajastuvad 20. sajandil toimunud ajalooprotsessid ja seosed Vabadussõja ning I ja II maailmasõjaga: seal paikneb Vabadussõjas hukkunute matmispaik mälestussambaga, II maailmasõjas hukkunud saksa sõjaväelaste kalmistu ning Viljandi Garnisoni kalmistu. Kalmistule on maetud palju olulisi haridus-, kultuuri-, majandus-, teadus- ja riigitegelasi. Sinna on maetud Eesti Vabariigi esimene riigisekretär Theodor Aleksander Käärik, kirjanik ja poliitik Jaan Lattik, kunstnikud Franz Burchard Dörbeck, Gustav Mootse, Villem Ormisson, helilooja Friedrich Kuhlbars, luuletaja ja raamatukaupmees Andres Rennit, kirjanikud Vello Lattik ja Rudolf Rimmel, näitlejad Hilda Marie Gleser ja Ida Urbel, arst Mats Nõges, fotograaf Jaan Riet jpt.
 2) selektiivsus – Eestis on kultuurimälestiseks tunnistatud 428 ajaloolist kihelkonnakalmistut, kirikuaeda ja perekonnakalmistut (mõisa- ja talukalmistud), mis kannavad endas nii kalmistukultuuri ajalugu kui ka lahkunud inimeste mälestust. Kalmistud ja kirikuaiad kajastavad kalmistukultuuri paikkondlikke eripärasid, kandes endas teavet lahkunute mälestuse jäädvustamise tavadest eri ajalooperioodidel ning eri paikkondades, raid- ja sepakunsti arengutest ning kohalike meistrite käsitööoskustest. Viljandi linnas on kokku viis ajaloolist kalmistut: lisaks Vanale kalmistule Hiie ja Toome kalmistud (20. saj algus), Pauluse koguduse kalmistu (19. saj lõpp) ning Viljandi Metsakalmistu (1943). Hetkel ei ole neist ühtegi mälestiseks tunnistatud. Viljandi Vana kalmistu eristub neist kõrge kunstiväärtusega hauarajatiste rohkuse ning kalmistule maetud nii Eesti kui ka Viljandi aja- ja kultuuriloos olulist rolli mänginud isikute haudade poolest, olles ühtlasi Eesti üheks esinduslikumaks kalmistukultuuri näiteks.
 3) originaalsubstantsi säilivus – kalmistul on säilinud ajaloolised hauakabelid, hauatähised ja -piirded, haljastuselemendid, piirdeaiad ja väravad ning teedevõrk.
 4) tehniline seisukord – kalmistu on kasutuses ning hooldatud, selle säilimine on igapäevase kasutusega tagatud.
 Vastavus ajaloomälestise kriteeriumile „seos kalmistukultuuri arenguga”:
 Viljandi Vana kalmistu puhul on tegemist ilmeka näitega kalmistukultuuri arengust 18. sajandi lõpust kuni 20. sajandi lõpuni. Säilinud on kalmistule iseloomulikud ajaloolised rajatised: kabel (1775), väravad, piirdemüür ja haljastuselemendid ning rikkalikult kõrge kunstiväärtusega hauatähised ja -piirded, samuti perekonnakabelid. Kalmistul on säilinud hulgaliselt Viljandi kivitöömeistrite Hans Kivistiku ja W. Wiiki valmistatud kõrge kunstiväärtusega hauatähiseid, neli skulptor August Weizenbergi ja kaks skulptor Anton Starkopfi valmistatud hauaskulptuuri. Aastatel 1998–2000 inventeeriti Muinsuskaitseameti eestvõttel kalmistu hauarajatisi ning kõrge kunstiväärtus omistati neist 135-le. Kunstimälestiseks on tunnistatud August Weizenbergi skulptuur „Naine ankruga” (1908) koos hauaplatsi ümbritseva erakordselt rikkaliku dekooriga rauast piirdeaiaga (kultuurimälestiste registri nr 19984) Hans Sassi haual ja skulptuur „Rahuingel” (1908) koos piirdeaiaga (registri nr 19985) perekond Kolgi hauaplatsil. Kunstimälestis on ka algselt kalmistul Sophie Rosenbergi haual asunud Weizenbergi skulptuur „Lootus”, mis asub alates 2006. aastast Viljandi Jaani kirikus (registri nr 19983; kalmistul asub koopia).
 Eeltoodule tuginedes esindab Viljandi Vana kalmistu Eesti ainelise kultuuripärandi väärtuslikumat osa ning vastab riikliku kaitse eeldusele.
 Mälestiseks tunnistamisel on kaalutud riikliku kaitse kehtestamise vajalikkust. Vastavalt kalmistuseaduse § 8 lõikele 4 ei ole lubatud kalmistu kasutusotstarve muutmine juhul, kui see on tunnistatud kultuurimälestiseks. Seega tagab mälestiseks tunnistamine kalmistu ajaloolise miljöö (kabelid, hauarajatised, haljastuselemendid, teedevõrk) säilimise. Linna üldplaneeringu järgi on Viljandi Vana kalmistu maakasutuse juhtotstarbeks kavandatud kalmistute maa. Kuna üldplaneeringud võivad ajas muutuda, on sobivaim meede püsiva kaitse tagamiseks tunnistada kalmistu mälestiseks. Mälestiseks tunnistamine ei piira kalmistu senist kasutusviisi (kasutamist matmispaigana).
 Muinsuskaitseamet on kaasanud maaomanikud menetlusse ja nende ettepanekutega arvestanud. Menetluse tulemusena on jõutud järeldusele, et kalmistu mälestiseks tunnistamine on põhjendatud.
 Kalmistu on maa-alaline objekt, mille puhul on muinsuskaitseseaduse § 19 lõike 2 punkti 1 kohaselt vajalik kehtestada selle piir.
 Kalmistu piiri sisse on haaratud maa-alal asuvad erinevad ajaloolised kalmistud. Piirist on välja jäetud Vana-Vaksali tänava ja Reinu tee äärsed parkla-alad. Vana-Vaksali tänava äärse parkla-ala puhul on tegemist ajalooliselt kalmistu juurde kuulunud alaga, kus paiknesid omal ajal hobuste lasipuud, kuid see ala on nüüdseks oma ajaloolise välimuse ja otstarbe kaotanud ning kasutusel avaliku parklana, kalmistuga seotud kultuuriväärtuslikke elemente ei ole säilinud. Reinu tee äärse parkla-ala puhul ei ole tegemist ajaloolise parkimisalaga.
 Muinsuskaitseseaduse § 14 lõike 1 kohaselt võib kinnismälestise kaitseks kehtestada kaitsevööndi, kaaludes selle vajalikkust ja ulatust kaitsevööndi eesmärkidest lähtudes. Viljandi Vanale kalmistule kaitsevööndit ei kehtestata. Mälestise säilimine sobivas ja toetavas keskkonnas on tagatud kaitsevööndit kehtestamata, sest Viljandi Vana kalmistu piirneb põhja, lääne, lõuna ja edela suunalt vahetult tänavatega ning ida suunalt ehitismälestisega Ugala teater (registri nr 30246), millele on kehtestatud kaitsevöönd, mis ulatub kalmistu idapiirini. Kalmistuga seotud kultuuriväärtuslikke objekte ja elemente väljaspool kalmistuala ei asu. Kalmistu on vaadeldav ümbritsevatelt tänavatelt, kalmistult avanevad omakorda algupärased vaated ümbritsevatele tänavatele ning ida küljelt Ugala teatrile ja Valuojale. Kalmistu vaadeldavuse ning kalmistult avanevate algupäraste vaadete säilimine on tagatud kaitsevööndit kehtestamata.
 Muinsuskaitseseaduse § 52 lõike 1 kohaselt on kinnismälestise ehitusprojekti või tegevuskava alusel konserveerimiseks, restaureerimiseks ja ehitamiseks ning mälestise ilme muutmiseks nõutav tööde tegemise luba. Lõike 3 punktide 1 ja 2 kohaselt on kalmistul nõutav tööde tegemise luba kõrghaljastuse rajamiseks, raie-, kaeve- ja muudeks pinnase teisaldamise või juurdeveoga seotud töödeks ning haljastustöödeks. Lõike 7 punkti 2 kohaselt ei ole tööde tegemise luba nõutav ajaloomälestisest kalmistul haua kaevamisel.
 Kalmistute kasutamist Viljandi linnas reguleerib kalmistuseaduse § 7 lõike 1 alusel kehtestatud Viljandi Linnavolikogu 23.04.2015 määrus nr 53 „Viljandi linna kalmistute kasutamise eeskiri”, mille § 11 lõike 1 kohaselt tuleb hauaplatsi kujundamisel järgida kalmistu planeeringut ja kalmistul väljakujunenud kujunduspõhimõtteid. Kasutada võib madalhaljastust, mille kasvukõrgus ei ületa 1 meetrit. Istutada ei ole lubatud puid ning poolkõrge- ja kõrgekasvulisi põõsaid. Lõike 4 kohaselt tuleb hauaplatsi piirde või piirdeaia paigaldamine, eemaldamine või ümberpaigutamine kooskõlastada kalmistu haldajaga.
 Arvestades „Viljandi linna kalmistute kasutamise eeskirja” § 11 lõikeid 1 ja 4 on asjakohane teha leevendus, et Muinsuskaitseameti tööde tegemise luba ei ole nõutav hauaplatsi haljastustöödeks ning hauaplatsile uute hauarajatiste paigaldamiseks (hauarajatiste hulka loetakse nii hauaplatsi piirded kui ka hauatähised).
 Muudest muinsuskaitseseadusega sätestatud tööde tegemise loakohustusest leevenduste tegemine ei ole asjakohane, sest nii konserveerimine, restaureerimine kui ka ehitamine mõjutavad otseselt mälestise säilimist.
 Lisa 1 Viljandi Vana kalmistu. Kultuurimälestise piiri kaart


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0433
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 12.9.2005KOM(2005) 433 v konečném znění2005/0174 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo celních sazbách pro banány(předložená Komisí)ODŮVODNĔNĺ1. Nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány stanoví vstup režimu založeného čistě na clech pro dovozy banánů v platnost nejpozději do 1. ledna 2006.2. Dne 12. července 2004 pověřila Rada Komisi, aby oznámila Světové obchodní organizaci (WTO), že Evropské společenství má v úmyslu změnit koncese pod položkou 0803 00 19 (banány) zahrnuté v seznamu CXL Evropského společenství, který je přílohou Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) z roku 1994 podle článku XXVIII GATT. Evropské společenství proto dne 15. července 2004 oznámilo WTO svůj úmysl změnit některé koncese v seznamu ES CXL. Po konzultaci s výborem ustanoveným článkem 133 Smlouvy o ES a se Zvláštním výborem pro zemědělství vedla Komise jednání v rámci směrnic pro vyjednávání vydaných Radou.3. Komise jednala s Ekvádorem a Panamou, od kterých má hlavní zájem o dodávky, a s Kolumbií a Kostarikou, od kterých má velký zájem o dodávky produktů spadajících do podpoložky 0803 00 19 (banány). Podle přílohy rozhodnutí ministerské konference WTO ze dne 14. listopadu 2001 týkající se Dohody o partnerství AKT-ES vedla Komise rovněž diskuze s dalšími členy WTO.4. Přes veškeré své snahy nedosáhla Komise s dotčenými členy WTO přijatelné dohody podle článku XXVIII.5. Dne 31. ledna 2005 oznámilo Evropské společenství WTO, že hodlá nahradit koncese na položku 0803 00 19 (banány) závazným clem ve výši 230 EUR/tunu.6. Rozhodčí řízení podle přílohy rozhodnutí ministerské konference ze dne 14. listopadu 2001 bylo zahájeno dne 30. března 2005. Nález rozhodce vydaný dne 1. srpna 2005 učinil závěr, že celní sazba podle doložky nejvyšších výhod (DNV) ve výši 230 EUR/tunu navržená ES není v souladu s výše zmíněnou přílohou, protože by nevedla ani k udržení neomezeného přístupu na trh pro dodavatele požívající výhod této doložky.7. Na základě závěrů rozhodce přezkoumala Komise návrh ES.8. Za účelem povolení změn některých koncesí týkajících se banánů stanovených v seznamu ES CXL přede dnem 1. ledna 2006 se v tomto návrhu Rada vyzývá, aby stanovila novou celní sazbu na produkty spadající pod kód KN 0803 00 19 (banány) a rovněž tak i celní kvótu podléhající nulovému clu vztahující se na banány pocházející ze zemí AKT.9. Pro účely řízení uvedené celní kvóty Komise předpokládá zachování způsobu přihlížejícího k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob „tradičních dovozců/nových žadatelů“), který se v současné době používá pro celní kvótu C stanovenou článkem 18 nařízení (EHS) č. 404/93, s podílem 18 % vyhrazeným pro netradiční hospodářské subjekty.2005/0174 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo celních sazbách pro banányRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:1. Nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány[1] stanoví vstup režimu založeného čistě na clech pro dovozy banánů v platnost nejpozději do 1. ledna 2006.2. Dne 12. července 2004 pověřila Rada Komisi zahájením vyjednávání podle článku XXVIII GATT z roku 1994 s cílem pozměnit některé koncese pro banány. Evropské společenství proto dne 15. července 2004 oznámilo WTO svůj úmysl změnit koncese pod položkou 0803 00 19 (banány) v seznamu ES CXL. Po konzultaci s výborem ustanoveným článkem 133 Smlouvy a se Zvláštním výborem pro zemědělství vedla Komise jednání v rámci směrnic pro vyjednávání vydaných Radou.3. Komise nedosáhla při jednání s Ekvádorem a Panamou, od kterých má hlavní zájem o dodávky, a s Kolumbií a Kostarikou, od kterých má velký zájem o dodávky produktů spadajících pod položku KN 0803 00 19 (banány), přijatelné dohody. Podle přílohy rozhodnutí ministerské konference WTO ze dne 14. listopadu 2001 týkající se Dohody o partnerství AKT-ES vedla Komise rovněž diskuze s dalšími členy WTO. Tyto diskuze nevedly k přijatelné dohodě.4. Dne 31. ledna 2005 oznámilo Evropské společenství WTO, že hodlá nahradit koncese na položku 0803 00 19 (banány) závazným clem ve výši 230 EUR/tunu.5. Rozhodčí řízení podle přílohy uvedeného rozhodnutí bylo zahájeno dne 30. března 2005. Nález rozhodce vydaný dne 1. srpna 2005 učinil závěr, že celní sazba podle doložky nejvyšších výhod (DNV) ve výši 230 EUR/tunu navržená ES není v souladu s výše zmíněnou přílohou, protože by nevedla ani k udržení neomezeného přístupu na trh pro dodavatele požívající výhod této doložky.6. Na základě závěrů rozhodce přezkoumala Komise návrh ES.7. Aby se umožnily změny některých koncesí týkajících se banánů v seznamu ES CXL přede dnem 1. ledna 2006, měla by být zavedena nová celní sazba pro banány. Současně by se rovněž v souladu se závazky ES v rámci Dohody o partnerství AKT-ES měla otevřít celní kvóta pro banány pocházející ze zemí AKT.8. Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení se přijmou v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[2],PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. S účinností ode dne 1. ledna 2006 je celní sazba pro banány (kód KN 0803 00 19) 187 EUR/tunu.2. Počínaje dnem 1. ledna 2006 bude každý rok ode dne 1. ledna pro dovozy banánů (kód KN 0803 00 19) pocházejících ze zemí AKT otevřena autonomní celní kvóta 775 000 tun čisté váhy podléhající nulové celní sazbě.Článek 2Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se přijmou postupem podle čl. 3 odst. 2.Článek 31. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro banány zřízený článkem 27 nařízení (ES) č. 404/93.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES činí jeden měsíc.Článek 4Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyněLEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHY S VÝLUČNÝM DOPADEM NA PŘÍJMOVOU STRÁNKU ROZPOČTU1. NÁZEV NÁVRHUNávrh nařízení Rady o celních sazbách pro banány2. ROZPOČTOVÉ LINIEKAPITOLA 10 – článek 1000:Zemědělské poplatky stanovené v rámci společné zemědělské politiky orgány Evropských společenství na obchod s nečlenskými státy. Odhadovaná částka na příslušný rok: 763,4 milionu EUR – B 2006.3. FINANČNÍ DOPAD( Návrh nemá žádné finanční dopadyX Návrh nemá finanční dopad na výdaje, má však finanční dopad na příjmy s následujícím účinkem:v milionech EUR (na jedno desetinné místo) |Rozpočtová linie | Příjem[3] | Období 12 měsíců ode dne dd/mm/rrrr | Rok 2005 |Článek ... | Dopad na vlastní zdroje | – | – |Článek ... | Dopad na vlastní zdroje | – | – |2006 a následující roky |Článek 1000 | + 277,2 mil. EUR |Článek ... |4. OPATŘENÍ PROTI PODVODŮMNepředpokládají se žádná doplňující ani zvláštní opatření.5. DALŠÍ POZNÁMKYNa straně výdajů je navrhované dovozní clo vzhledem k existující tržní rovnováze neutrální. Nemělo by způsobit výraznou změnu tržní ceny banánů. Proto lze v této fázi uvažovat, že kromě běžně vykazovaného sezónního kolísání cen nebude zaznamenán žádný významný dopad na úroveň vyrovnávací podpory udělované producentům Společenství.[1] Úř. věst. L 47, 25.2.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).[2] Úř. věst. L 184, 17. 7. 1999, s. 23.[3] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (zemědělské poplatky, dávky z cukru, cla), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25% nákladů na výběr.


text:
A Minkowski-tér vagy Minkowski téridő (Hermann Minkowski matematikusról elnevezett) matematikai-fizikai fogalom; a térnek az az értelmezése, amelyben az Einstein-féle speciális relativitáselmélet legjobban megfogalmazható.
 Matematikai definíció
 Fizikai értelmezés
 A Minkowski-tér a fizikában a háromdimenziós Euklideszi tér még egy dimenzióval, az idődimenzióval való kiterjesztése. A ma legáltalánosabb változatban ez a nulladik dimenzió, de előfordul negyedik dimenzióként is.
 Metrika
 Ha a matematikai precizitástól kissé eltekintünk, egy tér metrikájának a tér pontjai közötti „távolság” definícióját nevezzük (lásd még metrikus tér). Ez általában (lineáris terekben) legegyszerűbb módon a térbeli „hossz” (szakszerűbben: norma) fogalmára alapozva építhető fel.
 A (x1,x2,x3) számhármas alakban megadott pontokból (ld. helyvektor) álló háromdimenziós euklideszi-tér (R3) esetén a "hossz"-t megadó képlet:
 Az (x0,x1,x2,x3) számnégyes alakban megadott pontokból álló (R4) Minkowski-tér esetén pedig a leginkább elterjedt változatban , ennek négyzete a következő képlettel is megadható: gμνxμxν = xμxμ, ahol xμ = gμνxν (az azonos indexekre összegezni kell)
 ahol a g mátrix a következőképpen néz ki:g-t a Minkowski-tér metrikus tenzorának nevezzük. Egy másik, ritkábban használatos alakja a fentinek a -1-szerese, illetve egy ódivatú változatban az időkoordináta és a metrikus tenzor időkomponense is képzetes szám.
 Négyesvektorok
 Az (x0,x1,x2,x3) számnégyest a háromdimenziós vektor kiterjesztésének, négyesvektornak vagy másképpen Lorentz-vektornak nevezzük. Ennek nulladik komponensét x0 = ct definícióval időszerű komponensnek, a másik hármat térszerű komponenseknek nevezzük. c itt a fénysebesség vákuumban, t pedig az idő. Ezzel a definícióval a fent definiált távolságnégyzet a fény vákuumbeli mozgásegyenlete.
 A Lorentz-transzformáció olyan transzformáció, ami a fenn definiált távolságnégyzetet invariánsul hagyja, hasonlóan ahhoz, ahogy térbeli forgatások invariánsul hagyják a háromdimenziós távolságnégyzetet. Ezért a Lorentz-transzformáció négydimenziós forgatásnak is tekinthető a Minkowski-térben, amit nem szabad összetéveszteni a négydimenziós Euklideszi-térrel.
 Kontravariáns és kovariáns komponensek
 A metrikánál láttuk a gμνxμxν kifejezést a tér két pontja közötti távolságnégyzetre, vagy ha xμ-t négyesvektor-komponensnek tekintjük (mert tekinthetjük), akkor ezt a négyesvektor hosszának négyzetének nevezzük a fizikában (ld. Landau). A kifejezésben alsó és felső indexek (nem hatványkitevő) is megjelennek, amelyekkel a következő fontos alapképletünk xμ = gμνxν. xμ a négyesvektor kontravariáns, xμ pedig a kovariáns komponenseit jelöli. A négyesvektort ezekkel a következő alakban is írhatjuk:
 xμ = (x0,x), xμ = (x0,-x), ahol x a térszerű hármasvektor része a négyesvektornak
 A kétféle komponens között az x0 = x0, x1 = – x1 stb. összefüggések érvényesek. Ezek segítségével a metrikus tenzor elhagyásával xμxμ alakban írhatjuk a vektor hossznégyzetét. Az Einstein-féle szummázási konvenció szerint, ha azonos betűvel jelölt egy-egy kovariáns és kontravariáns indexet látunk, akkor arra összegezni kell, mintha a szummázás jele ki lenne téve. A szummázás és a metrikus tenzor elhagyásával a fizikai képletek rendkívül áttekinthetővé válnak. A metrikus tenzorral - aminek kovariáns és kontravariáns alakja ugyanaz - való szorzást indexlehúzásnak illetve indexfelhúzásnak is nevezzük. Egy indexpár szimultán fel- és lehúzása nem változtatja meg a szorzat értékét.
 A négyeskoordináták szerinti parciális deriváltak, mint négyesvektorok
 Tekintsünk egy tetszőleges Φ négyesskalárt, ami függ a négyeskoordinátáktól. Ennek a teljes deriváltját fejtsük ki a parciális deriváltak szerint:
 A bal oldalon egy négyesskalár található, ezért a jobb oldal is az. A kifejezés úgy néz ki, mint két négyesvektor skalárszorzata, amit a Lorentz-transzformáció invariánsul hagy. A négyesvektorok előbb látott hossznégyzete is egy ilyen a vektor önmagával vett skalárszorzata, ami egy kovariáns és kontravariáns vektorral a metrikus tenzor nélkül írható fel formálisan. Kifejezésünk alapján látszik, hogy a kontravariáns komponensek szerinti parciális deriváltak (négyesgradiens)'' egy kovariáns vektort alkotnak. Fordítva is igaz, a kovariáns komponensek szerinti parciális deriválás kontravariáns négyeskomponensekhez vezet. Szokásosak a még tömörebb alábbi kifejezések, amik szembetűnően mutatják a deriválással képzett mennyiségek kovariáns vagy kontravariáns voltát:
 Négyestenzorok
 A háromdimenziós tenzorok mintájára teljesen analóg módon definiálhatjuk a Lorentz-tenzorokat vagy négyestenzorokat, ezen belül a Lorentz-skalárokat vagy négyesskalárokat és Lorentz-vektorokat vagy négyesvektorokat a Lorentz-transzformációval – hármasforgatások helyett – szembeni transzformációs tulajdonságaik alapján.
 négyesskalár például a fénysebesség, nyugalmi tömeg stb.
 négyesvektor például az energia és impulzus alkotta négyesimpulzus; az elektrosztatikus és vektorpotenciál alkotta négyespotenciál; stb.
 négyestenzor például az elektromos és mágneses térerősség alkotta elektromágneses térerősségtenzor; az energiasűrűség, energiaáram-sűrűség és feszültségtenzor alkotta energia-impulzus tenzor; stb.
 Kapcsolódó szócikkek
 skalár, vektor, tenzor
 Fizikai alapfogalmak


type: caselaw

text:
 14.5.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 145/21
 Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — FRA.BO/Komisia
 (Vec T-381/06) (1)
 (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuty - Oznámenie o spolupráci - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Poľahčujúce okolnosti - Oslobodenie od pokuty - Legitímna dôvera - Rovnosť zaobchádzania)
 2011/C 145/31
 Jazyk konania: angličtina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: FRA.BO SpA (Bordolano, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne R. Celli, solicitor, a F. Distefano, advokát, neskôr F. Distefano)
 Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Kinsella, solicitor, a K. Nordlander, advokát)
 Predmet veci
 Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni v uvedenom rozhodnutí
 Výrok rozsudku
 1.
 Žaloba sa zamieta.
 2.
 FRA.BO SpA je povinná nahradiť trovy konania.
 (1) Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


text:
Skriftsprog er sprog, der udtrykkes eller repræsenteres ved hjælp af tegn, der nedfældes på et fast materiale eller elektronisk.
 Skriftsprogets oprindelse
 Det første skriftsprog var kileskriften, og derefter kom hieroglyfferne; begge opstod mellem 4000-3000 f.Kr. Der er fundet symboler, der kunne være bogstaver, dateret til 410.000 år f.Kr., ridset ind i klippevægge.
 Skrift som videnskab kan deles i epigrafik og palæografi:
 Epigrafik er inskriptioner i hårde materialer som sten, metal og ler.
 Palæografi er inskriptioner på papir, pergament eller papyrus. De kan inddeles efter, hvor de er fundet, eller hvilket sprog de er skrevet på som latinske, græske og hebraiske.
 Nogle af de mere udviklede skriftsprog er dannet af symboler, mens de primitive er billeder af, hvad der er sket.
 Den mest primitive form for skrift kan sammenlignes med Bayeux-tapetet. Efterhånden blev det mere praktisk at lave en skrift, der var baseret på symboler. Det er ideogrammer og betyder, at skriftsproget blev mere fleksibelt så en simpel tegning af hus kunne betyde både hus og hjem.
 Endnu en stor udvikling begyndte, da tegn fik en fonetisk værdi; det første skridt i retning af det alfabet, vi kender i dag. Hvert enkelt tegn har en lydværdi med konsonant- og vokallyde. Der er stadig skriftsprog, der bruger et tegn med flere sammensatte konsonant- og vokallyde.
 De fleste skriftsprog har gennemgået tre faser:
 Billeder der forstiller det, de skal betyde: Denne skrift kan udtales på alle sprog.
 Ideogrammer der afbilder symboler, som kan tolkes forskelligt; denne skrift kan også læses på alle sprog.
 Fonogrammer, hvor tegn har betydningen for flere lyde.
 Der findes overgange mellem første og anden fase. De fleste ældste skriftsprog har udviklet sig gennem de tre faser.
 Kileskrift
 Kileskriften blev taget i brug, efter at sumererne indtog Mesopotamien, nu Irak. Kileskriften opstod inden for de første 500 år, efter at sumererne indtog landet i midten af det 4. årtusinde f. Kr. De ældste eksempler på kileskrift er fundet i byen Uruk. Der er tvivl om, hvor kileskriften har sin oprindelse, fordi den både har noget tilfælles med de ægyptiske hieroglyffer og en skrift, der er fundet i Indusdalen. Kileskriften opstod som en billedskrift, der udviklede sig til ideogrammer og videre til fonogrammer.
 Det folk, der boede i Mesopotamien, var akkader, en blanding af assyrere og babyloniere. Der var megen fremgang der, og det akkadiske sprog blev internationalt, og kileskrift blev udbredt. Der er fundet lertavler med kileskrift i hele middelhavsområdet. Denne fremgang førte til en guldalder for babylonisk litteratur og videnskab, og alt blev nedskrevet. Det var ikke kun de kongelige skrivere, der brugte kileskriften. Den blev også brugt til handler og aftaler. Kileskriften blev tilpasset de forskellige sprog og lande, den blev udbredt i, men grundlaget var kileskrift. Derfor er der også megen forskel på den ældste babylonske kileskrifts 700 tegn, der tilhører sproget sumerisk, og den nyeste form for kileskrift, der blev brugt i Persien, med kun 41 tegn.
 Der er udgravet gamle assyriske bibliotek med mange tusinde lertavler med smuk kileskrift. Der blev fundet detaljerede beskrivelser af de krigstogter, de assyriske konger foretog, og der er også fundet bibelske fortællinger.
 Den nyeste kileskrift stammer fra 75 år e.Kr., men den begyndte at uddø i begyndelsen af 5. århundred f.Kr.. Kileskriftens uddøen foregik samtidigt med, af det babylonske sprog uddøde. I slutningen af det 5. århundred blev kileskrift kun brugt til juridiske kontrakter, men det var ikke helt slut for kileskriften. Den havde nemlig en kort genopblussen fra tredje til første århundrede f.Kr.
 Kileskrift blev tydet i 1900-tallet, og det var den nyeste udgave af kileskrift, der blev tydet først, og det var et gennembrud for tydningen af de ældste eksempler. Der er tre navne, der er vigtige i tydningen af kileskrift: G. F. Grotefend, en tysk gymnasielærer der tydede de første 12 tegn. Lassen, en norsk elev af en fransk orientalist, var den første, der påviste, at persisk kileskrift var stavelsestegn. Det sidste er den britiske major Henry C. Rawlinson, der oversatte kileskriftteksten på den berømte tresprogede indskrift ved Behistun.
 Hieroglyffer
 Der findes flere skrifter, der er kaldt hieroglyffer, selv om det er de ægyptiske hieroglyffer, vi kender som de originale. Det er ikke korrekt at kalde de ikke-ægyptiske skriftsystemer for hieroglyffer. Fx maya-skrifterne, hittitternes skrift og kretiske hieroglyffer.
 De tidligste kendte ægyptiske hieroglyffer er fra begyndelsen af det 3. årtusinde f. Kr. Vi er ikke sikre på deres udvikling; det var tidligere en anerkendt teori, at de ægyptiske hieroglyffer opstod på samme måde som kileskriften, men det er der efterhånden tvivl om.
 Ægypterne havde en opsvingstid i det 1. dynasti, og samtidig nåede den ægyptiske skrift sin fulde udvikling. I Ægypten regerede det første dynasti omkring 30. eller 29. århundrede f.Kr.
 Derefter forblev den ægyptiske hieroglyfskrift næsten uforandret i 3000 år.
 Ægyptiske hieroglyffer bliver oftest delt op i to grene: én til formelle dokumenter og ritualer og en anden til dagligdags brug.
 Den oprindelige form for formel ægyptisk hieroglyf skrift består af:
 ca. 75 tokonsonantiske fonogrammer, hvoraf 50 var almindeligt brugt
 24 énkonsonantiske tegn + 6 homofoner; tilsammen dækker de alle konsonantlyde i det ægyptiske sprog.
 Man skulle tro, at ægypterne derved havde opfundet det første alfabet, men ægypterne brugte ikke deres tegn eller hieroglyffer som et alfabet, og resultatet blev, at deres skriftsprog ikke blev så smidigt som et skriftsprog med alfabet. Denne del af skriftsproget blev kaldt hieratisk skrift, som betyder hellige tegn eller præstelig. Det skyldes, at egypterne mente, at deres 'visdom og skriftens gud', Thoth, havde givet skriften som gave til menneskeheden. De mente derfor, at hieroglyfferne havde en magisk kraft.
 Den type skrift blev benyttet i 3000 år og endte med at ligge vandret og blive skrevet fra højre mod venstre. I begyndelsen med det meget typiske ægyptiske hieroglyfudseende, hvor skriften er skrevet lodret, oppefra og ned.
 Den anden skrift til dagligdags brug er demotisk. (Demos betyder folk og blev brugt af folket). Demotiske dokumenter findes fra 7. århundrede f.Kr. til år 476 e.Kr. Det er en kursiv udgave af det hieratiske skriftsprog, og den endte med at være så skrå, at de meget billedlige ægyptiske hieroglyffer blev omdannet til tegn.
 Det store gennembrud for tydningen af de ægyptiske hieroglyffer var fundet af Rosettestenen med indskriften på to sprog – og tre skriftsprog hieratisk, demotisk og græsk. Derved kunne man sammenligne de tre, og af tidligere inskriptioner kunne udledes få sætninger og navne. Selv om det ikke lyder som et stort fremskridt, var det så skelsættende, at det førte til den fulde oversættelse.
 Alfabet
 Der findes mange alfabeter. Det første har sin oprindelse i Kanaen (i dag Israel), Mellemøsten, Syrien, og det var en naturlig udvikling, da der var meget handel i området. Det har været meget lærde mænd, der opfandt det, fordi der var inspiration fra de ægyptiske hieroglyffer og den fønikisk skrift. Det første alfabet opstod omkring 2. årtusind f.Kr. Der findes et "stamtræ". Link?
 der viser, hvordan alfabeterne har udviklet sig. Alfabetet opstod, da hvert tegn fik en lydværdi, samtidig med at tegnene blev enklere. Derved opstod et enkelt og funktionelt skriftsprog.]]
 Vigtige begivenheder
 Største skriftsprog rangordnet efter udbredelse
 Nedenstående er fra Dr. Bernard Comrie’s artikel til Encarta Encyclopedia (1998): Antallet af personer der har sproget som modersmål.
 Kinesisk (836 million)
 Hindi (333 million)
 Spansk (332 million)
 Engelsk (322 million)
 Bengali (189 million)
 Arabisk (186 million)
 Russisk (170 million)
 Portugisisk (170 million)
 Japansk (125 million)
 Tysk (98 million)
 Fransk (72 million)
 I alt er der ca. 150 levende skriftsprog, men det skal sammenlignes med, at der er over 3000 talesprog.
 Se også
 Skrifttyper: ASCII; Morsealfabet; Runealfabet
 Sprogforskning: Filologi; Semiotik
 Sprog: Billedsprog; Kropssprog; Programmeringssprog; Talesprog; Tegnsprog
 Voynich-manuskriptet
 Kilder/referencer
 Eksterne henvisninger
 Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur: Hjælp til Oversættelser
 6. august 2003, Comon.dk: SMS og e-mail ændrer sproget
 BBCNews, 22 March, 2001: Manners are lost in the net
 Følgende gælder sikkert de fleste skriftsprog inkl. dansk:
 Webarchive backup: Unifon.org: English Spelling Reform Link Page
 Webarchive backup: menuspel – a popular and intuitive pronounciation guide spelling Citat: "... What was proved was that young children could learn to express themselves in i.t.a. up to four times as fast as a control group could in TO. This early gain effectively postponed the frustration of having to deal with an overly complex traditional writing system until a certain level of phonemic awareness was achieved...."
 Welcome to AncientScripts.com
 The World's Most Widely Spoken Languages , Saint Ignatius High School
 Skriftsystemer
 Sprogforskning


text:
Príčinná súvislosť ako predpoklad vzniku zodpovednosti za škodu | Náhrada škody | Najprávo.sk - najlepší právny poradca
 29.1. 2011, 00:22 | najpravo.sk
 O vzťah príčinnej súvislosti (kauzálny nexus) ide vtedy, ak je medzi protiprávnym konaním škodcu a vznikom škody vzťah príčiny a následku. Ak bola príčinou vzniku škody iná skutočnosť, zodpovednosť za škodu nevznikne. Otázka príčinnej súvislosti nie je otázkou právnou, ide o skutkovú otázku, ktorá môže byť riešená len v konkrétnych súvislostiach. Pri zisťovaní príčinnej súvislosti je treba škodu izolovať zo všeobecných súvislostí a skúmať, ktorá príčina ju vyvolala a je rozhodujúca iba vecná súvislosť príčiny a následku.
 (rozsudok Najvyššieho súdu SR, zo dňa 28. 10. 2010, sp. zn. 3 Cdo 130/2010)
 Okresný súd Partizánske rozsudkom z 30. septembra 2009, č.k. 5 C 62/2009-50 zaviazal žalovaného zaplatiť žalobkyni 2 054,84 Eur s 2,5 % úrokom z omeškania ročne od 15. júna 2009 do zaplatenia; v prevyšujúcej časti žalobu zamietol. Žalovanému a vedľajšiemu účastníkovi uložil povinnosť spoločne a nerozdielne zaplatiť žalobkyni trovy konania v sume 324,49 Eur. V odôvodnení uviedol, že v konaní bolo preukázané, že žalovaný ako vodič osobného motorového vozidla zavinil 18. októbra 2008 v P. dopravnú nehodu, pri ktorej bolo poškodené osobné motorové vozidlo zn. O. A. patriace žalobkyni, na kúpu ktorého bol žalobkyni Okresným úradom v Partizánskom podľa zákona č. 195/1998 Z.z. poskytnutý peňažný príspevok vo výške 200 000 Sk; kúpna cena vozidla činila 360 000 Sk. Vedľajším účastníkom bola škoda na vozidle žalobkyne riešená ako totálna škoda a bola jej vyplatená náhrada vo výške 140 576 Sk. Rozhodnutím Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny Partizánske z 8. decembra 2008 bola žalobkyni uložená povinnosť vrátiť pomernú časť peňažného príspevku poskytnutého na kúpu vozidla v sume 61 904 Sk (2 054,84 Eur), ktorú sumu žalobkyňa 21. apríla 2009 uhradila. Túto žalobkyňou uhradenú sumu považoval za škodu vzniknutú na jej strane predmetnou dopravnou nehodou a zodpovednosť žalovaného za ňu posúdil podľa § 420 ods. 1 Občianskeho zákonníka. Bol toho názoru, že medzi dopravnou nehodou, ktorú zavinil žalovaný dňa 18. októbra 2008 ako vodič osobného motorového vozidla a pri ktorej došlo k poškodeniu osobného motorového vozidla žalobkyne a jej povinnosťou vrátiť pomernú časť peňažného príspevku poskytnutú na jeho kúpu (žalovaná istina), existuje aj príčinná súvislosť, ktorú videl v tom, že zákonné predpoklady pre vznik povinnosti vrátiť pomernú časť príspevku vznikli v okamihu dopravnej nehody a správny orgán následne len aplikoval zákon a len v dôsledku dopravnej nehody spôsobenej žalovaným došlo k vzniku povinnosti žalobkyne pomernú časť príspevku vrátiť. Priznanie úroku z omeškania odôvodnil poukazom na § 563 Občianskeho zákonníka. Výrok o trovách konania odôvodnil ustanovením § 142 ods. 3 O.s.p.
 Na odvolanie žalovaného a vedľajšieho účastníka proti výroku rozsudku okresného súdu, ktorým bolo žalobe vyhovené, Krajský súd v Trenčíne rozsudkom z 20. januára 2010, sp. zn. 5 Co 350/2009 rozsudok súdu prvého stupňa v napadnutej časti zmenil tak, že žalobu zamietol. Žalovanému a vedľajšiemu účastníkovi náhradu trov odvolacieho konania nepriznal. Právne posúdenie zodpovednosti žalovaného za vznik škody podľa § 420 ods. 1 Občianskeho zákonníka prvostupňovým súdom považoval za správne, avšak na rozdiel od súdu prvého stupňa bol toho názoru, že medzi porušením povinnosti žalovaného a vzniknutou škodou žalobkyni neexistuje priama príčinná súvislosť, nakoľko k vzniku škody žalobkyne nedošlo priamo protiprávnym konaním žalovaného, keďže spôsobenie dopravnej nehody v žiadnom prípade ku vzniku škody, ktorá žalobkyni vznikla povinnosťou vrátiť pomernú časť peňažného príspevku poskytnutého na kúpu motorového vozidla, nesmerovalo. Žalovaný nesie iba zodpovednosť za škodu, ktorá v dôsledku dopravnej nehody vznikla na jej motorovom vozidle, avšak v žiadnom prípade nenesie zodpovednosť za to, že žalobkyňa mala s tretím subjektom (Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny) zmluvne dohodnuté také podmienky, ktoré v súvislosti s vyporiadaním ich vzťahu po poškodení vozidla sa pre ňu ukázali byť nevýhodné, t.j. že na kúpu vozidla jej bol síce poskytnutý peňažný príspevok, avšak s tým, že v prípade poškodenia vozidla je povinná jeho pomernú časť vrátiť.
 Proti tomuto rozsudku odvolacieho súdu podala žalobkyňa dovolanie. Namietala, že napadnuté rozhodnutie spočíva na nesprávnom právnom posúdení veci (§ 241 ods. 2 písm. c/ O.s.p.) v otázke posúdenia príčinnej súvislosti medzi protiprávnym konaním žalovaného a vznikom škody ako jedného z predpokladov vzniku zodpovednosti žalovaného za spôsobenú škodu podľa § 420 Občianskeho zákonníka. Uviedla, že jej povinnosť vrátiť na základe rozhodnutia správneho orgánu (ktorý jej na kúpu motorového vozidla poškodeného dopravnou nehodou poskytol peňažný príspevok) pomernú časť príspevku vznikla už v okamihu dopravnej nehody (poškodenia vozidla) a iba v jej dôsledku. Poukázala na skutočnosť, že bez dopravnej nehody spôsobenej žalovaným by k takému rozhodnutiu príslušného správneho orgánu nedošlo, resp. nemohlo by byť vydané, a preto medzi povinnosťou žalobkyne vrátiť pomernú časť poskytnutého peňažného príspevku na kúpu motorového vozidla a predmetnou dopravnou nehodou, zavinenou žalovaným, je vzťah príčinnej súvislosti. Z uvedených dôvodov navrhla rozsudok odvolacieho súdu zrušiť, rozsudok súdu prvého stupňa potvrdiť a žalobkyni priznať náhradu trov konania.
 Žalovaný vo svojom vyjadrení k dovolaniu žalobkyne navrhol dovolanie žalobkyne „zrušiť“. Stotožnil sa s právnym záverom vysloveným odvolacím súdom o neexistencii príčinnej súvislosti medzi škodou uplatnenou žalobkyňou titulom jej povinnosti vrátiť pomernú časť poskytnutého peňažného príspevku na kúpu motorového vozidla po jeho poškodení v dôsledku dopravnej nehody, ktorú zavinil žalovaný. Poukázal na to, že žalobkyni spôsobil škodu iba na motorovom vozidle, ktorá jej bola v plnej výške uhradená.
 Vedľajší účastník vo svojom vyjadrení k dovolaniu žalobkyne uviedol, že sa s právnym záverom odvolacieho súdu stotožňuje a navrhol dovolanie zamietnuť.
 Najvyšší súd Slovenskej republiky ako súd dovolací (§ 10a ods. 1 O.s.p.) po zistení, že dovolanie podala včas účastníčka konania (§ 240 ods. 1 O.s.p.), ktorá je zastúpená advokátom (§ 241 ods. 1 O.s.p.), proti rozhodnutiu, ktoré možno napadnúť týmto opravným prostriedkom (§ 238 ods. 1 O.s.p.), preskúmal napadnutý rozsudok v rozsahu podľa § 242 ods. 1 O.s.p. bez nariadenia dovolacieho pojednávania (§ 243a ods. 1 O.s.p.) a dospel k záveru, že dovolanie nie je opodstatnené.
 Vzhľadom na zákonnú povinnosť (§ 242 ods. 1 druhá veta O.s.p.) skúmať vždy, či napadnuté rozhodnutie odvolacieho súdu nebolo vydané v konaní postihnutom niektorou z procesných vád uvedených v § 237 O.s.p., zaoberal sa dovolací súd predovšetkým otázkou, či konanie v tejto veci nie je postihnuté niektorou z vád vymenovaných v § 237 písm. a/ až g/ O.s.p. O vadu takej povahy ide vtedy, ak a/ sa rozhodlo vo veci, ktorá nepatrí do právomoci súdov, b/ ten, kto v konaní vystupoval ako účastník, nemal spôsobilosť byť účastníkom konania, c/ účastník konania nemal procesnú spôsobilosť a nebol riadne zastúpený, d/ v tej istej veci sa už prv právoplatne rozhodlo alebo v tej istej veci sa už prv začalo konanie, e/ sa nepodal návrh na začatie konania, hoci podľa zákona bol potrebný, f/ účastníkovi konania sa postupom súdu odňala možnosť konať pred súdom, g/ rozhodoval vylúčený sudca alebo bol súd nesprávne obsadený, ibaže namiesto samosudcu rozhodoval senát. Dovolateľka žiadnu z týchto vád nenamietala a vada uvedenej povahy nevyšla v dovolacom konaní najavo.
 Žalobkyňa vychádzajúc z obsahu jej dovolania namieta, že zmeňujúci rozsudok odvolacieho súdu spočíva na nesprávnom právnom posúdení veci (§ 241 ods. 2 písm. c/ O.s.p.). Právnym posúdením je činnosť súdu, pri ktorej zo skutkových zistení vyvodzuje právne závery a aplikuje konkrétnu právnu normu na zistený skutkový stav. Nesprávne právne
 posúdenie je chybnou aplikáciou práva na zistený skutkový stav; dochádza k nej vtedy, ak súd nepoužil správny (náležitý) právny predpis alebo ak síce aplikoval správny právny predpis, nesprávne ho ale interpretoval alebo ak zo správnych skutkových záverov vyvodil nesprávne právne závery.
 Vzhľadom na viazanosť dovolacieho súdu uplatneným dovolacím dôvodom vrátane jeho vecného (obsahového) vymedzenia dovolateľom (§ 242 ods. 1 O.s.p.), predmetom dovolacieho prieskumu bolo posúdenie veci v otázke, či existuje priama príčinná súvislosť medzi protiprávnym konaním žalovaného, ktorý zapríčinil dopravnú nehodu a následným vznikom povinnosti žalobkyne vrátiť pomernú časť poskytnutého peňažného príspevku na kúpu motorového vozidla, ktoré bolo pri dopravnej nehode poškodené, t.j. či nesie zodpovednosť za škodu, ktorá žalobkyni vznikla vrátením pomernej časti tohto peňažného príspevku.
 Súd prvého stupňa pri skúmaní príčinnej súvislosti medzi porušením povinností škodcom (žalovaným) a škodou z hľadiska posudzovania zodpovednosti žalovaného podľa § 420 ods. 1 Občianskeho zákonníka dospel k záveru, že príčinná súvislosť je tu daná, keďže predpoklad vzniku zodpovednosti za škodu je potrebné chápať ako priamu väzbu javov (objektívnych súvislostí), v rámci ktorého jeden jav (príčina) vyvoláva druhý jav (následok), a preto medzi povinnosťou žalobkyne vrátiť pomernú časť poskytnutého peňažného príspevku na kúpu motorového vozidla a predmetnou dopravnou nehodou zavinenou žalovaným je vzťah príčinnej súvislosti, nakoľko zákonné predpoklady na vznik povinnosti žalobkyne vrátiť pomernú časť príspevku vznikli už okamihom dopravnej nehody a iba v jej dôsledku.
 Odvolací súd na rozdiel od súdu prvého stupňa dospel k záveru, že žalovaný by mohol byť za škodu spôsobenú žalobkyni zodpovedný iba v prípade, ak by porušenie povinnosti - dopravných predpisov, škodu, ktorej sa žalobkyňa v konaní domáhala, skutočne spôsobilo. V danom prípade škoda nebola spôsobená priamo protiprávnym konaním žalovaného, keďže zavinenie dopravnej nehody nesmerovalo ku vzniku škody, ktorá žalobkyni vznikla povinnosťou vrátiť pomernú časť peňažného príspevku na kúpu motorového vozidla. Žalovaný preto zodpovedá len za škodu, ktorá vznikla na motorovom vozidle; v žiadnom prípade nenesie zodpovednosť za to, že žalobkyňa mala s tretím subjektom ohľadom motorového vozidla dojednané také podmienky, ktoré sa v súvislosti s vyporiadaním ich vzťahu po poškodení vozidla ukázali byť pre ňu nevýhodné v tom zmysle, že v prípade poškodenia motorového vozidla, na kúpu ktorého jej bol peňažný príspevok poskytnutý, bude povinná pomernú časť poskytnutého príspevku vrátiť.
 Podľa § 420 ods. 1 Občianskeho zákonníka každý zodpovedá za škodu, ktorú spôsobil porušením právnej povinnosti.
 Podľa § 420 ods. 2 Občianskeho zákonníka škoda je spôsobená právnickou osobou alebo fyzickou osobou, keď bola spôsobená pri ich činnosti tými, ktorých na túto činnosť použili. Tieto osoby samy za škodu takto spôsobenú podľa tohto zákona nezodpovedajú; ich zodpovednosť podľa pracovnoprávnych predpisov nie je tým dotknutá.
 Podľa § 420 ods. 3 Občianskeho zákonníka zodpovednosti sa zbaví ten, kto preukáže, že škodu nezavinil.
 Predpokladom vzniku všeobecnej zodpovednosti za škodu podľa ustanovenia § 420 ods. 1 Občianskeho zákonníka je protiprávny úkon, t.j. konanie, ktoré je v rozpore s objektívnym právom (s právnym poriadkom), ďalej existencia škody (majetková ujma) a príčinná súvislosť medzi protiprávnym konaním škodcu a vznikom škody.
 Pokiaľ ide o v dovolaní namietané nesprávne právne posúdenie veci odvolacím súdom v otázke príčinnej súvislosti medzi porušením právnej povinnosti žalovaného (zavinenou dopravnou nehodou, v dôsledku ktorej došlo k poškodeniu motorového vozidla žalobkyne) a škodou vzniknutou žalobkyni vrátením pomernej časti peňažného príspevku poskytnutého jej na kúpu motorového vozidla, na ktorom bola škoda spôsobená, dovolací súd túto námietku nepovažuje za dôvodnú a stotožňuje s názorom odvolacieho súdu, že v danom prípade nebola daná príčinná súvislosť medzi porušením dopravných predpisov žalovaným a tým zmenšením majetku žalobkyne, náhrady ktorého sa domáha a ktorý spočíva vo vrátení pomernej časti peňažného príspevku poskytnutého žalobkyni na kúpu motorového vozidla na základe rozhodnutia príslušného správneho orgánu.
 O vzťah príčinnej súvislosti (kauzálny nexus) ide totiž vtedy, ak je medzi protiprávnym konaním škodcu a vznikom škody vzťah príčiny a následku. Ak bola príčinou vzniku škody iná skutočnosť, zodpovednosť za škodu nevznikne. Otázka príčinnej súvislosti nie je otázkou právnou, ide o skutkovú otázku, ktorá môže byť riešená len v konkrétnych súvislostiach. Pri zisťovaní príčinnej súvislosti je treba škodu izolovať zo všeobecných súvislostí a skúmať, ktorá príčina ju vyvolala a je rozhodujúca iba vecná súvislosť príčiny a následku.
 V postupnom slede javov je každá príčina niečím vyvolaná (sama je následkom niečoho) a každý ňou spôsobený následok sa stáva príčinou ďalšieho javu. Zodpovednosť však nemožno robiť závislou na neobmedzenej kauzalite. Atribútom príčinnej súvislosti je totiž „priamosť“ pôsobenia príčiny na následok, pri ktorej príčina priamo (bezprostredne) predchádza následku a vyvoláva ho. Vzťah príčiny a následku musí byť preto priamy, bezprostredný, neprerušený; nestačí, ak je iba sprostredkovaný. Pri zisťovaní príčinnej súvislosti treba v dôsledku toho skúmať, či v komplexe skutočností prichádzajúcich do úvahu ako (priama) príčina škody existuje skutočnosť, s ktorou zákon spája zodpovednosť za škodu.
 Z obsahu spisu je nesporné, že žalovaný porušením dopravných predpisov spôsobil dopravnú nehodu, pri ktorej bola žalobkyni spôsobená škoda na jej motorovom vozidle, na kúpu ktorého jej bol poskytnutý peňažný príspevok podľa zákona č. 195/1998 Z.z. vo výške 200 000 Sk. Vedľajším účastníkom bola škoda na vozidle posúdená ako totálna škoda a žalobkyni z tohto titulu vyplatená suma 140 576 Sk (4 666,27 Eur) po odpočítaní hodnoty použiteľných zvyškov (49 424 Sk). Ďalej je nesporné, že právoplatným rozhodnutím Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v Partizánskom z 8. decembra 2008 číslo A. bola žalobkyni uložená povinnosť vrátiť pomernú časť peňažného príspevku na kúpu motorového vozidla v sume 61 904 Sk (2 054,94 Eur) z dôvodu, že motorové vozidlo, na ktorého kúpu sa poskytol peňažný príspevok, sa nevyužíva na individuálnu prepravu občana s ťažkým zdravotným postihnutím; žalobkyňa túto povinnosť splnila 21. apríla 2009.
 Na základe uvedeného je dovolací súd toho názoru, že zo sledu relevantných príčin a následkov vyplýva, že zmenšenie majetku žalobkyne (spočívajúce vo vrátení pomernej časti peňažného príspevku poskytnutého na kúpu motorového vozidla) nebolo spôsobené priamo porušením povinností žalovaného pri dopravnej nehode. Vzhľadom na toto nie priame, ale sprostredkované pôsobenie porušenia povinností žalovaného pri dopravnej nehode dospel dovolací súd k rovnakému záveru ako odvolací súd, že v danom prípade nebola daná príčinná súvislosť medzi protiprávnym konaním žalovaného (porušenie dopravných predpisov) a tým zmenšením majetku žalobkyne, náhrady ktorého sa domáha.
 Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyňa v konaní nepreukázala existenciu príčinnej súvislosti medzi porušením povinnosti žalovaného a znížením jej majetku. Keďže podmienky vzniku zodpovednosti za škodu podľa § 420 ods. l Občianskeho zákonníka sú stanovené kumulatívne a v prípade nesplnenia čo i len jednej z nich nie je daná táto zodpovednosť, dovolací súd dospel k záveru, že dovolanie žalobkyne nie je opodstatnené, lebo smeruje proti rozsudku odvolacieho súdu, ktorý spočíva na správnom právnom závere, že v danej veci nie sú splnené podmienky pre zodpovednosť žalovaného za škodu v zmysle § 420 ods. l Občianskeho zákonníka.
 Najvyšší súd Slovenskej republiky preto dovolanie žalobkyne zamietol podľa ustanovenia § 243b ods. 1 O.s.p.
 V dovolacom konaní (procesne) úspešnému žalovanému a vedľajšiemu účastníkovi vzniklo právo na náhradu trov dovolacieho konania proti žalobkyni, ktorá úspech nemala (§ 243b ods. 5 O.s.p. v spojení s § 224 ods. 1 O.s.p. a § 142 ods. 1 O.s.p.). Dovolací súd nepriznal žalovanému ani vedľajšiemu účastníkovi náhradu trov dovolacieho konania, lebo nepodali návrh na uloženie povinnosti nahradiť trovy dovolacieho konania (§ 151 ods. 1 O.s.p.).


text:
Pasaulis gali reikšti:
 Dangaus kūnų visuma, visata.
 Žemės rutulys – Saulės sistemos planeta, pagal atstumą Žemė yra trečia nuo Saulės.
 Žemės rutulio žmonės.
 Kokia nors kultūros, visuomenės sritis: pvz., meno, mokslo, sporto pasaulis.
 Atskira gyvenimo, reiškinių, daiktų sritis: pvz., gyvūnų pasaulis, garsų pasaulis, jausmų pasaulis, skaičių pasaulis.
 Psichinio gyvenimo reiškinių sritis: vidaus pasaulis, vaiko pasaulis.
 Spaudoje:
 Pasaulis – visuomenės ir politikos žurnalas, ėjęs 1970–1992 m. Vilniuje.
 Iliustruotas pasaulis – bulvarinio pobūdžio savaitraštis, ėjęs 1934 m. Kaune.
 Iliustruotas pasaulis – įdomus miestui ir kaimui savaitraštis, leistas 1936-1938 m. Kaune.
 Jaunųjų pasaulis – iliustruotas jaunuomenės žurnalas, ėjęs 1930-1934 m. Kaune.
 Katalikų pasaulis – religinis mėnesinis žurnalas, nuo 1989 m. vasario 5 d. iki 2004 m. gruodžio mėn. ėjęs Vilniuje.
 Krepšinio pasaulis – informacinis leidinys (žurnalas) krepšinio mėgėjams, ėjęs 1989-1990 m. Kaune.
 Moteris ir pasaulis – Lietuvos iliustruotas mėnesinis žurnalas, ėjęs 1937–1940 m. Kaune.
 Moters pasaulis – leidinys (biuletenis) moterims, einantis nuo 1994 m. liepos mėn. lietuvių ir anglų kalba Vilniuje.
 Moterų pasaulis – laikraštis moterims, ėjęs 1992 m. Vilniuje.
 Pašto pasaulis – mėnesinis pašto, telegrafo ir telefono tarnautojų žurnalas, ėjęs 1934-1940 m. Kaune.
 Pranciškonų pasaulis – mėnesinis laikraštis Trečiojo Šv. Pranciškaus ordino Lietuvoje organas, leistas 1923-1940 m. Kretingoje, 1923-1935 m. Kaune.
 Reklamos pasaulis – reklamos savaitraštis, ėjęs 1994-1995 m. Kaune.
 Studijų pasaulis – Lietuvos kūno kultūros instituto, dab. Lietuvos kūno kultūros akademija, studentų laikraštis, einantis nuo 1994 m. vasario mėn. Kaune.
 Vadovo pasaulis – lietuviškas verslo žurnalas vadovams.
 Žaliasis pasaulis – nepriklausomas aplinkosauginiam švietimui skirtas savaitraštis, leidžiamas nuo 1990 m. rugsėjo mėn. Vilniuje.
 Arabų šalys (arba Arabų pasaulis) - sąvoka, apimanti šalis, kuriose yra arabų dauguma.
 Dingęs pasaulis – Artūro Konan Doilio 1912 m. parašytas mokslinės fantastikos romanas.
 Mis Pasaulis – kasmet nuo 1951 m. vykstantys gražiausios pasaulio merginos rinkimai.
 Naujasis pasaulis – vienas iš pavadinimų, kuriuo buvo vadinamos teritorijos, nepriklausančios Eurazijai ir Afrikai, ypač Amerika ir Australija.
 Pasaulis pagal Garpą – JAV rašytojo Džono Irvingo romanas.
 Pasaulis pagal Garpą – Džordžo Rojaus Hillo režisuota drama, pastatyta pagal to paties pavadinimo knygą parašyta Džono Irvingo.
 Pasaulis salynas - Dubajaus pašonėje esantis dirbtinių salų archipelagas.
 Pomirtinis pasaulis – įvairiose religijose ir mitologijoje vartojamas terminas, apibūdinantis žmogaus ar kitų būtybių gyvenimą po fizinės mirties.
 Paprastas pasaulis – studijinis grupės „Pievos“ albumas, išleistas 2010 m.
 Požeminis pasaulis – įvairiose religijose ir mitologijoje esanti pasaulėvaizdžio dalis, dažniausiai esanti po žeme, apatinėje pasaulio plano dalyje.
 Tamsos pasaulis – vieną iš dviejų kompanijos White Wolf sukurtų alternatyvių mūsų dienų pasaulių jos leidžiamuose siaubo žanro vaidmenų žaidimuose.
 Vakarų pasaulis – iš pradžių terminas taikytas Europai, tačiau pastaruoju metu Vakarų pasauliu vadinama tiek Europa, tiek iš kolonijinių imperijų atsiradusios valstybės, paprastai etniškai ir kultūriškai kilusios iš Europos.
 Vandens pasaulis – JAV 1995 fantastinis filmas.
 Visas materialus pasaulis – visa materija, apimanti medžiagą bei įvairių formų energiją.