type: other

text:
302/2020 Sb., Vyhlá1ka, kterou se mìní vyhlá1ka è. 408/2015 Sb., o Pravidlech trhu s elektøinou, ve znìní vyhlá1ky è. 127/2017 Sb. | Fulsoft.cz - Zákony, judikatura a literatura 2020-2021
 302/2020 Sb., Vyhlá1ka, kterou se mìní vyhlá1ka è. 408/2015 Sb., o Pravidlech trhu s elektøinou, ve znìní vyhlá1ky è. 127/2017 Sb. Garance
 è. 302/2020 Sb.
 kterou se mìní vyhlá1ka è. 408/2015 Sb., o Pravidlech trhu s elektøinou, ve znìní vyhlá1ky è. 127/2017 Sb.
 Vyhlá1ka è. 408/2015 Sb., o Pravidlech trhu s elektøinou, ve znìní vyhlá1ky è. 127/2017 Sb., se mìní takto:
 1. V § 1 odst. 1 úvodní èásti ustanovení se slovo „stanoví“ nahrazuje slovy „upravuje v návaznosti na pøímo pou3⁄4itelné pøedpisy Evropské unie2, 5)“.
 Poznámka pod èarou è. 5 zní:
 „5) Naøízení Komise (EU) 2017/2195 ze dne 23. listopadu 2017, kterým se stanoví rámcový pokyn pro obchodní zaji1»ování výkonové rovnováhy v elektroenergetice.“.
 2. V § 1 odst. 1 písm. f) se slova „a vyrovnávacího trhu“ zru1ují a slovo „jejich“ se nahrazuje slovem „jeho“.
 3. V § 2 písm. c) se slova „ , ve kterém je smluvnì vymezena dodávka nebo odbìr elektøiny; obchodní hodina je základním èasovým úsekem“ zru1ují.
 4. V § 2 písm. h) se slova „v pøípadì organizování denního trhu s elektøinou nebo vnitrodenního trhu s elektøinou spoleènì pro nabídkovou zónu2Èeské republiky a okolní nabídkové zóny“ nahrazují slovy „v rámci jednotného propojení vnitrodenních trhù nebo v rámci jednotného propojení denních trhù podle pøímo pou3⁄4itelného pøedpisu Evropské unie upravujícího pøidìlování kapacity a øízení pøetí3⁄4ení2“.
 5. V § 2 písmeno i) vèetnì poznámky pod èarou è. 4 zní:
 „i) redispeèinkem opatøení vedoucí k øe1ení pøetí3⁄4ení nebo k jinému zaji1tìní bezpeènosti soustavy podle pøímo pou3⁄4itelného pøedpisu Evropské unie upravujícího vnitøní trh s elektøinou4,
 4) Naøízení Evropského parlamentu a Rady (EU) è. 2019/943 ze dne 5. èervna 2019 o vnitøním trhu s elektøinou.“.
 6. V § 2 se na konci písmene t) teèka nahrazuje èárkou a doplòují se písmena u) a3⁄4 y), která znìjí:
 „u) zúètovací cenou odchylky kladná, nulová, nebo záporná cena za odchylku v ka3⁄4dém smìru za ka3⁄4dý interval zúètování odchylek,
 v) obchodním intervalem doba, pro kterou je definován produkt na krátkodobém trhu s elektøinou,
 w) lokální distribuèní soustavou distribuèní soustava, která není pøímo pøipojena k pøenosové soustavì,
 x) regionální distribuèní soustavou distribuèní soustava, která je pøímo pøipojena k pøenosové soustavì,
 y) místem urèeným k evidenci ztrát místo, na kterém jsou evidovány ztráty elektøiny provozovatele pøenosové nebo distribuèní soustavy v jím provozované soustavì.“.
 „c) prostøednictvím evropské platformy pro výmìnu regulaèní energie podle pøímo pou3⁄4itelného pøedpisu Evropské unie upravujícího obchodní zaji1»ování výkonové rovnováhy v elektroenergetice5.“.
 8. V § 4 odst. 3 a 4 se slova „dané obchodní hodinì“ nahrazují slovy „daném obchodním intervalu“.
 9. V § 5 odst. 1 se slovo „hodinového“ zru1uje a slova „hodinách èasového“ se nahrazují slovy „celém èasovém“.
 10. V § 5 odst. 4 se slova „pro dané obchodní hodiny“ zru1ují.
 „(1) Denní trh organizuje operátor trhu ve spolupráci s nominovanými organizátory denního trhu s elektøinou v okolních nabídkových zónách nebo v rámci jednotného propojení denních trhù ve spolupráci s ostatními nominovanými organizátory denního trhu s elektøinou a provozovateli pøenosových soustav.“.
 12. V § 6 odst. 2 úvodní èásti ustanovení se slovo „uvedeným“ nahrazuje slovy „a v termínech uvedených“ a slovo „hodiny“ se nahrazuje slovem „intervaly“.
 „a) jednotné saldo za nabídkovou zónu Èeské republiky v pøípadì jednotného propojení denních trhù podle pøímo pou3⁄4itelného pøedpisu Evropské unie upravujícího pøidìlování kapacity a øízení pøetí3⁄4ení2,“.
 15. V § 6 odst. 4 se slova „ka3⁄4dou obchodní hodinu“ nahrazují slovy „ka3⁄4dý obchodní interval“.
 „(5) Po oznámení výsledkù denního trhu jednotlivým úèastníkùm organizovaného krátkodobého trhu operátor trhu zveøejní zpùsobem umo3⁄4òujícím dálkový pøístup nabídkové a poptávkové køivky, mno3⁄4ství elektøiny z uskuteènìných obchodù, dosa3⁄4ené ceny elektøiny pro ka3⁄4dý obchodní interval, výsledné hodinové zelené bonusy pro jednotlivé kategorie obnovitelných zdrojù pro ka3⁄4dou hodinu, mno3⁄4ství elektøiny z neakceptovaných nabídek a poptávek, poèet pøijatých úspì1ných a neúspì1ných nabídek a poèet pøijatých úspì1ných a neúspì1ných poptávek. Zveøejòované údaje neobsahují informace o jednotlivých úèastnících denního trhu.“.
 „(1) Vnitrodenní trh organizuje operátor trhu v rámci dne dodávky nebo následujícího dne dodávky a lze na nìm zadávat a obchodovat nabídky a poptávky elektøiny zpùsobem a v termínech uvedených ve smlouvì o pøístupu na organizovaný krátkodobý trh s elektøinou. Vnitrodenní trh mù3⁄4e být organizován v rámci jednotného propojení vnitrodenních trhù ve spolupráci s ostatními nominovanými organizátory vnitrodenního trhu s elektøinou a provozovateli pøenosových soustav.“.
 18. V § 7 odst. 3 se slova „Po uzavøení ka3⁄4dé obchodované hodiny na vnitrodenním trhu upraví operátor trhu zpùsobem uvedeným“ nahrazují slovy „Operátor trhu upraví zpùsobem a v termínech uvedených“.
 „(4) Operátor trhu zveøejní zpùsobem umo3⁄4òujícím dálkový pøístup informace o agregovaném mno3⁄4ství elektøiny a vá3⁄4eném prùmìru cen z uskuteènìných obchodù na vnitrodenním trhu, pøípadnì dal1í informace z vnitrodenního trhu.“.
 20. V § 9 odst. 1 se slova „nebo vyrovnávacím trhu s regulaèní energií“ zru1ují.
 21. V § 9 odst. 2 úvodní èásti ustanovení se slovo „uzavøenými“ nahrazuje slovem „uzavøených“ a slova „ , pøièem3⁄4 tento èas je uzavírkou dvoustranného obchodování“ se zru1ují.
 22. V § 9 se za odstavec 2 vkládají nové odstavce 3 a 4, které znìjí:
 „(3) V pøípadì, kdy je alespoò pro èást dne dodávky vyhlá1en stav nouze, subjekt zúètování pøedkládá operátorovi trhu k registraci údaje ze smluv podle odstavce 2 písm. a) a b) nebo jejich aktualizaci, a to za den dodávky:
 a) v nìm3⁄4 byl ukonèen stav nouze, pokud byl stav nouze ukonèen do 11.00 hodin vèetnì,
 b) v nìm3⁄4 byl ukonèen stav nouze, a za následující den dodávky, pokud byl stav nouze ukonèen po 11.00 hodinì, s výjimkou pøípadu, kdy byl stav nouze ukonèen ve 24.00 hodin, nebo
 c) následující po ukonèení stavu nouze, pokud byl stav nouze ukonèen ve 24.00 hodin.
 (4) Subjekt zúètování pøedkládá údaje podle odstavce 3 operátorovi trhu v termínu od 8.00 hodin do 13.30 hodin dne následujícího po dni, v nìm3⁄4 byl ukonèen stav nouze. Pokud subjekt zúètování neprovede aktualizaci údajù o dvoustranném obchodování podle tohoto odstavce, zùstávají v platnosti údaje pøedané subjektem zúètování operátorovi trhu podle odstavce 2.“.
 Dosavadní odstavce 3 a 4 se oznaèují jako odstavce 5 a 6.
 24. V nadpisu èásti tøetí se slovo „VYROVNÁVACÍHO“ zru1uje.
 25. V § 10 odst. 1 se vìta druhá zru1uje.
 26. V § 10 odstavce 2 a3⁄4 5 vèetnì poznámky pod èarou è. 6 znìjí:
 „(2) Provozovatel pøenosové soustavy obstarává elektøinu pro øe1ení stavù nerovnováhy
 a) jako regulaèní energii prostøednictvím aktivace podpùrných slu3⁄4eb v Èeské republice mimo evropskou platformu pro výmìnu regulaèní energie,
 b) jako regulaèní energii prostøednictvím aktivace v rámci evropské platformy pro výmìnu regulaèní energie nebo
 c) jako dodávku regulaèní energie ze zahranièí na základì smluv, jejich3⁄4 úèelem je operativní dodávka elektøiny pro vyrovnání systémové odchylky.
 (3) Pøi urèení zúètovací ceny odchylek a protiodchylek se zohlední ceny elektøiny podle odstavce 2, s výjimkou cen elektøiny
 a) u které provozovatel pøenosové soustavy oznaèí v souladu s Pravidly provozování pøenosové soustavy, 3⁄4e cena za tuto elektøinu nevstupuje do výpoètu zúètovací ceny odchylky a protiodchylky,
 b) obstarané podle odstavce 2 písm. b) slou3⁄4ící k pokrytí potøeb zahranièního provozovatele pøenosové soustavy,
 c) obstarané pro ovìøení schopností poskytovatele podpùrných slu3⁄4eb,
 (4) Provozovatel pøenosové soustavy pøedá operátorovi trhu do 11.00 hodin dne následujícího po dni dodávky údaje o mno3⁄4ství a cenì kladné a záporné regulaèní energie v Kè/MWh za ka3⁄4dou obchodní hodinu dne dodávky
 a) èlenìné podle jednotlivých jednotek poskytujících zálohy6u elektøiny obstarané podle odstavce 2 písm. a),
 b) èlenìné podle jednotlivých jednotek poskytujících zálohy u elektøiny obstarané podle odstavce 2 písm. b) za elektøinu obstaranou v Èeské republice, a to zvlá1» pro øe1ení stavù nerovnováhy v Èeské republice a zvlá1» pro øe1ení stavù nerovnováhy v zahranièí,
 c) obstarané provozovatelem pøenosové soustavy podle odstavce 2 písm. b) a c) v zahranièí pro øe1ení stavù nerovnováhy v Èeské republice,
 d) obstarané provozovatelem pøenosové soustavy podle odstavce 2 písm. b) v Èeské republice výhradnì k pokrytí potøeb zahranièního provozovatele pøenosové soustavy,
 e) èlenìné podle jednotlivých registrovaných úèastníkù trhu u elektøiny obstarané pro potøeby redispeèinku.
 (5) Mno3⁄4ství elektøiny obstarané provozovatelem pøenosové soustavy pro øe1ení stavù nerovnováhy a její cenu, vèetnì mno3⁄4ství elektøiny pro potøeby redispeèinku, zahrne operátor trhu do systému vyhodnocení a zúètování odchylek a dále zúètuje
 a) poskytovateli podpùrné slu3⁄4by na základì smlouvy o zúètování regulaèní energie u elektøiny podle odstavce 4 písm. a), b) a e) nebo
 b) provozovateli pøenosové soustavy u elektøiny obstarané podle odstavce 4 písm. c), d) a e).
 Ustanovení odstavce 3 tím není dotèeno.
 6) Èl. 3 odst. 2 bod 10 naøízení Komise (EU) 2017/1485 ze dne 2. srpna 2017, kterým se stanoví rámcový pokyn pro provoz elektroenergetických pøenosových soustav.“.
 27. V § 10 odst. 6 se slova „provozovatele zahranièní pøenosové soustavy“ nahrazují slovy „úèastníkù trhu ze zahranièí“.
 28. § 11 se vèetnì nadpisu zru1uje.
 29. V § 12 se na konci nadpisu doplòují slova „a provozovatelem distribuèní soustavy“.
 „(6) Provozovatel distribuèní soustavy zaji1»uje nefrekvenèní podpùrné slu3⁄4by. Pøi zaji1»ování nefrekvenèních podpùrných slu3⁄4eb provozovatelem distribuèní soustavy se pou3⁄4ijí odstavce 1, 3 a 5 pøimìøenì.“.
 31. V § 13 odst. 1 se slova „a Pravidly provozování pøenosové soustavy a je finanènì zaji1»ován podle § 14 odst. 1“ zru1ují.
 32. V § 14 odst. 1 se slova „a vyrovnávacím trhu s regulaèní energií“ zru1ují.
 33. V § 16 odst. 2 se slova „ , u kterých se uskuteènila zmìna dodavatele, nebo u kterých je dodavatelem dodavatel poslední instance,“ zru1ují.
 „(6) Pokud zákazník v odbìrném místì je stejným právním subjektem jako dodavatel elektøiny a provozovatel distribuèní soustavy zaji1»ující slu3⁄4bu distribuèní soustavy do tohoto odbìrného místa a souèasnì za toto odbìrné místo odpovídá za odchylku subjekt odpovìdný za odchylku v místì urèeném pro krytí ztrát provozovatele distribuèní soustavy, pak provozovatel distribuèní soustavy mù3⁄4e registrovat v1echna taková odbìrná místa jako souhrnné odbìrné místo, a to podle typu mìøení.“.
 35. V § 17 se odstavec 1 zru1uje.
 Dosavadní odstavce 2 a3⁄4 11 se oznaèují jako odstavce 1 a3⁄4 10.
 36. V § 17 se odstavec 4 zru1uje.
 Dosavadní odstavce 5 a3⁄4 10 se oznaèují jako odstavce 4 a3⁄4 9.
 37. V § 19 odst. 1 se na zaèátek písmene b) vkládají slova „dodávek a“.
 38. V § 19 odst. 1 písm. b) se za slovo „elektøiny“ vkládají slova „v odbìrných místech“.
 „(1) Provozovatel distribuèní soustavy pøedává operátorovi trhu dennì do 11.00 hodin za ka3⁄4dou jím provozovanou distribuèní soustavu
 a) skuteèné hodnoty
 1. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých pøedávacích místech výroben elektøiny vybavených mìøením typu A,
 2. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých odbìrných místech zákazníkù vybavených mìøením typu A,
 3. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých pøedávacích místech mezi jednotlivými regiony typových diagramù nebo distribuèními soustavami vybavených mìøením typu A,
 4. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých odbìrných místech s výrobnou elektøiny podle § 28 odst. 5 energetického zákona vybavených mìøením typu A,
 5. odbìrù elektøiny za ostatní odbìrná místa neuvedená v bodech 1 a3⁄4 4 vybavená mìøením typu A,
 b) pøedbì3⁄4né hodnoty
 1. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých pøedávacích místech výroben elektøiny vybavených mìøením typu B nebo M,
 2. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých odbìrných místech zákazníkù vybavených mìøením typu B nebo M ,
 3. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých pøedávacích místech mezi jednotlivými regiony typových diagramù nebo distribuèními soustavami vybavených mìøením typu B nebo M,
 4. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých odbìrných místech s výrobnou elektøiny podle § 28 odst. 5 energetického zákona vybavených mìøením typu B nebo M,
 5. odbìrù elektøiny za ostatní odbìrná místa neuvedená v bodech 1 a3⁄4 4 vybavená mìøením typu B nebo M
 za ka3⁄4dou obchodní hodinu pøedcházejícího dne.“.
 „a) skuteèné hodnoty
 2. dodávek a odbìrù elektøiny v jednotlivých odbìrných místech zákazníkù vybavených mìøením typu B nebo M,
 za ka3⁄4dou obchodní hodinu pøedcházejícího mìsíce a“.
 41. V § 20 odst. 6 se slova „jednotlivì za odbìrná místa zákazníkù se zmìnou dodavatele a v souètu za odbìrná místa zákazníkù beze zmìny dodavatele“ nahrazují slovy „vèetnì skuteèných hodnot odbìrù elektøiny souhrnných odbìrných míst vybavených mìøením typu C“.
 42. V § 21 odst. 1 se za slova „odbìrù elektøiny“ vkládá text „v kWh“.
 43. V § 22 se na konci odstavce 4 doplòuje vìta „V pøípadì úpadku výrobce nebo provozovatele lokální distribuèní soustavy se ustanovení tohoto odstavce pou3⁄4ije pøimìøenì.“.
 44. V § 23 odst. 3 se za slovo „regiony“ vkládají slova „typových diagramù“ a slova „pro úèely vyhodnocení zbytkového diagramu (dále jen „region typových diagramù“)“ se zru1ují.
 „(1) Provozovatel regionální distribuèní soustavy stanovuje postupem podle pøílohy è. 5 k této vyhlá1ce plánovanou roèní spotøebu elektøiny zákazníkù vybavených mìøením typu C a zasílá operátorovi trhu hodnoty plánované roèní spotøeby elektøiny jednotlivì za odbìrná místa zákazníkù.“.
 46. V § 24 odst. 2 se text „písm. a)“ a vìta poslední zru1ují.
 47. V § 24 odstavce 3 a 4 znìjí:
 „(3) Operátor trhu stanovuje na základì plánované roèní spotøeby elektøiny a pøiøazených pøepoètených typových diagramù hodnoty odbìrù elektøiny v odbìrných místech vybavených mìøením typu C v regionech typových diagramù dodávek elektøiny za jednotlivé obchodní hodiny dne dodávky.
 (4) Zbytkový diagram zatí3⁄4ení rozpoèítá operátor trhu úmìrnì hodnotám odbìrù elektøiny v dané obchodní hodinì, stanovených podle odstavce 3 na odbìrná místa zákazníkù vybavených mìøením typu C. Takto stanovené hodnoty jsou pova3⁄4ovány za hodnoty odbìrù elektøiny zákazníkù s mìøením typu C pro zúètování odchylek.“.
 48. V § 25 odst. 1 se slova „ , u nich3⁄4 byla uskuteènìna zmìna dodavatele elektøiny,“ zru1ují.
 49. V § 25 odst. 3 se slova „se zmìnou dodavatele“ zru1ují.
 „(5) Hodnoty plánované roèní spotøeby elektøiny zákazníkù vybavených mìøením typu C stanoví provozovatel lokální distribuèní soustavy z hodnoty posledních 12 mìsíèních odeètù spotøeby tìchto zákazníkù a takto stanovené hodnoty zasílá operátorovi trhu pro odbìrná místa zákazníkù s mìøením typu C, vèetnì souhrnných odbìrných míst vybavených mìøením typu C.“.
 52. V § 29 se doplòuje odstavec 7, který zní:
 „(7) V pøípadì, 3⁄4e do1lo k ukonèení stavu nouze, operátor trhu oznámí subjektu zúètování vyhodnocení odchylek za ka3⁄4dou obchodní hodinu pøedcházejícího dne do 18.00 hodin dne následujícího po dni, v nìm3⁄4 byl ukonèen stav nouze.“.
 „(8) Pokud operátor trhu zastaví èinnost subjektu zúètování nebo ukonèí smluvní vztah se subjektem zúètování, zveøejní bez zbyteèného odkladu tuto informaci zpùsobem umo3⁄4òujícím dálkový pøístup a souèasnì informuje v1echny subjekty zúètování, které pro období zastavení èinnosti subjektu zúètování nahlásily mno3⁄4ství elektøiny sjednané se subjektem zúètování, kterému byla èinnost zastavena. Souèástí oznámení o zastavení èinnosti subjektu zúètování je datum, od kterého je èinnost zastavena. Diagramy sjednaných mno3⁄4ství elektøiny, ve kterých je na stranì dodávky nebo odbìru identifikován subjekt zúètování se zastavenou èinností, operátor trhu nepøijme a nezahrne do sjednaných mno3⁄4ství subjektù zúètování.“.
 54. V § 31 odst. 1 se slova „nebo situace pøedcházení stavu nouze v elektrizaèní soustavì pro celé území státu“ a slova „nebo pøedcházení stavu nouze“ zru1ují.
 56. V § 31 se doplòuje odstavec 6, který zní:
 „(6) Operátor trhu oznámí subjektu zúètování výsledky zvlá1tního re3⁄4imu zúètování elektøiny podle § 29 odst. 7.“.
 57. V § 32 odst. 1 a 2 se za slovo „zahranièí“ vkládají slova „ , s výjimkou výsledného toku mezi jednotlivými nabídkovými zónami dosa3⁄4eného na organizovaném krátkodobém trhu s elektøinou“.
 59. V § 32 odst. 3 se za slovo „elektøinou“ vkládají slova „a plynoucích ze zúètování podle odstavcù 1 a 2“.
 60. V § 32 se doplòuje odstavec 7, který zní:
 „(7) Pøi pøedcházení stavu nouze se pøi pøedávání údajù z dvoustranných obchodù, vypoøádání regulaèní energie a zúètování odchylek postupuje podle èástí druhé, tøetí a páté obdobnì.“.
 61. V § 36 odst. 2 se slova „mù3⁄4e podat“ nahrazují slovem „podává“.
 62. V § 36 odst. 3 a § 39 odst. 5 se za slovo „zákona“ vkládají slova „nebo smlouvu vypovìdìl podle § 11a odst. 3 energetického zákona“.
 „(3) V pøípadì, 3⁄4e zákazník odstoupil od smlouvy nebo odstoupil od více smluv podle § 11a odst. 2 energetického zákona, nebo v pøípadì, 3⁄4e zákazník vypovìdìl smlouvu nebo více smluv podle § 11a odst. 3 energetického zákona, a tuto skuteènost dolo3⁄4il dodavateli, který je v rámci nejbli3⁄41í zmìny dodavatele nahrazován za jiného dodavatele (dále jen „pùvodní dodavatel“), a souèasnì po3⁄4aduje od tohoto pùvodního dodavatele pokraèování dodávek, podává pùvodní dodavatel 3⁄4ádost o prodlou3⁄4ení dodávky operátorovi trhu nejpozdìji do 12.00 hodin pracovního dne pøede dnem ukonèení dodávky. Nejpozdìji ke stejnému termínu podává pùvodní dodavatel u pøíslu1ného provozovatele pøenosové nebo distribuèní soustavy 3⁄4ádost o uzavøení smlouvy o zaji1tìní slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo smlouvy o zaji1tìní slu3⁄4by distribuèní soustavy s nále3⁄4itostmi podle pøílohy è. 3 k této vyhlá1ce, nebo 3⁄4ádost o sjednání zmìny smluvních vztahù zalo3⁄4ených stávající smlouvou o zaji1tìní slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo smlouvou o zaji1tìní slu3⁄4by distribuèní soustavy pro odbìrná nebo pøedávací místa, pokud je taková smlouva mezi úèastníky trhu s elektøinou ji3⁄4 uzavøena.“.
 64. V § 39 odst. 4 a 5 se za slovo „provozovatele“ vkládají slova „pøenosové nebo“.
 65. V § 39 odst. 4 a § 43 odst. 5 a 6 se za slovo „provozovatel“ vkládají slova „pøenosové nebo“.
 66. V § 40 odst. 3 písm. a) a c) se slova „zmìnu dodavatele“ nahrazují slovy „zahájení dodávky“.
 „b) úkony nutné k provedení zahájení dodávky a uzavøení smlouvy o zaji1tìní slu3⁄4by pøenosové nebo distribuèní soustavy se uskuteèòují do tøetího pracovního dne po podání této 3⁄4ádosti; pokud provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy neinformuje operátora trhu o výsledku posouzení 3⁄4ádosti podle písmene a) do tøetího pracovního dne po podání této 3⁄4ádosti, je toto pova3⁄4ováno za potvrzení 3⁄4ádosti; lhùty urèené podle hodin zùstávají zachovány a“.
 „(1) Provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy zasílá prostøednictvím informaèního systému operátora trhu po skonèení kalendáøního mìsíce do 18.00 hodin sedmého pracovního dne následujícího mìsíce registrovaným úèastníkùm trhu s elektøinou za jejich zákazníky, jejich3⁄4 odbìrná místa jsou vybavena mìøením typu A, mìøením typu B nebo mìøením typu M, s výjimkou odbìrných míst se statusem neaktivní a odbìrných míst vybavených mìøením typu B nebo mìøením typu M pøipojených na hladinu nízkého napìtí, údaje potøebné k vyúètování dodávky elektøiny a souvisejících slu3⁄4eb. Provozovatel distribuèní soustavy zasílá takové údaje i za zákazníky, jejich3⁄4 odbìrné místo je vybaveno mìøením typu B nebo mìøením typu M a je pøipojeno na hladinu nízkého napìtí, a to do 18.00 hodin desátého pracovního dne následujícího mìsíce. Provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy zasílá prostøednictvím informaèního systému operátora trhu po skonèení kalendáøního mìsíce do 18.00 hodin patnáctého pracovního dne následujícího mìsíce registrovaným úèastníkùm trhu s elektøinou za jejich zákazníky s výrobnou pøipojenou v odbìrném místì, jejich3⁄4 odbìrná místa jsou vybavena mìøením typu A, mìøením typu B nebo mìøením typu M, údaje potøebné k vyúètování dodávky elektøiny a souvisejících slu3⁄4eb.“.
 69. V § 41 odst. 2 se slova „ , kteøí vyu3⁄4ili práva na zmìnu dodavatele,“ zru1ují.
 70. V § 41 odst. 5 se za slovo „Provozovatel“ vkládají slova „pøenosové nebo“.
 71. V § 42 odst. 1 a 2 se slovo „zaslání“ nahrazuje slovem „doruèení“.
 73. V § 43 odst. 1 se za slovo „jinak“ vkládají slova „nebo se 3⁄4adatel a provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy dohodnou jinak“.
 74. V § 43 odst. 4 se za slovo „provozovateli“ a za slovo „Provozovatel“ vkládají slova „pøenosové nebo“.
 75. V § 43 odst. 5 se za slovo „provozovatelem“ vkládají slova „pøenosové nebo“.
 76. V § 43 odst. 6 se za slovo „slu3⁄4by“ vkládají slova „pøenosové nebo“.
 77. V § 44 odst. 3 úvodní èást ustanovení zní:
 „Nejpozdìji do 10.00 hodin pátého pracovního dne pøed zahájením pøenosu nebo distribuce elektøiny podává dodavatel u operátora trhu 3⁄4ádost o zahájení dodávky do nového odbìrného místa (dále jen „3⁄4ádost o zahájení dodávky“), která obsahuje tyto údaje:“.
 78. Za § 46 se vkládá nový § 46a, který vèetnì nadpisu zní:
 ®ádost o poskytnutí slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo distribuèní soustavy u novì vzniklého pøedávacího místa mezi pøenosovou soustavou a distribuèní soustavou nebo novì vzniklého pøedávacího místa mezi distribuèními soustavami
 (1) Provozovatel distribuèní soustavy, který má uzavøenou smlouvu o pøipojení, podává 3⁄4ádost o poskytnutí pøenosu nebo distribuce elektøiny pro novì vzniklé pøedávací místo mezi pøenosovou soustavou a distribuèní soustavou, nebo mezi distribuèními soustavami, u pøíslu1ného provozovatele pøenosové soustavy nebo provozovatele distribuèní soustavy nejpozdìji 30 kalendáøních dní pøed po3⁄4adovaným termínem zahájení slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo slu3⁄4by distribuèní soustavy.
 (2) Provozovatel pøenosové soustavy nebo provozovatel distribuèní soustavy, ke které je novì vzniklé pøedávací místo pøipojeno, uzavøe na základì 3⁄4ádosti podle odstavce 1 po splnìní podmínek stanovených ve smlouvì o pøipojení s provozovatelem pøipojované distribuèní soustavy smlouvu o zaji1tìní slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo slu3⁄4by distribuèní soustavy nejpozdìji 10 pracovních dnù pøed datem zahájení poskytnutí slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo slu3⁄4by distribuèní soustavy.
 (3) Provozovatel pøenosové soustavy nebo provozovatel distribuèní soustavy, ke které je novì vzniklé pøedávací místo pøipojeno, registruje u operátora trhu podle § 16 odst. 5 pøedávací místo nebo souhrnné pøedávací místo za ka3⁄4dou napì»ovou hladinu mezi pøenosovou soustavou a distribuèní soustavou, nebo pøedávací místo nebo souhrnné pøedávací místo za ka3⁄4dou napì»ovou hladinu mezi distribuèními soustavami nejpozdìji k termínu zahájení pøenosu elektøiny nebo distribuce elektøiny.“.
 80. V § 53 odst. 3 se za slovo „provozovatelem“ vkládá slovo „regionální“ a na konci odstavce se doplòuje vìta „Rezervovanou kapacitu s provozovatelem lokální distribuèní soustavy sjednává úèastník trhu nejpozdìji do 12.00 hodin posledního pracovního dne kalendáøního mìsíce, který pøedchází mìsíci, od kterého se má nová hodnota rezervované kapacity pou3⁄4ít.“.
 81. V § 55 odst. 1 písm. a) se slova „denním trhu a vnitrodenním trhu a statistiku cen elektøiny a plateb za zobchodovaná mno3⁄4ství elektøiny na blokovém trhu pro dny pondìlí a3⁄4 nedìle“ nahrazují slovy „krátkodobém trhu s elektøinou“.
 82. V § 55 se doplòuje odstavec 8, který zní:
 „(8) Operátor trhu do 30. dubna pøíslu1ného kalendáøního roku zveøejòuje vá3⁄4ený prùmìr ceny kladné regulaèní energie a vá3⁄4ený prùmìr ceny záporné regulaèní energie za pøedchozí kalendáøní rok.“.
 83. V § 57 se odstavec 1 zru1uje.
 Dosavadní odstavce 2 a3⁄4 5 se oznaèují jako odstavce 1 a3⁄4 4.
 „(2) Po obdr3⁄4ení informace podle odstavce 1 provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy pøedává operátorovi trhu hodnoty odbìrù elektøiny za období, v nìm3⁄4 byl k odbìrnému místu zákazníka operátorem trhu pøiøazen subjekt zúètování podle odstavce 1, a to zpùsobem a v termínu uvedeném v § 19, 20 a 22. Pokud ji3⁄4 termín podle § 19, 20 a 22 uplynul, pøedává provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy tyto hodnoty nejpozdìji do 5 pracovních dnù od obdr3⁄4ení informace podle odstavce 1. V pøípadì smlouvy podle § 50 odst. 2 energetického zákona provozovatel pøenosové nebo distribuèní soustavy pøedává operátorovi trhu k odbìrnému místu zákazníka údaje potøebné pro vyúètování dodávky elektøiny v termínu podle § 41 samostatnì za období, kdy je odbìrné místo zákazníka registrováno u operátora trhu se subjektem zúètování pøiøazeným podle odstavce 1, operátor trhu následnì tyto údaje pøedává dotèenému dodavateli a subjektu zúètování.“.
 87. V § 60 odst. 2 se slova „ , nebyl-li pøedchozí dodavatel souèástí vertikálnì integrovaného podnikatele, jeho3⁄4 souèástí je provozovatel distribuèní soustavy, k jeho3⁄4 soustavì jsou odbìrná místa pøipojena,“ zru1ují.
 88. V § 62 odst. 3 se slova „30 kalendáøních dní pøed po3⁄4adovaným termínem zahájení slu3⁄4by pøenosové soustavy nebo slu3⁄4by“ nahrazují slovy „5 pracovních dní pøed prvním dnem kalendáøního mìsíce, ve kterém po3⁄4aduje zahájit slu3⁄4bu pøenosové soustavy nebo slu3⁄4bu“.
 89. V § 62 odst. 4 se slova „nejdøíve dnem uvedeným v 3⁄4ádosti a ukonèí dnem uvedeným“ nahrazují slovy „prvním dnem kalendáøního mìsíce uvedeného v 3⁄4ádosti a ukonèí posledním dnem kalendáøního mìsíce uvedeného“.
 90. V pøíloze è. 2 èásti B bodu 1 a v pøíloze è. 4 èásti B bodu 1 se slova „termín a doba poskytnutí“ nahrazují slovy „kalendáøní mìsíc a rok zahájení a ukonèení“.
 91. V pøíloze è. 5 bodì 4 se text „§ 17 odst. 6“ nahrazuje textem „§ 17 odst. 4“.
 92. Pøíloha è. 8 zní:
 „Pøíloha è. 8 k vyhlá1ce è. 408/2015 Sb.
 Zpùsob zúètování regulaèní energie
 (1) Cena za dodanou regulaèní energii je
 a) pro dodávku regulaèní energie podle § 10 odst. 2 písm. a) a c) rovna nabídkové cenì regulaèní energie v pøíslu1ném smìru nebo v pøípadì regulaèní energie podle odstavce 2 vìty první rovna cenì stanovené cenovým rozhodnutím Úøadu,
 b) pro dodávku regulaèní energie podle § 10 odst. 2 písm. b) stanovena postupem uvedeným v Pravidlech provozování pøenosové soustavy.
 (2) Cena regulaèní energie dodané v dané obchodní hodinì v rámci aktivace automaticky ovládaného procesu obnovení frekvence a výkonové rovnováhy se do doby pøipojení k evropské platformì pro výmìnu regulaèní energie z automaticky ovládaného procesu obnovení frekvence a výkonové rovnováhy stanoví cenovým rozhodnutím Úøadu. Cena kladné i záporné regulaèní energie dodané v dané obchodní hodinì v rámci aktivace záloh pro regulaci výkonové rovnováhy s automatickou aktivací se po pøipojení k evropské platformì pro výmìnu regulaèní energie z automaticky ovládaného procesu obnovení frekvence a výkonové rovnováhy stanoví postupem uvedeným v Pravidlech provozování pøenosové soustavy.
 (3) Operátor trhu stanoví pro ka3⁄4dou obchodní hodinu zúètovací cenu odchylky takto:
 a) je-li systémová odchylka záporná nebo rovna nule, je zúètovací cenou odchylky ve smìru systémové odchylky nejvy11í cena regulaèní energie podle § 10 odst. 2 dodané v této obchodní hodinì pro vyrovnání záporné systémové odchylky, která je zúètována a následnì vypoøádána mezi operátorem trhu a poskytovatelem podpùrné slu3⁄4by nebo provozovatelem pøenosové soustavy; je-li takto stanovená cena ni3⁄41í ne3⁄4 cena stanovená cenovým rozhodnutím Úøadu nebo nebyla-li v této obchodní hodinì dodaná 3⁄4ádná regulaèní energie pro øe1ení stavù nerovnováhy v Èeské republice podle § 10 odst. 2, pou3⁄4ije se cena stanovená Úøadem,
 b) je-li systémová odchylka kladná, je zúètovací cenou odchylky ve smìru systémové odchylky nejvy11í cena regulaèní energie podle § 10 odst. 2 dodaná v této obchodní hodinì pro vyrovnání kladné systémové odchylky, která je zúètována a následnì vypoøádána mezi operátorem trhu a poskytovatelem podpùrné slu3⁄4by nebo provozovatelem pøenosové soustavy; je-li takto stanovená cena ni3⁄41í, ne3⁄4 cena stanovená cenovým rozhodnutím Úøadu nebo nebyla-li v této obchodní hodinì dodaná 3⁄4ádná regulaèní energie pro øe1ení stavù nerovnováhy v Èeské republice podle § 10 odst. 2, pou3⁄4ije se cena stanovená Úøadem.
 (4) Operátor trhu stanoví pro ka3⁄4dou obchodní hodinu zúètovací cenu protiodchylky takto:
 a) je-li systémová odchylka záporná nebo rovna nule, je zúètovací cenou protiodchylky vá3⁄4ený prùmìr cen z aktivované kladné regulaèní energie; nebyla-li v této obchodní hodinì dodaná 3⁄4ádná kladná regulaèní energie pro øe1ení stavù nerovnováhy v Èeské republice podle § 10 odst. 2, pou3⁄4ije se cena stanovená Úøadem,
 b) je-li systémová odchylka kladná, je zúètovací cenou protiodchylky vá3⁄4ený prùmìr cen z aktivované záporné regulaèní energie; nebyla-li v této obchodní hodinì dodaná 3⁄4ádná záporná regulaèní energie pro øe1ení stavù nerovnováhy v Èeské republice podle § 10 odst. 2, pou3⁄4ije se cena stanovená Úøadem.
 (5) Pøi stanovení zúètovací ceny odchylky a protiodchylky se nepøihlí3⁄4í k cenám podle § 10 odst. 3.“.
 93. Pøílohy è. 11 a3⁄4 15 znìjí:
 „Pøíloha è. 11 k vyhlá1ce è. 408/2015 Sb.
 Mìsíèní výkaz o spotøebì elektøiny v lokální distribuèní soustavì
 Mìsíèní výkaz o výpoètu plateb za systémové slu3⁄4by, za èinnost operátora trhu v elektroenergetice a na podporu elektøiny z podporovaných zdrojù energie v lokální distribuèní soustavì
 Výkaz provozovatele distribuèní soustavy pro zúètování ceny za èinnosti operátora trhu
 Výkaz provozovatele distribuèní soustavy pro zúètování slo3⁄4ky ceny na úhradu nákladù podpory elektøiny
 Výkaz provozovatele distribuèní soustavy pro zúètování ceny na úhradu systémových slu3⁄4eb
 94. V pøíloze è. 17 se v poznámce è. 5 ve vzoru „Rozsah a struktura údajù o odbìrných nebo pøedávacích místech vn a vvn“ text „§ 34 odst. 7“ nahrazuje textem „§ 43 odst. 6“ a text „§ 53 odst. 3“ se nahrazuje textem „§ 59 odst. 4“.
 95. V pøíloze è. 17 se v poznámce è. 6 vzoru „Rozsah a struktura údajù o odbìrných nebo pøedávacích místech nn“ text „§ 34 odst. 7“ nahrazuje textem „§ 43 odst. 6“ a text „§ 53 odst. 3“ se nahrazuje textem „§ 59 odst. 4“.
 Provozovatel lokální distribuèní soustavy uvede registrace stávajících odbìrných míst do souladu s pravidly registrace podle § 16 vyhlá1ky è. 408/2015 Sb., ve znìní úèinném ode dne nabytí úèinnosti této vyhlá1ky, do 31. prosince 2020.
 Pøedseda Rady Energetického regulaèního úøadu:
 Ing. Trávníèek, Ph.D., v. r.
 '); } var ajaxParams = {action: 'fulsoftGetDocument', id : id, ctx : ctx, set : 'DontWarry', coll : coll}; if (uriType == 'legal'){ var ajaxParams = {action: 'fulsoftGetDocument', id : id, ctx : ctx, set : 'DontWarry', coll : coll, uniqueid: 'OhwOuzC33qe_hFd_-jrpTtW0jQT2iIubmWY3JiTgE9QCD-vMUnwPlw'}; } lawPageLoading = true; if (typeof(lawPageStillLoading)=='function') setTimeout(function(){lawPageStillLoading();}, 6500); jQuery.post('/searchcontent.phtml',ajaxParams,function(docdata){ lawPageLoading = false; var keepHeight = jQuery('#srch_document,#srch_document2,#srch_document3,#docContent,.tt-contents').height(); if (typeof scrollPositionAfterLoad!='undefined'){ jQuery('#srch_document,#srch_document2,#srch_document3,#docContent,.tt-contents').css('height', keepHeight); } jQuery('#srch_document,#srch_document2,#srch_document3,#docContent,.tt-contents').html(docdata); documentLawChanges('show'); if (typeof scrollPositionAfterLoad!='undefined'){ jQuery('html, body').animate({ scrollTop: scrollPositionAfterLoad}, 10, function(){ jQuery('#srch_document,#srch_document2,#srch_document3,#docContent,.tt-contents').css('height', ''); jQuery(document.body).trigger("sticky_kit:recalc"); }); } initInlinePopups('a'); if (typeof(disableTimeVersions)=='function') disableTimeVersions(); if(typeof(showLawActionsCell)=='function'){ showLawActionsCell(jQuery('#law_identification').html()); } if (typeof(lawPageLoaded)=='function') lawPageLoaded(); }); } function lawPageStillLoading(){ if (lawPageLoading){ if (jQuery('#lawPageStillLoadingNotice').length==0){ jQuery('#lawPageLoader').after('
 '); }, load: function(event, ui) { var tabKey=ui.tab.find('a').attr('rel'); if (typeof docBodyTabLoadCallbacks=='object' && typeof docBodyTabLoadCallbacks[tabKey]=='function'){ docBodyTabLoadCallbacks[tabKey](); } }, activate: function(event, ui) { var activated=jQuery('#docBodyTabs').tabs('option', 'active'); if (activated==0){ if ('pushState' in history){ history.pushState('', document.title, window.location.pathname+window.location.search); }else{ window.location.hash=''; } }else{ window.location.hash=ui.newPanel.attr('id'); } var top=jQuery('#searchcontent').offset().top-jQuery('#head').height(); jQuery('html,body').animate({scrollTop: top}, 'fast'); } }); jQuery('#legislation_versions').load('/searchcontent.phtml',{ action : 'fulsoftGetDocumentVersions', id : 'OhwOuzC33qe_hFd_-jrpTtW0jQT2iIubmWY3JiTgE9QCD-vMUnwPlw' },function(){ var optionsCount=0; var prevenabled=0; var nextenabled=0; var first=1; var someSelected=0; jQuery("#legislation_versions option").each(function(){ if(someSelected) prevenabled=1; if(jQuery(this).attr('selected')){ if(!first) nextenabled=1; someSelected=1; } first=0; optionsCount++; }); if(!prevenabled){ jQuery('.law-navigation .prev').addClass('disabled'); }else{ jQuery('.law-navigation .prev').removeClass('disabled'); } if(!nextenabled){ jQuery('.law-navigation .next').addClass('disabled'); }else{ jQuery('.law-navigation .next').removeClass('disabled'); } if(optionsCount>1){ jQuery('.law-navigation').show(); jQuery('.lawtreebuttons').show(); jQuery('#showlawchanges').hide(); jQuery('#hidelawchanges').show(); // if(jQuery('#hidelawchanges').css('display')=='none') jQuery('#showlawchanges').show(); } jQuery('#legislation_versions').change(function(){ document.location=GetPortalUriLink(jQuery('#legislation_versions').val())+document.location.hash; }); jQuery('.law-navigation .next').click(function(){ var previous=''; jQuery("#legislation_versions option").each(function(){ var thisVal=jQuery(this).val(); if(jQuery('#legislation_versions').val()==thisVal){ if(previous!='') document.location=GetPortalUriLink(previous)+document.location.hash; } previous=thisVal; }); }); jQuery('.law-navigation .prev').click(function(){ var useNext=0; jQuery("#legislation_versions option").each(function(){ var thisVal=jQuery(this).val(); if(useNext==1){ document.location=GetPortalUriLink(thisVal)+document.location.hash; useNext=0; } if(jQuery('#legislation_versions').val()==thisVal) useNext=1; }); }); }); jQuery('#versions-timeline-container').load('/searchcontent.phtml?action=fulsoftGetDocumentVersionsTimeline', {id : 'OhwOuzC33qe_hFd_-jrpTtW0jQT2iIubmWY3JiTgE9QCD-vMUnwPlw', ctx: getHashParameter('ctx')}, function(){ jQuery('.lawtreebuttons').show(); if (jQuery("#versions-timeline > ul li").length>0 & jQuery('#showlawchanges').css('display')=='none' & jQuery('#hidelawchanges').css('display')=='none'){ jQuery('#showlawchanges').hide(); jQuery('#hidelawchanges').show(); } activated = 0; jQuery('#docBodyTabs').tabs({ activate: function(event,ui){ activated = jQuery('#docBodyTabs').tabs('option','active'); if (activated==0){ if ('pushState' in history){ history.pushState('', document.title, window.location.pathname+window.location.search); }else{ window.location.hash=''; } }else{ window.location.hash=ui.newPanel.attr('id'); } fixTabsOnScroll('#docBodyTabs .ui-tabs-nav','#documentHeading','200','fixed','#documentHeading h1','#contentPartTextWithoutVersions','#docBodyTabs',activated); var top = jQuery('#searchcontent').offset().top-jQuery('#navig_bar').height();jQuery('html,body').animate({scrollTop: top}, 'fast'); } }); fixTabsOnScroll('#docBodyTabs .ui-tabs-nav','#documentHeading','200','fixed','#documentHeading h1','#contentPartTextWithoutVersions','#docBodyTabs',activated); }); if(jQuery('#hidelawchanges').css('display')!='none'){ documentLawChanges('show'); } if (typeof('initFontsize')!='undefined'){ initFontsize(); } if (typeof window.initLawChangesCell=='function'){ initLawChangesCell(); } } jQuery(function(){lawPageLoaded();}); var dontReact=0; var selectLawTreeItem=''; function lawtopdf(){ var ctx=getHashParameter('ctx'); var changes=0; if(jQuery('#hidelawchanges').css('display')!='none') changes=1; link='/searchcontent.phtml?action=lawtopdf&incl_changes='+changes+'&uri=OhwOuzC33qe_hFd_-jrpTtW0jQT2iIubmWY3JiTgE9QCD-vMUnwPlw&ctx='+ctx; window.open(link); } function lawpageload(){ if(dontReact){ dontReact=0; return 0; } var ctx=getHashParameter('ctx'); if (ctx==''){ } if(ctx!=''){ selectLawTreeItem=currentLaw+'_ctx='+ctx; var ar=currentLaw.split("_"); var link=ar[0]+'_'+ar[1]+'_ctx='+ctx; selectLawDocument(link); } } jQuery(function(){ documentLawChanges('show'); if (typeof(jQuery.historyInit)=='function') jQuery.historyInit(lawpageload); jQuery('#showlawchanges').click(function(){ jQuery('#hidelawchanges').show(); jQuery('#showlawchanges').hide(); law_tree.deleteChildItems(0); law_tree.loadXML(sourcefilelaw+'&showchanges=1',function(){ if (typeof ToggleAjaxHighlight!='undefined' && jQuery('#highLightHandle1').text()=='') ToggleAjaxHighlight('highLightHandle1'); documentLawChanges('show'); }); return false; }); jQuery('.showlawchanges').click(function(){ jQuery('.hidelawchanges').show(); jQuery('.showlawchanges').hide(); documentLawChanges('show'); return false; }); jQuery('#hidelawchanges').click(function(){ jQuery('#showlawchanges').show(); jQuery('#hidelawchanges').hide(); law_tree.deleteChildItems(0); law_tree.loadXML(sourcefilelaw+'&showchanges=0',function(){ if (typeof ToggleAjaxHighlight!='undefined' && jQuery('#highLightHandle1').text()=='') ToggleAjaxHighlight('highLightHandle1'); documentLawChanges('hide'); }); return false; }); jQuery('.hidelawchanges').click(function(){ jQuery('.showlawchanges').show(); jQuery('.hidelawchanges').hide(); documentLawChanges('hide'); return false; }); }); function lawUriLinksLoaded(type){ if (type==3){ jQuery('#judicalSourceSelect input').change(function(){ var enabledCheckboxesCount = jQuery('#judicalSourceSelect input:enabled').length; var checkedCheckboxesCount = jQuery('#judicalSourceSelect input:checked').length; if (enabledCheckboxesCount==checkedCheckboxesCount+1 && jQuery(this).not(':checked').length==1){ jQuery('#judicalSourceSelect input:enabled').removeAttr('checked'); jQuery(this).prop('checked',true); } jQuery('#judicalSourceSelect input').each(function(){ var sourceId = jQuery(this).attr('id'); if (jQuery(this).is(':checked')){ jQuery(this).siblings('label[for='+sourceId+']').addClass('sourceInputChecked'); jQuery('.lawUriLinks[rel=3] div.'+sourceId).show().parent('div').show(); }else{ jQuery(this).siblings('label[for='+sourceId+']').removeClass('sourceInputChecked'); jQuery('.lawUriLinks[rel=3] div.'+sourceId).hide(); jQuery('.lawUriLinks[rel=3] div.lawUriLinksCtx').each(function(){ if (jQuery(this).children(':visible').length<2){ jQuery(this).hide(); } }); } }); }); } }
 302/2020 Sb. Vyhlá1ka, kterou se mìní vyhlá1ka è. 408/2015 Sb., o ...


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0312(03)
 Decisão no 1/98 do Conselho de Associação entre as Comunidades Europeias e seus Estados-membros, por um lado, e a República da Letónia, por outro de 23 de Fevereiro de 1998 que adopta o regulamento interno do Conselho de Associação
 Jornal Oficial no L 073 de 12/03/1998 p. 0031 - 0037
 DECISÃO No 1/98 DO CONSELHO DE ASSOCIAÇÃO entre as Comunidades Europeias e seus Estados-membros, por um lado, e a República da Letónia, por outro de 23 de Fevereiro de 1998 que adopta o regulamento interno do Conselho de Associação (98/193/CE)O CONSELHO DE ASSOCIAÇÃO,Tendo em conta o Acordo Europeu que cria uma associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a República da Letónia, por outro, e, nomeadamente, os seus artigos 110o, 111o, 112o, 113o 114o e 115o,Considerando que o referido acordo entrou em vigor em 1 de Fevereiro de 1998,DECIDE:Artigo 1o Presidência O Conselho de Associação será presidido rotativamente por períodos de 12 meses por um representante do Conselho da União Europeia, em nome da Comunidade e dos seus Estados-membros, e por um representante do Governo da República da Letónia. O primeiro período terá início na data do primeiro Conselho de Associação e terminará em 31 de Dezembro de 1998.Artigo 2o Reuniões O Conselho de Associação reunir-se-á regularmente a nível ministerial uma vez por ano. Por acordo das partes, e a pedido de qualquer delas, poderão ser realizadas sessões extraordinárias do Conselho de Associação.Salvo decisão em contrário de ambas as partes, cada sessão do Conselho de Associação decorrerá no local habitual das sessões do Conselho da União Europeia em data a acordar por ambas as partes.As sessões do Conselho de Associação serão convocadas conjuntamente pelos secretários do Conselho de Associação, de acordo com o presidente.Artigo 3o Representação Os membros do Conselho de Associação poderão fazer-se representar caso estejam impossibilitados de participar na reunião. Se um membro quiser fazer-se representar, deverá notificar ao presidente o nome do seu representante antes da sessão em que se fará representar.O representante de um membro do Conselho de Associação exercerá todos os direitos do membro que representa.Artigo 4o Delegações Os membros do Conselho de Associação podem fazer-se acompanhar de funcionários.Antes de cada reunião, o presidente será informado da composição prevista das delegações de cada parte.Nas reuniões do Conselho de Associação poderá participar, na qualidade de observador, um representante do Banco Europeu de Investimento, quando da ordem do dia constarem matérias que digam respeito ao referido Banco.O Conselho de Associação pode convidar pessoas não membros do conselho a assistirem às suas reuniões a fim de prestarem informações acerca de assuntos específicos.Artigo 5o Secretariado O secretariado do Conselho de Associação será exercido conjuntamente por um funcionário do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia e por um funcionário da Missão da República da Letónia em Bruxelas.Artigo 6o Correspondência A correspondência destinada ao Conselho de Associação será enviada ao presidente do Conselho de Associação para o endereço do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.Os dois secretários encarregam-se de a remeter ao presidente do Conselho de Associação, e, se for caso disso, aos outros membros do Conselho de Associação. A correspondência será enviada ao Secretariado-Geral da Comissão, às Representações Permanentes dos Estados-membros e à Missão da República da Estónia em Bruxelas.As comunicações do presidente do Conselho de Associação serão enviadas aos seus destinatários pelos dois secretários e difundidas, se for caso disso, aos outros membros do Conselho de Associação para os destinos referidos no parágrafo anterior.Artigo 7o Publicidade Salvo decisão em contrário, as reuniões do Conselho de Associação não são públicas.Artigo 8o Ordem do dia das reuniões 1. O presidente estabelecerá uma ordem do dia provisória para cada reunião. A ordem do dia será enviada pelos secretários do Conselho de Associação aos destinatários referidos no artigo 6o, o mais tardar, 15 dias antes do início da reunião.A ordem do dia provisória incluirá os pontos para os quais o presidente tiver recebido um pedido de inclusão na ordem do dia, o mais tardar 21 dias antes do início da reunião, com a ressalva de que os pontos só serão inscritos na ordem do dia provisória se a documentação aferente for enviada aos secretários, o mais tardar, até à data de envio da ordem do dia.A ordem do dia será aprovada pelo Conselho de Associação no início de cada reunião. Se ambas as partes concordarem, poderão ser inscritos na ordem do dia pontos não constantes da ordem do dia provisória.2. O presidente pode, com o acordo de ambas as partes, encurtar os prazos referidos no no 1 para ter em conta situações especiais.Artigo 9o Actas Será elaborado um projecto de acta de cada reunião pelos dois secretários.A acta deve normalmente indicar, em relação a cada ponto da ordem do dia:- a documentação apresentada ao Conselho de Associação,- as declarações cuja inscrição na acta tenha sido pedida por um membro do Conselho de Associação,- as decisões e recomendações adoptadas, as declarações acordadas e as conclusões tiradas.Os projectos de acta serão apresentados ao Conselho de Associação para aprovação. Depois de aprovadas, as actas serão assinadas pelo presidente e pelos dois secretários. As actas serão conservadas nos arquivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia, que será o depositário dos documentos da associação; será enviada uma cópia autenticada a cada um dos destinatários referidos no artigo 6oArtigo 10o Decisões e recomendações 1. O Conselho de Associação adoptará as suas decisões e recomendações por acordo mútuo das partes.Durante o período entre duas sessões, o Conselho de Associação poderá adoptar decisões ou recomendações por processo escrito, se ambas as partes assim acordarem.2. As decisões e recomendações do Conselho de Associação adoptadas nos termos do artigo 112o do acordo europeu serão intituladas, respectivamente, «decisão» e «recomendação», sendo este termo seguido de um número de ordem, da data da adopção do acto e da indicação do assunto.As decisões e recomendações do Conselho de Associação serão assinadas pelo presidente e autenticadas pelos dois secretários.As decisões e recomendações serão enviadas a cada um dos destinatários referidos no artigo 6oCada uma das partes pode decidir a publicação de decisões e recomendações do Conselho de Associação no respectivo diário oficial (Jornal Oficial das Comunidades Europeias e Latvijas Vestnesis).Artigo 11o Línguas As línguas oficiais do Conselho de Associação são as línguas oficiais das duas partes.Salvo decisão em contrário, as deliberações do Conselho de Associação basear-se-ão em documentação preparada nessas línguas.Artigo 12o Despesas A Comunidade e a República da Estónia custearão cada uma as despesas em que incorrerem devido à sua participação nas reuniões do Conselho de Associação, a saber, despesas de pessoal, de viagem e de estadia e despesas de correio e telecomunicações.As despesas de interpretação das reuniões e de tradução e reprodução de documentos serão custeadas pela Comunidade, com excepção das despesas de interpretação e tradução de e para estónio, que serão custeadas pela República da Estónia.As outras despesas relativas à organização material das reuniões serão custeadas pela parte que organiza as reuniões.Artigo 13o Comité de Associação 1. É instituído um Comité de Associação para assistir o Conselho de Associação na execução das suas tarefas. O Comité de Associação será constituído, por um lado, por representantes dos membros do Conselho da União Europeia e por representantes da Comissão Europeia e, por outro, por representantes do Governo da Estónia, em princípio a nível de altos funcionários.2. O Comité de Associação encarregar-se-à de preparar as sessões e as deliberações do Conselho de Associação, de executar as decisões do Conselho de Associação sempre que for caso disso e, em geral, de assegurar a continuidade das relações de associação e a correcta aplicação do acordo europeu. O comité procederá à apreciação de qualquer matéria que lhe seja apresentada pelo Conselho de Associação, bem como de qualquer questão que possa surgir no decurso da aplicação prática do acordo europeu, e poderá apresentar propostas ou eventuais projectos de decisões e/ou recomendações para adopção pelo Conselho de Associação.3. Nos casos em que o acordo europeu prevê a obrigação ou a possibilidade de proceder a consultas, essas consultas poderão efectuar-se no âmbito do Comité de Associação. As consultas poderão ser prosseguidas no Conselho de Associação se ambas as partes assim acordarem.4. O regulamento interno do Comité de Associação consta do anexo à presente decisão.Artigo 14o Subcomités e grupos especiais Os subcomités a que é feita referência no artigo 115o do acordo europeu encontram-se enumerados no anexo II à presente decisão. Os subcomités trabalharão sob a autoridade do Comité de Associação, ao qual deverão dar parte de cada uma das suas reuniões.O Comité de Associação poderá decidir abolir subcomités ou grupos existentes, alterar os seus mandatos ou criar outros subcomités ou grupos para o assistir no cumprimento das suas tarefas.Os referidos subcomités e grupos não terão poder de decisão.Feito em Bruxelas, em 23 de Fevereiro de 1998.Pelo Conselho de AssociaçãoO PresidenteR. COOKANEXO I REGULAMENTO INTERNO DO COMITÉ DE ASSOCIAÇÃO Artigo 1o Presidência O Comité de Associação será presidido rotativamente por períodos de 12 meses por um representante da Comissão Europeia, em nome da Comunidade e dos seus Estados-membros, e por um representante do Governo da República da Letónia. O primeiro período terá início na data do primeiro Conselho da Associação e terminará em 31 de Dezembro de 1998.Artigo 2o Reuniões O comité de Associação reunir-se-á sempre que as circunstâncias o exigirem, com o acordo de ambas as partes.Cada reunião do Comité de Associação será realizada em data e local a acordar por ambas as partes.As reuniões do Comité de Associação são convocadas pelo presidente.Artigo 3o Delegações Antes de cada reunião, o presidente será informado da composição prevista das delegações de cada parte.Artigo 4o Secretariado O secretariado do Comité de Associação será exercido conjuntamente por um funcionário da Comissão Europeia e por um funcionário do Governo da República da Letónia.Todas as comunicações de e para o presidente do Comité de Associação no âmbito da presente decisão serão enviadas aos secretários do Comité de Associação e aos secretários e ao presidente do Conselho de Associação.Artigo 5o Publicidade Salvo decisão em contrário, as reuniões do Comité de Associação não são públicas.Artigo 6o Ordem do dia das reuniões 1. O presidente estabelecerá uma ordem do dia provisória para cada reunião. A ordem do dia será enviada pelos secretários do Comité de Associação aos destinatários referidos no artigo 4o, o mais tardar, 15 dias antes do início da reunião.A ordem do dia provisória incluirá os pontos para os quais o presidente tiver recebido um pedido de inclusão na ordem do dia, o mais tardar, 21 dias antes do início da reunião, com a ressalva de que os pontos só serão inscritos na ordem do dia provisória se a documentação aferente for enviada aos secretários, o mais tardar, até à data de envio da ordem do dia.O Comité de Associação pode convidar peritos a participar nas suas reuniões a fim de prestarem informações acerca de assuntos específicos.A ordem do dia será aprovada pelo Comité de Associação no início de cada reunião. Se ambas as partes concordarem, poderão ser inscritos na ordem do dia pontos não constantes da ordem do dia provisória.2. O presidente pode, com o acordo de ambas as partes, encurtar os prazos referidos no no 1 para ter em conta situações especiais.Artigo 7o Actas Será elaborada uma acta de cada reunião, com base num resumo, apresentado pelo presidente, das conclusões do Comité de Associação.Uma vez aprovadas pelo Comité de Associação as actas serão assinadas pelo presidente e pelos secretários e arquivadas por ambas as partes. Será enviada uma cópia das actas a cada um dos destinatários referidos no artigo 4oArtigo 8o Deliberações Nos casos específicos em que o Comité de Associação é autorizado pelo Conselho de Associação, nos termos do no 2 do artigo 114o do acordo europeu, a adoptar decisões e/ou recomendações, esses actos serão intitulados, respectivamente, «decisão» e «recomendação» sendo este termo seguido de um número de ordem, da data da adopção do acto e da indicação do assunto. As decisões e recomendações serão adoptadas por comum acordo entre as partes.As decisões e recomendações do Comité de Associação serão assinadas pelo presidente e autenticadas pelos dois secretários e serão enviadas às instâncias referidas no artigo 4o do presente anexo. Cada uma das partes poderá decidir a publicação das decisões e recomendações deste Comité de Associação no respectivo diário oficial (ou seja, no Jornal Oficial das Comunidades Europeias e no Latvijas Vestnesis).Artigo 9o Despesas A Comunidade e a República da Letónia custearão cada uma das despesas em que incorrerem devido à sua participação nas reuniões do Comité de Associação a saber, despesas de pessoal, de viagem e de estadia e despesas de correio e telecomunicações.As despesas de interpretação das reuniões e de tradução e reprodução de documentos serão custeadas pela Comunidade, com excepção das despesas de interpretação e tradução de e para estónio, que serão custeadas pela República da Letónia.As outras despesas relativas à organização material das reuniões serão custeadas pela parte que organiza as reuniões.ANEXO II ESTRUTURA MULTIDISCIPLINAR DOS SUBCOMITÉS >POSIÇÃO NUMA TABELA>


text:
 15.12.2016
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 341/34
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 145/2015
 tal-11 ta' Ġunju 2015
 li temenda l-Anness II (Regolamenti tekniċi, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni) tal-Ftehim ŻEE [2016/2180]
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (“il-Ftehim ŻEE”), u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 Regolament tal-Kummissjoni (UE) 2015/391 tad-9 ta' Marzu 2015 li jirrifjuta l-awtorizzazzjoni ta' ċerti stqarrijiet dwar l-effetti tal-prodotti tal-ikel fuq is-saħħa u li jirreferu għall-iżvilupp u s-saħħa tat-tfal (1) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE
 (2)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) 2015/403 tal-11 ta' Marzu 2015 li jemenda l-Anness III tar-Regolament (KE) Nru 1925/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward l-ispeċijiet Ephedra u Yohimbe (Pausinystalia yohimbe (K. Schum) Pierre ex Beille) (2) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (3)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) 2015/414 tat-12 ta' Marzu 2015 li jemenda d-Direttiva 2002/46/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill fir-rigward tal-aċidu (6 S)-5-metiltetraidrofoliku, melħ tal-glukosammina użat fil-manifattura ta' supplimenti tal-ikel (3) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (4)
 Din id-Deċiżjoni tikkonċerna l-leġiżlazzjoni marbuta mal-prodotti tal-ikel. Il-leġiżlazzjoni dwar il-prodotti tal-ikel ma tapplikax għal-Liechtenstein sakemm l-applikazzjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Konfederazzjoni Żvizzera dwar il-kummerċ ta' prodotti agrikoli tkun estiża għal-Liechtenstein, kif speċifikat fl-introduzzjoni tal-Kapitolu XII tal-Anness II tal-Ftehim ŻEE. Għaldaqstant, din id-Deċiżjoni ma tapplikax għal-Liechtenstein.
 (5)
 Għalhekk, l-Anness II tal-Ftehim ŻEE għandu jiġi emendat skont dan,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Il-Kapitolu XII tal-Anness II tal-Ftehim ŻEE għandu jiġi emendat kif ġej:
 1.
 L-inċiż li ġej jiżdied fil-punt 54zzi (id-Direttiva 2002/46/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill):
 “—
 32015 R 0414: Ir-Regolament ta' Kummissjoni (UE) 2015/414 tat-12 ta' Marzu 2015 (ĠU L 68, 13.3.2015, p. 26).”
 2.
 L-inċiż li ġej għandu jiżdied fil-punt 54zzzu (ir-Regolament (KE) Nru 1925/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill):
 “—
 32015 R 0403: Ir-Regolament ta' Kummissjoni (UE) 2015/403 tat-11 ta' Marzu 2015 (ĠU L 67, 12.3.2015, p. 4).”
 3.
 Il-punt li ġej jiddaħħal wara l-punt 94 (ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 1229/2014):
 “95.
 32015 R 0391: Regolament tal-Kummissjoni (UE) 2015/391 tad-9 ta' Marzu 2015 li jirrifjuta l-awtorizzazzjoni ta' ċerti stqarrijiet dwar l-effetti tal-prodotti tal-ikel fuq is-saħħa u li jirreferu għall-iżvilupp u s-saħħa tat-tfal (ĠU L 65, 10.3.2015. p. 15).”
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolamenti ta' Implimentazzjoni (UE) 2015/391, (UE) 2015/403 u (UE) 2015/414 bil-lingwa Iżlandiża u b'dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta' Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni tidħol fis-seħħ fit-12 ta' Ġunju 2015, bil-kundizzjoni li jkunu saru n-notifiki kollha skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ŻEE (*1).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fit-Taqsima ŻEE u fis-Suppliment ŻEE ta' Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, il-11 ta' Ġunju 2015.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Gianluca GRIPPA
 (1) ĠU L 65, 10.3.2015, p. 15.
 (2) ĠU L 67, 12.3.2015, p. 4.
 (3) ĠU L 68, 13.3.2015, p. 26.
 (*1) Ma huma indikati l-ebda rekwiżiti kostituzzjonali.


type: legislation

text:
 |
 52013PC0937
 Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 260/2012 ELi kreedit- ja otsekorraldustele ülemineku osas /* COM/2013/0937 final - 2013/0449 (COD) */
 SELETUSKIRI
 1. Ettepaneku taust
 Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Määrusega (EL) nr
 260/2012 kehtestatakse eurodes tehtavatele kreedit- ja otsekorraldustele ühtsed
 tehnilised ja ärilised nõuded ning see on seega ühtse euromaksete piirkonna
 (SEPA) loomisel äärmiselt oluline. Kõnealuses määruses sätestatakse, et
 euroalal tuleb nii riigisisesed kui ka üleeuroopalised eurodes tehtavad
 kreedit- ja otsekorraldused asendada SEPA kreedit- ja otsekorraldustega
 hiljemalt 1. veebruariks 2014.
 Euroopa Keskpanga (EKP) värskeima statistika
 järgi kasvas euroalal üleminek SEPA kreeditkorraldustele üldiselt 2013. aasta
 oktoobri tasemelt 59,87 % novembris tasemele 64,1 %, SEPA otsekorralduste puhul
 kasvas näitaja samal ajavahemikul aga 11,52 %-lt 26 %-le. Kuigi komisjon püüdis
 korduvalt liikmesriikide pädevate ametiasutuste teadlikkust suurendada ning
 Euroopa Keskpank ja paljud liikmesriigid tegid SEPA-le üleminekust teavitamisel
 märkimisväärseid jõupingutusi, on üleminekuks kõige vähem valmis endiselt VKEd,
 väikesed ametiasutused ja kohalikud asutused. Tundub, et pangandussektori
 tegevusel VKEde teavitamisel ja riiklikel teavitamiskampaaniatel ei ole olnud
 oodatud mõju või on see olnud loodetust väiksem.
 Kuna üleminek SEPA kreeditkorraldustele on
 olnud mõnes liikmesriigis aeglane ja üleminek SEPA otsekorraldustele on olnud
 enamikus liikmesriikides aeglane, on väga ebatõenäoline, et SEPA-le minnakse
 täielikult üle 1. veebruariks 2014. Ametlikku lõpptähtaega silmas pidades
 keelduvad pangad ja muud makseteenuse pakkujad ilmselt aga SEPA-le
 mittevastavaid makseid alates kõnealusest kuupäevast töötlemast. Kui SEPA
 kreedit- ja otsekorraldustele ei minda täielikult üle, ei saa välistada
 makseviivitusi põhjustavaid vahejuhtumeid või turuhäireid. Need võivad mõjutada
 kõiki makseteenuse kasutajaid, eelkõige VKEsid ja tarbijaid.
 Pidades silmas kõnealust suurt õiguslikku
 probleemi ja võimalikke tõsiseid tagajärgi kodanikele ja ettevõtjatele, teeb
 komisjon ettepaneku muuta määrust (EL) nr 260/2012, kehtestades varasemate
 õiguste kaitse klausli, millega lubataks pankadel ja teistel makseteenuse
 pakkujatel jätkata pärast 2014. aasta 1. veebruari kuue kuu jooksul SEPA
 kreedit- ja otsekorralduste kõrval ka mittevastavate maksete töötlemist oma
 varasemate makseskeemide raames. Selge teatamine sellest muudatusest annaks
 makseteenuse kasutajatele kindlustunde, et nende makseid töödeldakse ka pärast 1.
 veebruari 2014, ning võimaldaks nendel, kes ei ole veel SEPA-le üle läinud,
 teha seda võimalikult kiiresti. Lõpptähtaega ei muudeta ja varasemate õiguste
 kaitse klausel on erakorraline ühekordne meede. SEPA-le üleminekuga seotud
 käimasolevad teavitamiskampaaniad peaksid igal juhul jätkuma. Pärast varasemate
 õiguste kaitse perioodi lõppu võtab komisjon kõhklemata vajalikud meetmed, et
 tagada ELi õiguse täielik kohaldamine liikmesriikide poolt.
 2013. aasta 19. detsembril konsulteeriti selle
 algatuse küsimuses SEPA kõrgetasemelise koguga, kus osalevad Euroopa Keskpanga
 kõrge taseme esindajad ja eurosüsteemi keskpankade juhatuste liikmed.
 Eespool öeldut silmas pidades ja arvestades,
 et 2014. aasta 1. veebruarini on väga vähe aega, peaksid Euroopa Parlament ja
 nõukogu võtma käesoleva määruse vastu kiiremas korras ning see peaks jõustuma
 viivitamata. Määrust on vaja selleks, et vältida pankade ja teiste makseteenuse
 pakkujate, aga ka ettevõtjate ja tarbijate seisukohast õiguskindlusetust, sest
 määruse (EL) nr 260/2012 kohaselt peaksid makseteenuse pakkujad pärast
 nimetatud lõpptähtaega keelduma töötlemast euromakseid, mis ei vasta SEPA
 nõuetele. Kui kavandatud määrust ei võeta kiiremas korras vastu, võivad alates 2014.
 aasta 1. veebruarist kaasneda maksetehingutega suured õiguslikud ja tehnilised
 riskid.
 Üldine taust
 Määrus (EL) nr 260/2012 jõustus 31. märtsil 2012
 ning sellega anti turuosalistele kaks aastat, et muuta oma makseprotsessid SEPA
 kreedit- ja otsekorralduste nõuetele vastavaks. Nende kahe aasta jooksul on
 komisjon ja EKP koos riikide avaliku sektori asutustega jälginud
 tähelepanelikult SEPA-le üleminekul tehtud edusamme. EKP on avaldanud regulaarselt
 SEPA-le üleminekut käsitlevaid eduaruandeid. Toimunud on mitu SEPA nõukogu
 kohtumist, kus komisjon on arutlenud makseturu pakkumise ja nõudluse poole
 esindajatega üleminekul tehtud edusammude üle, rõhutades vajadust tõhustada nii
 makseteenuse pakkujate kui ka kõikide makseteenuse kasutajate rühmade
 (äriühingud, sh VKEd, ametiasutused ja tarbijad) teavitamist. 30. märtsil 2012
 korraldas komisjon spetsiaalse seminari määruse (EL) nr 260/2012 tõlgendamise
 kohta, kus osalesid ka SEPA nõukogu tehnilised eksperdid, ning 12. juulil 2013
 uue seminari, millest võtsid osa liikmesriikide esindajad. 17. aprillil 2013
 korraldas komisjon SEPAga seoses ka tehniliste ekspertide rühma kohtumise.
 Lisaks on komisjon edusammude üle arutlenud ka kaks korda aastas toimuval ELi
 SEPA foorumil ja liikmesriikide esindajaid hõlmava maksete komitee raames.
 SEPA-le üleminek on korrapäraselt olnud ka paljude EKP ja riikide keskpankade
 esindajate tehniliste kohtumiste päevakorras ning seda on käsitletud ka mõnel
 pangandussektori esindajaid hõlmaval foorumil.
 Kuna 2013. aasta märtsis EKP avaldatud SEPA-le
 üleminekut käsitleva aruande järgi oli üleminek kulgenud aeglaselt, kiitis
 majandus- ja rahandusküsimuste (ECOFIN) nõukogu 14. mail 2013 heaks
 laiahaardelised järeldused, rõhutades SEPA-le ülemineku tähtsust ja kutsudes
 liikmesriike ja turuosalisi üles aktiivselt toetama ja kiirendama
 üleminekuprotsessi asjakohaste meetmete abil. Pärast majandus- ja
 rahandusküsimuste nõukogu järeldusi saatsid komisjon ja EKP 15. mail 2013
 rahandusministritele ja riikide keskpankade presidentidele ühise kirja, kus
 rõhutati samuti SEPA-le ülemineku tähtsust ja vajadust võtta kiiresti meetmeid
 riiklikul tasandil.
 2. Huvitatud isikutega konsulteerimise ja
 mõju hindamise tulemused
 2.1. Ettepaneku edastamine liikmesriikide
 parlamentidele
 Vastavalt aluslepingutele lisatud protokollile
 (nr 1) liikmesriikide parlamentide rolli kohta Euroopa Liidus tuleb Euroopa
 Parlamendile ja nõukogule saadetavad seadusandlike aktide eelnõud, sealhulgas
 komisjoni ettepanekud, edastada liikmesriikide parlamentidele.
 Protokolli artikli 4 kohaselt peab alates
 seadusandliku akti eelnõu esitamisest riikide parlamentidele kuni eelnõu
 lisamiseni nõukogu esialgsesse päevakorda selle vastuvõtmiseks või seisukoha
 vastuvõtmiseks seadusandliku menetluse kohaselt mööduma kaheksa nädalat.
 Artikli 4 kohaselt on erandid siiski
 võimalikud edasilükkamatutel juhtudel, mille põhjused esitatakse nõukogu
 õigusaktis või seisukohas. Eeltoodud põhjustel kutsub komisjon Euroopa
 Parlamenti ja nõukogu üles arutama käesolevat ettepanekut äärmiselt
 kiireloomulise küsimusena.
 2.2. Konsulteerimine teiste huvitatud
 isikutega ja mõju hindamine
 Kuna EKP 2013. aasta detsembris avaldatud
 andmete järgi olid üleminekunäitajad kehvad, on komisjon ja EKP analüüsinud seda,
 kui tõenäoline on, et üleminek SEPA-le jõuab 1. veebruariks 2014 täielikult
 lõpule. Tunnistati, et see on väga ebatõenäoline, olgugi et mitu suurt
 makseteenuse kasutajat – näiteks koondmakseid tegevad kommunaalettevõtjad – on
 öelnud, et kavatsevad SEPA-le üle minna veidi enne tähtaega.
 Kuigi nende turuosaliste arvu, kes kehtestatud
 kuupäevaks ei ole SEPA nõuetega kooskõlas, on raske hinnata, on selge, et
 eelkõige otsekorralduste puhul ei ole üleminekumäär 100 % lähedalgi.
 Alates 1. veebruarist 2014 keelduvad pangad ja
 teised makseteenuse pakkujad tõenäoliselt töötlemast SEPA-le mittevastavaid
 makseid. Suurim üleminekut ohustav risk on seotud VKEdega, kellest paljud ei
 ole veel SEPA-le üle läinud. Selle riski tõttu on EKP analüüsinud võimalikke
 stsenaariume ja nende mõju ning olukorra võimalikke lahendusi. Tehniliselt
 oleks makseteenuse pakkujatel võimalik SEPA-le mittevastavate maksete
 töötlemist varasemate makseskeemide raames jätkata. Lisaks oleks vaja teha
 kindaks, millised turuosalised ei vasta veel SEPA nõuetele, ja teavitada neid
 piisaval määral sellest, kuidas SEPA-le tõhusalt üle minna.
 Kuigi võimalike üleminekuprobleemide
 ületamiseks pärast 2014. aasta 1. veebruari oleks turuosalistel tehniliselt
 võimalik rakendada järelevalvajate abiga vahepealseid lahendusi, esineb tegelik
 risk, et selline mitterahuldav olukord põhjustab nii tarbijate kui ka teiste
 makseteenuse kasutajate seas segadust ning vahepealseid lahendusi (veel)
 mitterakendavate turuosalistega kokku puutuvate makseteenuse pakkujate jaoks
 õiguskindlusetust. SEPA nõuetele mittevastavate turuosaliste hulgas on palju
 VKEsid. Asjaolu, et pangad ei tohi pärast 2014. aasta 1. veebruari nende
 varasemaid makseid töödelda, võib kahjustada ka terve eurosüsteemi mainet. On
 ebatõenäoline, et vahepealsed lahendused jõutakse rakendada õigeks ajaks, isegi
 kui need on tehniliselt teostatavad.
 Selleks et vältida SEPA-le mittevastavusest
 tingitud tarbetuid maksehäireid ja tagada kõigile turuosalistele õiguskindlus,
 leiab komisjon, et ettepanek lubada pärast 2014. aasta 1. veebruari varasemate
 riiklike makseskeemide ning SEPA kreedit- ja otsekorralduste samaaegset
 kasutamist piiratud ajavahemiku ehk kuue kuu jooksul on õigustatud. Kõnealuse
 üleminekuperioodi pikkus peaks olema proportsionaalne. Eesmärk oleks survestada
 jätkuvalt turuosalisi minema SEPA-le üle niipea kui võimalik ning tagada samal
 ajal õiguskindlus ja see, et makseteenuse pakkujate kulud kahe maksesüsteemi
 paralleelse kasutamise ajal on piiratud. Need makseteenuse pakkujad, kes on
 SEPA kreedit- ja otsekorraldustele juba üle läinud, võivad kaaluda
 konverteerimisteenuse pakkumist turuosalistele, kes ei ole seda veel teinud.
 Üleminekuperioodil ei peaks liikmesriigid karistama SEPA-le mittevastavaid
 makseid töötlevaid makseteenuse pakkujaid ja veel mitte (täielikult) üle läinud
 makseteenuse kasutajaid.
 Erakorraline ja ühekordne täiendav ajavahemik,
 mil varasemate maksete töötlemine on lubatud, võimaldaks ka järkjärgulist
 SEPA-le üleminekut. Üleminekutähtaeg on lähenemas ja sellega seoses on mitu
 suuremat kommunaalettevõtjat öelnud, et lähevad SEPA-le üle veidi enne praegust
 tähtaega, milleks on 1. veebruar 2014. See võib tekitada teatavaid kitsaskohti
 eelkõige makseteenuse pakkujatele ja tarkvara müüjatele, kellel tuleb võib-olla
 silmitsi seista suutlikkuse piirangutega.
 Praeguseid üleminekunäitajaid ja ülemineku
 eeldatavat tempot arvesse võttes võib pidada asjakohaseks kuue kuu pikkust
 varasemate õiguste kaitse perioodi, mis kestaks kuni 1. augustini 2014. Ka
 sellel perioodil jälgivad komisjon ja EKP koos riiklike asutustega
 tähelepanelikult üleminekuprotsessi ja on valmis vajaduse korral võtma
 lisameetmeid.
 Ettepanekule ei ole lisatud mõjuhinnangut,
 sest mõjuhinnang esitati juba seoses määrusega (EL) nr 260/2012. Käesoleva
 ettepanekuga ei muudeta määruse sisu ning sellega ei kehtestata ettevõtjatele
 uusi kohustusi. Selle eesmärk on üksnes kehtestada üleminekuperiood, mis algaks
 pärast määruse artikli 6 lõigetes 1 ja 2 nimetatud tähtaega, selleks et vältida
 järelevalveasutuste, makseteenuse pakkujate, ettevõtjate ja tarbijate
 seisukohast õiguskindlusetust.
 3. Ettepaneku õiguslik külg
 Komisjon teeb ettepaneku muuta määrust (EL) nr
 260/2012, kehtestades varasemate õiguste kaitse klausli, millega lubataks
 pankadel ja teistel makseteenuse pakkujatel jätkata kuni 1. augustini 2014 SEPA
 kreedit- ja otsekorralduste kõrval ka mittevastavate maksete töötlemist oma
 olemasolevate varasemate makseskeemide raames. Selle muudatusega tagatakse, et
 turuosalised, kes ei ole 2014. aasta 1. veebruariks SEPAks valmis, saavad
 maksete tegemist jätkata ning välditakse tarbijatele ebamugavuste põhjustamist.
 Ettepanekus nähakse ette, et muudatust
 kohaldatakse alates 31. jaanuarist 2014. See säte võimaldab ka tagasiulatuvat
 kohaldamist juhul, kui Euroopa Parlament ja nõukogu ei võta ettepanekut vastu
 enne 1. veebruari, vaid teevad seda vahetult pärast nimetatud kuupäeva. Nii
 välditakse õiguskindlusetust põhjustavat õiguslikku lünka alates 2014. aasta 1.
 veebruarist.
 Sellise üleminekuperioodi kehtestamist, mille
 jooksul lõpetatakse järk-järgult vanade süsteemide kasutamine, tuleks pidada
 erakorraliseks meetmeks, mida ei pikendata. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr
 260/2012 artiklis 16 kehtestatud mitmesuguste erandite kohaldamist, peavad kõik
 turuosalised vastama SEPA nõuetele 1. augustiks 2014.
 4. Mõju eelarvele
 Ettepanek ei mõjuta komisjoni eelarvet.
 2013/0449 (COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
 millega muudetakse määrust (EL) nr 260/2012
 ELi kreedit- ja otsekorraldustele ülemineku osas
 (EMPs kohaldatav tekst)
 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
 NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
 lepingut, eriti selle artiklit 114,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
 riikide parlamentidele,
 võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
 Sotsiaalkomitee arvamust[1],
 võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[2],
 toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[3]
 ning arvestades järgmist:
 (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu
 määrus (EL) nr 260/2012[4] on koos Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 924/2009[5] äärmiselt oluline sellise ühtse euromaksete piirkonna (SEPA) loomisel,
 kus ei tehta vahet piiriülestel ja riigisisestel euromaksetel. Määruse (EL) nr 260/2012
 põhieesmärk on üleminek riigisiseste kreedit- ja otsekorralduste skeemidelt
 ühtlustatud SEPA kreedit- ja otsekorralduste skeemidele ning muu hulgas anda
 liidu kodanikele üks rahvusvaheline pangakontonumber (IBAN), mida saab kasutada
 kõikide eurodes tehtavate SEPA kreedit- ja otsekorralduste puhul.
 (2) Määruses (EL) nr 260/2012 on
 sätestatud, et SEPA-le minnakse üle 2014. aasta 1. veebruariks, et anda
 makseteenuse pakkujatele ja makseteenuse kasutajatele piisavalt aega, et muuta
 oma protsessid vastavaks tehnilistele nõuetele, mis on seotud üleminekuga SEPA
 kreedit- ja otsekorraldustele.
 (3) Pärast määruse (EL) nr 260/2012
 vastuvõtmist on komisjon ja Euroopa Keskpank SEPA-le üleminekul tehtud edusamme
 tähelepanelikult jälginud. Toimunud on mitu kohtumist liikmesriikide, riikide
 avaliku sektori asutuste ja turuosalistega. Euroopa Keskpank on avaldanud
 regulaarselt SEPA-le üleminekut käsitlevaid eduaruandeid, mille aluseks on
 riikide keskpankade kogutud makseandmed. Kõnealuste aruannete järgi on üleminek
 mitmes euroala liikmesriigis kulgenud ladusalt ning kreeditkorralduste puhul on
 näitaja praegu peaaegu 100 %. Suurem osa makseteenuse pakkujaid on teatanud, et
 vastavad juba SEPA nõuetele. Mitmes teises liikmesriigis on üleminekunäitajad
 aga oodatust kehvemad. Eelkõige kehtib see otsekorralduste kohta.
 (4) 2013. aasta mais rõhutas
 majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu oma järeldustes[6]
 taas SEPA-le ülemineku tähtsust. Märgiti ka, et SEPA-le üleminek ei ole
 kaugeltki lõppenud ja et kõik turuosalised peavad kohe tegema jõupingutusi, et
 viia SEPA-le üleminek tähtajaks lõpule. Vastu võeti tegevuskava, milles kutsuti
 kauplejaid, äriühinguid, VKEsid ja ametiasutusi võtma kiiresti vajalikke
 konkreetseid meetmeid, et kohandada oma protsesse ning edastada klientidele oma
 rahvusvaheline pangakontonumber.
 (5) Kuigi Euroopa Keskpank, liikmesriigid,
 liikmesriikide avaliku sektori asutused ja mitmed turuosalised on viimastel
 kuudel teinud märkimisväärseid jõupingutusi, näitab värskeim üleminekut
 käsitlev statistika, et SEPA kreeditkorralduste puhul kasvas üldine
 üleminekunäitaja euroalal juuni 40 %-lt novembriks üksnes ligikaudu 64 %-le
 ning et SEPA otsekorralduste puhul oli näitaja vaid 26 %. Riikide andmetest
 nähtub, et mitu liikmesriiki tegi olulisi edusamme, kuid paljude liikmesriikide
 näitajad on siiski oodatust tunduvalt kehvemad. Kuna nendes riikides kulgeb
 üleminek praegu väga aeglaselt, on väga ebatõenäoline, et 2014. aasta 1.
 veebruariks vastavad SEPA nõuetele kõik turuosalised.
 (6) Alates 2014. aasta 1.
 veebruarist peavad pangad ja teised makseteenuse pakkujad keelduma juriidiliste
 kohustuste tõttu SEPA-le mittevastavate kreedit- ja otsekorralduste
 töötlemisest, kuigi tehniliselt saaksid nad neid makseid töödelda nagu praegu,
 kasutades SEPA kreedit- ja otsekorralduste kõrval edasi varasemaid
 olemasolevaid skeeme. Kui SEPA kreedit- ja otsekorraldustele ei minda
 täielikult üle, ei saa välistada makseviivitusi põhjustavaid vahejuhtumeid.
 Need võivad mõjutada kõiki makseteenuse kasutajaid, eelkõige VKEsid ja
 tarbijaid.
 (7) Äärmiselt tähtis on vältida
 tarbetuid maksehäireid, mis tulenevad asjaolust, et SEPA-le ei ole 2014. aasta 1.
 veebruariks täielikult üle mindud. Makseteenuse pakkujatel tuleks seetõttu
 lubada piiratud aja jooksul jätkata SEPA kreedit- ja otsekorralduste kõrval
 maksete töötlemist ka varasemate makseskeemide raames nagu praegu. Kehtestada
 tuleks üleminekuperiood, mil maksete töötlemisel on lubatud jätkata
 paralleelselt eri vormingute kasutamist. Praeguseid üleminekunäitajaid ja
 ülemineku eeldatavat tempot arvesse võttes võib lugeda asjakohaseks ühekordset
 kuue kuu pikkust täiendavat üleminekuperioodi. Seda SEPA-le mittevastavate
 varasemate süsteemide ajutist kasutamist peaks pidama erakorraliseks meetmeks
 ning see peaks kestma võimalikult lühikest aega, sest integreeritud makseturust
 täie kasu saamiseks on vaja kiiret ja terviklikku üleminekut. Oluline on
 ajaliselt piirata makseteenuse pakkujate kulusid, mis on seotud SEPA süsteemi
 kõrval jätkuvalt ka varasemate makseskeemide kasutamisega. Need makseteenuse
 pakkujad, kes on SEPA-le juba täielikult üle läinud, võivad kaaluda üleminekuperioodil
 konverteerimisteenuse pakkumist makseteenuse kasutajatele, kes ei ole seda veel
 teinud. Üleminekuperioodil ei peaks liikmesriigid karistama SEPA-le
 mittevastavaid makseid töötlevaid makseteenuse pakkujaid ja mitte üle läinud
 makseteenuse kasutajaid.
 (8) Mitu suurt otsekorralduste
 kasutajat on öelnud, et kavatsevad SEPA-le üle minna veidi enne tähtaega.
 Üleminekuprojektide edasilükkamine võib tekitada ajutisi probleeme laekuvate
 maksete ja rahavoogude osas ja seega ka asjaomaste ettevõtjate
 likviidsuspositsioonis. Laiulatuslik hiline üleminek võib tekitada ka teatavaid
 kitsaskohti – eelkõige pankadele ja tarkvara müüjatele, kellel tuleb võib-olla
 silmitsi seista suutlikkuse piirangutega. Täiendav aeg uue süsteemi
 sammsammuliseks kasutuselevõtuks võimaldaks rohkem järkjärgulist
 lähenemisviisi. Nendel turuosalistel, kes ei ole veel SEPA nõuete täitmiseks
 vajalike kohanduste tegemist alustanud, palutakse teha seda võimalikult ruttu.
 Need turuosalised, kes on oma makseprotsesside muutmist juba alustanud, peaksid
 aga ülemineku lõpule viima võimalikult kiiresti.
 (9) Kuna üldine eesmärk on
 koordineeritud ja terviklik üleminek, on asjakohane, et üleminekuperioodi
 rakendatakse nii kreedit- kui ka otsekorralduste puhul. Kui kreeditkorralduste
 ja otsekorralduste puhul kasutataks erinevaid üleminekuperioode, põhjustaks see
 tarbijate, makseteenuse pakkujate, VKEde ja muude makseteenuse kasutajate seas
 segadust.
 (10) Õiguskindluse huvides ja
 selleks et vältida määruse (EL) nr 260/2012 kohaldamise mis tahes katkestamist,
 on vaja, et käesolev määrus jõustuks kiiremas korras ja et seda kohaldataks
 alates 31. jaanuarist 2014.
 (11) Seetõttu tuleks määrust (EL)
 nr 260/2012 vastavalt muuta,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 Artikkel 1
 Määruse (EÜ) nr 260/2012 artikli 16 lõige 1
 asendatakse järgmisega:
 „1. Olenemata artikli 6 lõigetest 1 ja 2 võivad
 makseteenuse pakkujad jätkata kuni 1. augustini 2014 eurodes tehtavate maksete
 töötlemist vormingus, mis erineb SEPA kreeditkorralduste ja SEPA
 otsekorralduste tegemiseks nõutud vormingutest.
 Liikmesriigid kohaldavad artikli 6 lõigete 1 ja 2
 rikkumiste suhtes kohaldatavaid karistusi käsitlevaid eeskirju, mis on
 kehtestatud kooskõlas artikliga 11, üksnes alates 2. augustist 2014.
 Erandina artikli 6 lõigetest 1 ja 2 võivad
 liikmesriigid kuni 1. veebruarini 2016 lubada makseteenuse pakkujatel pakkuda
 makseteenuse kasutajatele riigisiseste maksetehingute konverteerimise
 teenuseid, tänu millele on tarbijatest makseteenuse kasutajatel võimalik
 jätkuvalt kasutada lisa punkti 1 alapunktis a täpsustatud maksekonto tunnuse
 asemel BBANi, tingimusel et koostalitlusvõime tagatakse maksja ja makse saaja
 BBANi tehnilise ja turvalise konverteerimisega lisa punkti 1 alapunktis a
 täpsustatud maksekonto tunnuseks. Maksekonto tunnus edastatakse vajaduse korral
 enne makse tegemist sellele makseteenuse kasutajale, kes tehingu algatas.
 Sellisel juhul ei kehtesta makseteenuse pakkujad makseteenuse kasutajale
 lisatasusid, mis on otseselt või kaudselt seotud kõnealuste
 konverteerimisteenustega.”
 Artikkel 2
 Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu
 Teatajas avaldamise päeval.
 Otsust kohaldatakse alates 31. jaanuarist
 2014.
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
 vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
 Brüssel,
 Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu
 nimel
 president eesistuja
 [1] ELT C ..., ..., lk ...
 [2] ELT C ..., ..., lk ...
 [3]
 [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 260/2012, 14.
 märts 2012, millega kehtestatakse eurodes tehtavatele kreedit- ja
 otsekorraldustele tehnilised ja ärilised nõuded ning muudetakse määrust (EÜ) nr
 924/2009 (ELT L 94, 30.3.2012, lk 22).
 [5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 924/2009, 16.
 september 2009, piiriüleste maksete kohta ühenduses ja millega tunnistatakse
 kehtetuks määrus (EÜ) nr 2560/2001 (ELT L 266, 9.10.2009, lk 11).
 [6] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/137122.pdf


text:
 29.11.2014
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 344/3
 TULKOJUMS
 NOLĪGUMS
 vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Mali Republiku par Eiropas Savienības KDAP misijas Mali (EUCAP Sahel Mali) statusu
 Briselē, 2014. gada 20. oktobrī
 Godātais kungs!
 Savienība saistībā ar savu kopējo drošības un aizsardzības politiku 2013. gada februārī izvērsa militāro misiju, lai palīdzētu Mali bruņoto spēku apmācībā (EUTM Mali). 2014. gada aprīlī Savienība tādā pašā veidā izvērsa civilo misiju, lai palīdzētu Mali iekšējās drošības spēku apmācībā (EUCAP Sahel Mali). Par EUCAP Sahel Mali un tās personāla statusu ir vajadzīgs starptautisks nolīgums, kas jānoslēdz starp Eiropas Savienību un Mali Republiku.
 Kā Jūs atceraties, 2013. gada 4. aprīlī Mali Republika noslēdza nolīgumu par EUTM Mali statusu Mali Republikā. Minētā nolīguma noteikumi, izņemot dažus no tiem, ir pilnībā piemēroti EUCAP Sahel Mali vajadzībām. Tādēļ es ierosinu, ka visus minētā nolīguma noteikumus (1.–19. pants), izņemot 1. panta 3. punkta e) apakšpunktu un 13. panta 2.–5. punktu, padara piemērojamus EUCAP Sahel Mali, ievērojot to, ka:
 —
 visas atsauces uz EUTM Mali uzskata par atsaucēm uz EUCAP Sahel Mali,
 —
 1. panta 3. punkta a) apakšpunktā vārdus “militārais štābs” aizstāj ar vārdiem “EUCAP Sahel Mali štābs”,
 —
 1. panta 3. punkta c) apakšpunktā definīciju “misijas komandieris” aizstāj ar šādu definīciju: ““misijas vadītājs” ir EUCAP Sahel Mali vadītājs operāciju norises vietā”,
 —
 9. panta 2. punktā vārdus “militārie darbinieki” aizstāj ar vārdu “darbinieki”,
 —
 10. panta 3. punktā vārdus “pašas bruņotajiem spēkiem” aizstāj ar vārdiem “pašas personālam vai civiliem pasniedzējiem”.
 Es būtu ļoti pateicīga, ja Jūs darītu zināmu, vai piekrītat šiem ierosinājumiem.
 Ja Jūs tiem piekrītat, šī vēstule kopā ar Jūsu atbildes vēstuli veidos juridiski saistošu starptautisku nolīgumu starp Eiropas Savienību un Mali Republiku par EUCAP Sahel Mali statusu un tas stāsies spēkā dienā, kad tiks saņemta Jūsu atbildes vēstule.
 Godātais kungs, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.
 Eiropas Savienības vārdā –
 Bamako, 2014. gada 31. oktobrī
 Cienītā kundze!
 Pateicos par Jūsu 2014. gada 20. oktobra vēstuli par Eiropas Savienības KDAP misijas (EUCAP Sahel Mali) statusu Mali Republikas teritorijā, kas ir formulēta šādi:
 “Savienība saistībā ar savu kopējo drošības un aizsardzības politiku 2013. gada februārī izvērsa militāro misiju, lai palīdzētu Mali bruņoto spēku apmācībā (EUTM Mali). 2014. gada aprīlī Savienība tādā pašā veidā izvērsa civilo misiju, lai palīdzētu Mali iekšējās drošības spēku apmācībā (EUCAP Sahel Mali). Par EUCAP Sahel Mali un tās personāla statusu ir vajadzīgs starptautisks nolīgums, kas jānoslēdz starp Eiropas Savienību un Mali Republiku.
 Kā Jūs atceraties, 2013. gada 4. aprīlī Mali Republika noslēdza nolīgumu par EUTM Mali statusu Mali Republikā. Minētā nolīguma noteikumi, izņemot dažus no tiem, ir pilnībā piemēroti EUCAP Sahel Mali vajadzībām. Tādēļ es ierosinu, ka visus minētā nolīguma noteikumus (1.–19. pants), izņemot 1. panta 3. punkta e) apakšpunktu un 13. panta 2.–5. punktu, padara piemērojamus EUCAP Sahel Mali, ievērojot to, ka:
 —
 visas atsauces uz EUTM Mali uzskata par atsaucēm uz EUCAP Sahel Mali,
 —
 1. panta 3. punkta a) apakšpunktā vārdus “militārais štābs” aizstāj ar vārdiem “EUCAP Sahel Mali štābs”,
 —
 1. panta 3. punkta c) apakšpunktā definīciju “misijas komandieris” aizstāj ar šādu definīciju: ““misijas vadītājs” ir EUCAP Sahel Mali vadītājs operāciju norises vietā”,
 —
 9. panta 2. punktā vārdus “militārie darbinieki” aizstāj ar vārdu “darbinieki”,
 —
 10. panta 3. punktā vārdus “pašas bruņotajiem spēkiem” aizstāj ar vārdiem “pašas personālam vai civiliem pasniedzējiem”.
 Es būtu ļoti pateicīga, ja Jūs darītu zināmu, vai piekrītat šiem ierosinājumiem.
 Ja Jūs tiem piekrītat, šī vēstule kopā ar Jūsu atbildes vēstuli veidos juridiski saistošu starptautisku nolīgumu starp Eiropas Savienību un Mali Republiku par EUCAP Sahel Mali statusu un tas stāsies spēkā dienā, kad tiks saņemta Jūsu atbildes vēstule.”
 Man ir tas gods Jums paziņot, ka piekrītu Jūsu vēstulē paustajiem ierosinājumiem.
 Cienītā kundze, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.
 Mali Republikas vārdā –


type: wikipedia

text:
Deze lijst van voetbalinterlands is een overzicht van alle officiële voetbalwedstrijden tussen de nationale teams van Brazilië en Ierland. De landen speelden tot op heden zes keer tegen elkaar. De eerste ontmoeting, een vriendschappelijke wedstrijd, werd gespeeld in Rio de Janeiro op 5 mei 1974. Voor het Braziliaans voetbalelftal was dit een oefenwedstrijd in de voorbereiding op het Wereldkampioenschap voetbal 1974. Het laatste duel, eveneens een vriendschappelijke wedstrijd, vond plaats op 2 maart 2010 in Londen (Verenigd Koninkrijk).
 Wedstrijden
 Samenvatting
 Wedstrijden bepaald door strafschoppen worden, in lijn met de FIFA, als een gelijkspel gerekend.
 Details
 Vierde ontmoeting
 Vijfde ontmoeting
 Zesde ontmoeting
 Ierland
 Brazilië


text:
Advokaten 2 Vigtige retsstatslige principper fra EU-retten
 Nu skulle man tro, at de danske regler, dels færdselsloven, dels kørekortbekendtgørelsen, i videst muligt omfang skal fortolkes, så anvendelsen af reglerne svarer til EU-rettens krav. Det ville i givet fald betyde, at den tiltalte skulle dømmes for at have ført køretøj uden kørekort, således som udfaldet blev i både byret og landsret. Udgangspunktet er da også, at danske myndigheder har pligt til at foretage en sådan fortolkning, men – i straffesager – sætter legalitetsprincippet grænser for denne fortolkning.
 Dommen er ‘lige efter bogen’, sådan som EU-Domstolen kræver det, og den er i så henseende ikke overraskende. Alligevel kan det være værd at bruge spalteplads på dommen her, fordi det nok står de færreste danskere klart, hvorfor det forholder sig sådan.
 Tiltalte blev i Danmark i 2004 frakendt førerretten ubetinget for en periode på fem år. Nyerhvervelse af kortet ville kræve gennemførelse af et kursus om alkohol med videre og ny køreprøve, hvilket tiltalte aldrig tog. I stedet fik han i 2004 udstedt et fransk kørekort. I 2011 blev han i forbindelse med en hastighedskontrol stoppet i Danmark. Spørgsmålet opstår i den forbindelse, om det franske kørekort er gyldigt. Kortet er jo udstedt på et tidspunkt, hvor tiltalte var frakendt førerretten i Danmark, og tiltalte har endvidere aldrig taget det påkrævede kursus og fornyet køreprøve. De danske myndigheder mener derfor, at det franske kørekort ikke kan anerkendes, og han tiltales for at have kørt uden kørekort. Han idømmes en bøde i byret og landsret.
 I Højesteret bliver tiltalte imidlertid frifundet for at have kørt uden kørekort, fordi der ikke er tilstrækkelig klar hjemmel for straf. Højesteret fastslår for det første, at kravet om kursus og fornyet køreprøve ikke kan stilles som almindeligt krav til generhvervelse af førerretten, eksempelvis således, at gyldigheden af et fransk kørekort afvises med den begrundelse. Det fremgår blandt andet af det EU-retlige krav om gensidig anerkendelse. Der skal med andre ord generelt være mulighed for at erhverve kørekort i andre EU-lande uden at gå op til fornyet køreprøve med videre. Efter EU-retten er Danmark forpligtet til at anerkende kørekort fra andre EU-lande.
 Et EU-direktiv kræver imidlertid, med virkning fra 2009, at medlemslandene nægter anerkendelse af kørekort udstedt i en periode, hvor førerretten er inddraget for den pågældende person i et (andet) EU-land. Det gælder også, selvom kørslen først sker efter frakendelsesperiodens udløb. Dette fremgår af direktivets art. 11, stk. 4, og understøttes af EU-Domstolens praksis. Som nævnt havde den tiltalte i sagen fået frakendt førerretten i 2004, og Danmark skulle derfor – ifølge direktivets art. 11 – nægte at anerkende det franske kørekort, der netop var udstedt i frakendelsesperioden, nemlig i 2004. De danske regler, der implementerer direktivet, nævner ganske vist Danmarks forpligtelse til at anerkende kørekort fra andre EU-lande, men reglerne siger ikke noget om, at danske myndigheder skal nægte anerkendelse af kørekort udstedt af andre EU-lande, hvis disse kort er udstedt i frakendelsesperioden. Der synes med andre ord ikke at være hjemmel i de danske regler til at nægte anerkendelsen af det franske kørekort.
 Spørgsmålet i sagen var derfor, om de danske regler – trods mangel på udtrykkelig hjemmel til at nægte anerkendelse af det franske kørekort – skal fortolkes EU-konformt i overensstemmelse med kravet i artikel 11 i direktivet.
 Forholdet mellem EU-ret og national ret
 Når man har med forholdet mellem national ret og EU-ret at gøre, ved man, at der efter EU-retten er pligt til at fortolke national ret i overensstemmelse med EU-retten. Det adskiller sig i øvrigt ikke afgørende fra de forfatningsretlige principper, som vi kender efter dansk ret vedrørende forholdet mellem national og international ret. De danske myndigheder har pligt til at fortolke de danske regler, så de i videst muligt omfang opfylder EU-retten.
 Nu skulle man tro, at de danske regler, dels færdselsloven, dels kørekortbekendtgørelsen, i videst muligt omfang skal fortolkes, så anvendelsen af reglerne svarer til EU-rettens krav. Det ville i givet fald betyde, at den tiltalte skulle dømmes for at have ført køretøj uden kørekort, således som udfaldet blev i både byret og landsret. Udgangspunktet er da også, at danske myndigheder har pligt til at foretage en sådan fortolkning, men – i straffesager – sætter legalitetsprincippet grænser for denne fortolkning. Det er op til den nationale myndighed at afgøre, hvornår et eventuelt strafansvar vil være i strid med legalitetsprincippet. Det er med andre ord Højesterets opgave – og for så vidt også underinstansernes – at sørge for, at en direktivkonform fortolkning respekterer det strafferetlige legalitetsprincip.
 Dette krav til de nationale retsanvendere, herunder til domstolene, fremgår af en række domme fra EU-Domstolen, blandt andet så tidligt som dommen kaldet Kolpinghuis (C-80/86). Kravet har i øvrigt tidligere ført til frifindelse også af danske borgere i dansk Højesteret. I sagen mod Bang og Grøngaard (U 2009.2142H) fandt Højesteret – i modsætning til både byret og landsret – at der ikke var hjemmel til at straffe de to fagforeningsmedlemmer for brud på reglerne om insiderviden, selvom deres handlinger stred mod et EU-direktiv, der var implementeret ved ordret gengivelse af direktivet i danske (straffe-)regler. Også i denne sag havde både byret og landsret afsagt fældende dom over de tiltalte.
 Forskellen mellem dommen i sagen mod Bang og Grøngaard og den nye sag fra 2015 er dog, at Højesteret i sine præmisser udtrykkeligt henviser til legalitetsprincippets krav i forbindelse med EU-konform fortolkning af danske regler. Det hedder således i dommen:
 “Pligten til at nægte at anerkende gyldigheden af kørekort, som er udstedt i et andet EU-land inden frakendelsestidens udløb, fremgår derimod hverken af § 87, § 93 eller af andre bestemmelser i kørekortbekendtgørelsen. Med den bemærkning, at princippet om EU-konform fortolkning i straffesager må gælde med respekt af legalitetsprincippet, finder Højesteret herefter, at direktivets artikel 11, stk. 4, ikke er implementeret i dansk ret på en sådan måde, at der er hjemmel til at straffe T for at have kørt uden kørekort.”
 Som det fremgår af citatet, har Højesteret således udtrykkeligt fastslået den EU-retlige grundsætning om, at danske domstole og retsanvendere ikke blot har pligt til at fortolke danske regler på en måde, så de i videst muligt omfang gennemfører EU-retten på en effektiv måde, men at de – i straffesager – også har pligt til at påse legalitetsprincippets overholdelse.
 Der er efter min mening tale om et prisværdigt, retsstatsligt princip, som giver borgeren en vis retsbeskyttelse. Det får den konsekvens, at mangelfuld implementering af EU-retten bliver statens problem, ikke borgerens. Det er således statens problem, i dette tilfælde Danmark, når retsanvender på grund af utilstrækkelig national lovgivning ikke kan leve op til de EU-retlige forpligtelser. Det er særlig prisværdigt med et sådant princip, når man tænker på, at forholdet mellem EU-retsakter og danske retsakter til tider kan være kompliceret, og når man endvidere tænker på, at dette vedrører strafferetlige regler. Man må jo nok sige, at idømmelse af straf indebærer en vis bebrejdelse af borgernes adfærd og er forbundet med et vist ubehag, og borgeren skal ikke bebrejdes og lide for overtrædelse af uklare regler, som skyldes EU-landenes manglende evne til at implementere reglerne korrekt.